natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission has found that since the minimum import price considered necessary to remove the injurious effects of the dumping is, in each case, lower than the normal value established for the companies concerned, the provisional antidumping duty as provided for in Article 13(3) of Decision No 2424/88/ECSC does not exceed the dumping margins established.’
Komisjon on tuvastanud, et kuna minimaalne impordihind, mis on vajalik, et kaotada dumpingu kahjulikud mõjud, on iga juhtumi puhul madalam asjaomaste äriühingute jaoks kehtestatud nominaalväärtusest, ei ole otsuse nr 2424/88/ESTÜ artikli 13 lõikes 3 ette nähtud ajutine dumpinguvastane tollimaks kehtestatud dumpingumarginaalidest kõrgem.”
Article 1 of Decision No 67/94 provides as follows:
Otsuse nr 67/94 esimene artikkel sätestab:
A provisional antidumping duty is hereby imposed on imports of hematite pig iron falling within CN code 7201 10 19, originating in Brazil, Poland, Russia and Ukraine.
Käesoleva otsusega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks ühendusse imporditud Brasiilia, Poola, Venemaa ja Ukraina päritoluga hematiitmalmile (CN-kood 7201 10 19).
The provisions in force concerning customs duties shall apply.
Kohaldatakse tollimakse puudutavaid kehtivaid sätteid.
The provisional antidumping duty imposed by Decision No 67/94 was confirmed by Commission Decision No 1751/94/ECSC of 15 July 1994 imposing a definitive antidumping duty on imports into the Community of hematite pig-iron, originating in Brazil, Poland, Russia and Ukraine (OJ 1994 L 182, p. 37).
Otsusega nr 67/94 kehtestatud ajutine dumpinguvastane tollimaks kinnitati komisjoni 15. juuli 1994. aasta otsusega 1751/94/ESTÜ lõpliku dumpinguvastase tollimaksu kehtestamise kohta ühendusse imporditud Brasiilia, Poola, Venemaa ja Ukraina päritoluga hematiitmalmile (EÜT L 182, lk 37).
‘The amount of the duty shall be the difference between the price of ECU 149/tonne and the accepted customs value (free at EC frontier) in all cases where this value is less than the above price.’
„[Nimetatud] tollimaksu suurus võrdub hinna 149 eküüd tonni kohta (vaba hind ühenduse piiril) ja aktsepteeritud tolliväärtuse vahega kõikidel juhtudel, kui väärtus on madalam eeltoodud hinnast.”
The Community Customs Code and its implementing provisions
Ühenduse tolliseadustik ja selle rakendussätted
Articles 28 to 31 of the Community Customs Code provide as follows:
Ühenduse tolliseadustik sätestab artiklites 28–31:
The provisions of this Chapter shall determine the customs value for the purposes of applying the Customs Tariff of the European Communities and non-tariff measures laid down by Community provisions governing specific fields relating to trade in goods.
Käesoleva peatüki sätetega määratakse kauba tolliväärtus, mida kasutatakse Euroopa ühenduste tollitariifistiku ja konkreetseid kaubavahetusega seotud valdkondi reguleerivate ühenduse sätetega ettenähtud mittetariifsete meetmete kohaldamisel.
(d) that the buyer and seller are not related, or, where the buyer and seller are related, that the transaction value is acceptable for customs purposes under paragraph 2.
[…] d) ostja ja müüja ei ole teineteisega seotud või kui ostja ja müüja on seotud, siis on tehinguväärtus tolliväärtusena aktsepteeritav lõike 2 alusel.
2. (a) In determining whether the transaction value is acceptable for the purposes of paragraph 1, the fact that the buyer and the seller are related shall not in itself be sufficient grounds for regarding the transaction value as unacceptable.
2. a) Lõike 1 kohaldamisel tehinguväärtuse aktsepteeritavust kindlaks määrates ei ole asjaolu, et ostja ja müüja on teineteisega seotud, iseenesest piisav põhjus tehinguväärtuse aktsepteerimata jätmiseks.
Where necessary, the circumstances surrounding the sale shall be examined and the transaction value shall be accepted provided that the relationship did not influence the price.
Vajaduse korral uuritakse müügiga seotud asjaolusid ja tehinguväärtus aktsepteeritakse, kui ostja ja müüja seotus ei ole mõjutanud hinda.
If, in the light of information provided by the declarant or otherwise, the customs authorities have grounds for considering that the relationship influenced the price, they shall communicate their grounds to the declarant and he shall be given a reasonable opportunity to respond.
Kui tollil on deklarandi poolt antud või mõnel muul viisil saadud teabe põhjal alust arvata, et ostja ja müüja seotus on avaldanud mõju kauba hinnale, peab toll esitama oma väited deklarandile, kellele antakse vastuväidete esitamiseks piisav võimalus.
If the declarant so requests, the communication of the grounds shall be in writing.
Deklarandi taotlusel esitab toll oma väited kirjalikult.
Where the customs value cannot be determined under Article 29, it is to be determined by proceeding sequentially through subparagraphs (a), (b), (c) and (d) of paragraph 2 …
Kui tolliväärtust ei ole võimalik määrata artikli 29 alusel, siis tuleb selle määramiseks kohaldada lõike 2 punktidest a, b, c ja d järjestuses esimest punkti, mille alusel saab tolliväärtust määrata […]
(c) the value based on the unit price at which the imported goods [or] identical or similar imported goods are sold within the Community in the greatest aggregate quantity to persons not related to the sellers;
Käesoleva artikli alusel määratud tolliväärtus on: a) identse kauba tehinguväärtus, […] b) sarnase kauba tehinguväärtus, […] c) väärtus, mis põhineb ühikuhinnal, millega imporditud kaupa või identset või sarnast imporditud kaupa on müüdud ühenduse piires kõige suuremas üldkoguses isikule, kes ei ole müüjaga seotud; d) arvutatud väärtus, […]
Where the customs value of imported goods cannot be determined under Articles 29 or 30, it shall be determined, on the basis of data available in the Community, using reasonable means consistent with the principles and general provisions of:
Kui imporditud kauba tolliväärtust ei ole võimalik määrata artiklite 29 või 30 alusel, määratakse see ühenduses kättesaadavate andmete alusel, kasutades [mõistlikke] meetodeid, mis on kooskõlas järgmiste põhimõtete ja üldsätetega:
— the agreement on implementation of Article VII of the General Agreement on Tariffs and Trade,
– üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe artikli VII rakendamise leping,
— Article VII of the General Agreement on Tariffs and Trade,
– üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe artikkel VII, ja
— the provisions of this chapter.
– käesolev peatükk.
No customs value shall be determined under paragraph 1 on the basis of:
Tolliväärtuse määramisel lõike 1 alusel ei tohi lähtuda:
(b) a system which provides for the acceptance for customs purposes of the higher of two alternative values;
CARBONI E DERIVATI b) süsteemist, mis näeb ette kõrgema tolliväärtuse valiku kahest võimalikust väärtusest;
(g) arbitrary or fictitious values.’
[…] g) suvalisest või fiktiivsest väärtusest.” [täpsustatud tõlge]
Commission Regulation (EEC) No 2454/93 of 2 July 1993 laying down provisions for the implementation of Regulation No 2913/92 (OJ 1993 L 253, p.
Komisjoni 2. juuli 1993. aasta määrus (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (EÜT L 253, lk 1; ELT eriväljaanne 02/04, lk 3; edaspidi „rakendusmäärus”) sisaldab lisa 23 pealkirjaga „Tolliväärtusega seotud tõlgendusmärkused”.
1) (‘the implementing regulation’) contains an Annex 23 entitled ‘Interpretative Notes on Customs Value’.
Nende märkuste punkt 2, mis puudutab ühenduse tolliseadustiku artikli 31 lõiget 1, sätestab:
‘The methods of valuation to be employed under Article 31(1) [of this Code] should be those laid down in Articles 29 and 30(2) [thereof], but a reasonable flexibility in the application of such methods would be in conformity with the aims and provisions of Article 31(1).’
„[selle seadustiku] artikli 31 lõike 1 alusel kasutatavad tolliväärtuse määramise meetodid peaksid olema need, mis on sätestatud artiklis 29 ja artikli 30 lõikes 2, kuid artikli 31 lõike [1] eesmärkidele ja sätetele vastab põhjendatud paindlikkus kõnealuste meetodite rakendamisel.”
In that regulation, the Commission laid down a series of provisions for the implementation for the Community Customs Code.
Komisjon kehtestas selles määruses rea ühenduse tolliseadustiku rakendussätted.
In particular, Article 147(1) of that regulation, as it was in force in June 1994, that is to say, at the moment when the consignment of hematite pig iron originating in Russia which is at the origin of the main proceedings was imported, provided as follows:
Selle määruse artikli 147 lõige 1, mis kehtis 1994. aasta juunis, s.o põhikohtuasja aluseks oleva Venemaa päritolu hematiitmalmi partii importimise ajal, täpsustas:
‘For the purposes of Article 29 of the [Community Customs] Code, the fact that the goods which are the subject of a sale are declared for free circulation shall be regarded as adequate indication that they were sold for export to the customs territory of the Community.
„[Ühenduse tolliseadustiku] artikli 29 kohaldamisel käsitatakse müügitehingu objektiks oleva kauba vabasse ringlusse lubamiseks deklareerimist piisava tõendina selle kohta, et see on müüdud ühenduse tolliterritooriumile eksportimiseks.
This indication shall also apply in the case of successive sales before valuation; in such case each price resulting from these sales may, subject to the provisions of Articles 178 to 181, be taken as a basis for valuation.’
Seda kohaldatakse ka enne tolliväärtuse määramist toimu[nud] jär[jestikuste] müügitehingu[te] suhtes; sel juhul võetakse vastavalt artiklitele 178–181 tolliväärtuse määramise aluseks iga sellise tehingu hind.” [täpsustatud tõlge]
Articles 178 to 181 of the implementing regulation concern the declaration of particulars and the documents to be furnished relating to customs value.
Rakendusmääruse artiklid 178–181 puudutavad andmete deklareerimist ja tolliväärtuse määramiseks esitatavaid dokumente.
Commission Regulation (EC) No 3254/94 of 19 December 1994 amending Regulation No 2454/93 (OJ 1994 L 346, p. 1), added to the implementing regulation an Article 181a, which is worded as follows:
Komisjoni 19. detsembri 1994. aasta määrus (EÜ) nr 3254/94 millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 2454/93 (EÜT L 346, lk 1; ELT eriväljaanne 02/05, lk 326) lisas rakendusmäärusele artikli 181a, mis sätestab:
The customs authorities need not determine the customs valuation of imported goods on the basis of the transaction value method if, in accordance with the procedure set out in paragraph 2, they are not satisfied, on the basis of reasonable doubts, that the declared value represents the total amount paid or payable as referred to in Article 29 of the [Community Customs] Code.
Toll ei pea importkauba tolliväärtust tehinguväärtuse meetodil kindlaks määrama, kui kooskõlas lõikes 2 ettenähtud korraga kahtleb toll põhjendatult selles, kas deklareeritud väärtus väljendab [ühenduse tolliseadustiku] artiklis 29 osutatud makstud või makstavat kogusummat.
The main proceedings and the question referred to the Court
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus
In May 1994, Carboni acquired from Commercio Materie Prime CMP SpA (‘CMP’), which has its seat in Genoa (Italy), a consignment of hematite pig iron originating in Russia which CMP had itself acquired from OME-DTECH Electronics Ltd, a company with its seat in Limassol (Cyprus) (‘OME-DTECH’).
Carboni ostis 1994. aasta mais äriühingult Commercio Materie Prime CMP SpA (edaspidi „CMP”), mille asukoht on Genova (Itaalia), Venemaa päritolu hematiitmalmi partii.
In June 1994, Carboni’s customs agent, SPA-MAT Srl, presented the declaration relating to importation of the consignment to the customs at Molfetta (Italy) on behalf of Carboni, its value being declared on the basis of ECU 151 per tonne.
CMP oli omakorda ostnud hematiitmalmi äriühingult OME-DTECH Electronics LTD (edaspidi „OME-DTECH”), mille asukoht on Limassol (Küpros).
The consignment was cleared through customs in that port after payment of customs duties on 14 June 1994.
1994. aasta juunis esitas Carboni tollimaakler SPA-MAT Srl Molfetta (Itaalia) tollile Carboni nimel deklaratsiooni selle partii kohta, mille väärtuseks deklareeriti 151 eküüd tonni kohta ja pärast tollimaksu tasumist täideti 14. juunil 1994 selles sadamas tolliformaalsused.
By notice of assessment of 16 July 1994, the customs office informed Carboni through SPA-MAT Srl that the amount payable had to be increased, pursuant to Decision No 67/94, by an antidumping duty equivalent to the difference between the price of ECU 149 per tonne and the customs value, on the ground that the customs office considered the declared value to be inaccurate.
16. juuli 1994. aasta maksuteatega teavitas toll Carbonit tollimaakleri SPA-MAT Srl kaudu, et kuna toll leidis, et deklareeritud tolliväärtus oli ebaõige, tuleb vastavalt otsusele 67/94 tasumisele kuuluvat summat suurendada dumpinguvastase tollimaksu võrra, mis võrdub minimaalse impordihinna 149 eküüd tonni kohta ja tolliväärtuse vahega.
Carboni provided security for payment of the amount demanded by way of antidumping duty through the intermediary of the guarantor, namely RAS, but brought an action before the Tribunale de Bari (Bari District Court) (Italy) against the Ministry and RAS in which it claimed that the demand for payment of an antidumping duty and, consequently, the need to lodge a guarantee were unfounded.
Carboni esitas nõutava dumpinguvastase tollimaksu tasumise kohta garandi (RAS) kaudu tagatise, kuid esitas samas Tribunale de Bari’le (Bari halduskohus) Ministero ja RAS-i vastu kaebuse, vaidlustades dumpinguvastase tollimaksu nõude põhjendatuse ja sellest tulenevalt vajaduse tagatist esitada.
Carboni claimed, inter alia, that the price of ECU 151 per tonne stated on the invoice issued by CMP was higher than the minimum import price (ECU 149 per tonne) and, consequently, that there were no grounds for levying an antidumping duty.
Carboni väitis eelkõige, et hind 151 eküüd tonni kohta, mis oli märgitud CMP väljastatud kaubaarvele, oli kõrgem minimaalsest impordihinnast (149 eküüd tonni kohta) ning seetõttu ei olnud alust dumpinguvastast tollimaksu tasumist nõuda.
For its part, the Ministry contended that the import declaration was accompanied by an invalid certificate of origin and that the price indicated on the pro forma invoice from CMP was unreliable.
Ministero väitis, et koos impordideklaratsiooniga esitati kehtetu päritolusertifikaat ning et CMP-lt saadud proforma kaubaarvel näidatud hind oli ebausutav.
It pointed out in this connection that the invoice in respect of the earlier sale, issued by OME-DTECH, showed that the sale price to CMP was ECU 130.983 per tonne and was therefore lower than the minimum import price fixed by Decision No 67/94.
Sellega seoses märkis ta, et eelneva müügitehinguga seotud kaubaarvel, mille väljastas OME-DTECH, oli CMP-le müügi hinnaks märgitud 130,983 eküüd tonni kohta, mistõttu ilmnes otsusega nr 67/94 määratud minimaalse impordihinnaga võrreldes negatiivne vahe.
Carboni’s action was dismissed by decision of the Tribunale di Bari of 30 September 2000 on the ground, inter alia, that the protection of the European market through the imposition of an antidumping duty had to take place at the time of entry into the Community, that is to say, at the time of first acquisition by a Community operator.
Carboni hagi jäeti Tribunale di Bari 30. septembri 2000. aasta otsusega rahuldamata, tuues muu hulgas põhjenduseks, et Euroopa turu kaitse dumpinguvastase tollimaksu kohaldamise teel pidi toimuma kauba Euroopa Ühendusse toomisel, st siis, kui selle esimest korda ostis ühenduse ettevõtja.
Carboni appealed against that decision to the Corte d’appello di Bari (Bari Court of Appeal), which dismissed the appeal as unfounded.
Carboni esitas selle otsuse peale apellatsioonkaebuse Corte d’apello di Bari’le (Bari apellatsioonikohus), kes jättis apellatsioonkaebuse põhjendamatuse tõttu rahuldamata.
According to that court, the expression ‘release for free circulation’ within the terms of Article 201 of the Community Customs Code means release onto the Community market, which must refer to the commercial stage of acquisition of the goods by the first Community operator.
Nimetatud kohtu väitel tuleb „vabasse ringlusse lubamist” ühenduse tolliseadustiku artikli 201 mõttes mõista kui kauba lubamist ühenduse turule, mille puhul tuleb arvesse võtta turustusetappi, kus kauba ostab esimene ühenduse ettevõtja.
Were it otherwise, the antidumping legislation could easily be circumvented.
Vastupidisel juhul oleks dumpinguvastaste õigusnormide eiramine lihtne.
Carboni lodged an appeal on a point of law against that judgment before the Corte suprema di cassazione (Supreme Court of Cassation) (Italy).
Carboni esitas selle otsuse peale kassatsioonkaebuse Corte suprema di cassazione’le (kassatsioonikohus).
In that appeal, Carboni argued, inter alia, that release for free circulation occurs only at the time when the goods enter the customs territory of the Community, and not when they are simply acquired by a Community subject in a State outside the Community.
Kassatsioonkaebuses väidab Carboni eelkõige seda, et vabasse ringlusse lubamine toimus alles kauba ühenduse tolliterritooriumile toomise ajal ja mitte siis, kui ühenduse õigussubjekt selle lihtsalt omandas väljaspool ühendust asuvas riigis.
The purpose of the antidumping duty, it contended, is not to penalise the producing State in order to prevent it from exporting at a certain price, but to ensure that goods sold at below cost price do not enter the Community market, with adverse effects on competition.
Dumpinguvastase tollimaksu eesmärk on mitte tootjariiki karistada, et too hoiduks kindlaksmääratud hinnaga ekspordist, vaid vältida seda, et alla omahinna müüdav kaup tuuakse ühenduse turule ja mõjutatakse negatiivselt konkurentsi.
Carboni also referred to Article 1(2) of Decision No 1751/94 and the introductory part of the first subparagraph of Article 29(1) of the Community Customs Code, which provides that ‘[t]he customs value of imported goods shall be the transaction value, that is, the price actually paid’.
Samas viitab Carboni otsuse nr 1751/94 artikli 1 lõikele 2 ja ühenduse tolliseadustiku artikli 29 lõike 1 esimese lõigu sissejuhatavale osale, mis sätestab, et „imporditud kauba tolliväärtus on tehinguväärtus ehk ekspordiks ühenduse tolliterritooriumile müüdud kauba eest tegelikult makstud hind”.
Carboni argued that, as there were no doubts as to the correctness of the invoice relating to the purchase issued by CMP, the amount paid by the latter was irrelevant since the difference in price between the two sales was justified by various factors such as payment for intermediary activities, transport costs and assumption of risks.
Carboni tõlgendab seda nii, et kuna puudub kahtlus CMP väljastatud ostuarve tõelevastavuse osas, ei ole CMP makstud summa asjassepuutuv, kuna müügitehingute vahelist hinnaerinevust põhjendavad erinevad asjaolud nagu vahendustasu, veokulu ja kaasnev risk.
According to the Ministry, the ratio legis of the antidumping rules leads to the conclusion that the prejudice to the Community market arises not only with the actual entry into the Community customs territory of goods being sold at below cost price, but also in the case where a Community operator acquires those goods at a lower price than that which other Community operators have to pay.
Ministero arvates viib dumpinguvastaste õigusnormide ratio legis järeldusele, et kahju ühenduse turule ei teki mitte üksnes alla omahinna müüdava kauba tegelikust toomisest ühenduse tolliterritooriumile, vaid ka siis, kui üks ühenduse ettevõtja omandab nimetatud kauba madalama hinnaga kui see, mida peavad maksma teised ühenduse ettevõtjad.
The Corte suprema di cassazione has doubts as to whether the customs authorities may use, as the basis for applying an antidumping duty, a value corresponding to the price indicated for the goods in a sale prior to the sale on the basis of which the customs declaration was made or, in other words, whether the relevant time is that of the sale concluded for purposes of export to the customs territory of the Community, independently of the submission to customs.
Corte suprema di cassazione’t huvitab küsimus, kas toll võib dumpinguvastase tollimaksu kohaldamise alusena kasutada väärtust, mis vastab asjaomase kauba hinnale, mis tuleb tasuda seoses sellise müügitehinguga, mis eelneb müügitehingule, mille alusel vormistati tollideklaratsioon, või teisisõnu, kas määrav on sellise müügitehingu aeg, mis sõlmiti ühenduse tolliterritooriumile eksportimise eesmärgil, sõltumata kauba tollile esitamisest.
The Corte suprema di cassazione thus considers it necessary to establish whether the freedom of the operator to choose, for the purpose of determining the customs value, the price paid for the goods in question in a transaction prior to that on the basis of which the customs declaration was made, has its counterpart in an identical power on the part of the customs authorities.
Corte suprema di cassazione arvates tuleb kindlaks teha, kas ettevõtja õigus valida tolliväärtuse kindlaksmääramiseks hind, mis on makstud asjaomase kauba eest tehingu puhul, mis eelnes tehingule, mille alusel vormistati tollideklaratsioon, on samaväärne tolli vastava kaalutlusõigusega.
Having determined that the point of law raised in the main proceedings had not yet been decided by the Court, the Corte suprema di cassazione decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
Kuna Corte suprema di cassazione leidis, et põhikohtuasjas esinevat küsimust ei ole Euroopa Kohus veel käsitlenud, otsustas ta menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
‘According to the principles of Community customs law and for the purpose of application of an antidumping duty such as that laid down by Commission Decision No 67/94 …, may the customs authority refer to the price indicated in a sale of the same goods which took place prior to that on the basis of which the customs declaration was made, where the buyer is a Community subject or, in any case, the sale took place for import into the Community?’
„Kas ühenduse tolliõiguse põhimõtete kohaselt on tollil komisjoni otsusega nr 67/94 […] kehtestatud dumpinguvastase tollimaksu, kohaldamiseks õigus tugineda sama kaubaga seotud sellise müügitehingu hinnale, mis on varasem võrreldes müügitehinguga, mille alusel vormistati tollideklaratsioon, kui ostja on ühenduse õigussubjekt või kui müük toimus igal juhul ühendusse importimise eesmärgil?”
The question referred to the Court
Eelotsuse küsimus
By its question, the referring court asks essentially whether, for the application of the antidumping duty established by Decision No 67/94, the rules laid down in the relevant Community customs legislation permit the customs authorities to determine the customs value on the basis of the price indicated in a sale of the same goods which took place prior to that in respect of which the customs declaration was made.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus küsib sisuliselt seda, kas asjaomased ühenduse tollialased õigusnormid võimaldavad otsusega nr 67/94 kehtestatud dumpinguvastase tollimaksu kohaldamiseks tollil määrata tolliväärtuse kindlaks sellise hinna põhjal, mida sama kauba eest tuli tasuda seoses müügitehinguga, mis eelnes sellele müügitehingule, mille kohta vormistati tollideklaratsioon.
In order to answer that question, it is first of all necessary to determine whether the customs authorities may, as a general rule, refer, for the purpose of applying the antidumping duty established by the abovementioned decision, to the price indicated in a prior sale of the same goods, even if the declared price corresponds to the price actually paid or payable by the importer.
Selleks et vastata esitatud küsimusele tuleb kõigepealt kindlaks teha, kas nimetatud otsusega kehtestatud dumpinguvastase tollimaksu kohaldamiseks võib toll üldreeglina tugineda hinnale, mida sama kauba puhul tuli tasuda seoses varasema müügitehinguga, isegi kui deklareeritud hind vastab importija poolt tegelikult makstud või makstavale hinnale.
If the answer to that question is in the negative,
Kui vastus sellele küsimusele on eitav, tuleks kontrollida, kas