natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The second question referred by the Verwaltungsgerichtshof, which is a corollary of the first, concerns the residence requirement imposed on Mr Petersen for entitlement to the advance.
Verwaltungsgerichtshofi järgmine küsi -mus, mis on loogiliseks järjeks esimesele, käsitleb J. Petersenilt ettemaksete saamiseks nõutava elukoha tingimuse täitmist.
Therefore, the advance covers a twofold risk: that the application for incapacity benefit will be refused and that the applicant will decide to return to work and withdraw his original application.
Seega kaetakse ettemaksetega korraga kaks riski: esiteks risk, et töövõimetushüvitise taotlus jäetakse rahuldamata, ning teiseks risk, et selle taotleja otsustab pöörduda tagasi tööturule, loobudes oma esialgsest nõudest.
In the event that the advance is classified as unemployment benefit, Article 69 of Regulation No 1408/71 lays down three conditions for allowing an individual to reside in another Member State while receiving unemployment benefit: he must have registered with the employment services before his departure; he must subsequently register with the employment services in the host State; and he must start work within a period not exceeding three months.
Nimetatud toetuse töötushüvitisena määratlemise korral seab määruse nr 1408/71 artikkel 69 kolm tingimust selleks, et eraõiguslik isik võiks elada teises liikmesriigis, samas kui ta saab töötushüvitist: enne lahkumist peab ta end registreerima tööotsijana pädeva riigi tööturuametis, ta peab end registreerima tööotsijana vastuvõtvas liikmesriigis ja peab tööle asuma kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul.
It may be inferred from all of the foregoing that the advance provided for in Paragraph 23 of the AlVG is an unemployment benefit within the meaning of Article 4(1)(g) of Regulation No 1408/71.
Kõigest eespool toodust selgub, et AIVG §-s 23 sätestatud ettemaksed kujutavad endast töötushüvitist määruse nr 1408/71 artikli 4 lõike 1 punkti g tähenduses; selline kvalifikatsioon ei ole siiski otsustava tähendusega teisele eelotsuse küsimusele vastamisel, mis on kindlasti käesoleva kohtuasja lahendamise võtmeküsimus.
PETERSEN that Regulation No 1408/71 contains an exhaustive list of cases, outside which there is no entitlement to benefit when the claimant moves to another Member State.
PETERSEN juhtude ammendavat loetelu ning loetletud juhtudest väljaspool ei ole toetuse maksmise jätkamine võimalik, kui selle saaja asub elama teise liikmesriiki.
Unlike the Commission and the applicant, all the governments which have submitted observations in the present preliminary ruling proceedings have argued that that failure to satisfy the conditions justifies the suspension of the advance paid to Mr Petersen.
Erinevalt komisjonist ja kaebuse esitajast tuginesid kõik käesolevas eelotsusemenetluses märkusi esitanud valitsused nimetatud tingimuste täitmatajätmisele, õigustades sellega J. Petersenile ettemaksete tegemise peatamist.
However, that argument conceals a pitfall which must be avoided.
Kuid see väide peidab endas lõksu, mida tuleb kindlasti vältida.
B — Arguments of the governments, the Commission and Mr Petersen
B. Valitsuste, komisjoni ja J. Peterseni väited
Moreover, the De Cuyper judgment supports the view of the governments since, in that case, the Court ruled that a residence requirement was compatible with Article 18 EC. The Court found that, in a case such as the one before it, monitoring by the em -ployment authorities would be effective only if the recipient of the benefits, who must be available for work, were resident in the State responsible for payment.
Lisaks sellele toetab kohtuotsus De Cuyper valitsuste teesi, kuna selles on elukoha omamise tingimus loetud kooskõlas olevaks EÜ artikliga 18, sest vastavas kohtuasjas käsitletud juhul said tööturuameti kontrollid olla tõhusad vaid siis, kui abisaaja – kes pidi olema tööturuametile kättesaadav – elas toetust maksvas riigis.
The German, Austrian, Spanish and Italian Governments have all put forward two arguments.
Saksa, Austria, Hispaania ja Itaalia valitus on esitanud kaks sarnast väidet.
First, they assert that Mr Petersen does not satisfy any of the conditions laid down in Regulation No 1408/71 for the transfer of his social security benefit.
Ühelt poolt märgitakse, et J. Petersen ei vasta ühelegi määruses nr 1408/71 ettenähtud tingimusele, et säilitada sotsiaalkindlustushüvitist teise liikmesriiki elama asumisel.
Second, they assert that the De Cuyper judgment is applicable.
Teiselt poolt väidetakse, et käesoleval juhul on kohaldatav eespool viidatud kohtuotsus De Cuyper.
The four governments take the view that it is not disproportionate to impose a residence requirement on a worker like Mr Petersen, since Articles 69 to 71 of Regulation No 1408/71 provide for a number of cases in which benefits may continue to be claimed in another Member State and the applicant does not come within any of them.
Nende nelja valitsuse arvates ei ole ebaproportsionaalne nõuda selliselt töötajalt nagu J. Petersen elukoha omamise tingimuse täitmist, kuna määruse nr 1408/71 artiklid 69–71 käsitlevad eri juhte, mil on võimalik toetuse säilitamine teise liikmesriiki elama asumisel, ning kaebuse esitaja olukord ei vasta neist ühelegi.
Accordingly, there appears to be a consensus
Seega esineb üksmeel selles, et määrus nr 1408/71 sisaldab selliste
However, the Commission, also invoking De Cuyper, is of the opinion that a residence requirement infringes Article 39 EC. The Commission claims that there is a fundamental difference between the facts of that case and those of the present proceedings in that, while Mr De Cuyper was required to be available to the employment services, the advance paid to Mr Petersen entails a total exemption from that requirement.
Komisjon leiab siiski, et elukoha oma -mise tingimuse on vastuolus EÜ artikliga 39, tuginedes seda väites samuti kohtuotsusele De Cuyper; komisjoni arvates esineb olulisi erinevusi selle kohtuasja asjaolude ja hetkel arutletava kohtuasja asjaolude vahel: kui G. De Cuyperil oli kohustus olla tööturuametile kättesaadav, siis J. Petersenile tehtavate ettemaksete puhul kehtis täielik vabastus sellest kohustusest.
Where combating fraud takes a secondary pos -ition, a measure such as the one at issue in the present proceedings becomes disproportionate.
Kui võitlus pettusega langeb tagaplaanile, siis on selline meede, nagu hetkel vaidluse all, ebaproportsionaalne.
Accordingly, although Regulation No 1408/71 does not include a case such as the one in the present proceedings, that does not mean that it falls outside the scope of the protection provided by the Treaties.
Seetõttu – isegi kui määruses nr 1408/71 ei ole ette nähtud sellist juhtu, nagu esineb käesolevas kohtuasjas – ei tähenda see, et see juhtum jääks välja asutamislepingutega ettenähtud kaitsest.
On the contrary, Community law protects such a case and precludes a residence requirement such as the one currently before the Court.
Vastupidi, ühenduse õiguskord kaitseb seda ja keelab sellise elukoha omamise tingimuse nagu käesoleval juhul.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-228/07
KOHTUJURIST RUIZ-JARABO ETTEPANEK – KOHTUASI C-228/07 töösuhtega.
58In the present case, the link between the benefit and the status of Mr Petersen as a worker is clear, since the advance concerned is dependent on two concurrent circumstances: unemployment and incapacity, both of which are connected to a prior employment relationship.
58Käesolevas kohtuasjas on hüvitise seos J. Peterseni kui töötajaga ilmselge, kuna tegemist on ettemaksetega, mis sõltuvad kahest samaaegselt esinevast asjaolust: töötus ja töövõimetus – mõlemad seonduvad eelneva töösuhtega.
Mr Petersen examines the unlawfulness of the residence requirement from two perspectives: the infringement of the fundamental right to property and the infringement of the principle of equal treatment.
J. Petersen käsitleb elukoha omamise tingimuse õigusvastasust kahest aspektist: omandit käsitleva põhiõiguse rikkumine ja võrdsuse põhimõte.
In the view of Mr Petersen, the excessive reduction of a financial asset together with the discriminatory treatment afforded to the applicant vis-à-vis Austrian nationals who do not move to another Member State are grounds for finding that the national decision is incompatible with Community law.
Omandi äärmuslik vähendamine koos diskrimineeriva kohtlemisega, mis saab osaks kaebuse esitajale võrreldes Austria kodanikega, kes ei asu elama teise liikmesriiki, tõendavad tema arvates siseriikliku otsuse vastuolu ühenduse õigusega.
However, although Article 39 EC is particularly important for the resolution of the question referred for a preliminary ruling, it is also appropriate to take into account Article 18 EC.
Ehkki eelotsuse küsimusele vastamisel on erilise tähtsusega EÜ artikkel 39, tuleb siiski arvestada ka EÜ artikliga 18.
As I have pointed out, Mr Petersen is an example of the movement of free citizens which, in the terms set out in points 25 to 38 of this Opinion, accords a special legislative force to the individual and collective situation of the applicant.
Nagu ma juba märkisin, on J. Petersen näide vaba kodaniku liikumisest, mis käesoleva ettepaneku punktides 25–38 esitatu kohaselt annab erilise õigusjõu kaebuse esitaja individuaalsele ja kollektiivsele olukorrale.
The individual legal position of Mr Petersen
J. Peterseni individuaalne õiguslik olukord
Neither the Verwaltungsgerichtshof nor the parties have called into question Mr Petersen’s status as a ‘worker’.
Verwaltungsgerichtshof ja vaidlusosalised ei ole tõstatanud J. Peterseni „töötajana” kvalifitseerimise küsimust.
The Commission has merely stated that, if Mr Petersen is regarded as an employee, he is covered by Article 39 EC; otherwise, he is covered by Article 18 EC.
Komisjon piirdus märkimisega, et kui tegemist on füüsilisest isikust ettevõtjaga, siis on kohaldatav EÜ artikkel 39 ning vastasel korral EÜ artikkel 18.
Mr Petersen is an unemployed person who, at the relevant time, as a result of his employment, completed an eligibility period which entitled him to receive incapacity benefit.
J. Petersen on töötu, kellel oli palgatöölisena töötamise tagajärjel täitunud kindlustusstaaž, mis andis talle õiguse töövõimetushüvitisele.
When he became unemployed, he applied for an advance designed to assist
Jäädes töötuks, taotles ta ettemaksete tegemist, mis on ette nähtud töötute kaitseks, kes samal ajal taotlevad
58 — Martínez Sala (cited in footnote 5), paragraph 32; Case C-57/96 Meints [1997] ECR I-6689, paragraphs 16 and 17; and Case C-413/01 Ninni-Orasche [2003] ECR I-13187, paragraph 34.
58 – joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Martínez Sala, punkt 32; 27. novembri 1997. aasta otsus kohtuasjas C-57/96: Meints (EKL 1999, lk I-6689, punktid 16 ja 17) ja 6. novembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-413/01: Ninni-Orasche (EKL 2003, lk I-13187, punkt 34).
I am inclined to regard the applicant as having the status of a worker, since the disputed entitlement is derived from an employment relationship.
Leian, et kaebuse esitajat tuleks käsitada töötajana juba seetõttu, et vaidlusalune õigus tuleneb töösuhtest.
Although the De Cuyper judgment is ambiguous in that regard, I believe that the caselaw of the Court has confirmed the application of
Ehkki kohtuotsus De Cuyper on selles osas ebamäärane, leian siiski, et Euroopa Kohtu praktika on kinnitanud EÜ artikli 39 kohaldatavust, kui mängus olevad õigused on otseselt seotud
It is immaterial that the particular circumstances of Mr Petersen are not included in the cases set out in Regulation No 1408/71, since the aim of that legislation is not to exclude all the other cases but rather to implement Article 39 EC.
Asjas ei oma tähtsust see, et J. Peterseni konkreetne olukord ei mahu määruses nr 1408/71 loetletud juhtude alla, kuna selle õigusakti eesmärk ei ole välistada kõik muud juhud, vaid rakendada EÜ artiklit 39.
All provisions of secondary law are interpreted and applied pursuant to primary law, a factor which means that a residence requirement such as the one in the present proceedings lacks objective and reasonable justification. In addition to that fact, it must also be pointed out that none of the parties in the present proceedings, including, notably, the Austrian Government, has managed to account for the refusal of the authorities to authorise Mr Petersen’s transfer of residence.
Kõiki teisese õiguse sätteid tuleb tõlgendada ja kohaldada esmase õigusega arvestades, mis tähendab, et selline elukoha omamise tingimus nagu käesolevas kohtuasjas ei ole objektiivselt põhjendatav ja mõistlik; sellele tuleb lisada, et käesolevas menetluses osalenutest ei suutnud keegi, eelkõige Austria valitsus, selgitada, miks ametiasutused ei lubanud J. Petersenil elukohta vahetada.
59 unemployed persons who have also made a claim for incapacity benefit.
59 töövõimetushüvitist.
The advance is granted provided that the conditions for the grant of unemployment benefit are satisfied, but the claimant is exempted from seeking employment.
Nimetatud ettemakseid tehakse, kui on täidetud töötushüvitise maksmiseks nõutavad tingimused, kuid seejuures ei nõuta ettemaksete saajalt töö otsimise kohustuse täitmist.
The national provisions on social security are therefore relaxed in that regard, but the governments which have participated in these preliminary ruling proceedings argue that the Court must give a strict interpretation of the Community provisions on social security, since Mr Petersen does not satisfy the requirements of Art -icles 69 to 71 of Regulation No 1408/71 which would enable him to claim the benefit in another Member State, from which it follows that the advance must be withdrawn if he transfers his residence to another Member State.
Sotsiaalkindlustuse alased siseriiklikud õigusnormid on selles osas paindlikud, kuid käesolevas eelotsusemenetluses osalevad valitsused nõuavad, et Euroopa Kohus tõlgendaks sotsiaalkindlustuse alaseid ühenduse õigusnorme rangelt, sest J. Petersen ei vasta määruse nr 1408/71 artiklites 69–71 ettenähtud tingimustele, mille alusel jätkatakse hüvitiste maksmist teise liikmesriiki elama asumisel, mistõttu tuleb ettemaksete tegemine lõpetada, kui kaebuse esitaja asub elama teise liikmesriiki.
Despite the fact that the concept of citizenship of the Union calls for special attention to be paid to the status of the individual, it is clear that, even though there are no fundamental rights at stake, the Austrian decision would be unlikely to stand up to a Community review of proportionality.
Arvestades seda, et Euroopa kodakondsus nõuab erilise tähelepanu pööramist indiviidi õiguslikule olukorrale, on selge, et kuigi mängus ei ole põhiõigused, läbib Austria ametiasutuste otsus vaevalt ühenduse proportsionaalsuse kontrolli.
60Accordingly, in the light of Articles 39 EC and 18 EC, a measure such as the one at issue, which provides for different treatment based on the place of residence of the recipient of a social security benefit, is incompatible with Community law.
60Seega on EÜ artiklite 39 ja 18 kohaselt ühenduse õigusega vastuolus selline meede nagu käesolevas kohtuasjas vaidlusalune, mis toob kaasa erineva kohtlemise vastavalt sotsiaalkindlustushüvitise saaja elukohale.
59 — Paragraphs 12 to 14 of the written observations of the Austrian Government merely repeat the subjectmatter of Article 39 EC and of Articles 10 and 67 of Regulation No 1408/71.
59 – Austria valitsuse kirjalike märkuste punktides 12–14 piirdutakse EÜ artikli 39 ning samuti määruse nr 1408/71 artiklite 10 ja 67 sisu kordamisega.
They do not provide any substantive arguments which would justify the refusal to allow Mr Petersen to continue to claim his advance after transferring his residence to another Member State.
Kirjalikes märkustes ei ole esitatud sisulisi elemente põhjendamaks, miks ei olnud võimalik jätkata J. Petersenile ettemaksete tegemist, kui ta asus elama teise liikmesriiki.
That situation places Mr Petersen in an unfortunate dilemma, since whatever he does he loses.
Selline olukord seab J. Peterseni traagilise dilemma ette, kuna olenemata sellest, mida ta otsustab teha, on ta ikka kaotaja rollis.
If he satisfies the requirements, he will not receive the advance.
Kui ta vastab tingimustele, ei ole tal õigust ettemaksetele.
If he satisfies all the requirements apart from the one from which he is exempted, he will not receive the advance either on the ground that he has transferred his residence.
Kui ta täidab kõik tingimused, v.a selle, mida tal on lubatud mitte täita, ei tehta talle ikkagi ettemakseid, sest ta asus mujale elama.
Further, if he does not receive the advance, he runs the risk that subsequently he will not be granted incapacity benefit and he will not be available for work.
Kui talle ei tehta ettemakseid, siis valitseb jällegi oht, et hiljem ei määrata talle töövõimetushüvitist ning ta väljub tööturult.
All that remains is for him to claim ordinary unemployment benefit, although, in view of the difficulties he is experiencing (in that he is claiming incapacity benefit), perhaps he is not in the best position to secure a job in a rather competitive environment.
Tal on võimalik taotleda vaid tavapärast töötushüvitist, kuid arvestades tema olukorra keerukust (ta taotleb töövõimetushüvitist), ei ole ta võib-olla just parimates tingimustes, et otsida tööd konkurentsivõimelises keskkonnas.
60 — Point 27 of this Opinion.
60 – Ettepaneku punkt 27.
The conditions for belonging to a political community
Poliitilisse kogukonda kuulumise tingi -mused
However, should the Court conclude that Mr Petersen is in receipt of unemployment benefit, it is important to recall that the advance is a preliminary step towards receiving incapacity benefit, which, if it is not awarded, converts the advance into un -employment benefit, provided that the claimant satisfies the requirements of Articles 69 to 71 of Regulation No 1408/71 when he changes residence.
Kui aga leitakse, et J. Petersenile tehtavate ettemaksete näol on tegemist töötushüvitisega, siis ei tohi unustada, et ettemak- sed kujutavad endast töövõimetushüvitise saamisele eelnevat olukorda ning et need muutuvad juhul, kui töövõimetushüvitist ei määrata, töötushüvitiseks, mille puhul huvitatud isik peab elukohta vahetades vastama määruse nr 1408/71 artiklites 69–71 sätestatud tingimustele.
However, one of those requirements is that ‘on the basis of the existing circumstances it is likely that the [incapacity] benefit will be granted’.
Kuid üks ettemaksete tegemise tingimustest seisneb selles, et „asjaomase juhu asjaolusid arvestades on [töövõimetus]hüvitise andmise otsuse tegemine ettenähtav”.
62 Consequently, Mr Petersen may reside in Germany, exempt from the control procedures of the employment authorities, for a determinate period, namely the duration of the procedure for the grant of incapacity benefit.
62Seega võib J. Petersen elada Saksamaal ja olla vabastatud tööturuameti kontrolli alt teatud perioodi jooksul – töövõimetushüvitise määramise menetluse kestel.
Mr Petersen is a German national who pursued a significant part of his professional activity in Austria.
J. Petersen on Saksamaa kodanik, kes töötas suure osa oma aktiivsest elust Austrias.
Having resided legally in that country for a number of years, he has returned to his country of birth after applying to the Austrian authorities for incapacity benefit and an advance on account.
Olles elanud selles riigis seaduslikult mitu aastat, pöördus ta tagasi oma sünniriiki, taotledes eelnevalt Austria ametiasutustelt töövõimetushüvitist ja vastavaid ettemakseid.
It is beyond doubt that the applicant is directly connected to the Austrian State, albeit only because he paid his social security contributions to the Austrian employment authorities until he completed the statutory eligibility period.
On selge, et kaebuse esitaja on otseselt seotud Austria riigiga, kas või ainuüksi seetõttu, et ta tegi oma sotsiaalkindlustuse sissemakseid Austria tööturuametile kuni seadustes ettenähtud kindlustusstaaži täitumiseni.
The link which Mr Petersen has with Austria speaks for itself, especially in the light of the type of benefit which he has been refused.
J. Peterseni seos Austriaga räägib enda eest, eriti arvestades abi laadi, mille andmisest keelduti.
Throughout that period, the Austrian authorities, which previously encouraged Mr Petersen to apply for an advance, entailing an implicit acknowledgement that, ‘it is likely that the … benefit will be granted’ must assume the financial burden of the disputed benefit.
Selle aja vältel võivad Austria ametiasutused, kes õhutasid juba eelnevalt J. Peterseni taotlema ettemakseid, millega tunnistati kaudselt, et viimase poolt taotletud „hüvitise andmise otsuse tegemine [on] ettenähtav”, võtta enda kanda siin vaidluse all oleva abi maksmise.
If he is refused incapacity benefit, the applicant will revert to his original situation.
Kui töövõimetushüvitise andmisest keeldutakse, asetub kaebuse esitaja oma esialgsesse olukorda.
However, in the meantime, Mr Petersen’s change of residence, which took place during a procedure which would probably grant him a benefit which would enable him to reside in any Member State, under no circumstances
Kuid selles olukorras ei mõjuta asjaolu, et J. Petersen vahetas elukohta menetluse käigus, mille tulemusel talle tõenäoliselt määratakse abi, mis võimaldab tal elada mis tahes liikmesriigis,
Should the Court decide to classify the advance as an invalidity benefit, it must consider the fact that Regulation No 1408/71 precludes the suspension or modification of that type of benefit on the ground of residence.
Kui Euroopa Kohus leiab, et abi tuleb määratleda töövõimetushüvitisena, siis on selle tulemuseks, et määrusega nr 1408/71 on keelatud seda laadi sotsiaalabi maksmise peatamine või selle muutmine elukohast tulenevalt.
61 There is a logic to that restriction, which is aimed at promoting the free movement of individuals whose working life has ended and who decide to reside in another Member State, whether for climatic, family or sentimental reasons.
61 Sel piirangul on oma loogika, kuna selle eesmärk on soodustada nende isikute vaba liikumist, kes on lõpetanud töötamise ja otsustavad asuda elama teise liikmesriiki kas siis kliimast, perekonnast või tundeelust lähtuvatel põhjustel.
62 — To my mind, the fact that Mr Petersen was initially refused the benefit is not conclusive.
62 – Mulle ei näi otsustavana asjaolu, et J. Petersenile keelduti esialgu hüvitist maksmast.
As the expert of the Austrian Government explained at the hearing, 60% of applications for incapacity benefit are refused, which is evidence of a restrictive administrative policy when it comes to assessing the conditions which may give rise to entitlement to the benefit.
Nagu Austria valitsuse ekspert selgitas kohtuistungil, jäetakse 60% töövõimetushüvitise taotlustest rahuldamata; see annab tunnistust halduspoliitikast, kus abi andmise tingimuste esinemist hinnatakse kitsendavalt.
Accordingly, it is my view that the initial refusal of Mr Petersen’s application does not mean prima facie that he is unlikely to be awarded the benefit in the future.
Seetõttu leian, et J. Peterseni taotluse esialgne rahuldamata jätmine ei tähenda prima facie, et hüvitise määramine ei olnud ettenähtav.
61 — Article 10 of Regulation No 1408/71.
61 – Määruse nr 1408/71 artikkel 10.
PETERSEN places conditions on the capacity to act or the financial integrity of the Austrian authorities.
PETERSEN kuidagi Austria ametiasutuste tegutsemisvõimet või rahanduslikku sõltumatust.
The link which Mr Petersen has proved he has demonstrates the disproportionate nature of the measure adopted by the Austrian employment authorities.
Seos, mille olemasolu J. Peterseni puhul on tõendatud, tõendab Austria tööturuameti osakonna võetud meetme ebaproportsionaalsust.
When analysing whether Mr Petersen belongs to the community to which he has effectively been linked, it is necessary to interpret Article 39 EC in the light of Article 18 EC.
Kaaludes J. Peterseni kuuluvust kogukonda, millega ta on tegelikult seotud, tuleb tõlgendada EÜ artiklit 39, arvestades EÜ artikliga 18.