natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The programmes offer advice and information to young people on the risks associated with alcohol and drug use in general, usually including material on the risks associated with acute and chronic cocaine consumption.
Kuigi enamik teadusuuringuid edusammude tunnustamisest on tehtud väljaspool Euroopat, on selle meetodi teostatavusuuringute positiivsetest tulemustest teatatud Hispaania kokaiinitarbijate juures (Secades-Villa et al., 2008) ja opioidide asendusravi saavate patsientide kokaiinikasutamise vastu võitlemisel Madalmaades (DeFuentes-Merillas, De Jong, 2008), kus keskmine preemia oli uuringu lõpus kuni 150 euro väärtuses kaupa.
The members of the European Foundation of Drug Helplines are also very active in raising awareness and providing support to drug users by offering advice and information on the risks of drugs.
National Institute for Clinical Excellence (NICE, 2007) teostas Ühendkuningriigis majandusanalüüsi, mis näitas, et edusammude tunnustamine on kokaiiniravis tasuv meetod, eriti kui arvestada kokaiinitarbimisega seonduvat laiemat majanduslikku kulu.
Chapter 6 Opioid use and drug injection
6. peatükk Opioidide tarbimine ja narkootikumide süstimine
Heroin supply and availability via south Asia (Bangladesh) (INCB, 2008a).
Heroiini pakkumine ja kättesaadavus
Within the European Union, the Netherlands and, to a lesser extent, Belgium play an important role as secondary distribution hubs (Europol, 2008).
Euroopa Liidus on Madalmaadel ja vähemal määral Belgial oluline roll teisese tähtsusega jaotuspaikadena (Europol, 2008).
Two forms of imported heroin have historically been offered on the illicit drugs market in Europe: the commonly available brown heroin (its chemical base form), which comes mainly from Afghanistan; and white heroin (a salt form), which typically originates from south-east Asia, though this form is considerably less common (104).
Euroopas on imporditud heroiini läbi aegade tarbitud kahel kujul: põhiliselt Afganistanist pärit laiemalt kättesaadava pruuni heroiinina (keemiline baasvorm) ning tunduvalt vähem levinud valge heroiinina (soolavorm), mis on enamasti pärit Kagu-Aasiast (104).
In addition, some opioid drugs are produced within Europe, principally homemade poppy products (e.g. poppy straw, poppy concentrate from crushed poppy stalks or heads) in some east European countries (e.g. Latvia, Lithuania).
Väikeses koguses toodetakse opoidideks liigitatavaid narkootikume ka Euroopas, peamiselt kodusel teel valmistatud unimagunatooteid (nt unimagunavarred, purustatud unimagunavartest või kupardest valmistatud kontsentraat), mida toodetakse mõnes Ida-Euroopa riigis (nt Lätis ja Leedus).
Worldwide reported seizures of opioids increased in 2006 to 384 tonnes for opium and to 104 tonnes for heroin and morphine.
Kogu maailmas kasvas konfiskeeritud opioidide kogus 2006. aastal 384 tonni oopiumi ning 104 tonni heroiini ja morfiinini.
While Iran accounted for most of the opium (81%) seized worldwide, heroin and morphine were intercepted mainly in Pakistan (34%), followed by Iran (20%), Turkey (10%) and China (6%) (UNODC, 2008).
Konfiskeeritud oopiumi koguse poolest oli maailmas esikohal Iraan (81%), heroiini ja morfiini konfiskeeriti peamiselt Pakistanis (34%), järgnesid Iraan (20%), Türgi (10%) ja Hiina (6%) (UNODC, 2008).
In Europe, an estimated 48 200 seizures resulted in the interception of 19.4 tonnes of heroin in 2006.
2006. aastal toimus Euroopas hinnanguliselt 48 200 konfiskeerimist, mille käigus saadi kätte 19,4 tonni heroiini.
The UnitedKingdom continued to report the highest number of seizures, while Turkey again reported the greatest amount seized, with 10.3 tonnes recovered in 2006 (105).
Ühendkuningriik oli jätkuvalt esikohal konfiskeerimiste arvu poolest. Konfiskeeritud kogused olid taas kõige suuremad Türgis, kus 2006. aastal tabati 10,3 tonni heroiini (105).
The amount of heroin intercepted in an average seizure varied greatly between these two countries, with the size of the average seizure in Turkey being 100 times that reported for the United Kingdom, reflecting different positions in the supply chain (Figure 6).
Keskmine konfiskeeritud heroiinikogus erines neis kahes riigis märgatavalt, ületades Türgis 100 korda Ühendkuningriigi vastava näitaja, mis peegeldab riikide erinevaid positsioone tarneahelas (joonis 6).
Over the last 10 years, heroin seizures have been fluctuating downwards in Europe, with a relative peak in 2001 and a record low in 2003.
Viimase 10 aasta jooksul on heroiinikonfiskeerimiste arv Euroopas kerge langustendentsiga kõikunud, suhteline tõus toimus aastal 2001 ning rekordiliselt madal oli seis aastal 2003.
The quantity of heroin intercepted in the European Union has shown an overall decline between 2001 and 2006.
Aastatel 2001–2006 on Euroopa Liidus konfiskeeritud heroiinikogus näidanud üldiselt langustendentsi.
In contrast, the amount seized in Turkey has increased almost three-fold during this period.
Vastukaaluks on nimetatud ajavahemikus Türgis konfiskeeritud heroiinikogus kasvanud peaaegu kolm korda.
Global potential production of heroin has consequently reached a record level in 2007, with an estimated 733 tonnes (UNODC, 2008). The rising number of laboratories dismantled in Afghanistan over the last few years suggests that opium is increasingly being transformed in to morphine or heroin in the country itself.
Heroiini tuuakse Euroopasse põhiliselt kaht peamist kaubateed pidi: ajalooliselt tähtsal Balkani marsruudil ja selle mitmel harumarsruudil transiidina läbi Pakistani, Iraani ja Türgi ning üha sagedamini kasutatavat nn põhjamarsruuti mööda läbi Kesk-Aasia ja Vene Föderatsiooni (joonis 6).
However, large seizures of morphine in neighbouring countries (Pakistan, Iran) indicate that significant processing is also taking place outside Afghanistan (CND, 2008; UNODC, 2007a).
Tähtsuselt järgmisel kohal on heroiini salakaubamarsruudid Edela-Aasias, näiteks otse Pakistani kaudu Euroopasse (Ühendkuningriiki), kuid samuti Pakistani, Lähis-Ida ja Aafrika riikide kaudu Euroopa ja
Global seizures of acetic anhydride (used in the illicit manufacture of heroin) increased to 26 400 litres in 2006, most of it recovered in the Russian Federation (99 00 litres) and Colombia (8 800 litres), followed by Turkey (3 800 litres) (INCB, 2008b).
Kogu maailmas konfiskeeritud (heroiini illegaalses tootmises kasutatava) äädikhappeanhüdriidi kogus kasvas 2006. aastal 26 400 liitrini, enamik sellest tabati Vene Föderatsioonis (9900 liitrit) ja Kolumbias (8800 liitrit), neile järgnes Türgi (3800 liitrit) (INCB, 2008b).
The trafficking routes between Afghanistan and Europe are also being used to smuggle precursor chemicals (mainly acetic anhydride via the ‘northern route’) and synthetic drugs (mainly ecstasy) eastwards (Europol, 2008).
Salakaubaveo marsruute Afganistani ja Euroopa vahel kasutatakse ka lähtekemikaalide (peamiselt äädikhappeanhüdriidi, mida veetakse mööda nn
For information on the sources of data for drug supply and availability, see p.36.
) Narkootikumide pakkumise ja kättesaadavuse andmete allikate kohta vt lk 36. )
See Tables SZR-7 and SZR-8 in the 2008 statistical bulletin.
Vt tabeleid SZR-7 ja SZR-8 2008. a statistikabülletäänis.
Note that, for estimating purposes, 2006 missing data on European seizures were replaced by 2005 data.
Hinnangulise tulemuse saamiseks kasutati puuduvate 2006. a andmete asemel 2005. a andmeid.
This analysis is preliminary as data for the UnitedKingdom are not yet available for 2006.
See analüüs on esialgne, kuna Ühendkuningriigi 2006. a andmed veel puuduvad.
Chapter 6: Opioid use and drug injection
6. peatükk: opioidide tarbimine ja narkootikumide süstimine
Figure 6: Main heroin trafficking flows from Afghanistan to Europe
Joonis 6: peamised heroiini salakaubateed Afganistanist Euroopasse
To Baltic and Nordic countries
Balti riikidesse ja Põhjamaadesse
To rest of Asia and Europe
Mujale Aasiasse ja Euroopasse
To Arabian Peninsula, and Europe
Araabia poolsaarele ja Europasse
To eastern, southern and west Africa, and Europe
Ida-, Lõuna- ja Lääne-Aafrikasse ning Euroopasse
Trafficking flows represented on the map synthesise the analyses of a variety of international and national organisations (Reitox national focal points, Europol, INCB, UNODC, WCO).
Kaardil kujutatud salakaubateed on sünteesitud mitme rahvusvahelise ja riikliku organisatsiooni (Reitoxi riikide teabekeskused, Europol, INCB, UNODC, WCO) analüüsi põhjal.
Such analyses are based on information related to drug seizures along the trafficking routes, and also intelligence information from law enforcement agencies in transit and destination countries, and sometimes on reports from complementary sources.
Niisugused analüüsid põhinevad teabel, mis on seotud kaubateedel uimastite konfiskeerimisega, samuti transiitja sihtriikide õiguskaitseorganite jälitusteabel ning mõnikord täiendavatest allikatest pärineval infol.
The main trafficking routes represented on the map should be considered as indicative of the main flows, as there may be deviations to other countries along the routes, and there are numerous secondary sub-regional routes not represented here which may change rapidly.
Kaardil kujutatud peamisi kaubateid tuleks pidada orienteerivaks, kuna võib toimuda ümbersuunamisi naaberriikidesse ning lisaks on olemas mitu väiksema tähtsusega piirkondlikku teed, mida siin ei ole näidatud, ning mis võivad kiiresti muutuda.
Figure 7: Estimates of the annual prevalence of problem opioid use ( casesper1000 population aged 15–64) illegally produced fentanyl in Estonia, points to the need to monitor more closely the availability of synthetic opioids such as fentanyl (which is considerably more potent than heroin).
Joonis 7: hinnanguline probleemse opioiditarbimise aastane levimus ( 1000elanikukohta vanuses 15–64) siiditeed) ning sünteetiliste uimastite (peamiselt ecstasy) salakaubaveoks ida poole (Europol, 2008).
Republic
( 2005) b arV a
The symbol indicates a point estimate; a bar indicates an estimation uncertainty interval: a 95% confidence interval, or one based on sensitivity analysis.
NB: Sümbol näitab punkthinnangut ja kriips hinnangu määramatusvahemikku, mis võib olla kas 95% usaldusvahemik või vahemik, mis põhineb tundlikkuseanalüüsil.
Target groups may vary slightly, owing to different estimation methods and data sources; therefore, comparisons should be made with caution.
Eri meetoditest ja andmeallikatest tulenevalt võivad sihtrühmad veidi erineda; seetõttu tuleks võrdlemisega olla ettevaatlik.
Non-standard age ranges were used in the studies from Finland (15–54) and Malta (12–64).
Ebastandardseid vanuserühmi kasutati Soome (15–54) ja Malta uuringutes (12–64).
For Germany, the interval represents the lowest bound of all existing estimates and the highest bound of them, and the point estimate a simple average of the midpoints.
Saksamaa puhul tähistab esitatud rida vahemikku madalaima alampiiri ja kõrgeima ülempiiri vahel ning punkthinnang keskmist keskpunkti.
Methods of estimation are abbreviated: CR=capture–recapture; TM=treatment multiplier; MI=multivariate indicator; TP=truncated Poisson; MM=mortality multiplier; CM=combined methods; OT=other methods.
Hinnangumeetodid: CR = püüdmine-tabamine; TM = ravikordisti; MI = mitmemõõteline indikaator; TP = Poissoni jaotuse järgi kärbitud; MM = suremuse kordisti; CM = kombineeritud meetodid; OT = muud meetodid.
See Figure PDU-1 (part ii) in the 2008 statistical bulletin for further details.
Täiendava teabe saamiseks vt joonist PDU-1 (ii osa) 2008. a statistikabülletäänis.
Data in this section are derived from the EMCDDA problem drug use (PDU) indicator, which includes mainly injecting drug use and the use of opioids, although in a few countries users of amphetamines or cocaine are also an important component.
Selle osa andmed pärinevad EMCDDA probleemse uimastitarbimise indikaatoril, milles on arvestatud põhiliselt narkootikumide süstimist ja opioidide tarbimist, kuigi mõnes riigis moodustavad olulise osa ka amfetamiinivõi kokaiini tarbijad.
Estimates of the number of problem opioid users are generally uncertain, given the relatively low prevalence and hidden nature of this type of drug use, and statistical extrapolations are required to obtain prevalence estimates from the available data sources.
Probleemsete opioiditarbijate arvu on raske hinnata, kuna seda tüüpi uimastitarbimine on suhteliselt vähe levinud ja toimub varjatult ning levimusnäitajate väljaselgitamine olemasolevatest andmebaasidest nõuab seetõttu statistilist ekstrapoleerimist.
Moreover, as most studies are based on a localised geographical area, such as a city or district, extrapolation to the national level is often difficult.
Lisaks sellele toimub suurem osa uuringuid piiratud geograafilises piirkonnas, näiteks linnas või rajoonis, ja ekstrapoleerimine üleriigiliste määrade saamiseks on sageli raske.
overall prevalence of problem drug use is estimated to range between one and 10 casesper1000 .
Probleemse uimastitarbimise harjumused Euroopas näivad muutuvat mitmekesisemaks.
Patterns of problem drug use in Europe appear to be becoming more diverse. For example, in some countries where problem opioid use has historically predominated, recent reports suggest that other drugs including cocaine are growing in importance.
Näiteks mõnedes riikides, kus läbi aegade on olnud ülekaalus probleemne opioidide tarbimine, on viimaste andmete põhjal suurenenud muude uimastite, sealhulgas kokaiinitarbimise tähtsus.
The need for effective monitoring of a range of problem drug use patterns has prompted the EMCDDA to report on problem drug use subpopulations defined by drug and which may overlap (107).
Erinevate probleemsete uimastitarbimisharjumuste tõhusa seire vajadusest tulenevalt on EMCDDA hakanud koostama
Estimates of the prevalence of problem opioid use at national level during the period 2002–06 range roughly between one and six casesper1000 population aged 15–64;
Probleemse opioiditarbimise hästidokumenteeritud määradest on madalaimad Küprose, Läti, Tšehhi Vabariigi ja Soome omad (ehkki nii Tšehhi Vabariigis kui ka
From the relatively limited data available, an estimated average prevalence of problem opioid use of between four and five casesper1000 of the population aged 15–64 can be derived.
) Uimastite puhtuse ja hinna kohta vt tabeleid PPP-2 ja PPP-6 2008. a statistikabülletäänis. )
Assuming this reflects the EU as a whole, it implies some 1.5 million (1.3 million to 1.7 million) problem opioid users in the EU and Norway in 2006.
Ülevaate saamiseks probleemse uimastitarbimise eri liikide olemasolevatest hinnangutest vt 2008. a statistikabülletääni.
Opioid indicators are no longer decreasing
Austrias (viimased andmed aastast 2004) võis täheldada
In contrast to trends described in previous annual reports, recent data show some increases in druginduced deaths, heroin seizures and new treatment demands for heroin in the European Union.
Soomes on palju probleemseid amfetamiinitarbija id) ning kõrgeimad Maltal, Austrias ja Itaalias (joonis 7).
Prevalence seems relatively stable in the Czech Republic, Germany, Greece, Italy, Malta, Slovakia and Finland, whereas an increase was observed in Austria (most recent data 2004) and signs of a possible decrease in Cyprus (108).
kasvu ning Küprosel esines võimaliku languse märke (108).
In 2003, the downward trend in the number of druginduced deaths reported in Europe, mostly related to the use of opioids, ceased and between 2003 and 2005 most Member States have been reporting an upward trend.
Olemasolevate suhteliselt piiratud andmete põhjal saab tuletada keskmise probleemse opioiditarbimise levimuse, mis on neli kuni viis juhtumit 1000elanikukohta 15–64aastaste vanuserühmas.
After falling for several years, new demands for treatment with heroin as the primary drug have increased in about half of the countries reporting data between 2005 and 2006.
Juhul kui see arv kajastab olukorda kogu Euroopa Liidus, oli ELis ja Norras 2006. aastal umbes 1,5 miljonit (1,3–1,7 miljonit) probleemset opioiditarbijat.
This may reflect a change in incidence of heroin use beginning a few years earlier, because of the natural time lag between initiation of use and first treatment.
Probleemse opioiditarbimise suundumused ja esinemissagedus
These recent trends occur alongside increased opium production in Afghanistan, raising a concern that these events might be linked through increased availability of heroin on the European market.
Probleemse opioiditarbimise suundumuste hindamist ajalises plaanis raskendab korduvate hinnangute piiratud arv ning üksikhinnangute puudulik täpsus.
This is an important issue for further investigation as available data do not allow a clear picture to be drawn.
Üheksa riigi aastatel 2001–2006 antud korduvate hinnangute põhjal saab järeldada eri arengusuundi.
treatment found that primary opioid users accounted overall for 59% of clients but only for 40% of clients entering treatment for the first time in their lives (110).
Tšehhi Vabariigis, Saksamaal, Kreekas, Itaalias, Maltal, Slovakkias ja Soomes näib levimus olevat suhteliselt stabiilne, samas kui
Incidence of problem opioid use (the number of new cases occurring in a given year) is a more sensitive measure for changes over time, and may provide an early view on future developments in prevalence and in treatment demand.
Probleemse opioiditarbimise esinemissagedus (vastaval aastal esinenud uute juhtude arv) on tundlikum meetod ajalises plaanis toimuvate muutuste mõõtmiseks ning võib varakult osutada levimuse ja ravinõudluse muutustele tulevikus.
The estimation models used, though, make several assumptions.
Kasutatud hinnangumudelite põhjal saab teha mitmeid prognoose.
Furthermore, these models can provide only a partial estimate of incidence, as they are based on only those cases that come in to contact with treatment.
Nimetatud mudelite põhjal saab esinemissageduse osas anda aga kõigest osalise hinnangu, kuna seal võetakse aluseks vaid ravile jõudnud juhud.
Only two countries report recent data, showing different trends.
Ainult kaks riiki on esitanud värskemaid andmeid, mis viitavad eri suundumustele.
In Italy, incidence is estimated to have declined from around 32 500 new cases in 1990 to about 22000 new cases in 1997, after which it has risen again to around 30 000 new cases in 2006.
Itaalias langes probleemse opioiditarbimise esinemissagedus hinnanguliselt umbes 32 500 uuelt juhtumilt 1990. aastal umbes 22 000 uue juhtumini 1997. aastal, pärast seda aga kasvas uuesti umbes 30 000 uue juhtumini 2006. aastal.
In Spain, to the contrary, the incidence of problem opioid use is estimated to have continuously declined since its peak around 1980, although in recent years (2002–04) it seems to have stabilised at a relatively low level (around 3 000 new cases per year).
Hispaanias on aga probleemse opioiditarbimise esinemissagedus alates kõrgpunktist 1980. aasta paiku pidevalt langenud, kuigi viimastel aastatel (2002–2004) näib see olevat stabiliseerunud suhteliselt madalal tasemel (umbes 3000 uut juhtu aastas).
The EMCDDA, in collaboration with a group of national experts, has recently developed new guidelines for incidence estimation, in order to encourage further work in this area (Scalia Tomba et al., 2008).
EMCDDA on koostöös riikide ekspertide rühmaga välja töötanud uued suunised esinemissageduse hindamiseks, et soodustada edasist tööd nimetatud valdkonnas (Scalia Tomba et al., 2008).
Opioid users in treatment
Opioidide indikaatorid ei näita enam langustendentsi
Most drug clients entering outpatient treatment for primary opioid use also use other drugs, including cocaine (25%), other opioids (23%) and cannabis (18%).
2003. aastal lõppes uimastite põhjustatud (peamiselt opioiditarbimisega seotud) surmade vähenemissuundumus Euroopas ja aastate 2003–2005 kohta teatas enamik liikmesriike tõusutendentsist.
In addition, of those in treatment for the primary use of other drugs, 13% of clients in outpatient treatment and 11% in inpatient treatment report opioids as a secondary drug (111).
See võib olla märk paar aastat varem alanud heroiinitarbimise esinemissageduse suurenemisest, sest uimastitarbimise alustamise ja esimese ravi vahel on tavaliselt ajaline vahe.
Opioids, mainly heroin, remain the principal drugs for which clients seek treatment in most reporting countries.
Opioidid, eelkõige heroiin, on peamised uimastid, mille tõttu enamikus andmeid esitanud riikides ravile pöördutakse.
Of the 387 000 treatment requests reported in 2006 (data available from 24 countries), heroin was recorded as the principal drug in 47% of cases for which the primary drug is known.
2006. aastal teatatud 387 000 ravitaotlusest (24 riigi andmete põhjal) oli heroiin peamine uimasti 47% juhtudest, mille puhul esmane uimasti teada oli.
In most countries, between 50% and 80% of all treatment demands are reported to be related to opioid use; in the remaining countries the proportion varies between 15% and 40% (109).
Enamikus riikides oli 50–80% kogu ravinõudlusest seotud opioidide tarbimisega, ülejäänud riikides kõikus see 15–40% vahel (109).
Opioids are not only the most frequently reported primary drug among those entering treatment but even more so among those who are already in treatment.
Opioidid pole üksnes ravi alustavate uimastitarbijate kõige sagedasem esmane uimasti, veelgi suurem on vastav näitaja juba ravil olijate hulgas.
Some countries report a significant proportion of treatment demands relating to opioids other than heroin.
Nimetatud hiljutiste suundumustega kõrvuti on Afganistanis suurenenud oopiumitootmine, mis paneb arvama, et neid kahte fakti seob heroiini suurem kättesaadavus Euroopa turul.
Buprenorphine misuse is reported as the main reason for entering treatment by 40% of all clients in Finland and 8% of clients in France.
See on oluline teema edasisteks uuringuteks, kuna olemasolevad andmed ei anna asjast piisavalt selget pilti.
Several countries report
Lisaks sellele on olemas olulised segavad tegurid.
See Tables PDU-6 (part ii) and PDU-102 in the 2008 statistical bulletin for full information including confidence intervals.
) Vt joonist PDU-6 (ii osa) 2008. a statistikabülletäänis ja kogu asjaomase teabe, sealhulgas usaldusvahemike kohta tabelit PDU-102. ) Vt tabelit TDI-5 2007. a statistikabülletäänis. ) Vt tabelit TDI-39 2008. a statistikabülletäänis. )
See Tables TDI-22 and TDI-23 in the 2008 statistical bulletin.
Vt tabeleid TDI-22 ja TDI-23 2008. a statistikabülletäänis.
Figure 8: Estimates of the prevalence of injecting drug use ( casesper1000 population aged 15–64) an increase in the proportion of polydrug users among heroin clients and arise in the number of clients using opioids other than heroin.
Joonis 8: hinnanguline narkootikumide süstimise levimus ( 1000elanikukohta vanuses 15–64)
The absolute number of heroin treatment demands reported through the treatment demand indicator increased by over 30 000 cases from 108100 to 138 500 between 2002 and 2006.
0 Ravinõudluse indikaatori andmetel suurenes heroiiniravi vajavate patsientide absoluutarv aastatel 2002–2006 üle 30 000 juhtumi võrra 108 100 juhtumilt 138 500 juhtumini.
Similarly, among clients entering treatment for the first time in their life, there was an increase in the number of primary heroin users from around 33 000 in 2002 to over 41000 in 2006.
Sarnaselt sellele suurenes esimest korda elus ravi alustavate patsientide hulgas esmase uimastina heroiinitarbijate arv umbes 33 000 juhtumilt 2002. aastal rohkem kui 41 000 juhtumini 2006. aastal.
Factors that might explain this trend include an increase in the numbers of problem heroin users, an expansion in treatment provision or improved reporting coverage.
Seda suundumust seletavate tegurite hulgas võib olla probleemsete heroiinitarbijate arvu suurenemine, ravivõimaluste avardumine või parem aruandlus.
Prevalence of injecting drug use
Narkootikumide süstimine
United
Ühe nd k
Injecting drug users are among those at highest risk of experiencing health problems from their drug use, such as blood-borne infections (e.g. HIV/AIDS, hepatitis) or druginduced deaths.
Süstivatel narkomaanidel on uimastite tarbimise tõttu väga suur oht terviseprobleemide, näiteks vere kaudu levivate nakkushaiguste (nagu HIV/ AIDS, hepatiit) tekkeks või narkootikumidega seotud surmajuhtudeks.