natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Substitution of the principle laid down in Regulation No 1408/71 for bilateral conventions between Member States is however subject to several exceptions, but I shall mention only those which appear to have a relevant link with this case.
Teatavasti kehtestatakse määruse nr 1408/71 artiklis 6 põhimõte, et määrus asendab kõik sotsiaalkindlustuskonventsioonid, mis seovad eranditult kahte liikmesriiki. See põhimõte peaks minu arvates laienema ka teiste kahepoolsete lepingute sätetele, mis kuuluvad määruse nr 1408/71 kohaldamisalasse.
Following this distinction, which it does not appear to me ought to be challenged, Mr Derouin would be unable to rely on the
Selle dihhotoomia kohaldamisel, milles ei ole minu arvates vaja kahelda, ei saaks P. Derouin tugineda topeltmaksustamise
44 — See, in particular, Case C-277/89 Rönfeldt [1991] ECR I-323, paragraphs 27 to 29; Case C-277/99 Kaske [2002] ECR I-1261, paragraphs 27 and 28; and Case C-471/99 Martínez Domínguez and Others [2002] ECR I-7835, paragraphs 28 to 30.
44 — Vt eelkõige 7. veebruari 1991. aasta otsus kohtuasjas C-227/89: Rönfeldt (EKL 1991, lk I-323, punktid 27–29), 5. veebruari 2002. aasta otsus kohtuasjas C-277/99: Kaske (EKL 2002, lk I-1261, punktid 27 ja 28) ja 24. septembri 2002. aasta otsus kohtuasjas C-471/99: Martínez Domínguez jt (EKL 2002, lk I-7835, punktid 28–30).
45 — Case C-475/93 Thévenon [1995] ECR I-3813, paragraphs 26 and 28).
45 — 9. novembri 1995. aasta otsus kohtuasjas C-475/93: Thévenon (EKL 1995, lk I-3813, punktid 26 ja 28).
In that case the bilateral convention in question had been concluded in 1950.
Selles kohtuasjas käsitletav kahepoolne leping oli sõlmitud 1950. aastal.
See also Joined Cases C-31/96 to C-33/96 Naranjo Arjona and Others [1997] ECR I-5501, paragraph 26, and Case C-153/97 Grajera Rodríguez [1998] ECR I-8645, paragraph 28.
Vt ka 9. oktoobri 1997. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-31/96–C-33/96: Naranjo Arjona jt (EKL 1997, lk I-5501, punkt 26) ja 17. detsembri 1998. aasta otsus kohtuasjas C-153/97: Grajera Rodríguez (EKL 1998, lk I-8645, punkt 28).
It should be pointed out that that caselaw was reproduced in essence in Article 8(1) of Regulation No 883/2004, cited above.
Täpsustan, et kogu see kohtupraktika võeti sisuliselt üle eespool viidatud määruse nr 883/2004 artikli 8 lõikesse 1.
First of all, it should be pointed out that, under the provisions of the EC Treaty, the Court has restricted application of the rule laid down in Article 6 of Regulation No 1408/71 to situations in which the workers concerned cannot assert rights acquired in order to retain the more favourable provisions contained in a convention binding two Member States, concluded before the entry into force of that regulation or before the accession of one of the Member States concerned to the Communities, and
Kõigepealt tuleb meenutada, et Euroopa Kohus on EÜ asutamislepingu sätete alusel piiranud määruse nr 1408/71 artiklis 6
DEROUIN provisions of the Double Taxation Convention that fall within the scope of Regulation No 1408/71, inasmuch as it is common ground that he has exercised his right to freedom of movement after that regulation entered into force, which is confirmed by the fact that, as stated at the hearing, the contributions payment of which the URSSAF claims from him in the main proceedings concern various periods between the years 2000 and 2005.
DEROUIN vältimise lepingu sätetele, mis kuuluvad määruse nr 1408/71 kohaldamisalasse, kuivõrd on tõsi, et ta kasutas õigust asutamisvabadusele pärast nimetatud määruse jõustumist, mida kinnitab asjaolu, et — nagu täpsustati kohtuistungil — sissemaksed, mille maksmist Urssaf temalt põhikohtuasjas nõuab, puudutavad eri ajavahemikke aastatel 2000–2005.
consider it unreasonable to allow the benefit of that option afforded to Member States to be extended to international conventions which, although concluded in an area other than that of social security and before the entry into force of that regulation, contain provisions whose novelty and/or the amendments made to which in the context of relations arising from agreements between Member States lead to those provisions falling within the scope of that regulation.
sotsiaalkindlustus ja enne määruse jõustumist, aga sisaldavad sätteid, mis kuuluvad oma uudsuse ja/või nendesse liikmesriikide lepingusuhete raames tehtud muudatuste poolest määruse nr 1408/71 kohaldamisalasse.
Nonetheless, as the Commission stated at the hearing, those provisions must always be based on the principles and spirit of Regulation No 1408/71.
Need sätted peavad siiski, nagu väitis komisjon kohtuistungil, tuginema määruse nr 1408/71 põhimõtetele ja järgima selle vaimu.
They must also satisfy the formal requirements laid down in Article 8(2) of that regulation, which imposes an obligation on contracting Member States to notify the conventions concerned, in accordance with the provisions of Article 97(1) of that regulation. 48
Samuti peavad need sätted vastama nimetatud määruse artikli 8 lõikes 2 sätestatud vorminõuetele, mis kehtestavad lepinguosalistele liikmesriikidele asjaomastest lepingutest teavitamise kohustuse vastavalt määruse nr 1408/71 artikli 97 lõike 1 sätetele. 48
Next, as the Commission mentioned at the hearing, the present case could involve application of Article 8 of Regulation No 1408/71, paragraph 1 of which, by way of derogation from Article 6, cited above, provides that two or more Member States may conclude ‘conventions with each other based on the principles and in the spirit of [that] regulation’. 46
Pealegi, nagu komisjoni esindaja kohtuistungil märkis, võib käesolevas kohtuasjas tulla arvesse määruse nr 1408/71 artikkel 8, mille kohta on teada, et erandina eespool nimetatud artiklist 6 lubab selle lõige 1, et kaks või enam liikmesriiki võivad vajadusel sõlmida omavahel „konventsioone, mis tuginevad käesoleva määruse põhimõtetele ja järgivad selle vaimu”. 46
Although Article 8(1) of Regulation No 1408/71 concerns ‘new’ conventions only, that is to say, those concluded after the entry into force of that regulation, 47 I do not
Minu meelest on mõistlik — isegi kui määruse nr 1408/71 artikli 8 lõige 1 puudutab ainult „uusi” lepinguid, see tähendab pärast määruse jõustumist sõlmitud lepinguid 47 — lubada laiendada seda liikmesrii- kide õigust rahvusvahelistele lepingutele, mis on küll sõlmitud teises valdkonnas kui
It is, however, beyond doubt that the provisions of the Double Taxation Convention that fall within the scope of Regulation No 1408/71 were not notified as required, even after the Court delivered the Commission v France judgments, in which it held that the CSG and the CRDS fell within the scope of that regulation, regardless of the fact that French domestic law classifies them as tax measures.
On siiski vaieldamatu, et topeltmaksustamise vältimise lepingust, mille sätted kuuluvad määruse nr 1408/71 kohaldamisalasse, ei teavitatud ka mitte pärast eespool viidatud 15. veebruari 2000. aasta kohtuotsuste teatavaks tegemist, milles Euroopa Kohus — tuletan meelde — leidis, et CSG ja CRDS kuuluvad määruse nr 1408/71 kohaldamisalasse vaatamata sellele, et Prantsuse siseriiklikus õiguses käsitatakse neid maksudena.
46 — I would point out that that derogation is reproduced in Article 8(2) of Regulation No 883/2004.
46 — Märgin, et see erand on võetud eespool viidatud määruse nr 883/2004 artikli 8 lõikesse 2.
47 — Grana-Novoa, paragraph 22, and Case C-305/92 Hoorn [1994] ECR I-1525, paragraph 19.
48 — Tuleb märkida, et selline teatamiskohustus on kirjas ka eespool viidatud määruse nr 883/2004 artikli 9 lõikes 1.
48 — It should be noted that a similar notification requirement is also contained in Article 9(1) of Regulation No 883/2004, cited above.
47 — Eespool viidatud kohtuotsus Grana-Novoa (punkt 22) ja 28. aprilli 1994. aasta otsus kohtuasjas C-305/92: Hoorn (EKL 1994, lk I-1525, punkt 19).
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-103/06 favourable, national social security legislation is still compatible with Articles 39 EC and 43 EC if (a) it does not place that worker at a disadvantage as compared with those who pursue all their activities in the Member State where it applies or as compared with those who were already subject to it and (b) if it does not simply result in the payment of social security contributions on which there is no return. 49.
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK — KOHTUASI C-103/06 asjaomast töötajat ebasoodsamasse olukorda võrreldes nende töötajatega, kes tegutsevad ainult selles liikmesriigis, kus need normid kehtivad, või võrreldes nendega, kelle suhtes need normid kehtisid juba varem, ning b) kui need ei kohusta tasuma kasutuid sotsiaalkindlustusmakseid. 49
It would therefore appear to be contrary to Regulation No 1408/71 for the French Republic to refrain, by virtue of the provisions of the Double Taxation Convention that fall within the scope of that regulation, from including in the base for assessing the CSG and the CRDS, by way of derogation from the provisions of Article 14d(1) of that regulation, the share of the income Mr Derouin receives from selfemployment in the United Kingdom.
Seega näib, et määrusega nr 1408/71 on vastuolus, kui Prantsusmaa loobub selle määruse kohaldamisalasse kuuluvate topeltmaksustamise vältimise lepingu sätete alusel ja erandina kõnesoleva määruse artikli 14d lõike 1 sätetest arvestamast CSG ja CRDS-i arvutamise maksubaasi hulka P. Derouin’i tulude seda osa, mis on saadud tema füüsilisest isikust ettevõtja kutsetegevusest Ühendkuningriigis.
That solution does not, in my view, run the risk that a Member State whose legislation is designated in accordance with Regulation No 1408/71 will infringe the provisions of the Treaty, on the ground that the national measures which implement the obligation contained in Article 14d(1) of that regulation hinder the exercise of one of the freedoms of movement provided for by the Treaty.
Selline lahendus ei sunni minu arvates liikmesriiki, kelle õigusaktid on kindlaks määratud vastavalt määrusele nr 1408/71, eirama EÜ asutamislepingu sätteid põhjusel, et nimetatud määruse artikli 14d lõikes 1 osutatud kohustuse rakendamiseks võetud siseriiklikud meetmed takistavad ühe asutamislepingus ette nähtud liikumisvabaduse kasutamist.
In the circumstances of the present case, by carrying out the obligation laid down in Article 14d(1) of Regulation No 1408/71 in respect of the whole of Mr Derouin’s income, the French competent authorities would not place him at a disadvantage in relation to persons who pursue all of their professional activities in a selfemployed capacity within France and who are subject to levies falling within the scope of Regulation No 1408/71 on the whole of their occupational income derived from those activities.
Antud juhul aga ei sea Prantsuse ametiasutused P. Derouin’i teenitud kogutulu suhtes määruse nr 1408/71 artikli 14d lõikes 1 ette nähtud kohustust rakendades viimast ebasoodsamasse olukorda võrreldes füüsilisest isikust ettevõtjatega, kelle kogu kutsetegevus piirdub Prantsusmaa territooriumiga ja kellelt võetakse määruse nr 1408/71 kohaldamisalasse kuuluvaid makseid kogu nende kutsetegevusest teenitud tulude pealt.
In addition, making Mr Derouin liable to the CSG and the CRDS on his UK-source income would not simply result in him paying contributions on which there is no return.
Pealegi ei kohusta P. Derouin’i Inglismaalt teenitud tulu maksustamine CSG ja CRDS-iga viimast tasuma kasutuid sotsiaalkindlustusmakseid.
Although payment of those two contributions does not give entitlement to any direct and identifiable social benefits in return, 50the fact remains that, according to the solidarity principle on which those levies are based, the CSG and the CRDS each, respectively, cover the
Isegi kui nende kahe makse tasumine ei anna õigust otsestele ja sotsiaalabi teenustena käsitatavatele vastusooritustele, 50on siiski tõsi, et vastavalt solidaarsuspõhimõttele, millel need maksed põhinevad, katavad CSG ja CRDS mõlemad vastavalt Prantsuse
49 — See to that effect Hervein and Others, paragraph 51, and Piatkowski, paragraph 34.
49 — Vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsused Hervein jt (punkt 51) ja Piatkowski (punkt 34).
50 — Case C-34/98 Commission v France, paragraph 39, and Case C-169/98 Commission v France, paragraph 37, both judgments cited above.
50 — Eespool viidatud kohtuotsus C-34/98: komisjon vs. Prantsusmaa (punkt 39) ja kohtuotsus C-169/98 (punkt 37).
As the Court has held, the Treaty offers no guarantee to a worker that extending his activities into more than one Member State will be neutral as regards social security.
Nimelt ei taga EÜ asutamisleping töötajale — nagu Euroopa Kohus on täpsustanud —, et tema tegevuse laiendamine enamasse kui ühte liikmesriiki on sotsiaalkindlustuse suhtes neutraalne.
Given the disparities in the social security legislation of the Member States, such an extension may be to the worker’s advantage or not, according to circumstance.
Arvestades liikmesriikide sotsiaalkindlustusalaste õigusnormide erinevusi, võib selline laiendamine olenevalt juhust olla töötajale soodsam või ebasoodsam.
It follows that, even where its application is less
Seega isegi juhul, kui siseriiklike õigusaktide kohaldamine on ebasoodsam, tuleb neid kohaldada kooskõlas EÜ artiklite 39 ja 43 sätetega, kui a) need ei sea
DEROUIN the latter to determine the conditions in which eligibility for that derogation would be allowed and, where necessary, to specify those conditions as and when cases were brought before it.
DEROUIN eripärast, mis kohustab viimast kindlaks määrama tingimused, milles on sellise erandi kohaldamine lubatud ja vajadusel täpsustama neid tingimusi vastavalt talle esitatud kohtuasjadele.
funding requirements and the debt of the French social security scheme which otherwise would probably have had to be met by increasing social security contributions or by reducing or limiting the payment of social security benefits. 51
sotsiaalkindlustuse rahastamisvajadusi ja kulukohustusi, mida vastasel korral tuleks tõenäoliselt kompenseerida kas sissemaksete tõstmise või osutatavate sotsiaalkindlustusalaste teenuste vähendamise või piiramisega. 51
In addition to the obstacles of a legal nature described above, it does not seem to me advisable to follow that path.
Lisaks eespool esitatud õiguslikele takistustele näib mulle, et selline võimalus ei ole ka kohane.
To accept a solution different from that set out in point 78 above would, in my view, entail the real risk, in a situation such as that in the case in the main proceedings, of opening a breach in the equality of treatment provided for in Article 14d(1) of Regulation No 1408/71 ‘for the purposes of application of the legislation laid down’ in the field of social security, between all persons working in a selfemployed capacity in the territory of the Member State concerned.
Eespool punktis 78 esitatud lahendusest erineva lahendusega kaasneks minu arvates sellises olukorras nagu põhikohtuasjas tõeline oht, et rikutakse määruse nr 1408/71 artikli 14d lõikes 1 „kindlaksmääratud [sotsiaalkindlustusalaste] õigusaktide kohaldamisel” taotletava kõikide asjaomase liikmesriigi territooriumil tegutsevate füüsilisest isikust ettevõtjate võrdse kohtlemise põhimõtet.
Apart from the derogations expressly provided for by Regulation No 1408/71, such a breach does not appear to have been envisaged by the Community legislature.
Kui määruses sõnaselgelt ette nähtud erandid välja jätta, siis ühenduse seadusandja sellist kõrvalekaldumist ette ei näinud.
As stated in points 79 to 81 above, nor does it appear to be required by Article 43 EC.
Nagu on täpsustatud eespool punktides 79–81, ei ole selline kõrvalekaldumine nõutav ka EÜ artiklis 43.
If the Court were, however, to decide not to apply the analysis set out in this Opinion, it would, to my mind, be appropriate to limit the scope of a derogation provided for in a convention from the obligation provided for in Article 14d(1) of Regulation No 1408/71 to situations in which the principles and spirit of that regulation were not affected.
Kui Euroopa Kohus peaks siiski otsustama mitte lähtuda käesolevas ettepanekus esitatud analüüsist, peaks minu arvates lepingu alusel määruse nr 1408/71 artikli 14d lõikes 1 sätestatud kohustusest tehtav erand piirduma olukordadega, kus selle määruse põhimõtteid ja vaimu ei rikuta.
Such a derogation would, therefore, be accepted in particular when, first, the single State principle is preserved, second, the derogation does not have the effect of excluding from the scope of the designated social security legislation persons to whom it applies, 52and third, the derogation does not leave the worker concerned without social security protection 53or reduce the protection
See tähendaks seega, et sellist erandit lubatakse eelkõige siis, kui esiteks järgitakse ühe liikmesriigi õigusaktide kohaldamise põhimõtet; teiseks ei jäeta nimetatud erandi tõttu kindlaks määratud sotsiaalkindlustusalast õigusakti kohaldamata isikute suhtes, kellele see on kohaldatav, 52 ja kolmandaks, et see erand ei jäta asjaomast töötajat ilma sotsiaalkindlustuse kaitseta 53 ega nõrgesta talle tavaliselt
Moreover, to tolerate such a derogation would amount to making the interpretation of Article 14d(1) of Regulation No 1408/71 dependent on the specific features of the particular cases heard by the Court, requiring
Pealegi tähendaks sellise erandi lubamine, et määruse nr 1408/71 artikli 14d lõike 1 tõlgendamine sõltub Euroopa Kohtusse esitatud konkreetsete juhtude
52 — See Case C-2/89 Kits van Heijningen [1990] ECR I-1755, paragraph 20.
52 — Vt 3. mai 1990. aasta otsus kohtuasjas C-2/89: Kits van Heijningen (EKL 1990, lk I-1755, punkt 20).
51 — See points 9 and 26 of the Opinions of Advocate General La Pergola in the Commission v France judgments, and the judgment in Case C-169/98 Commission v France, paragraph 36.
51 — Vt kohtujurist A. La Pergola ettepaneku punktid 9 ja 26 liidetud kohtuasjades C-34/98 ja C-169/98, milles tehti eespool viidatud kohtuotsused, ning eespool viidatud kohtuotsus C-169/98: komisjon vs. Prantsusmaa (punkt 36).
53 — See Kits van Heijningen, paragraph 12; Case C-275/96 Kuusijärvi [1998] ECR I-3419, paragraph 28, and Case C-227/03 Van Pommeren-Bourgondiën [2005] ECR I-6101, paragraph 34.
53 — Vt eespool viidatud kohtuotsus Kits van Heijningen (punkt 12); 11. juuni 1998. aasta otsus kohtuasjas C-275/96: Kuusijärvi (EKL 1998, lk I-3419 punkt 28) ja 7. juuli 2005. aasta otsus kohtuasjas C-227/03: Van Pommeren-Bourgondiën (EKL 2005, lk I-6101 punkt 34).
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-103/06 which he would normally receive under the designated social security legislation.
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK — KOHTUASI C-103/06 määratud sotsiaalkindlustusalase õigusakti kohaldamisel tagatud kaitset.
I also consider it is important, for reasons of legal certainty and transparency, that such a derogation provided for in a convention should satisfy the formal notification requirements laid down in Article 8(2) of Regulation No 1408/71.
Minu arvates on õiguskindluse ja läbipaistvuse põhjustel samuti oluline, et selline lepingul põhinev erand vastaks määruse nr 1408/71 artikli 8 lõikes 2 ette nähtud teatamise vorminõuetele.
In the light of the above considerations, I propose that the Court should give the following answer to the question referred by the Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris:
Esitatud põhjendustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Tribunal des affaires sociales de Paris’ eelotsuse küsimusele järgmiselt:
‘Article 14d(1) of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to selfemployed persons and to members of their families moving within the Community, in the version amended and updated by Council Regulation (EC) No 118/97 of 2 December 1996,
Nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate, füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende pereliikmete suhtes, muudetud ja ajakohastatud nõukogu 2. detsembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 118/97 ja nõukogu 29. juuni 1998. aasta määrusega (EÜ) nr 1606/98, artikli 14d lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et see nõuab, et selliste töötasul ja tööotsijatasul põhinevate maksete nagu Prantsuse üldine sotsiaalmaks ja
DEROUIN as amended by Council Regulation (EC) No 1606/98 of 29 June 1998 must be interpreted as meaning that it requires that the base for contributions such as French general social contribution and the social debt repayment contribution, calculated on occupational and substitute income and which fall within the scope of that regulation, should include, in a selfemployed person’s occupational income derived from selfemployment, income obtained in a Member State other than the Member State whose social security legislation is applicable, even when the Member States concerned are bound by the provisions of a convention for the avoidance of double taxation of income, such as those of the Convention between the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland and the French Republic of 22 May 1968 for the avoidance of double taxation and the prevention of fiscal evasion with respect to taxes on income, and the conditions laid down in Article 8 of Regulation No 1408/71 have not been satisfied.’
DEROUIN sotsiaalvõla kustutamise maks, mis kuuluvad kõnesoleva määruse kohaldamisalasse, määramisel aluseks võetava baassumma arvutamisel tuleb füüsilisest isikust ettevõtja kutsetegevusest saadud tulu hulka arvestada ka tulu, mis on teenitud teise liikmesriigi territooriumil peale selle liikmesriigi, mille sotsiaalkindlustusalane õigusakt on kohaldatav, ja seda ka siis, kui asjaomaseid liikmesriike seob tulumaksualase topeltmaksustamise vältimise leping, nagu 22. mai 1968. aastal Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi ja Prantsuse Vabariigi vahel sõlmitud tulumaksuga topeltmaksustamise vältimise ning maksudest hoidumise tõkestamise leping, ilma et nad oleksid täitnud määruse nr 1408/71 artiklis 8 sätestatud nõudeid.
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC by the Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris (France), made by decision of 30 January 2006, received at the Court on 22 February 2006, in the proceedings
Kohtuasjas C-103/06, mille ese on EÜ artikli 234 alusel Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris (Prantsusmaa) 30. jaanuari 2006. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 22. veebruaril 2006, menetluses
THE COURT (Third Chamber), composed of A. Rosas, President of the Chamber, U. Lõhmus, J.N. Cunha Rodrigues, J. Klučka (Rapporteur) and P. Lindh, Judges,
EUROOPA KOHUS (kolmas koda), koosseisus: koja esimees A. Rosas, kohtunikud U. Lõhmus, J. N. Cunha Rodrigues, J. Klučka (ettekandja) ja P. Lindh,
Advocate General: P. Mengozzi, Registrar: C. Strömholm, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 7 March 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
DEROUIN kohtujurist: P. Mengozzi, kohtusekretär: ametnik C. Strömholm, arvestades kirjalikus menetluses ja 7. märtsi 2007. aasta kohtuistungil esitatut, arvestades kirjalikke märkusi, mille esitasid:
— Mr Derouin, by P. Langlois and E. Piwnica, avocats,
— P. Derouin, esindajad: advokaadid P. Langlois ja E. Piwnica,
— the French Government, by G. de Bergues and O. Christmann, acting as Agents,
— Prantsuse valitsus, esindajad: G. de Bergues ja O. Christmann,
— the United Kingdom Government, by V. Jackson, acting as Agent, assisted by S. Moore, barrister,
— Ühendkuningriigi valitsus, esindaja: V. Jackson, keda abistas barrister S. Moore,
— the Commission of the European Communities, by G. Rozet and V. Kreuschitz, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 18 October 2007,
— Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: G. Rozet ja V. Kreuschitz, olles 18. oktoobri 2007. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,