natgillin/translations-raw huggingface dataset:
REPORT ON THE IMPLEMENTATION OF THE EUROPEAN SECURITY STRATEGY
EUROOPA JULGEOLEKUSTRATEEGIA RAKENDAMISE ARUANNE
Providing Security in a Changing World
Julgeoleku tagamine muutuvas maailmas
Executive Summary
Kokkuvõte
Five years on from adoption of the European Security Strategy, the European Union carries greater responsibilities than at any time in its history.
Viis aastat pärast Euroopa julgeolekustrateegia vastuvõtmist on Euroopa Liidu kohustused suuremad kui kunagi varem.
The EU remains an anchor of stability.
EL on jätkuvalt stabiilsuse tagaja.
Enlargement has spread democracy and prosperity across our continent.
Laienemisega on demokraatia ja jõukus levinud üle kogu meie maailmajao.
The Balkans are changing for the better.
Balkani riikide olukord on paranemas.
Our neighbourhood policy has created a strong framework for relations with partners to the south and east, now with a new dimension in the Union for the Mediterranean and the Eastern Partnership.
Meie naabruspoliitikaga on loodud tugev lõuna- ja idapartnerlussuhete raamistik, millel on liidus nüüd uus mõõde Vahemere Liidu ja idapartnerluse jaoks.
Since 2003, the EU has increasingly made a difference in addressing crisis and conflict, in places such as Afghanistan or Georgia.
ELil on alates 2003. aastast olnud oluline ja üha suurem roll kriiside ja konfliktide käsitlemisel näiteks sellistes riikides nagu Afganistan või Gruusia.
Yet, twenty years after the Cold War, Europe faces increasingly complex threats and challenges.
Ometi seisab Euroopa 20 aastat pärast külma sõda silmitsi üha keerulisemate ohtude ja väljakutsetega.
Conflicts in the Middle East and elsewhere in the world remain unsolved, others have flared up even in our neighbourhood.
Lahendamata on konfliktid Lähis-Idas ja mujal maailmas, samal ajal puhkevad muud konfliktid isegi meie naaberriikides.
State failure affects our security through crime, illegal immigration and, most recently, piracy.
Riigiaparaadi nõrkus mõjutab meie julgeolekut kuritegevuse, ebaseadusliku sisserände ja viimasel ajal piraatluse kaudu.
Terrorism and organised crime have evolved with new menace, including within our own societies.
Terrorismi ja organiseeritud kuritegevuse arenguga on kaasnenud uued ohud, ka meie ühiskonna sees.
The Iranian nuclear programme has significantly advanced, representing a danger for stability in the region and for the whole non-proliferation system.
Iraani tuumaprogramm on olulisel määral edasi arenenud, ohustades piirkonna stabiilsust ja kogu tuumarelva leviku tõkestamise süsteemi.
Globalisation has brought new opportunities .
Üleilmastumine on toonud endaga kaasa uusi võimalusi.
High growth in the developing world, led by China, has lifted millions out of poverty.
Suur majanduskasv arengumaades ja eelkõige Hiinas on aidanud miljonitel inimestel vaesusest vabaneda.
But globalisation has also made threats more complex and interconnected.
Ent üleilmastumine on muutnud ohud keerulisemaks ja omavahel seotuks.
The arteries of our society - such as information systems and energy supplies – are more vulnerable.
Kõige haavatavamad on meie ühiskonna peamised sõlmed, nagu infosüsteemid ja energiavarustus.
Global warming and environmental degradation is altering the face of our planet.
Üleilmne soojenemine ja keskkonnaseisundi halvenemine muudavad meie planeedi üldpilti.
Moreover, globalisation is accelerating shifts in power and is exposing differences in values.
Lisaks kiirendab üleilmastumine muutusi jõudude vahekorras ja toob esile erinevused väärtushinnangutes.
Recent financial turmoil has shaken developed and developing economies alike.
Hiljutine segadus finantsturgudel on raputanud nii arenenud riike kui ka arengumaid.
Europe will rise to these new challenges, as we have done in the past.
Euroopa on võimeline kõnealuste uute väljakutsetega toime tulema, nagu me oleme seda teinud varem.
Drawing on a unique range of instruments, the EU already contributes to a more secure world.
Kasutades ainulaadset valikut erinevaid vahendeid, aitab EL juba praegu kaasa turvalisema maailma tagamisele.
We have worked to build human security, by reducing poverty and inequality, promoting good governance and human rights, assisting development, and addressing the root causes of conflict and insecurity.
Oleme teinud tööd inimeste julgeoleku suurendamiseks, vähendades vaesust ja ebavõrdsust, edendades head valitsemistava ja inimõigusi, toetades arengut ning tegeledes konfliktide ja ebakindluse algpõhjustega.
The EU remains the biggest donor to countries in need.
EL jääb abivajavate riikide suurimaks abiandjaks.
Long-term engagement is required for lasting stabilisation.
Püsiva stabiilsuse tagamine eeldab pikaajaliste kohustuste võtmist.
Over the last decade, the European Security and Defence Policy, as an integral part of our Common Foreign and Security Policy, has grown in experience and capability, with over 20 missions deployed in response to crises, ranging from post-tsunami peace building in Aceh to protecting refugees in Chad.
Viimasel kümnendil on meie ühise välis- ja julgeolekupoliitika lahutamatuks osaks oleva Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitika kogemused ja suutlikkus suurenenud, kriisipiirkondadesse on lähetatud üle 20 missiooni, mis hõlmavad muu hulgas tsunamijärgset rahutagamist Acehis ja pagulaste kaitsmist Tšaadis.
These achievements are the results of a distinctive European approach to foreign and security policy.
Nimetatud saavutused on Euroopale omase välis- ja julgeolekupoliitika suhtes võetud lähenemisviisi tulemused.
To ensure our security and meet the expectations of our citizens, we must be ready to shape events.
Meie julgeoleku tagamiseks ja meie kodanike ootuste täitmiseks peame olema valmis sündmusi kujundama.
That means becoming more strategic in our thinking, and more effective and visible around the world.
See tähendab meie mõtteviisi muutmist strateegilisemaks ning meie tõhususe ja nähtavuse suurendamist kogu maailmas.
We are most successful when we operate in a timely and coherent manner, backed by the right capabilities and sustained public support.
Oleme kõige edukamad, kui tegutseme õigeaegselt ja ühtselt, asjakohaste võimete ja üldsuse püsival toetusel.
9 shared responsibility to protect populations from genocide, war crimes, ethnic cleansing and crimes against humanity.
Suveräänsed valitsused peavad vastutama oma tegevuse tagajärgede eest ning jagama vastutust seoses oma elanikkonna kaitsmisega genotsiidi, sõjakuritegude, etnilise puhastuse ja inimsusevastaste kuritegude eest.
It is important that countries abide by the fundamental principles of the UN Charter and OSCE principles and commitments.
Oluline on, et riigid järgiksid ÜRO põhikirja aluspõhimõtteid ning OSCE põhimõtteid ja kohustusi.
We must be clear that respect for the sovereignty, independence and territorial integrity of states and the peaceful settlement of disputes are not negotiable.
Peame rõhutama, et riikide suveräänsuse, iseseisvuse ja territoriaalse terviklikkuse austamise ning vaidluste rahumeelse lahendamise osas me järeleandmisi ei tee.
Threat or use of military force cannot be allowed to solve territorial issues – anywhere.
Ähvardamist või sõjalise jõu kasutamist territoriaalküsimuste lahendamiseks ei tohi lubada mitte kusagil.
At a global level, Europe must lead a renewal of the multilateral order.
Üleilmsel tasandil peab Euroopa juhtima mitmepoolsusel põhineva korra uuendamist.
The UN stands at the apex of the international system.
ÜRO on rahvusvahelise süsteemi tipus.
Everything the EU has done in the field of security has been linked to UN objectives.
Kõik, mis EL on teinud julgeoleku valdkonnas, on olnud seotud ÜRO eesmärkidega.
We have a unique moment to renew multilateralism, working with the United States and with our partners around the world.
Meil on ainulaadne võimalus uuendada mitmepoolsust, tehes koostööd USAga ja meie partneritega kogu maailmas.
For Europe, the transatlantic partnership remains an irreplaceable foundation, based on shared history and responsibilities.
Euroopa jaoks jääb Atlandi-ülene partnerlus asendamatuks põhialuseks, mis rajaneb ühisel ajalool ja vastutusel.
The EU and NATO must deepen their strategic partnership for better cooperation in crisis management.
EL ja NATO peavad süvendama oma strateegilist partnerlust, et teha kriisiohjamisel paremat koostööd.
The EU has made substantial progress over the last five years.
EL on teinud viimasel viiel aastal märkimisväärseid edusamme.
We are recognised as an important contributor to a better world.
Meid tunnustatakse olulise osalejana parema maailma loomisel.
But, despite all that has been achieved, implementation of the ESS remains work in progress.
Ent vaatamata kõikidele saavutustele tuleb Euroopa julgeolekustrateegiaga veel tööd teha.
For our full potential to be realised we need to be still more capable, more coherent and more active.
Kogu meie potentsiaali realiseerimiseks peame olema veelgi võimekamad, ühtsemad ja aktiivsemad.
The European Council adopted the European Security Strategy (ESS) in December 2003.
Euroopa Ülemkogu võttis Euroopa julgeolekustrateegia vastu 2003. aasta detsembris.
For the first time, it established principles and set clear objectives for advancing the EU’s security interests based on our core values.
Esmakordselt kehtestati selles põhimõtted ja seati selged eesmärgid ELi julgeolekuhuvide edendamiseks meie põhiväärtuste alusel.
It is comprehensive in its approach and remains fully relevant.
Strateegia lähenemisviis on laiaulatuslik ja see on jätkuvalt täielikult asjakohane.
This report does not replace the ESS, but reinforces it.
Käesolev aruanne ei asenda Euroopa julgeolekustrateegiat, vaid tugevdab seda.
It gives an opportunity to examine how we have fared in practice, and what can be done to improve implementation.
Aruanne annab võimaluse uurida, kuidas oleme tegelikult toime tulnud ja mida saaks teha rakendamise parandamiseks.
EU High Representative Javier Solana, President of Somalia Sharif Sheikh Ahmed and Secretary-General of the United Nations Ban Ki-moon during the Conference on Somalia, held jointly by the United Nations, the European Union and the African Union, in Brussels in April 2009
ELi kõrge esindaja Javier Solana, Somaalia president Sharif Sheikh Ahmed ja ÜRO peasekretär Ban Ki-moon Somaaliat käsitleval ÜRO, Euroopa Liidu ja Aafrika Liidu ühiselt korraldatud konverentsil 2009. aasta aprillis Brüsselis.
I. Global Challenges and Key Threats
I. Üleilmsed väljakutsed ja peamised ohud
The ESS identified a range of threats and challenges to our security interests.
Euroopa julgeolekustrateegias on määratud kindlaks mitmed erinevad ohud ja väljakutsed meie julgeolekuhuvidele.
Five years on, these have not gone away: some have become more significant, and all more complex.
Viis aastat hiljem ei ole need veel kadunud – mõned on võimendunud ja muutunud veelgi keerulisemaks.
Proliferation of Weapons of Mass Destruction
Massihävitusrelvade levik
Proliferation by both states and terrorists was identified in the ESS as ‘potentially the greatest threat to EU security’.
Euroopa julgeolekustrateegias tõdeti, et massihävitusrelvade levik nii terroristide hulgas kui ka riikides on ELi julgeolekule suurim võimalik oht.
That risk has increased in the last five years, bringing the multilateral framework under pressure.
Nimetatud oht on viimasel viiel aastal suurenenud, pingestades mitmepoolset raamistikku.
While Libya has dismantled its WMD programme, Iran, and also North Korea, have yet to gain the trust of the international community.
Liibüa on oma massihävitusrelvade programmi lõpetanud, ent Iraan ja samuti Põhja-Korea peavad rahvusvahelise üldsuse usalduse veel saavutama.
A likely revival of civil nuclear power in coming decades also poses challenges to the non-proliferation system, if not accompanied by the right safeguards.
Tsiviilotstarbel tuumaenergia kasutamise tõenäolise taaselavnemisega tulevastel kümnenditel kaasnevad samuti väljakutsed tuumarelva leviku tõkestamise süsteemile, kui tuumaenergia kasutamise suhtes ei kehtestata asjakohaseid kaitsemeetmeid.
The EU has been very active in multilateral fora, on the basis of the WMD Strategy, adopted in 2003, and at the forefront of international efforts to address Iran’s nuclear programme.
EL on 2003. aastal vastu võetud massihävitusrelvade tõkestamise strateegia alusel tegutsenud väga aktiivselt rahvusvahelistel foorumitel ning olnud samuti esireas rahvusvaheliste jõupingutuste tegemisel Iraani tuumaprogrammi käsitlemiseks.
The Strategy emphasises prevention, by working through the UN and multilateral agreements, by acting as a key donor and by working with third countries and regional organisations to enhance their capabilities to prevent proliferation.
Strateegias rõhutatakse ennetamist, tehes sealhulgas tööd ÜRO ja mitmepoolsete lepingute alusel, tegutsedes peamise abiandjana ning tehes koostööd kolmandate riikide ja piirkondlike organisatsioonidega, et suurendada nende võimet tõkestada massihävitusrelvade levikut.
We should continue this approach, with political and financial action.
Peaksime jätkama kõnealust lähenemisviisi poliitiliste ja nantsmeet-mete abil.
A successful outcome to the Non-Proliferation Treaty Review Conference in 2010, with a view in particular to strengthening the non-proliferation regime, is critical.
Tuumarelva leviku tõkestamise lepingu 2010. aasta konverentsi õnnestumine on oluline eelkõige tuumarelva leviku tõkestamise
12 pursue disarmament and ensure the responsible development of peaceful uses of nuclear energy by countries wishing to do so.
12 režiimi tugevdamise seisukohast. Püüame tagada tasakaalustatud, tõhusal ja konkreetsel viisil, et nimetatud konverentsil uuritaks võimalusi suurendada massihävitusrelvade leviku tõkestamiseks tehtavaid jõupingutusi, edendada desarmeerimist ja tagada tuumaenergia rahuotstarbelise kasutamise vastutustundlik arendamine riikides, kes seda soovivad teha.
More work is also needed on specific issues, including: EU support for a multilateral approach to the nuclear fuel cycle; countering financing of proliferation; measures on bio-safety and bio security; containing proliferation of delivery systems, notably ballistic missiles.
Samuti on vaja teha rohkem tööd konkreetsete küsimustega: ELi toetus tuumkütusetsükli suhtes võetavale mitmepoolsele lähenemisviisile; massihävitusrelvade leviku rahastamise tõkestamine; bioloogilise ohutuse ja bioloogilise turvalisuse meetmed; massihävitusrelvade kandevahendite, eelkõige ballistiliste rakettide leviku tõkestamine.
Negotiations should begin on a multilateral treaty banning production of fissile material for nuclear weapons.
Tuleks alustada läbirääkimisi mitmepoolse lepingu üle, millega keelustatakse tuumarelvade jaoks lõhustuvate materjalide tootmine.
Terrorism and Organised Crime
Terrorism ja organiseeritud kuritegevus
Terrorism, within Europe and worldwide, remains a major threat to our livelihoods.
Terrorism Euroopas ja kogu maailmas on endiselt suureks ohuks meie elule.
Attacks have taken place in Madrid and London, while others have been foiled, and home-grown groups play an increasing role within our own continent.
Madridis ja Londonis on toimunud terrorirünnakud, samal ajal kui mujal on need nurjunud, ning meie maailmajaos on riikides endis tekkinud rühmitustel üha suurem roll.
Organised crime continues to menace our societies, with trafficking in drugs, human beings, and weapons, alongside international fraud and money-laundering.
Organiseeritud kuritegevus ohustab jätkuvalt meie ühiskonda, sealhulgas uimasti- ja inimkaubandus, relvaäri, rahvusvahelised pettused ja rahapesu.
Since 2003, the EU has made progress in addressing both, with additional measures inside the Union, under the 2004 Hague Programme, and a new Strategy for the External Dimension of Justice and Home Affairs, adopted in 2005.
EL on alates 2003. aastast teinud mõlema käsitlemisel edusamme, võttes 2004. aasta Haagi programmi kohaselt liidusiseselt lisameetmeid ning töötades välja uue justiits- ja siseküsimuste välist mõõdet käsitleva strateegia, mis võeti vastu 2005. aastal.
These have made it easier to pursue investigations across borders, and co-ordinate prosecution.
Need on hõlbustanud piiriüleste uurimistoimingute läbiviimist ja süüdistuse esitamise koordineerimist.
The EU Counter-Terrorism Strategy, also from 2005, is based on respect for human rights and international law.
ELi terrorismivastase võitluse strateegia, mis võeti samuti vastu 2005. aastal, põhineb inimõiguste ja rahvusvahelise õiguse austamisel.
It follows a four-pronged approach: preventing radicalisation and recruitment and the factors behind them; protecting potential targets; pursuing terrorists; and responding to the aftermath of an attack.
Selles on järgitud neljasambalist lähenemisviisi: radikaliseerumise ja terroristlikesse rühmitustesse uute liikmete värbamise vältimine ning neid põhjustavad tegurid; võimalike sihtmärkide kaitse; terroristide jälitamine; terrorirünnakute järelkajadele reageerimine.
While national action is central, appointment of a Counter-Terrorism Co-ordinator has been an important step forward at the European level.
Ehkki kesksel kohal on siseriiklik tegevus, on terrorismivastase tegevuse koordinaatori nimetamine Euroopa tasandil olnud tähtis samm.
13 existing provisions as the Crisis Coordination Arrangements and the Civil Protection Mechanism.
Peaksime tugevdama eelkõige keemilisi, radioloogilisi, bioloogilisi ja tuumamaterjale kasutades läbiviidud ulatusliku terrorirünnaku käsitlemise koordineerimiskorda selliste kehtivate sätete alusel nagu kriiside koordineerimiskord ja kodanikukaitse mehhanism.
Further work on terrorist financing is required, along with an effective and comprehensive EU policy on information sharing, taking due account of protection of personal data.
Koos tõhusa ja laiaulatusliku ELi poliitikaga, mis käsitleb teabevahetust, võttes nõuetekohaselt arvesse isikuandmeid, tuleb jätkata tööd terrorismi rahastamise küsimusega.
We must also do more to counter radicalisation and recruitment, by addressing extremist ideology and tackling discrimination.
Samuti tuleb teha rohkem tööd radikaliseerumise ja terroristide värbamise tõkestamiseks, tegeledes äärmuslike ideoloogiate ja diskrimineerimise vastase võitlusega.
Intercultural dialogue, through such fora as the Alliance of Civilisations, has an important role.
Tähtis roll on kultuuridevahelisel dialoogil sellistel foorumitel nagu Tsivilisatsioonide Liit.
On organised crime, existing partnerships within our neighbourhood and key partners, and within the UN, should be deepened, in addressing movement of people, police and judicial cooperation.
Organiseeritud kuritegevuse osas tuleks tihendada olemasolevaid partnerlusi naaberriikide ja oluliste partneritega, pöörates tähelepanu inimeste liikumisele ning politsei- ja õigusalasele koostööle.
Implementation of existing UN instruments on crime is essential.
Oluline on rakendada olemaosolevaid ÜRO vahendeid.
We should further strengthen our counter-terrorism partnership with the United States, including in the area of data sharing and protection.
Peaksime veelgi tugevdama terrorismivastast partnerlust USAga, sealhulgas andmevahetuse ja -kaitse valdkonnas.
Also, we should strengthen the capacity of our partners in South Asia, Africa, and our southern neighbourhood.
Samuti peaksime tugevdama meie Lõuna-Aasia ja Aafrika partnerite ning meie lõunapoolsete naaberriikide võimeid.
The EU should support multilateral efforts, principally in the UN.
EL peaks toetama mitmepoolseid jõupingutusi peamiselt ÜROs.
We need to improve the way in which we bring together internal and external dimensions.
Peaksime parandama sisemise ja välise mõõtme ühendamise viise.
Better co-ordination, transparency and flexibility are needed across different agencies, at national and European level.
Erinevates asutustes on siseriiklikul ja Euroopa tasandil vaja paremat koordineerimist, läbipaistvust ja paindlikkust.
This was already identified in the ESS, five years ago.
Seda mainiti juba viis aastat tagasi Euroopa julgeolekustrateegias.
Progress has been slow and incomplete.
Edusammud on olnud aeglased ja ebatäielikud.
Cyber Security
Küberturve
Modern economies are heavily reliant on critical infrastructure including transport, communication and power supplies, but also the internet.
Kaasaegsed majandused tuginevad suurel määral elutähtsatele infrastruktuuridele, sealhulgas transpordile, sidele ja energiavarustusele, ent samuti internetile.
The EU Strategy for a Secure Information Society, adopted in 2006 addresses internet-based crime.
2006. aastal vastu võetud ELi strateegias turvalise infoühiskonna kohta on käsitletud internetipõhist kuritegevust.
However, attacks against private or government IT systems in EU Member States have given this a new dimension, as a potential new economic, political and military weapon.
Ent rünnakud erasektori või valitsussektori IT-süsteemidele ELi liikmesriiki-des on andnud sellele uue mõõtme, milleks on uus võimalik majandus-, poliitiline või sõjaline relv.
More work is required in this area, to explore a comprehensive EU approach, raise awareness and enhance international cooperation.
Kõnealuses valdkonnas on vaja teha veel tööd, uurida ELi tervikliku lähenemisviisi kujundamist, suurendada teadlikkust ja edendada rahvusvahelist koostööd.
Energy Security
Energiavarustuse kindlus
Concerns about energy dependence have increased over the last five years.
Viimasel viiel aastal on suurenenud mure sõltuvuse üle energiaallikatest.
Declining production inside Europe means that by 2030 up to 75 % of our oil and gas will have to be imported.
Tootmise vähenemine Euroopas tähendab seda, et 2030. aastaks tuleb kuni 75% Euroopas tarbitavast naftast ja gaasist importida.
This will come from a limited number of countries, many of which face threats to stability.
Tarned tulevad piiratud arvust riikidest, kelle hulgast paljudel on probleeme stabiilsusega.
We are faced therefore with an array of security challenges, which involve the responsibility and solidarity of all Member States.
Seetõttu seisame silmitsi rea julgeolekuprobleemidega, mis eeldavad kõikide liikmesriikide vastutust ja solidaarsust.
Our response must be an EU energy policy which combines external and internal dimensions.
Meie vastuseks peab olema ELi energiapoliitika, milles on ühendatud väline ja sisemine mõõde.
The joint report from the High Representative and Commission in June 2006 set out the main elements.
Kõrge esindaja ja komisjoni 2006. aasta juuni ühisaruandes esitatakse peamised elemendid.
Inside Europe, we need a more unified energy market, with greater inter-connection, particular attention to the most isolated countries and crisis mechanisms to deal with temporary disruption to supply.
Euroopa-siseselt on meil vaja ühtsemat energiaturgu, mis – pöörates erilist tähelepanu kõige isoleeritumatele riikidele – on omavahel suuremal määral ühendatud, ning kriisimehhanisme energiavarustuse ajutise katkemisega toimetulemiseks.
Greater diversification, of fuels, sources of supply, and transit routes, is essential, as are good governance, respect for rule of law and investment in source countries.
Oluline on kütuste, tarneallikate ja transiiditeede suurem mitmekesistamine, nagu ka hea valitsemistava, õigusriigi põhimõtte austamine ja investeerimine energiaallikaid käsutavatesse riikidesse.
EU policy supports these objectives through engagement with Central Asia, the Caucasus and Africa, as well as through the Eastern Partnership and the Union for the Mediterranean.
ELi poliitika toetab selliseid eesmärke Kesk-Aasia, Kaukasuse ja Aafrikaga tehtava koostöö ning idapartnerluse ja Vahemere Liidu kaudu.
Energy is a major factor in EU-Russia relations.
Energia on oluline tegur ELi ja Venemaa vahelistes suhetes.
Our policy should address transit routes, including through Turkey and Ukraine.
Meie poliitika peaks käsitlema transiiditeid, kaasa arvatud transiit Türgi ja Ukraina kaudu.