natgillin/translations-raw huggingface dataset:
•Their GDP is 66% of the EU average.
• Nende SKT moodustab 66% EL-i keskmisest.
The seminar on urban areasheld in London wasattended by over 600 people involved in URBANprogrammes, including many mayors.
Linnapiirkondi käsitleval Londonis toimunud seminaril osales üle 600 URBAN-programmidega seotud inimese, sealhulgas ka paljude linnade meerid.
They emphasised the major contribution made by URBAN to thedevelopment of their cities and the added value ofthe programme which makes possible effective andvisible action on the spot, a high degree of partnership and life-long learning.
Nad rõhutasid URBAN-i suurt panust nende linnade arengusse ning programmi lisandväärtust, mis võimaldab tõhusat ja nähtavat tegevust kohapeal, kõrget partnerluse taset ning elukestvat õpet.
They affirmed the needfor continuing and wider-ranging Community actionin favour of cities - the driving force of regionaldevelopment - for safeguarding social cohesionwithin cities and improving the urban environment.The participants called on the Commission to lookinto the possibility of assistance from the Structural Funds for accommodation, to make cities its mainpartners in dialogue on matters that concern them,to ensure better coordination with the other programmes and encourage exchanges of experiencesand networking.
Nad kinnitasid vajadust jätkata ja laiendada ühenduse linnadele – piirkondlikele arengumootoritele – suunatud tegevust sotsiaalse ühtekuuluvuse kaitseks linnades ning linnakeskkonna parendamiseks. Osavõtjad kutsusid komisjoni üles kaaluma struktuurifondidest abi osutamise võimalust elamuehituseks, muutma linnu neid puudutavates küsimustes oma peamisteks dialoogipartneriteks, tagama paremat koordinatsiooni teiste programmidega ning julgustama kogemuste vahetamist ja vastastikust suhtlemist.
•Exchanges of experience and cooperationhave a positive impactwhich is widely recognised, especially at cross-border level.
• Abi arengus maha jäänud äärepiirkondadele osutatakse mitmetes toetuse vormides.
•The greater contribution of Community poli-cies(fisheries, competition, agriculture, transport,environment, research and development) to economic and social cohesionwas widely commented on in 2002.
Sellega seoses on sagedasti päevakorda kerkinud protseduuride lihtsustamise ja suurema detsentraliseerituse küsimused koos ühenduse prioriteetide täpsema suunitluse ja piirkondliku konkurentsivõime tõstmisega.
•The likely repercussions on regional State aid ofabolishing the Objective 2designation was discussed on many occasions.
• Kogemuste vahetamine ja koostöö mõjuvad soodsalt, mida ka laialt tunnustatakse, seda eriti piiriülesel tasemel.
Lastly, 500 participants from the Member States, thecandidate countries and non-member countries metto discuss Community and mountainpolicies inthe context of the International Year of the Mountain.
Viimaseks kohtusid 500 liikmes- ja kandidaatriikide ning mitteliikmesriikide esindajat, et arutada ühenduse ja mägipiirkondade poliitikat rahvusvahelise mäeaasta kontekstis.
A serious opportunity for dialogue, theseminar underlined the need for specific projects,better coordination between Community policies andthe value added for mountains of cross-border cooperation policies.
• 2002. aastal kommenteeriti ulatuslikult ühenduse poliitika suuremat panust (kalandus, konkurents, põllumajandus, transport, keskkond, uurimis- ja arendustegevus) majanduslikku ja sotsiaalsesse ühtekuuluvusse.
7.The nomenclature of statistical territorial units (NUTS) was set up by Eurostat as a single, coherent system for dividing up the European Union territory.
Statistiliste territoriaalüksuste nimekiri (NUTS) koostati Eurostati poolt eraldi ühtse süsteemina Euroopa Liidu territooriumi jagamiseks.
Thepresent nomenclature subdivides the EU countries into 78 NUTS level 1 territories (Länder in Germany, régions/regionenin Belgium, etc.), 210 NUTS level 2territories (Comunidades autonomasin Spain, régionsand départements outre merin France, regioniin Italy, Länderin Austria, etc.) and 1 093 smaller NUTSlevel 3 territories.
Tänaseks jagab see nimekiri ELi riigid 78ks I taseme NUTS-territooriumiks (Länder Saksamaal, régions/regionen Belgias jne), 210ks II taseme NUTS-territooriumiks (Comunidades autonomas Hispaanias, régions ja départements outre mer Prantsusmaal, regioni Itaalias, Länder Austrias jne) ning 1 093ks väksemaks III taseme NUTS-territooriumiks.
Following the completion of the accession negotiations at the Copenhagen European Council, the mainpart of the preparations for enlargement consist infinalising the future Member States’ structuralprogrammes and seeing to it that they are actually being implemented on the date of accession.
Pärast liitumisläbirääkimiste lõpetamist Euroopa Nõukogus Kopenhaageni tippkohtumisel on laienemise ettevalmistuste põhiosaks tulevaste liikmesriikide struktuuriprogrammide lõpetamine ja jälgimine, et need oleks liitumiskuupäevaks ka tegelikult ellu viidud.
administrative structures and monitoring and inspection procedures.
neilt riikidelt kindlaid kohustusi haldusstruktuuride ning järelevalve ja inspektsiooniprotseduuride osas.
In addition, the Commission willpresent a new overall evaluation of their state ofpreparedness six months before the date of accession.
Lisaks esitab komisjon kuus kuud enne liitumistähtaega uue üldhinnangu nende riikide valmiduse kohta.
Aspecificreportwill be presented in July 2003on the practical outcome of the commitmentsgivenby the candidate countries during the negotiations onregional policy.
2003. aasta juulis esitatakse eriaruanne kandidaatriikide poolt regionaalpoliitilistel läbirääkimistel võetud kohustuste praktiliste tulemuste kohta.
Some problems are still to be resolved and were identified in the regular October 2002 reports on the candidate countries’ progress in adopting the ‘acquis’:they include inadequate interministerial coordination,weak administrative procedures and lack of uniformity of inspection services.
Mõningad probleemid ootavad veel lahendamist ning neile osutati regulaarsetes 2002. aasta oktoobriaruannetes kandidaatriikide progressi kohta õigustiku ülevõtmisel: nende hulka kuuluvad ebapiisav ministeeriumitevaheline koordineerimine, nõrgad haldusprotseduurid ning ühtsuse puudumine inspektsiooniteenistustes.
In view of the limited experience of the candidatecountries in using Community funds and in order toensure that the funds are properly managed, the Commission and the Member States have demandedfirmcommitments from those countries regarding
Seoses kandidaatriikide piiratud kogemustega ühenduse fondide kasutamisel ning fondide eesmärgipärase kasutamise tagamiseks on komisjon ja liikmesriigid nõudnud
The Copenhagen Council adopted an allocation of EUR 21.7 billion for the Structural Funds and the Cohesion Fund for 2004-06, i.e. average per capita aidin 2006 of EUR117.
Kopenhaageni Nõukogu otsustas struktuurifondidele ja Ühtekuuluvusfondile perioodiks 2004–2006 eraldada 21,7 miljardit eurot, st keskmiselt 117 eurot elaniku kohta aastal 2006.
This is below what had been originally envisaged in the Berlin financial framework(EUR191 per head in 2006).
Seda on vähem kui algselt Berliini finantsraamistikus kavandatud (191 eurot elaniku kohta aastal 2006).
One third is earmarked forthe Cohesion Fund with the aid for the Structural Fundsbeing targeted mainly at Objective 1.
Üks kolmandik on ette nähtud Ühtekuuluvusfondile ning struktuurifondide abi on peamiselt suunatud eesmärgile 1.
The Community Initiatives will be restricted to Interreg and Equal.
Ühenduse initsiatiive kitsendatakse Interreg’i ja Equal’i piirideni.
Synthesis and conclusions
Kokkuvõte ja järeldused
I. Introduction impact on future cohesion policy need to be considered, including:
I. Sissejuhatus
•An unprecedented widening of economic disparities within the Union:the gap in per capita GDP between the 10% of the population living inthe most prosperous regions and the same percentage living in the least prosperous ones willmore than double compared with the situation in EU15.
• Liidusiseste majanduslike erinevuste pretsedenditu suurenemine: vahe 10% rikkaimate piirkondade ja sama protsendi vaeseimate piirkondade SKT-s elaniku kohta suureneb üle kahe korra võrreldes olukorraga EU-15-s.
The debate launched by the Commission followingthe adoption of the Second Report on Economic and Social Cohesion, on the options for future cohesionpolicy, has continued to engage the principal partiesinvolved in the regions, in the present and future Member States and in the EU Institutions.
Komisjoni algatatud teisele majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse arenguaruande vastuvõtmisele järgnenud tuleviku ühtekuuluvuspoliitika võimalusi käsitlev arutelu köidab jätkuvalt põhilisi asjasthuvitatud pooli regioonides, tänastes ja tulevastes liikmesriikides ning EL-i institutsioonides.
This secondprogress report presents an update of the analysis ofthe situation and trends emerging in the regions,along with the main topics of the debate during 2002on the future of cohesion policy.
Kõnealuses teises arenguaruandes on esitatud ajakohastatud hetkeolukorra analüüs ning regioonides esilekerkivad arengutendentsid koos arutelu põhiteemaga ühtekuuluvuspoliitika tulevikust.
II.Analysis of the situation and trends:the challenge of enlargement
• Nihe erinevuste geograafias: EU-25-s elab 25% elanikkonnast ehk 116 miljonit inimest piirkondades, kus SKT elaniku kohta moodustab alla 75% EL-i keskmisest, võrreldes 68 miljoni inimese ehk 18%-ga elanikkonnast EU-15-s.
The enlargement of Europe to include 25 Member States will present an unprecedented challenge forthe competitiveness and internal cohesion of the Union.
Laienenud EL-is jäävad püsima tööhõive erinevused seoses vanuse- ja sooerinevustega ning kvalifikatsiooni ja oskuste tasemega.
•The geographical shift in the pattern of disparities: in EU25, 116 million people - representing some 25% of the total population - will live inregions with a per capita GDP below 75% of the EU average as against 68million people, or 18% ofthe total, in EU15.
Euroopa laienemine kuni 25 liikmesriigini kujutab endast pretsedenditut väljakutset liidu konkurentsivõimele ja sisemisele ühtekuuluvusele.
Of these, four out of ten citizenswill be living in regions belonging to the existing Member States while the other six will be nationalsof the candidate countries.
Seejuures tuleb arvestada mitmete teguritega, mis kahtlemata hakkavad mõjutama tuleviku ühtekuuluvuspoliitikat. Nendeks teguriteks on:
SYNTHESIS AND CONCLUSIONS • JANUARY 2003
KOKKUVÕTE JA JÄRELDUSED • JAANUAR 2003
The debate has also made it possible to draw up a listof key questions to which answers should be given inthe third report on economic and social cohesion.These can be grouped under two headings: the priorities for future cohesion policy and the method ofimplementation.
Teiselt poolt näitavad muud faktorid laienenud EL-i majanduslikku potentsiaali: kandidaatriikide majanduskasv on üldreeglina kiirem kui tänastel liikmesriikidel ning laienemine tõstab üldkokkuvõttes liidu keskmist haridustaset, samal ajal on madala haridustasemega elanikkond jätkuvalt kontsentreeritud teistesse, Lõuna-Euroopa piirkondadesse (Portugali, Hispaaniasse, Itaaliasse ja Kreekasse).
Within the enlarged EU, appreciable employment gaps will persist according to age,gender and the level of qualifications and skills.
Põhjalikult arutati mõningate piirkondliku jaotuse erikategooriate jaoks reserveeritavat osa tulevikupoliitikas.
There is a broad consensus around the need to continue to concentrateresources on the less developed regions, and especially on those in the new Member States.
• ümberjaotamine halvemas olukorras liikmesriikide ja piirkondade kasuks (koos tõelist ühtlustamist soodustavate makromajanduslike tagajärgedega);
On the other hand, other factors demonstrate theeconomic potential of an enlarged EU: the candidatecountries in general have had a higher rate of economic growth than the present Member States andoverall will help raise the average level of education inthe Union, whereas the people with a poor level ofeducation will continue to be concentrated amongother areas in certain regions in southern Europe(Portugal, Spain, Italy and Greece).
Esiteks saavutati üldine nõusolek õiglase korra kehtestamise vajaduse kohta olemasolevate liikmesriikide eesmärgiga 1 hõlmatud piirkondade jaoks, mis pole veel lõpetanud majandusliku lähenemise protsessi, kuid võivad sattuda väljapoole abikõlblikkuskriteeriume, seoses keskmise SKT langemisega elaniku kohta laienenud liidus (statistiline mõju). Vastavalt 2000. aasta andmetele võib selline olukord tekkida 18 regioonis, kus on 21 miljonit elanikku.
III.The main topics of the debate onfuture cohesion policy
• majandusliku ja poliitilise integratsiooni tugevdamine (infrastruktuuri areng, parem juurdepääs eemalasuvatele piirkondadele, koostööprojektid);
On how to define the less developed regions, thecontributions to the debate have not seriously putinto question continued use of the present eligibility criteria based on the NUTS II geographicallevel and per capita GDP– which has the merit ofbeing simple and transparent - even if some contributions have called for other criteria to be added.
Teiseks kerkis küsimus, kas lugeda piirkonnad, mis ei vasta enam abikõlblikkuskriteeriumitele tänu sissetuleku tõusule elaniku kohta üle 75% EU-15 keskmisest, endiselt vähem arenenuks isegi laienemist arvestamata. Mitmed osavõtjad toetasid nende piirkondade abistamist ühenduse abi järkjärgulise vähendamise vormis.
There has been a wide-ranging discussion on theplace to be reserved for certain specific categories ofregion under future policy.
• valitsemise täiustamine (partnerlus, atesteerimiskultuur jne).
The different contributions examined in this reportreveal that the debate on the future of cohesion policy has remained intense throughout the period sincethe publication of the first progress report a year ago.These contributions, together with the results of thevarious analyses and studies by the Commission, havemade it possible to confirm four major contribu-tionsof this policy:
Viimasena arutati teatavate kategooriate piirkondade jaoks sobivaid arendusmeetmeid. Eriti hõlmab see äärepoolsemaid piirkondi, mille sotsiaalseid ja majanduslikke raskusi tunnistatakse lepingu artiklis 299.
•a redistribution function in favour of the less welloff Member States and regions (with a significantmacroeconomic impact, promoting genuine convergence);
Arutelu on võimaldanud koostada ka loetelu võtmeküsimustest, mis kuuluvad vastamisele majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse kolmandas arenguaruandes.
•the strengthening of economic and political integration (development of the infrastructure networks, improved access for remote regions, cooperation projects);
Ülejäänud selles kontekstis käsitletud piirkondade hulka kuuluvad artiklis 158 mainitud kõige ebasoodsamad saared ja väga madala elanikkonna tihedusega piirkonnad, peamiselt Põhjamaade alad, mis on vastavalt Austria, Soome ja Rootsi ühinemisakti 6. protokollile hõlmatud eesmärgiga 1.
Secondly, there was the question of the regions thatwould no longer have met the eligibility criteria to beconsidered less developed even in the absence ofenlargement, because they have achieved an incomeper head above 75% of the average for the EUR15.Several contributions have expressed support forassistance in the form of a gradual phasing out of Community aid for such regions.
Käesolev arenguaruanne kinnitab erinevuste pretsedenditut kasvu laienenud liidus ning nende vähendamiseks vajalike pingutuste pikaajalisust. Üksmeelselt on tunnista-
•a contribution to better governance (partnership,an evaluation culture, etc.).
Kolmas ühtekuuluvusaruanne peab käsitlema neid erijuhte individuaalselt, kuid samas võtma arvesse väljaspool vähem arenenud alasid paiknevatele piirkondadele rakendatavate meetmetega avanevaid võimalusi.
Lastly, there was the matter of the treatment thatshould be reserved for certain categories of regions.This concerns in particular the outermost regionswhose social and economic difficulties are acknowledged in Article 299 of the Treaty.
Tegevus väljaspool vähem arenenud piirkondi nilist arengut” ning “vähendavad erinevate piirkondade arenguerinevusi ning kõige ebasoodsamate piirkondade või saarte, sh maapiirkondade mahajäämust”.
competitive and dynamic knowledgebased economyin the world, capable of sustainable economic growthwith more and better jobs and greater social cohesion.
Aastatel 2000–2006 suunatakse ligikaudu üks kolmandik struktuurifondide abisummadest piirkondadesse, mis ei ole hõlmatud eesmärgiga 1.
Other regions that have been mentioned in this context are the least favoured islands mentioned in Article 158 and regions with an extremely lowpopulation density,notably those parts of the Nordic countries currently assimilated to Objective 1pursuant to Protocol 6 of the Act of Accession of Austria, Finland and Sweden.
Kuigi määratluse järgi on mahajäänud piirkondadest väljapoole jäävate alade majanduslikud ja sotsiaalsed ühtekuuluvusprobleemid vähem teravad, pakuvad nad siiski liidule kui tervikule mitmeid arvestatavaid väljakutseid.
The third cohesion report will have to address theneeds of these special cases on the basis of their individual merits, but also taking into account the possibilities offered under arrangements for the regionsoutside the less developed areas.
Neid peamisi Euroopa prioriteete on juba käsitletud käesoleva programmi raames eesmärgi 2 alusel (ümberstruktureeritavad piirkonnad), eesmärgi 3 alusel (inimressursid), ühenduse initsiatiivi, uuendusliku tegevuse ja maaelu ja kalanduspoliitika alase tegevuse alusel, mis ei kuulu eesmärgi 1 alla.
A large number of contributions stress that the Member States and regions do not possess the samestrengths for achieving these goals.
Nende hulka kuuluvad konkurentsivõime, säästliku arengu ning majandusliku ja sotsiaalse ümberstruktureerimise küsimused kõikides liikmesriikides.
In addition, a policy intended to meet the various challenges facing the Union, that recognises and involves the regional level,is consistent with the spirit of the Commission White Paper on Governance, and especially with the obligations arising under the Treaty on cohesion, which areto “promote its overall harmonious development”and “reducing disparities between the levels of development of the various regions and the backwardnessof the least favoured regions or islands, includingrural areas”.
Need väljakutsed peegeldavad potentsiaalsete vajaduste ja olukordade mitmekesisust vastandina mahajäänud piirkondade teravamatele, kuid selgelt määratletud vajadustele, seda eriti uutes liikmesriikides. Sellised ulatuslikud väljakutsed näitavad samuti abi kontsentreerimise ning kvalitatiivsetele ja süsteemsetele elementidele keskendumise vajadust, et suurendada ühenduse loodavat lisandväärtust.
In the period 2000-06, approximately one third of the Structural Funds allocation will go to regions whichare not eligible under Objective 1.
Paljude arvamuste kohaselt, kuigi piirkond jääb vastavale tasemele abi vastuvõtmiseks ja kasutamiseks eespool nimetatud põhjustel, võib abikõlblike alade määramine piirkondlikul tasemel kunstlikult kitsendada ühenduse abi andmist ning seda on raske kooskõlastada uute, konkurentsivõimet rõhutavate faktoritega.
Although, by definition, the problems of economicand social cohesion outside regions lagging behindare of a lesser scale, there are several important challenges facing the Union as a whole.
Muudes arvamusavaldustes on rõhutatud territoriaalset mõõdet, osutades erinevatele linnapiirkondadele, raskustes tööstus- ja maapiirkondadele, kalandusest sõltuvatele piirkondadele või looduslikult ebasoodsatele piirkondadele.
These major European priorities have, to a certainextent, been tackled already during the present programming period under Objective2 (regions undergoing restructuring), Objective 3 (human resources),Community Initiatives and Innovative Actions andactions outside Objective 1 on rural policy and fisheries.
Kokkuvõttes tuleb poliitilised prioriteedid ja vahendid mahajäänud piirkondadest väljapoole jäävate regioonide suhtes ümber formuleerida, et tegeleda olemasolevate puudujääkidega ja luua uut poliitikat, mis oleks võimeline rohkem panustama majanduslikku ja sotsiaalsesse ühtekuuluvusse.
In particular, the issues of competitiveness, sustainable development, and economic and social restructuring are relevant in all Member States.
Selles mõttes on Euroopa Liit ning eriti Euroopa Nõukogu oma Lissaboni tippkohtumisel seadnud tulevaks aastakümneks strateegilise eesmärgi saada maailma kõige konkurentsivõimelisemaks ja dünaamilisemaks teadmuspõhiseks majanduseks, mis on võimeline jätkusuutlikuks majanduslikuks arenguks rohkemate ja paremate töökohtade ning suurema sotsiaalse ühtekuuluvusega.
These challenges reflect a great diversity of potential needs andsituations, in contrast with the more intense butclear-cut needs of regions lagging behind, especiallyin new Member States.
See strateegia on kavandatud, et võimaldada liidul taastada täielikku tööhõivet, majanduskasvu ja sotsiaalset ühtekuuluvust ning tugevdada piirkondadevahelist ühtekuuluvust.
This wide range of challengesalso highlights the need to concentrate assistance,and to focus on qualitative, systemic elements inorder to increase Community added value.
Euroopa Liidu jätkusuutliku arengu strateegia võeti vastu Euroopa Nõukogu Göteborgi tippkohtumisel.
While this is the case, current policies and instruments have not been immune to criticism on thebasis of arguments that they lack sufficient addedvalue, sometimes require an excessive administrativeinput in relation to the outputs achieved and fail todevolve sufficient responsibility to the Member States consistent with the principle of subsidiarity.Many say that while the region remains theappropriate level for the conception and management of assistance for the above reasons,designating eligible areas at the sub-regional levelcan artificially restrict the field of intervention of Community assistance, and is difficult to reconcilewith an approach emphasising the new factors ofcompetitiveness.
Paljudes arvamusavaldustes rõhutati, et liikmesriikidel ja regioonidel ei ole võrdväärselt vahendeid oma eesmärkide saavutamiseks. Lisaks on liidu mitmesugustele väljakutsetele vastav, piirkondlikku tasandit tunnustav ja seda kaasav poliitika kooskõlas komisjoni valitsemisalase valge raamatuga ning eriti lepingujärgsete ühtekuuluvuspoliitika kohustustega, mis “toetavad üldist harmoo-
Initial positions in certain Member States within thedebate that actions of this nature outside the Objective 1 regions should be abandoned entirely bythe Union and responsibilities returned to the Member States (“renationalised”) do not appear tohave gained ground, and the need to have themeans to achieve major European priorities hasbeen recognised.
Vajadus arendada piirkonnasisest ja piiriülest koostööd on üldiselt tunnustatud.
In this respect, the Union, particularly at the European Councils in Lisbon, has set itselfa strategic goal for the decade: to become the most
See näitab arusaamist, et selline tegevus, mis on Euroopa territoriaalse integreerumise seisukohalt erakordse tähtsusega, nõuab riiklikust kõrgemal tasandil organisatsiooni.
Other contributions have emphasised the territorial dimension, citing variously urban areas, industrial and rural areas in difficulties, areas
Praegune periood on näidanud põhimõttelisi raskusi erinevate riiklike ja seadusandlike traditsioonidega võimuorganite kaasamisel ühtekuuluvusprogrammidesse. Komisjonil on palutud
11 depending on fishing or areas with naturalhandicaps. It needs to be pointed out that the territorial dimension can be entirely compatible with anapproach based on the pursuit of thematic Unionpriorities.
11 otsida võimalusi piiriülese koostöö seaduslike raamide leidmiseks, mis aitaksid kaasa Euroopa programmide koostamisele ja teostamisele.
once the broad strategic aspects have been agreedwith the Commission.
eelarve täitmise eest komisjonile.