natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to established case-law, the risk that the public might believe that the goods or services in question come from the same undertaking or, as the case may be, from economically-linked undertakings, constitutes a likelihood of confusion .
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt on segiajamise tõenäosus olemas, kui avalikkus võib arvata, et kõnealused kaubad või teenused on pärit samalt ettevõtjalt või ka omavahel majanduslikult seotud ettevõtjatelt.
According to the same line of case-law, the likelihood of confusion must be assessed globally, according to the perception that the relevant public has of the signs and goods or services at issue, taking into account all factors relevant to the circumstances of the case, in particular the interdependence of the similarity between the signs and between the goods or services covered (see Case T-162/01 Laboratorios RTB vOHIM— Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS) [2003] ECR II-2821, paragraphs 30 to 33, and the caselaw cited).
Vastavalt samale kohtupraktikale tuleb segiajamise tõenäosust hinnata igakülgselt, vastavalt sellele, kuidas asjaomane avalikkus kõnealuseid tähiseid ning kaupu või teenuseid tajub, ja arvestades kõiki asjakohaseid tegureid, iseäranis kaubamärkide sarnasuse ja nendega tähistatavate kaupade või teenuste sarnasuse vastastikust sõltuvust (vt 9. juuli 2003. aasta otsus kohtuasjas T-162/01: Laboratorios RTB vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS), EKL 2003, lk II-2821, punktid 31–33 ja seal viidatud kohtupraktika).
In the present case, the mark upon which the opposition was based is a national trademark registered in France.
Käesolevas asjas vastulause aluseks olev kaubamärk on Prantsusmaal registreeritud siseriiklik kaubamärk.
Therefore, the relevant territory for the analysis of the likelihood of confusion is the French territory.
Seega on segiajamise tõenäosuse analüüsi asjaomaseks territooriumiks Prantsusmaa territoorium.
Given that the goods in question are everyday consumer goods, the relevant public is the average French consumer who is deemed to be reasonably wellinformed and reasonably observant and circumspect.
Kuna asjaomased kaubad on tarbekaubad, on nende sihtgrupiks keskmine prantsuse tarbija, keda eeldatakse olevat piisavalt informeeritud, mõistlikult tähelepanelik ja arukas.
It is not disputed that the goods covered by the two opposing marks are identical.
Ei ole vaidlustatud, et kahe kõnealuse kaubamärgiga kaetud kaubad on identsed.
The two marks cover ‘printed matter, newspapers, periodicals, directories’ in Class 16 of the Nice Agreement.
Need kaks kaubamärki tähistavad Nizza kokkuleppe kohaselt klassi 16 kuuluvaid kaupu, milleks on: „trükised, ajalehed, perioodikaväljaanded, kataloogid”.
Although the opposition was also based on goods and services in other classes (Classes 9, 35, 38, 41 and 42) for which the earlier trademark was registered, there is no need to examine them, since the contested decision was based solely on the goods covered by Class 16 .
Kuigi vastuluse põhines ka teistesse klassidesse (klassid 9, 35, 38, 41 ja 42) kuuluvatel kaupadel ja teenustel, mille jaoks registreeriti varasem kaubamärk, ei ole vaja neid käsitleda, arvestades et vaidlustatud otsus põhineb üksnes klassi 16 kuuluvatel kaupadel.
Comparison of the signs
Tähiste võrdlus
According to settled case-law, the global assessment of the likelihood of confusion, as far as concerns the visual, aural or conceptual similarity of the opposing signs, must be based on the overall impression given by the signs, bearing in mind, inter alia, their distinctive and dominant components (see Case T-292/01 Phillips-Van Heusen vOHIM— Pash Textilvertrieb und Einzelhandel (BASS) [2003] ECR II-4335, paragraph 47, and caselaw cited).
Väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb, et mis puudutab vaidlusaluste tähiste visuaalset, foneetilist või kontseptuaalset sarnasust, siis peab segiajamise tõenäosuse igakülgne hindamine põhinema tähistest tekkival üldmuljel, arvestades eelkõige nende eristavaid ja domineerivaid osi (vt Esimese Astme Kohtu 14. oktoobri 2003. aasta otsus kohtuasjas T-292/01: Phillips-Van Heusen vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Pash Textilvertrieb und Einzelhandel (BASS), EKL 2003, lk II-4335, punkt 47 ning seal viidatud kohtupraktika).
The applicant takes the view that the opposing marks are not similar, whereas OHIM and the intervener submit that they are .
Hageja leiab, et asjaomased tähised ei ole sarnased, samas kui ühtlustamisamet ja menetlusse astuja kinnitavad nende sarnasust.
The marks to be compared are the following:
Võrreldavad tähised on järgmised:
Earlier trademark
Varasem kaubamärk
Trademark applied for
Taotletud kaubamärk
The applicant points out that it is first necessary to assess the opposing marks overall and to consider their characteristic or distinctive components, before proceeding with the comparison .
Hageja rõhutab, et enne kaubamärkide võrdlust tuleb hinnata vaidlusaluseid kaubamärke igakülgselt, võttes arvesse nende eriomaseid või eristavaid osi.
The earlier mark is characterised by a particular graphic representation highlighting the expression ‘pages jaunes’, which is descriptive, commonplace and generic.
Varasemale kaubamärgile on eriomane tema eriline graafiline esitlusviis, mida on kasutatud kirjeldava, tavapärase ja üldnimetust kujutava väljendi „pages jaunes” puhul.
It must be borne in mind that, according to settled case-law, a complex trademark can be regarded as being similar to another trademark which is identical or similar to one of the components of the complex mark, if that component forms the dominant element within the overall impression created by the complex mark .
Tuleb meenutada, et kohtupraktika kohaselt võib kombineeritud kaubamärki pidada sarnaseks teise kaubamärgiga, mis on identne või sarnane kombineeritud kaubamärgi ühe osaga, kui see osa on kombineeritud kaubamärgist jäävas tervikmuljes domineeriv.
That is the case where that component is likely to dominate, by itself, the image of that mark which the relevant public keeps in mind, with the result that all the other components of the mark are negligible within the overall impression created by it (MATRATZEN, paragraph 33; Case T-153/03 Inex vOHIM— Wiseman (Representation of a cowhide) [2006] ECR II-1677, paragraph 27, and PAM PLUVIAL, paragraph 97).
Sellise juhuga on tegemist siis, kui kaubamärgi nimetatud koostisosa üksi domineerib kaubamärgi kujutises, mis asjaomasele avalikkusele meelde jääb, selliselt, et kaubamärgi teised koostisosad on kaubamärgist jäävas tervikmuljes ebaolulised (Esimese Astme Kohtu eespool viidatud otsus MATRATZEN, punkt 33; 13. juuni 2006. aasta otsus kohtuasjas T-153/03: Inex vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Wiseman (Lehma naha kujutis), EKL 2006, lk II-1677, punkt 27, ja Esimese Astme Kohtu eespool viidatud otsus PAM PLUVIAL, punkt 97).
In the present case, the expression ‘pagesjaunes’ constitutes the dominant element of the earlier trademark .
Käesolevas asjas tuleb meenutada, et väljend „pages jaunes” on varasema kaubamärgi domineeriv osa.
It stands out clearly from the whole of the earlier mark, because of the size of the characters in which it is written and its dimensions within the mark .
See tuleneb selgelt varasema kaubamärgi tervikmuljest, selle tähtede suurusest ja osast, mille nad moodustavad kaubamärgi tervikus.
Moreover, the graphic representation of the words ‘les pages jaunes’, written in white on a black background, is not, as OHIM correctly states, original in any way and thus must be regarded as a negligible component in the visual perception of that mark, contrary to what the applicant claims .
Lisaks sellele – nagu märkis õigesti ühtlustamisamet – ei ole väljendi „pages jaunes” esitlusviis – valged tähed mustal taustal – üheski mõttes originaalne, ning see on seega, vastupidi hageja väidetele, kaubamärgi visuaalse tajumise seisukohalt ebaoluline.
In addition, the article ‘les’ is written in a smaller font, which minimises its visual importance.
Lisaks on artikkel „les” kirjutatud väiksemate tähtega, mis vähendab visuaalsest küljest selle tähtsust.
Therefore, since all the other components of that mark are negligible, the visual impression of the earlier trademark is dominated by the word component ‘pagesjaunes’ .
Seega domineerib varasema kaubamärgi visuaalses muljes sõnaline osa „pages jaunes”, sest kaubamärgi kõik ülejäänud osad on ebaolulised.
That finding cannot be called into question by the applicant’s argument that the expression ‘pagesjaunes’ has no distinctive character, because it is descriptive, commonplace and generic.
Seda järeldust ei sea kahtluse alla hageja väide, mille kohaselt väljendil „pages jaunes” puudub eristusvõime, kuna ta on kirjeldav, tavapärane ja kujutab endast üldnimetust.
The weak distinctive character of an element of a complex mark does not necessarily imply that that element cannot constitute a dominant element since, because, in particular, of its position in the sign or its size, it may make an impression on consumers and be remembered by them (Representation of a cowhide, paragraph 32; see also, to that effect, Case T-115/02 AVEX vOHIM— Ahlers (a) [2004] ECR II-2907, paragraph 20).
Kombineeritud kaubamärgi ühe osa võimalik nõrk eristusvõime ei tähenda tingimata, et see ei või olla domineeriv osa, juhul kui see osa on tarbijate tajus valitsev tulenevalt oma asukohast või suurusest tähises ning jääb neile meelde (eespool viidatud Lehma naha kujutise kohtuotsus, punkt 32; vt selle kohta ka 13. juuli 2004. aasta otsus kohtuasjas T-115/02: AVEX vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Ahlers (a), EKL 2004, lk II-2907, punkt 20).
Consequently, it is not necessary to rule, at this stage of the assessment, on the possible weak distinctive character of the expression ‘pages jaunes’, since it is obvious, having regard to the findings at paragraph 53 of this judgment, that it is that expression which is likely to make an impression on consumers and be remembered by them.
Järelikult ei ole hindamise käesolevas järgus vaja otsustada väljendi „pages jaunes” võimaliku nõrga eristusvõime üle, kuna käesoleva otsuse punktis 53 toodud järeldusi arvestades on ilmselge, et see väljend on tarbijate tajus valitsev ning jääb neile meelde.
In respect of the trademark applied for, PAGESJAUNES.COM, which is purely a word mark, it must be noted that it is made up of two parts .
Tuleb märkida, et taotletud kaubamärk PAGESJAUNES.COM, mis on puhtalt sõnamärk, koosneb kahest osast.
The component ‘pagesjaunes’ constitutes the dominant component on account of its length and its position.
Osa „pages jaunes” on selle asukohta ja pikkust arvestades domineeriv osa.
The ending ‘.com’ is merely secondary, referring simply to an internet address.
Lõpul „com” on vaid teisene iseloom, see kujutab endast pelka viidet Interneti-aadressile.
As regards the visual comparison between the opposing signs, the applicant claims that the earlier trademark comprises three words with a total of five syllables, while the trademark applied for comprises only one word of six syllables.
Hageja väidab vaidlusaluste tähiste visuaalse võrdluse osas, et varasem kaubamärk sisaldab kolme sõna ja kokku viit silpi, samas kui taotletud kaubamärk koosneb ainult ühest kuuesilbilisest sõnast.
According to the applicant, the similarities arising from the word component ‘pages jaunes’, which is not very distinctive, must be placed in context, to focus on those aspects which differentiate the opposing marks, namely their spelling and, on the one hand, the existence of the article ‘les’, and on the other, the existence of the ending ‘.com’.
Hageja väitel tuleb vähe erinevast sõnalisest osast „pages jaunes” tulenevaid sarnasusi käsitleda suhtelistena ja keskenduda eristamist võimaldavatele osadele, näiteks kaubamärgi kirjaviisile ning ühel juhul artiklile „les” ja teisel juhul lõpule „com”.
There are, therefore, noticeable differences at a visual level.
Seega eksisteerivad visuaalses plaanis tajutavad erisused.
That line of argument cannot be accepted.
Sellise argumentatsiooniga ei saa nõustuda.
Even if the words ‘pages’ and ‘jaunes’ are side by side in the trademark applied for, while in the earlier trademark there seems to be a barely visible gap between the two words, the dominant components of those two marks are the same .
Kuigi taotletud kaubamärgis on sõnad „pages” ja „jaunes” ühendatud ja varasemas kaubamärgis näib nende kahe sõna vahel olevat vaevutajutav vahe, tuleb märkida, et nende kahe kaubamärgi domineeriv osa on ühine.
Furthermore, the word components ‘les’ of the earlier trade mark, and ‘.com’ of the trademark applied for, do not distinguish those marks from each other, because those components are purely secondary, as is clear from paragraphs 53 and 56 above.
Neid kaubamärke ei võimalda teineteisest eristada ka varasema kaubamärgi sõnaline osa „les” ja taotletud kaubamärgi sõnaline osa „com”, kuna need on teisejärgulised, nagu selgub käesoleva otsuse punktidest 53 ja 56.
The graphic representation of the earlier trademark is also not such as to make the marks different at a visual level.
Samuti ei muuda varasema kaubamäri graafiline esitlusviis neid kaubamärke visuaalses plaanis erinevaks.
Therefore, it must be held that the opposing marks are similar at a visual level.
Neil kaalutlustel tuleb sedastada, et kõnealused kaubamärgid on visuaalses plaanis sarnased.
In respect of the aural comparison between the opposing signs, the applicant claims that there are also significant differences between the two marks, since the earlier trademark is pronounced ‘paj-jo-ne’, while the trademark applied for is pronounced ‘paj-jo-ne-point-com’.
Hageja tõdeb vaidlusaluste kaubamärkide foneetilise võrdluse kohta, et kahe kaubamärgi vahel eksisteerib märkimisväärseid erinevusi, kuna varasemat kaubamärki hääldatakse: „pa:ž-žon”, samas kui taotletud kaubamärgi hääldus on „pa: ž-žon-pwa-com”.
That reasoning cannot be accepted.
Sellise argumentatsiooniga ei saa nõustuda.
It is sufficient to state that the only differences between the components ‘les’ and ‘.com’, which are secondary, are not enough to rule out the aural similarities resulting from the reproduction of the words ‘pages’ and ‘jaunes’, that is to say, of the dominant component of the earlier mark, in the trademark applied for .
Piisab tõdemusest, et üksnes erinevustest teisejärguliste osade „les” ja „com” vahel ei piisa sõnade „pages” ja „jaune” – ehk nii varasema kui ka taotletud kaubamärgi domineeriva osa – kordamisest tuleneva foneetilise sarnasuse kõrvaldamiseks.
Further, the article is not necessarily pronounced, which the applicant itself implicitly admits, since it makes no mention of it in its claims relating to the aural comparison of the marks in question.
Lisaks tuleb märkida, et artiklit ei pruugita hääldada, mida tunnistab vaikimisi ka hageja, kuna viimane ei maini seda küsimust kordagi kõnealuste kaubamärkide foneetilist võrdlust puudutavates väidetes.
In respect of the conceptual comparison of the opposing signs, according to the applicant, there is no similarity, since the earlier trademark undeniably calls to mind paper-based directories, the pages of which are yellow, while the trademark applied for calls to mind the internet and an internet address finder.
Vaidlusaluste tähiste kontseptuaalse võrdluse kohta leiab hageja, et kaubamärkide vahel puudub igasugune sarnasus, sest varasem kaubamärk viitab vaieldamatult paberkataloogidele, mille lehed on kollased, samas kui taotletud kaubamärk viitab Internetile ja aadresside otsingusüsteemile Internetis.
That line of argument from the applicant must also be rejected.
Ka hageja nende väidetega ei saa nõustuda.
Both marks refer to yellow-coloured pages .
Mõlemad kaubamärgid viitavad kollast värvi lehtedele.
The presence of the word component ‘les’ in the earlier trademark in no way changes its conceptual content, given that that word merely fulfils the function of an article .
Sõnalise osa „les” olemasolu varasemas kaubamärgis ei muuda kuidagi selle kontseptuaalset sisu, arvestades et see täidab pelgalt artikli ülesannet.
2007 — CASE T-134/06 trademark applied for .
Ainus erinevus on taotletud kaubamärgi lõpp „com”.
However, that ending does not alter the meaning of the expression ‘pages jaunes’, since it is restricted to suggesting the idea that the goods covered by the trademark applied for can be consulted or bought over the internet .
Selline lõpp ei muuda siiski väljendi „pages jaunes” sisu, kuna see viitab vaid asjaolule, et vastava kaubamärgiga tähistatud kaupu saab otsida või osta Internetist.
Consequently, it must be concluded that the marks in question are similar, and that the Board of Appeal was fully entitled to find, at paragraph 20 of the contested decision, that the similarity between the marks was striking at both the visual and aural levels and the conceptual level.
Nii tuleb tõdeda, et kõnealused kaubamärgid on sarnased ning apellatsioonikoda leidis vaidlustatud otsuse punktis 20 põhjendatult, et nende visuaalne, foneetiline ja kontseptuaalne sarnasus on rabav.
It is now necessary to consider whether, overall, there is a likelihood of confusion between the opposing marks.
Tuleb veel anda igakülgne hinnang sellele, kas vaidlusaluste kaubamärkide vahel eksisteerib segiajamise tõenäosus.
The likelihood of confusion
Segiajamise tõenäosus
The Board of Appeal’s position as regards whether a likelihood of confusion exists is set out at paragraph 21 of the contested decision as follows:
Apellatsioonikoda tõdes vaidlustatud otsuse punktis 21 segiajamise tõenäosuse kohta järgmist:
‘If one adds to [the striking similarity between the opposing marks] the fact that they would be used for identical goods, offered to the same public, living in the same territory, the likelihood of confusion is not merely probable, but assured.
„Kui [vaidlusaluste kaubamärkide rabavale sarnasusele] lisada see, et neid kasutatakse samal territooriumil elavale samale avalikkusele pakutava sama kauba jaoks, ei ole segiajamine mitte tõenäoline, vaid kindel.
French users will think that PAGESJAUNES.COM is the internet version of the paper directory [bearing the trade mark] LES PAGES JAUNES and that, obviously, the two products are offered by the same undertaking.’
Prantsuse tarbija arvab nimelt, et PAGESJAUNES.COM on [kaubamärki] LES PAGES JAUNES [kandva] paberkataloogi Interneti-versioon, ning et enesestmõistevalt pakub neid kaupu sama ettevõtja”.
The applicant claims that, taking into account its very weak distinctive character, the earlier trademark can, by its very nature, benefit only from limited protection, consisting merely in a prohibition on the slavish reproduction of it, without ever conferring on the intervener an exclusive right over the expression ‘pagesjaunes’ .
Hageja väidab, et kui arvestada varasema kaubamärgi nõrka eristusvõimet, saab varasemale kaubamärgile juba tema olemusest tulenevalt osaks vaid vähene kaitse, mis hõlmab pelgalt täieliku jäljendamise keeldu, andmata hagejale ühelgi juhul eriõigust väljendile „pages jaunes”.
According to the applicant, the Board of Appeal omitted to take into account the very weak distinctive character of the earlier mark when comparing the marks in question.
Hageja väitel jättis apellatsioonikoda kõnealuste kaubamärkide võrdlusel ülalnimetatud nõrga eristusvõime arvesse võtmata.
It must be pointed out, in that context, that it is clear from the contested decision that the Board of Appeal held that the earlier trademark had a ‘normal distinctive character’.
Selle kohta tuleb märkida, et apellatsioonikoja otsusest ilmneb, et viimane tunnustas varasema kaubamärgi „tavapärast eristusvõimet”.
Without needing to examine the applicant’s various arguments in relation to the alleged weak distinctive character of the earlier trade mark, it is sufficient to observe that, even if it were considered that the Board of Appeal had wrongly decided that the earlier trademark had a ‘normal distinctive character’, such an error cannot lead to the annulment of the contested decision.
Varasema kaubamärgi nõrga eristusvõimega seonduvaid hageja väiteid ei ole vaja käsitleda; piisab tõdemusest, et isegi kui apellatsioonikoda eksis, leides et varasemal kaubamärgil on „tavapärane eristusvõime”, ei saa selline viga viia vaidlustatud otsuse tühistamiseni.
The finding of a weak distinctive character for the earlier trademark does not prevent a finding that there is a likelihood of confusion in the present case .
Käesolevas asjas ei ole varasema kaubamärgi nõrga eristusvõime tunnustamine takistuseks segiajamise tõenäosuse olemasolule.
Although the distinctive character of the earlier mark must be taken into account when assessing the likelihood of confusion (see, by analogy, Case C-39/97 Canon [1998] ECR I-5507, paragraph 24), it is only one factor among others involved in that assessment.
Kuigi segiajamise tõenäosuse hindamisel tuleb arvestada varasema kaubamärgi eristusvõimet (vt analoogia alusel Euroopa Kohtu 29. septembri 1998. aasta otsus kohtuasjas C-39/97: Canon, EKL 1998, lk I-5507, punkt 24), on see vaid üks hindamise käigus arvesse võetavatest asjaoludest.
Thus, even in a case involving an earlier mark of weak distinctive character, there may be a likelihood of confusion on account, in particular, of a similarity between the signs and between the goods or services covered (see, to that effect, Case T-112/03 L’Oréal vOHIM— Revlon (FLEXI AIR) [2005] ECR II-949, paragraph 61).
Seega isegi juhul, kui tegemist on nõrga eristusvõimega varasema kaubamärgiga, võib esineda segiajamise tõenäosus, ja seda nimelt tähiste ja nendega kaetud kaupade või teenuste sarnasuse tõttu (vt selle kohta 16. märtsi 2005. aasta otsus kohtuasjas T-112/03: L’Oréal vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Revlon (FLEXI AIR), EKL 2005, lk II-949, punkt 61).
In addition, the approach taken by the applicant in that respect would have the effect of disregarding the factor of the similarity of the marks in favour of one based on the distinctive character of the earlier national mark, which would then be given undue importance.
Lisaks jääks hageja poolt selles osas esitatud käsitlusest lähtudes tähelepanuta kaubamärkide sarnasuse küsimus, kusjuures varasema kaubamärgi eristusvõime küsimusele antaks selle arvelt ülemäära suur tähendus.
The result would be that where the earlier national mark is only of weak distinctive character a likelihood of confusion would exist only where there was a complete reproduction of that mark by the mark applied for, whatever the degree of similarity between the marks in question (order of 27 April 2006 in Case C-235/05 P L’Oréal v OHIM, not published in the ECR, paragraph 45).
Sellest tuleneb, et kuna varasemal siseriiklikul kaubamärgil on üksnes nõrk eristusvõime, eksisteerib segiajamise tõenäosus vaid juhul, kui varasema kaubamärgi täielik jäljendus võetakse taotletud kaubamärki, sõltumata kõnealuste tähiste sarnasuse astmest (Euroopa Kohtu 27. aprilli 2006. aasta määrus kohtuasjas C-235/05 P: L’Oréal vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, EKL 2006, lk I-57, punkt 45).
Such a result would not, however, be consistent with the very nature of the global appreciation which the competent authorities are required to undertake by virtue of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94 (judgment of 15 March 2007 in Case C-171/06 P T.I.M.E. ART v Devinlec and OHIM, not published in the ECR, paragraph 41).
Selline tulemus ei ole siiski olemuslikult kooskõlas igakülgse hindamisega, mille pädevad asutused peavad vastavalt määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punktile b läbi viima (Euroopa Kohtu 15. märtsi 2007. aasta otsus kohtuasjas C-171/06 P: T.I.M.E. ART vs. Devinlec ja Siseturu Ühtlustamise Amet, EKL 2007, lk I-41, punkt 41).
Therefore, it must be held that there exists, in the present case, a likelihood of confusion, given that the goods in question are identical and given the similarity between the opposing signs.
Seega tuleb märkida, et käesolevas asjas eksisteerib segiajamise tõenäosus, arvestades asjaomaste kaupade identsust ja vaidlusaluste tähiste sarnasust.