natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Ombudsman seeks to ensure that everyone who might have reason to complain receives information about their right to do so and how to exercise that right.
Ombudsman püüab tagada, et kõik, kellel võib olla põhjust kaebuse esitamiseks, teaksid nii oma õigusest seda teha ja kui ka viisist, kuidas seda õigust kasutada.
As well as the Ombudsman’s own targeted information campaign, the cooperation of the institutions and bodies themselves is of great importance in achieving this objective.
Selle eesmärgi saavutamisel on väga olulised nii ombudsmani sihipärased teavituskampaaniad kui institutsioonide ja asutuste omavaheline koostöö.
The European Commission systematically informs candidates in recruitment competitions, applicants for public access to documents and people who turn to it as guardian of the Treaties about their right to complain to the European Ombudsman.
Euroopa Komisjon teavitab töökonkurssidel osalejaid, dokumentidele avaliku juurdepääsu taotlejaid ja isikuid, kes pöörduvad komisjoni kui asutamislepingute kaitsja poole, süstemaatiliselt nende õigusest esitada kaebus Euroopa ombudsmanile.
In a le er sent to the Vice-President of the European Commission, Mrs Loyola de PALACIO on 27 May 2003, the Ombudsman suggested that the Commission could consider also providing such information to applicants for, and recipients of, grants and subsidies.
Euroopa Komisjoni asepresidendile pr Loyola de PALACIO’le 27. mail 2003. aastal saadetud kirjas soovitas ombudsman, et komisjon võiks kaaluda sellise teabe andmist ka toetuste ja subsiidiumide taotlejatele ja saajatele.
By le er of 27 October 2003, Mrs de PALACIO informed the Ombudsman that the Commission had decided to take action to apply the Ombudsman’s proposal, beginning with the specific grants and subsidies covered by a recent Communication from the Commission.2
27. oktoobri 2003. aasta kirjas teatas pr de PALACIO ombudsmanile, et komisjon on otsustanud astuda samme ombudsmani e epaneku elluviimiseks alates eritoetustest ja -subsiidiumidest, mida käsitleb komisjoni hiljutine teatis.2
Complaints to the Ombudsman are dealt with in a public way unless the complainant requests confidentiality.
Ombudsmanile esitatud kaebuste menetlemine on avalik, kui kaebuse esitaja ei nõua konfidentsiaalsust.
It is important that the Ombudsman should act in as open a way as possible, so that European citizens can follow and understand his work and to set a good example to others.
On oluline, et ombudsman tegutseks nii avatult kui võimalik, et Euroopa kodanikud saaksid tema tööd jälgida ja mõista ning samuti teistele hea eeskuju andmiseks.
During 2003, the Ombudsman dealt with 2611 cases.
2003. aastal tegeles ombudsman 2611 juhtumiga.
Of these, 2436 were new complaints received in 2003.
Neist 2436 olid uued kaebused, mis saabusid 2003. aastal.
Complaints were sent directly by individual citizens in 2268 cases and 168 complaints came from associations or companies.
2268 juhul olid kaebuse saatjaiks üksikisikud ja 168 kaebust saabus mist etulundusühingutelt, liitudelt või äriühingutelt.
The number of complaints brought forward from the year 2002 was 170.
2002. aastal esitatud kaebuste arv oli 170.
The Ombudsman also began fi ve owninitiative inquiries.
Lisaks alustas ombudsman viit uurimist omal algatusel.
As noted in the Ombudsman’s Annual Report for 1995, there is an agreement between the Commi ee on Petitions of the European Parliament and the Ombudsman concerning the mutual transfer of complaints and petitions in appropriate cases.
Nagu on märgitud ombudsmani 1995. aasta aruandes, on Euroopa Parlamendi petitsioonikomisjon ja ombudsman kokku leppinud kaebuste ning petitsioonide vastastikuses edastamises kohastel juhtudel.
During 2003, six complaints were transferred, with the consent of the complainant, to the European Parliament to be dealt with as petitions.
2003. aastal edastati kuus kaebust kaebuse esitaja nõusolekul Euroopa Parlamendile, kus nendega tegeldakse kui petitsioonidega.
In 143 cases the Ombudsman advised a complainant to petition the European Parliament. (See Annex A, Statistics)
Ombudsman soovitas 143 juhul kaebuse esitajatel endil Euroopa Parlamendile petitsioon esitada (vt lisa A, Statistika).
Communication relating to a proposal for basic acts for grants currently covered by the Commission’s administrative autonomy or institutional prerogatives (COM (2003)274 final). final).
Teatis seoses e epanekuga käesoleval ajal komisjoni haldusautonoomia või institutsiooniliste eelisõigustega reguleeritud toetustega seonduvate baasõigusaktide vastuvõtmise kohta (K (2003)274 (lõplik)).
Complaints to the Ombudsman the Ombudsman are published on the Ombudsman’s website (h p://www.euroombudsman.eu.int) in all the official languages.
AASTAARUANNE 2003
The texts are also available in hard copy from the Ombudsman’s offi ce.
Ombudsmani kantseleist saab tekste ka paberkandjal.
The implementing provisions deal with the internal operation of the Ombudsman’s offi ce.
Rakendussä ed käsitlevad ombudsmani kantselei sisest tegevust.
However, in order that they should form a document that will be understandable by and useful to citizens, they also include certain material relating to other institutions and bodies that is already contained in the Statute of the Ombudsman.
Ent selleks, et need moodustaksid kodanikele arusaadava ja kasuliku dokumendi, sisaldavad need ka teiste institutsioonide ja asutustega seotud materjali, mis ombudsmani põhimääruses juba olemas on.
In the light of experience in the operation of the Ombudsman’s office, the Ombudsman adopted new implementing provisions on 8 July 2002, which came into effect on 1 January 2003.
Ombudsmani kantselei tegevuskogemust arvestades võ is ombudsman 8. juulil 2002 vastu uued rakendussä ed, mis jõustusid 1. jaanuaril 2003.
The new implementing provisions are available in all official languages on the Ombudsman’s website.
Uued rakendussä ed on ombudsmani veebileheküljel kä esaadavad kõikides ametlikes keeltes.
The relevant announcement was published in the Official Journal on 19 October 2002 (OJ C 252/24).
Vastav teade ilmus Euroopa Ühenduste Teatajas 19. oktoobril 2002 (EÜT C 252/24).
All complaints sent to the Ombudsman are registered and acknowledged.
Kõik Euroopa ombudsmanile saadetud kaebused registreeritakse ja nende vastuvõtmise kohta saadetakse teatis.
The le er of acknowledgement informs the complainant of the procedure for considering his or her complaint and includes the name and telephone number of the legal officer who is dealing with it.
Vastuvõtuteatis teavitab kaebuse esitajat tema kaebuse menetlemise korrast ja sisaldab tema kaebusega tegeleva õigusametniku nime ning telefoninumbrit.
The next step is to examine whether the complaint is within the mandate of the Ombudsman.
Järgmine samm on uurida, kas kaebus kuulub ombudsmani pädevusse.
The mandate of the Ombudsman, established by Article 195 of the EC Treaty, empowers him to receive complaints from any citizen of the Union or any natural or legal person residing or having its registered offi ce in a Member State, concerning instances of maladministration in the activities of Community institutions and bodies with the exception of the Court of Justice and the Court of First Instance acting in their judicial role.
Ombudsmani pädevus, mis sätestati EÜ asutamislepingu artikliga 195, annab talle õiguse võ a igalt liidu kodanikult või füüsiliselt või juriidiliselt isikult, kes elab või kelle registrij ärgne asukoht on liikmesriigis, vastu kaebusi haldusliku omavoli juhtude kohta ühenduse institutsioonide ja asutuste tegevuses, välja arvatud Euroopa Kohus ja esimese astme kohus, kui need tegutsevad õigusemõistjana.
A complaint is therefore outside the mandate if:
Seega ei kuulu kaebus ombudsmani pädevusse, kui:
1 the complainant is not a person entitled to make a complaint (but see also 2.8.4 below)
1 kaebuse esitajaks ei ole isik, kellel on õigus kaebust esitada (aga vt ka punkti 2.8.4 allpool);
2 the complaint is not against a Community institution or body
2 kaebus ei ole esitatud ühenduse institutsiooni või asutuse vastu;
3 it is against the Court of Justice or the Court of First Instance acting in their judicial role or
3 kaebus on esitatud õigusemõistjana tegutseva Euroopa Kohtu või esimese astme kohtu vastu või
4 it does not concern a possible instance of maladministration.
Euroopa Parlamendi otsus 94/262, 9. märts 1994, ombudsmani ülesannete täitmist reguleeriva korra ja üldtingimuste kohta, EÜT 1994, L 113/15.
Example of a complaint that was outside the mandate
Näide ombudsmani pädevusse mittekuuluva kaebuse kohta
DEATH OF ILLEGAL IMMIGRANTS IN SPANISH WATERS
EBASEADUSLIKE SISSERÄNDAJATE SURM HISPAANIA VETES
The European Ombudsman received a large number of complaints from citizens about the death of immigrants who were being illegally transported from the North African coast to the South of Spain.
Euroopa ombudsmanile saabus rohkelt kaebusi sisserändajate asjus, keda ebaseaduslikult transporditi Põhja-Aafrika rannikult Lõuna-Hispaaniasse.
The complainants mainly referred to the responsibility of the Spanish and Moroccan governments for the deaths resulting from this illegal immigration.
Kaebuse esitajad viitasid peamiselt sellele, et Hispaania ja Maroko valitsused vastutavad sellest ebaseaduslikust sisserändest põhjustatud surmajuhtumite eest.
They suggested that these authorities and, by extension, the European Union, should address the problem of illegal immigration and adopt the appropriate measures.
Kaebajad tegid ettepaneku, et nende riikide võimuorganid ja lisaks veel Euroopa Liit peaksid ebaseadusliku sisserände probleemiga tegelema ning võtma kasutusele kohased meetmed.
The European Ombudsman investigates complaints about maladministration by the institutions and bodies of the European Community.
Euroopa ombudsman uurib kaebusi Euroopa ühenduste institutsioonide ja asutuste tegevuse tagajärjel aset leidnud haldusliku omavoli juhtumite kohta.
He cannot deal with complaints concerning national, regional or local administrations of the Member States.
Ta ei saa tegeleda kaebustega, mis on seotud liikmesriikide riiklike, regionaalsete või kohalike võimuorganitega.
Complaints concerning the need for, or merits of, Community legislation also fall beyond the scope of his competence.
Samuti ei kuulu tema pädevusse kaebused, mis on puudutavad vajadust ühenduse õigusaktide järele või käsitlevad nende sisu.
The European Ombudsman therefore advised the complainants to turn to the Spanish national ombudsman insofar as the activities of the Spanish administration are concerned.
Seetõttu soovitas Euroopa ombudsman kaebuse esitajatel pöörduda Hispaania võimuorganitega seotud küsimustes Hispaania ombudsmani poole.
As regards the complainantsʼ suggestion that the European Union should take a stance, they were advised to petition the European Parliament, which has both investigatory and legislative powers that could be used in relation to this matter.
Seoses kaebuse esitajate ettepanekuga, et Euroopa Liit peaks võtma seisukoha, soovitati neil esitada petitsioon Euroopa Parlamendile, millel on nii uurimis- kui õigusloomealane pädevus, mida saab selle küsimuse puhul kasutada.
“Maladministration”
“Halduslik omavoli”
In response to a call from the European Parliament for a clear definition of maladministration, the Ombudsman offered the following definition in the Annual Report for 1997:
Vastuseks Euroopa Parlamendi üleskutsele defineerida selgelt halduslik omavoli, pakkus ombudsman 1997. aasta aastaaruandes välja järgmise definitsiooni: nitsiooni:
Maladministration occurs when a public body fails to act in accordance with a rule or principle which is binding upon it.
Haldusliku omavoliga on tegemist siis, kui avalik asutus ei järgi õigusnormi või põhimõtet, mis on talle siduv.
In 1998, the European Parliament adopted a Resolution welcoming this definition. nition.
1998. aastal võ is Euroopa Parlament vastu resolutsiooni, millega see definitsioon heaks kiideti.
During 1999, there was an exchange of correspondence between the Ombudsman and the Commission which made clear that the Commission has also agreed to this definition. nition.
1999. aastal ombudsmani ja komisjoni vahel aset leidnud kirjavahetusest nähtub, et komisjon on selle definitsiooniga samuti nõus.
The Code of Good Administrative Behaviour
Hea haldustava eeskiri
In November 1998, the Ombudsman began an own initiative inquiry into the existence and the public accessibility, for the different Community institutions and bodies, of a Code of Good Administrative Behaviour for officials in their relations with the public.
1998. aasta novembris alustas ombudsman omal algatusel uurimist, et välja selgitada hea haldustava eeskirja ja sellele avaliku juurdepääsu olemasolu ühenduse erinevate institutsioonide ning asutuste ametnike avalikkusega suhtlemise reguleerimiseks.
The owninitiative inquiry asked nineteen Community institutions and bodies whether they had already adopted, or would agree to adopt, such a Code for their officials in their relations with the public.
Omaalgatusliku uurimise käigus küsitleti üheksa eist ühenduse institutsiooni ja asutust, kas nad on sellise eeskirja oma ametnike poolse avalikkusega suhtlemise reguleerimise jaoks juba vastu võtnud või oleksid nõus seda vastu võtma.
On 28 July 1999, the Ombudsman proposed a Code of Good Administrative Behaviour in the form of dra recommendations to the Commission, the European Parliament and the Council.
28. juulil 1999 pakkus ombudsman komisjonile, Euroopa Parlamendile ja nõukogule soovituse eelnõu vormis välja hea haldustava eeskirja.
Similar dra recommendations were made to the other institutions and bodies in September 1999.
1999. aasta septembris esitati samasugused soovituste eelnõud teistele institutsioonidele ja asutustele.
The right to good administration in the Charter of Fundamental Rights
Õigus heale haldusele põhiõiguste hartas
On 2 February 2000, at a public hearing organised by the Convention responsible for draing the Charter of Fundamental Rights of the European Union, the European Ombudsman called for the Charter to include the right to good administration as a fundamental right.
2. veebruaril 2000 Euroopa Liidu põhiõiguste harta koostamise eest vastutava konvendi korraldatud avalikul arutelul kutsus Euroopa ombudsman kaasama hartasse ühe põhiõigusena õigust heale haldusele.
On 7 December 2000, the Presidents of the European Parliament, the Council and the Commission proclaimed the Charter of Fundamental Rights of the European Union at the meeting of the European Council in Nice.
7. detsembril 2000 kuulutasid Euroopa Parlamendi ja komisjoni presidendid ning nõukogu eesistuja Nizzas EL-i tippkohtumisel välja Euroopa Liidu põhiõiguste harta.
The Charter includes the right to good administration as Article 41.
Õigus heale haldusele kuulub hartasse artiklina 41.
Towards a European administrative law
Euroopa haldusõiguse suunas
On 6 September 2001, the European Parliament adopted a resolution approving a Code of Good Administrative Behaviour which European Union institutions and bodies, their administrations and their officials should respect in their relations with the public.
6. septembril 2001 võ is Euroopa Parlament vastu resolutsiooni, millega kiideti heaks hea haldustava eeskiri, millest Euroopa Liidu institutsioonid ja asutused, nende juhid ja ametnikud peaksid oma suhetes avalikkusega kinni pidama.
The Parliament’s resolution on the Code is based on the Ombudsman’s Code of 28 July 1999, with some changes introduced by Mr Roy PERRY as rapporteur for the Commi ee on Petitions of the European Parliament.
Parlamendi resolutsioon eeskirja kohta põhineb ombudsmani 28. juuli 1999. aasta eeskirjal, kusjuures sellesse viis sisse mõned muudatused hr Roy PERRY kui Euroopa Parlamendi petitsioonikomisjoni raportöör.
At the same time as approving the Code, the European Parliament also adopted a resolution calling on the European Ombudsman to apply it in examining whether there is maladministration, so as to give effect to the citizens’ right to good administration in Article 41 of the Charter of Fundamental Rights of the EU.
Et viia ellu EL põhiõiguste harta artiklis 41 sätestatud kodanike õigust heale haldusele, võ is Euroopa Parlament eeskirja heakskiitmisega samal ajal vastu resolutsiooni, mis kutsus Euroopa ombudsmani eeskirja kasutama uurimisel, kas tegemist on haldusliku omavoli juhtumiga.
The Ombudsman therefore applies the definition of maladministration so as to take into account the rules and principles contained in the Code.
Seetõ u võtab ombudsman haldusliku omavoli definitsiooni kasutamisel arvesse eeskirjas sisalduvaid reegleid ja põhimõ eid.
Following a suggestion originally made by Jean-Maurice DEHOUSSE, rapporteur for the Commi ee on Legal Affairs and the Internal Market, the European Parliament’s Resolution of 6 September 2001 on the Code also called on the European Commission to submit a proposal for a Regulation containing the Code of Good Administrative Behaviour, to be based on Article 308 of the Treaty establishing the European Community.
Algselt Jean-Maurice DEHOUSSE’i, õigusasjade ja siseturu komisjoni raportööri poolt tehtud e epaneku põhjal kutsus Euroopa Parlamendi 6. septembri 2001. aasta resolutsioon hea haldustava eeskirja kohta Euroopa Komisjoni tegema samuti määruse e epanekut, mis sisaldaks hea haldustava eeskirja ja põhineks Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklil 308.
On 25 September 2003, Mrs De PALACIO, Vice-President of the European Commission, referred in the debate in the European Parliament on the Ombudsman’s Annual Report for 2002 to the fact that the dra Constitution for Europe contains a legal basis for a future law on good administration, which should apply consistently to all the institutions and bodies of the Union.
25. septembril 2003 viitas pr de PALACIO, Euroopa Komisjoni asepresident Euroopa Parlamendis, ombudsmani 2002. aasta aastaaruande üle peetavas arutelus sellele, et Euroopa põhiseaduse eelnõu annab õigusliku aluse tulevaseks hea haldustava seaduseks, mis peaks kehtima järjekindlalt kõikide liidu institutsioonide ja asutuste suhtes.
In a le er addressed to President PRODI on 24 November 2003, the European Ombudsman proposed that preparatory work should start immediately, to ensure that the future law can be adopted as rapidly as possible following the entry into force of the Constitution.
24. novembril 2003 president PRODI’le adresseeritud kirjas tegi Euroopa ombudsman e epaneku, et e evalmistavad tööd peaksid algama otsekohe, et tagada tulevase seaduse võimalikult kiire vastuvõtmine pärast põhiseaduse jõustumist.
ADMISSIBILITY OF COMPLAINTS
KAEBUSTE MENETLUSSE VÕTMINE
A complaint that is within the mandate of the Ombudsman must meet further criteria of admissibility before the Ombudsman can open an inquiry.
Ombudsmani pädevusse jääv kaebus peab lisaks vastama teatud kriteeriumidele, et ombudsman saaks uurimist alustada.
The criteria as set out by the Statute of the Ombudsman are that:
Ombudsmani põhimääruses sätestatud tingimused on järgmised:
1 the author and the object of the complaint must be identified (Art. 2.3 of the Statute)
1 kaebus peab võimaldama tuvastada kaebuse esitaja ja kaebuse eseme (põhimääruse art 2.3);
2 the Ombudsman may not intervene in cases before courts or question the soundness of a court’s ruling (Art. 1.3)
2 ombudsman ei või sekkuda pooleliolevasse kohtumenetlusse ega seada kahtluse alla kohtuotsuse õigsust (art 1.3);
3 the complaint must be made within two years of the date on which the facts on which it is based came to the a ention of the complainant (Art. 2.4)
3 kaebus tuleb esitada kahe aasta jooksul alates ajast, mil kaebuse aluseks olevad asjaolud said kaebuse esitajale teatavaks (art 2.4);
4 the complaint must have been preceded by appropriate administrative approaches to the institution or body concerned (Art. 2.4)
4 enne kaebuse esitamist peab kaebuse esitaja olema pöördunud selleks e enähtud halduskorras asjaomaste institutsioonide ja asutuste poole (art 2.4);
5 in the case of complaints concerning work relationships between the institutions and bodies and their officials and servants, the possibilities for submission of internal administrative requests and complaints must have been exhausted before lodging the complaint (Art. 2.8).
5 institutsioonide ja asutuste ning nende ametnike ja muude teenistujate vaheliste töösuhetega seotud kaebuste korral peavad enne kaebuse esitamist olema ära kasutatud kõik institutsiooni- või asutusesiseste haldusnõuete ja -kaebuste esitamise võimalused (art. 2.8).
Example of a complaint that was not preceded by appropriate administrative approaches
Näide kaebuse kohta, millele ei eelnenud kohaseid haldusmenetlusi
A UK citizen complained against the European Parliament because he could not find out from Parliamentʼs website the name and contact details of the MEP who represents him.
Ühendkuningriigi kodanik esitas kaebuse Euroopa Parlamendi vastu, sest ta ei suutnud parlamendi veebileheküljelt leida teda esindava Euroopa Parlamendi liikme nime ja kontaktandmeid.
The Ombudsmanʼs offi ce immediately sent the complainant by email a link to the page on the website of the European Parliamentʼs UK offi ce containing the relevant information about UK MEPs.
Ombudsmani kantselei saatis kaebuse esitajale kohe e-postiga lingi Euroopa Parlamendi Ühendkuningriigi kantselei veebileheküljele, mis sisaldas asjaomast teavet Ühendkuningriigist pärit Euroopa Parlamendi liikmete kohta.
The complainant thanked the Ombudsmanʼs offi ce for this information and stated that he would be happy to withdraw his complaint if the search engine on the EP website brought up this type of information.
Kaebuse esitaja tänas ombudsmani kantseleid selle teabe eest ja teatas, et ta võtaks hea meelega oma kaebuse tagasi, kui Euroopa Parlamendi veebilehekülje otsingumootor sellist teavet näitaks.
The Ombudsman considered that it would be appropriate for the complainant to put his concerns directly to the EPʼs webmaster.
Ombudsman leidis, et oleks õige, kui kaebuse esitaja oma probleemiga otse Euroopa Parlamendi veebiülema poole pöörduks.
The complainant was informed accordingly.
Kaebuse esitajal soovitatigi seda teha.
GROUNDS FOR INQUIRIES
UURIMISE ALUSED
The Ombudsman can deal with complaints that are within his mandate and which meet the criteria of admissibility.
Ombudsman võib tegeleda kaebustega, mis on tema pädevuses ja mis vastavad menetlusse võtmise kriteeriumidele.
Article 195 of the EC Treaty provides for him to “conduct inquiries for which he fi finds grounds”.
Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikkel 195 näeb e e, et ta ”korraldab uurimise, kui ta leiab selleks olevat alust”.
In some cases, there may not be sufficient grounds for the Ombudsman to begin an inquiry, although the complaint is admissible.
Mõningatel juhtudel ei pruugi ombudsmanil uurimise alustamiseks piisavat alust olla, ehkki kaebuse võiks muidu menetlusse võ a.
If a complaint has already been dealt with as a petition by the Commi ee on Petitions of the European Parliament the Ombudsman normally considers that there are no grounds for him to open an inquiry, unless new evidence is presented.
Kui Euroopa Parlamendi petitsioonikomisjon on kaebusega juba petitsiooni vormis tegelenud, leiab ombudsman enamasti, et välja arvatud juhul, kui ei esitata uusi tõendeid, ei ole tal uurimise alustamiseks alust.
Example of a case where there were no grounds for an inquiry
Näide juhtumi kohta, mille puhul puudus uurimiseks alus
The complainants were a German couple who were left handicapped by a serious accident.
Kaebuse esitas Saksa paar, kes raske õnnetuse tagajärjel invaliidistus.
They considered that they had been unfairly treated by the social security insurance and claimed that they were entitled to further treatment.
Nad leidsid, et sotsiaalkindlustusamet on neid ebaõiglaselt kohelnud, ja väitsid, et neil on õigus edasisele ravile.
They turned, without success, to a number of German ministries and other authorities, to German courts, to the Committee on Petitions of the German Parliament (Bundestag) and to the European Court of Human Rights.
Nad pöördusid edutult mitme Saksa ministeeriumi ja teiste ametiasutuste poole, Saksa kohtutesse, Saksa Parlamendi (Bundestag) petitsioonikomisjoni poole ning Euroopa Inimõiguste Kohtusse.