natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Negotiations on instruments to develop the Schengen rules take place at ministerial level within the joint committee (Council and associated partners), not within the Council alone; however, the latter remains the competent institution – together with the European Parliament – for the adoption of these instruments.
Schengeni acquis’ arendamisvahendite läbirääkimised toimuvad ministrite tasemel ühiskomitees (nõukogu koos assotsieerunud partneritega), mitte üksnes nõukogus. Pädevaks asutuseks nende vahendite vastuvõtmisel jääb siiski nõukogu koos Euroopa Parlamendiga.
This principle denotes that a person may not be prosecuted and punished twice for the same acts.
See põhimõte tähendab, et isiku üle ei saa sama teo eest kaks korda kohut mõista ja teda karistada.
Although this seems selfevident at national level, Article 54 of the CISA clearly affirms the same principle for relations between countries that are party to the Schengen Agreements.
Kuigi see tundub riiklikul tasandil enesestmõistetav, kinnitatakse CISA artiklis 54 sama põhimõtet ka Schengeni lepinguga ühinenud riikide vahelistes suhetes.
Since the rules in force within the Schengen area became incorporated within the Treaty on European Union (through the Treaty of Amsterdam – entry into force in 1999) the EU Court of Justice has been petitioned to rule on numerous preliminary issues involving the interpretation of this notion.
Kuna Schengeni alal kohaldatav õigustik integreeriti Euroopa Liidu lepingusse (Amsterdami lepingu kaudu, mis jõustus 1999), siis on Euroopa kohus pidanud arvukate eelotsusemenetluste käigus tegema otsuseid selle põhimõtte tõlgendamise küsimuses.
identity checks) whereas a flight between Paris and London is subject to identity checks.
rolli), aga lendudel Pariisi ja Londoni vahel toimub dokumentide kontroll.
Nevertheless the United Kingdom has moved a step closer to Schengen by taking part in police cooperation.
Politseikoostöös osalemisega on Ühendkuningriik siiski astunud sammukese Schengenile lähemale.
The SIS is a shared computerised system whose automated inquiry procedure allows verification of a person or object’s identifying data.
SIS on ühine arvutisüsteem, mille automaatne päringumenetlus võimaldab kontrollida isikute või objektide tuvastamisandmeid.
Each country feeds into the central data system the details of persons identified with a view to arrest or extradition, aliens identified for the purposes of non-admis-sion, missing persons, lost or stolen vehicles, stolen firearms, stolen identity documents (blank or delivered) and stolen banknotes.
Iga riik sisestab tsentraliseeritud andmesüsteemi seoses vahistamise või väljaandmisega tuvastatud isikute andmed, vastuvõtust keeldumise otstarbel tuvastatud välismaalaste, kadunud isikute, kadunud või varastatud sõidukite, varastatud tulirelvade, varastatud isikuttõendavate dokumentide (toorikute või kätteantud dokumentide) ja varastatud pangatähtede andmed.
This police cooperation instrument has proved extremely effective.
Politseikoostöö on osutunud äärmiselt tõhusaks vahendiks.
Work is under way at present on an even more effective instrument (SIS II).
Käesoleval ajal toimub veelgi tõhusama SIS II väljatöötamine.
FRONTIER ZONE – External borders
AMSTERDAMI LEPING
Stayed in Luxembourg as a guest of the Collart family, owners of Schengen Castle, in September 1871; two of the poet’s sketches depict the castle’s tower.
Victor Hugo viibis Luksemburgis 1871. aasta septembris Collart’i perekonna külalisena neile kuuluvas Schengeni lossis. Lossi torni on kujutatud kirjaniku kahel joonistusel.
The Member States are expected to deploy mobile units to carry out external border surveillance along stretches of border between the Schengen area’s external border crossing points (Article 12 of the Schengen Borders Code).
Liikmesriigid on kohustatud kasutama patrullimist Schengeni ala välispiiri piiripunktide vaheliste piirilõikude valvamiseks (Schengeni piirieeskirja artikkel 12).
As Secretary of State for Foreign Affairs in the Luxembourg government (1989-94), he signed the Implementation Convention of 19 June 1990 on behalf of Luxembourg.
Luksemburgi välisasjade riigisekretärina (1989–1994) allkirjastas Georges Wohlfart Luksemburgi nimel 19. juunil 1990 Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni.
The other countries were represented at the signing by: Paul De Keersmaeker (Belgium), Lutz Stavenhagen (Germany), Edith Cresson (France), and Piet Dankert (Netherlands).
Teisi riike esindasid allkirjastamisel Paul De Keersmaeker (Belgia), Lutz Stavenhagen (Saksamaa), Edith Cresson (Prantsusmaa), Piet Dankert (Madalmaad).
Nationals from certain third countries are required to obtain a visa if they wish to enter the Schengen area.
Arvestades Euroopa asutuste raskusi arvestatavate tulemuste saavutamisel otsustasid mõned riigid luua selle ala lihtsalt valitsustevahelisel tasandil väljaspool ELi institutsioonilist raamistikku – nii arenes Schengeni idee pärast 1985. aastat.
The Visa Code provides for a uniform Schengen visa, valid for the territory of the entire Schengen area.
Amsterdami lepingu (1997–1999) kohaselt integreeriti Schengeni raames toimuv koostöö Euroopa Liidu hulka, kuigi need kaks ala ei kattunud täiesti geograafilises mõttes, sest osa ELi liikmesriike ei osale üldse Schengeni süsteemis või teevad seda ainult osaliselt, samas aga kuuluvad Schengeni ala koosseisu mõned Euroopa Liitu mittekuuluvad riigid.
This visa allows transit or stays within the territory of Schengenarea member countries for a maximum duration of three months over a six-month period.
Teatud kolmandate riikide kodanikud on kohustatud hankima viisa, kui nad soovivad Schengeni alale siseneda.
The visa’s period of validity may not exceed fi five years. The authority
Viisaeeskirjaga on kehtestatud ühtne Schengeni viisa, mis kehtib kogu Schengeni ala territooriumil.
(Schengen Protocol annexed to the Treaty of Amsterdam).The 1985 and 1990 Schengen Agreements were concluded between some of the member countries of the European Union outside the Union’s institutional framework.
(Amsterdami lepingule lisatud Schengeni protokoll)1985. ja 1990. aasta Schengeni lepingud sõlmiti mõningate Euroopa Liidu liikmesriikide vahel väljaspool ELi institutsioonilist raamistikku.
By the time of the Treaty of Amsterdam’s negotiation, all of the then EU Member States, with the exception of Ireland and the United Kingdom, had signed these Agreements.
Amsterdami lepingu läbirääkimiste ajaks olid kõik ELi liikmesriigid (va Iirimaa ja Ühendkuningriik) need lepingud allkirjastanud.
Therefore, it was decided to incorporate the rules governing cooperation in the Schengen area (the Schengen acquis) within the new Treaty of Amsterdam (signed in 1997 – entered into force on 1 May 1999).
Seetõttu otsustati integreerida Schengeni ala koostööd puudutavad õigusaktid (Schengeni acquis) uude Amsterdami lepingusse, mis allkirjastati 1997. aastal ja jõustus 1. mail 1999.
The uniform visa model is determined by EU law and, as a result, applied by all the member countries; at the same time, the conditions and charges for issuing visas have been harmonised.
Iirimaa ja Ühendkuningriigi tarbeks kehtestati erikord (osalise liitumise võimalus).
Third edition
Kolmas väljaanne
Handbook on Integration for policy-makers and practitioners
Integratsiooni käsiraamat t _BAR_ Kolmas poliitikakujundajatele ja erialatöötajatele
Directorate-General Justice, Freedom and Security
Käsiraamat on mõeldud kohaliku, piirkondliku, riikide ja ELi tasandi poliitikakujundajatele ja erialatöötajatele.
Handbook on Integrationfor policy-makers and practitioners
Integratsiooni käsiraamat poliitikakujundajatele ja erialatöötajatele
Third edition, April 2010
Kolmas väljaanne, aprill 2010
Europe Direct is a service to help you find answers to your questions about the European Union
Europe Direct on teenistus, mis aitab leida vastused
Freephone number (*):00 800 6 7 8 9 10 11
Tasuta infotelefon (*):00 800 6 7 8 9 10 11
This Handbook was written by Jan Niessen and Thomas Huddleston of MPG on behalf of the European Commission (Directorate General for Justice, Freedom and Security)
Selle käsiraamatu autorid on Jan Niessen ja Thomas Huddleston MPG-st Euroopa Komisjoni nimel (õigus-, vabadus- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadist).
It can be downloaded from the European Commission's website at http://europa.eu/comm/justice_home/ and from the European Web Site on Integration at www.integration.eu
Seda saab alla laadida Euroopa Komisjoni veebilehelt http://ec.europa.eu/comm/justice_home/ ja integratsiooni käsitlevalt Euroopa veebisaidilt www.integration.eu
' European Communities, 2009Reproduction is authorised provided the source is acknowledged.
© Euroopa Liit, 2010Paljundamine on lubatud allikale viitamisel.
PRINTED ON WHITE CHLORINE-FREE PAPER
TrükiTud valgele kloorivabale paberile
Chapter 1: European exchange of information and good practice
1. peatükk. Teabe ja hea tava üleeuroopaline vahetus
1.1 Targeted European cooperation on integration
Euroopa sihipärane koostöö integratsiooni valdkonnas
1.2 The Handbook in focus
1.2 Käesolev käsiraamat
Chapter 2: Mass media and integration
2. peatükk. Massimeedia ja integratsioon
2.1 Challenges and opportunities in the media environment
Väljakutsed ja võimalused meediakeskkonnas
2.2 Developing an effective media strategy
2.2 Tulemusliku meediastrateegia väljatöötamine
Chapter 3: Awarenessraising and migrant empowerment
3. peatükk. Teadlikkuse suurendamine ja sisserändajate võimaluste parandamine
3.1 Awarenessraising : informing opinion and activating the public
Teadlikkuse suurendamine: teadliku arvamuse kujundamine ja üldsuse aktiveerimine
3.2 Building capacity and choosing action
3.2 Suutlikkuse suurendamine ja meetmete valimine
Chapter 4: Dialogue Platforms
4. peatükk. Arutelufoorumid
4.1 Setting up and running a platform : overcoming obstacles
Foorumi loomine ja juhtimine: takistuste ületamine
4.2 Roles for a leading public authority or civil society organisation
4.2 Juhtiva ametiasutuse või kodanikuühenduse roll
5.2 The acquisition of nationality
5.2 Kodakondsuse saamine
5.3 Administrative procedures encouraging citizens-to-be
5.3 Tulevasi kodanikke julgustavad haldusmenetlused
5.4 From acquisition to active citizenship among old and new citizens
5.4 Kodakondsuse saamisest uute ja vanade kodanike kodanikuaktiivsuseni
Chapter 6: Immigrant Youth, Education and the Labour Market
6. peatükk. Noored sisserändajad, haridus ja tööturg
6.1 Improving the school system
Koolisüsteemi täiustamine
6.3 Facilitating the transition to higher education and the labour market
6.3 Kõrgharidusele ja tööturule juurdepääsu hõlbustamine
Annex I : Common basic principles for immigrant integration policy in the European Union
I lisa. Sisserändajate Euroopa Liitu integreerimise poliitika ühised aluspõhimõtted
Annex II : Integration benchmarking tool
II lisa. Integratsiooni võrdlusuuringute töövahend
Annex III : National Contact Points on Integration
III lisa. Riiklikud integratsiooni kontaktpunktid
Annex IV : Selected Bibliography
IV lisa. Valitud bibliograafia
The Handbook has been structured for ease of reference with the use of boxes and the following symbols :
Selguse huvides kasutatakse käsiraamatus raamitud tekstilõike ja järgmisi sümboleid:
= Conclusion highlighting lessons learned
= saadud kogemusi rõhutavad järeldused.
= Examples of good practice
= hea tava näide.
= A website link to further information.
= veebisaidi link lisateabe saamiseks.
Weblinks have been provided wherever
Esitatud on kõik asjakohased veebilingid.
Z possible. Please note these links were live at time of drafting but are subject to change.
Juhime tähelepanu asjaolule, et lingid toimisid käsiraamatu koostamise ajal, kuid need võivad hiljem muutuda.
Seven years ago, at the European Council in Thessaloniki, the Heads of State and Government called for more discussion on integration between Member States with a view to learning from one another.
Seitse aastat tagasi kutsusid Euroopa Ülemkogul Thessaloníkis kogunenud riigipead ja valitsusjuhid üles pidama rohkem liikmesriikidevahelisi integratsiooniteemalisi arutelusid eesmärgiga üksteiselt õppida.
The European Commission, in cooperation with the National Contact Points on Integration, experts who meet together regularly, decided to draw up a handbook of good practice.
Euroopa Komisjon otsustas koostöös riiklike integratsiooni kontaktpunktidega, kelle hulka kuuluvad regulaarselt kohtuvad eksperdid, koostada heade tavade käsiraamatu.
Today, we present this third edition of the handbook. It covers subjects of great importance : ‘the mass media and integration’, ‘awareness-raising and migrant empowerment’, ‘dialogue platforms’, ‘acquisition of nationality and practice of active citizenship’, ‘immigrant youth, education and the labour market’.
Käesolev on selle käsiraamatu kolmas väljaanne, milles käsitletakse väga aktuaalseid tee - masid: massimeedia ja integratsioon, teadlikkuse suurendamine ja sisserändajate võima- luste parandamine, arutelufoorumid, kodakondsuse saamine ja kodanikuaktsiivsus ning noored sisserändajad, haridus ja tööturg.
Almost 600 experts, from Governments and representing civil society, worked for over 18 months to exchange ideas on these crucial topics.
Nende kesksete teemadega töötasid rohkem kui 18 kuu jooksul peaaegu 600 eksperti valitsustest ja kodanikuühiskonna esindajate hulgast, vahetades omavahel mõtteid.
The result is the vast range of inspiring, concrete examples contained in this edition of the handbook.
Tulemuseks on käsiraamatu käesolevasse välja- andesse koondatud ulatuslik ja mahukas konkreetsete ja inspireerivate näidete kogumik.
But this handbook is not the only fruit of the experts’ work. Seven years, three editions, fourteen technical seminars, the involvement of several hundred people : all this created a connected, well-functioning community of practitioners.
Käesolev käsiraamat ei ole siiski ainus ekspertide töö saavutus: seitsme aasta jooksul on avaldatud kolm käsiraamatu väljaannet ja korraldatud 14 tehnilist seminari, kaasates töösse mitusada inimest − kõik see on aidanud luua omavaheliste sidemetega hästitoimiva erialatöötajate kogukonna.
Challenges in this area persist, but the handbook takes us a step further in finding common solutions to meet them.
Integratsiooni valdkonnas esineb jätkuvalt lahendamist vajavaid probleeme, kuid käsi - raamat viib meid neile ühiste lahenduste leidmisel sammu võrra edasi.
In previous editions we dealt with introduction programmes, civic participation, indicators, mainstreaming, urban housing, economic integration and integration governance.
Eelmistes välja- annetes käsitlesime tutvustamisprogramme, kodanikuaktiivsust, näitajaid, sisserändajate integratsiooni ühtlustamist, eluaset linnakeskkonnas, majandusintegratsiooni ja integratsiooni juhtimist.
With this third edition, almost all areas of relevance identified by the Common Basic Principles agreed by Member States back in 2004 have been covered.
Käesoleva kolmanda väljaandega on kaetud pea kõik asjaomased valdkonnad, mille liikmesriigid määrasid 2004. aastal kindlaks ühistes aluspõhimõtetes.
This integration community is growing.
Integratsiooni kogukond kasvab.
A forum accessible to all was opened last year – the European Website on Integration.
Eelmisel aastal avati kõigile ligipääsetav foorum − integratsiooni käsitlev Euroopa veebisait.
Hundreds of good practices have been added to keep inspiring us, often leading to new, excellent ideas and projects.
Lisatud on sadu häid tavasid, mis pakuvad meile jätkuvalt inspiratsiooni ja viivad sageli uute suurepäraste ideede ja projektideni.
Some of these are funded by the European Fund for Integration.
Mõnesid neist rahastatakse Euroopa Integratsioonifondist.
With this third edition and the launch of the website, we complete the first stage of the 2005 Common Agenda for Integration.
Käesoleva kolmanda väljaande avaldamise ja veebisaidi käivitamisega me oleme viinud edukalt lõpule 2005. aasta ühise integratsioonikava esimese etapi.
The Treaty of Lisbon encourages us to establish measures providing incentives and support for the action of Member States to promote integration.
Lissaboni leping õhutab meid nägema ette meetmeid, millega motiveerida ja toetada liikmesriikide tegevust integratsiooni edendamisel.
With the impetus provided by the Stockholm Programme, Ministerial Conferences on Integration and debates of the European Integration Forum, we now enter a dynamic period of work towards a common goal – the well-being of all citizens in a diverse society.
Olles saanud motivatsiooni Stockholmi programmist, ministrite integratsiooniteemalisest konverentsist ja Euroopa integratsioonifoorumi aruteludest, oleme nüüd jõudnud dünaamilisse perioodi, kus me hakkame tegema tööd ühise eesmärgi nimel: tagada kodanike heaolu mitmekesises ühiskonnas.
The European Commission remains fully committed to this process.
Euroopa Komisjon jätkab huviga selle protsessi jälgimist.
Jonathan Faull Director General DG Justice, Freedom and Security European Commission
Jonathan Faull Euroopa Komisjoni õigus, vabadus- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi peadirektor
The Handbook on Integration contains ‘lessons learned’ and good practices drawn from the experience of policy-makers and practitioners across Europe.
Käesolev integratsiooni käsiraamat sisaldab kogu Euroopa poliitikakujundajate ja erialatöötajate kogemustel põhinevaid õppetunde ja häid tavasid.
By collecting and presenting concrete examples from different areas of immigrant integration, the Handbook feeds into a larger policy process in the field of integration in the European Union (EU), notably the development of the European framework on integration.
Sisserändajate integreerimise eri valdkondadest pärinevaid konkreetseid näiteid kogudes ja esitades aitab käsiraamat kaasa Euroopa Liidu (EL) integratsiooni valdkonna laiema poliitikaprotsessi, nimelt Euroopa integratsiooniraamistiku arengule.
As with previous versions of the Handbook, the third version covers a mixture of ‘substantive’ and ‘methodological’ topics.
Nagu käsiraamatu varasemad väljaanded, sisaldab ka kolmas väljaanne mitmesuguseid sisulisi ja metoodilisi teemasid.
It covers three thematic subjects and three governance approaches.
Käsiraamat hõlmab kolme teemat ja kolme lähenemisviisi juhtimisele.
Chapters on the role of the media, the acquisition of nationality and the practice of active citizenship, and the experiences of immigrant youth in the education system and labour market present practices and lessons learned in these specific areas.
Peatükid, mis käsitlevad meedia rolli, kodakondsuse saamist ja kodanikuaktiivsust ning noorte sisserändajate kogemusi haridussüsteemis ja tööturul, annavad edasi nende valdkondade tavasid ja saadud kogemusi.
Chapters on European exchange of information and good practice, awarenessraising and empowerment, and dialogue platforms examine the structures and mechanisms used for implementing successful integration strategies across all policy fields.
Üleeuroopalist teabevahetust ja head tava, teadlikkuse suurendamist ja sisserändajate võimaluste parandamist ning arutelufoorumeid käsitlevates peatükkides uuritakse edukate integratsioonistrateegiate rakendamisel kasutatud struktuure ja mehhanisme kõikide poliitikavaldkondade lõikes.
The third edition is based on a series of technical seminars hosted by the ministries responsible for integration in Vienna (November 2007), Paris (November 2007), Athens (March 2008), Dublin (May 2008), Lisbon (November 2008) and Tallinn (February 2009).
Kolmas väljaanne põhineb integratsiooni eest vastutavate ministeeriumide korraldatud tehnilistel seminaridel, mis toimusid Viinis (november 2007), Pariisis (november 2007), Ateenas (märts 2008), Dublinis (mai 2008), Lissabonis (november 2008) ja Tallinnas (veebruar 2009).
A thriving Europe aims to secure the long-term well-being of all the residents of its diverse societies.
Edukas Euroopa püüab tagada oma mitmekesise ühiskonna kõigi liikmete pikaajalise heaolu.
Different groups of immigrants will continue to arrive and settle in European societies that are themselves in transformation under the influence of socioeconomic and demographic changes.
Mitmesugused sisserändajate rühmad saabuvad jätkuvalt ja asuvad elama Euroopa ühiskonda, mis on sotsiaal-majanduslike ja demograafiliste muutuste mõju all omakorda ümber kujunemas.
Integration policies aim to bring about, over time, a convergence of societal outcomes for all.
Integratsioonipoliitika eesmärk on aja jooksul lähendada selle üldisi ühiskondlikke tulemusi kõigi jaoks.
This requires the active involvement of all citizens and residents ; those with and without an immigrant background.
See nõuab kõikide kodanike ja elanike, nii sisserändajate kui ka teiste aktiivset kaasamist.
They can contribute to the social, economic, cultural and civic life of society by using their skills and competencies.
Nemad saavad oma oskusi ja pädevust kasutades anda panuse ühiskonna sotsiaalsesse, majandus-, kultuuri- ja kogukonna ellu.
Individuals develop a capacity for lifelong learning and are empowered as agents of change for integrating societies.
Inimesed omandavad võime kogu elu õppida ning neil on võimalus integreeruvas ühiskonnas muutusi esile kutsuda.
Comparable rights and responsibilities make participation possible, as does the opening up of mainstream institutions.
Osalemisvõimaluse annavad samaväärsed õigused ja kohustused, samuti juurdepääs tavainstitutsioonidele.
Residents with a migration background may encounter difficulties related to their origins, settlement conditions or discrimination.
Sisserännanutel võib tekkida raskusi seoses nende päritolu, elamistingimuste või diskrimineerimisega.
Residents without a migration background may encounter difficulties in living with their new fellow residents, adjusting to the increased diversity around them and negotiating new concepts of citizenship and participation.
Kohalikel elanikel võib tekkida raskusi uute kaaselanikega harjumisel, kasvava mitmekesisusega kohanemisel ning kodanikuõiguste ja osalemise uute mõistete omaksvõtmisel.
They acquire intercultural knowledge and are proactive in addressing the changing needs, social dynamics and well-being of their increasingly diverse population.
üha mitmekesisema elanikkonna muutuvate vajaduste, sotsiaalse dünaamika ja heaolu käsitlemisel proaktiivselt.
Chapter One differs from the other chapters as it presents how the exchange of information and good practice currently works through the targeted European cooperation on integration.
Esimene peatükk erineb teistest, näidates, kuidas teabe ja hea tava vahetus Euroopa sihipärases integratsioonialases koostöös praegu toimub.
The few practice examples concern EU-level activities, instead of national practices.
Vähesed praktilised näited on ELi tasandi, mitte riikide tegevuse kohta.
The chapter refers to the setting of legal standards and reporting on their implementation.
Peatükis viidatakse õigusnormide kehtestamisele ja nende rakendamist käsitlevale aruandlusele.
It also refers to the setting of policy priorities at European level and briefly describes major elements of the Common Agenda for Integration such as the European Website on Integration and the European Integration Forum.
Viidatakse ka poliitiliste prioriteetide seadmisele Euroopa tasandil ja kirjeldatakse lühidalt ühise integratsioonikava põhi- elemente, näiteks integratsiooni käsitlevat Euroopa veebisaiti ja Euroopa integratsioonifoorumit.
In particular, it describes the Handbook exercise, including the three series of technical seminars, which led to three handbook editions for policy-makers and practitioners.
Eelkõige kirjeldatakse käsiraamatu koostamist, sealhulgas kolme tehniliste seminaride sarja, millest lähtudes valmisid poliitikakujundajatele ja erialatöötajatele suunatud käsiraamatu kolm väljaannet.
Chapter Two’s thematic focus is the role of the mass media in immigrant integration.
Teine peatükk keskendub massimeedia rollile sisserändajate integratsioonis.
In liberal democracies that guarantee the freedom of the press, the media’s role is to provide information, education, and entertainment.
Liberaalsetes demokraatiates, kus ajakirjandusvabadus on tagatud, on meedial teavitav, hariv ja meelelahutuslik roll.