natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The non-competition or exclusivity clause present in such a contract, by which the operator undertakes to purchase supplies exclusively from the supplier and which relates to the market for agency services, constitutes an agreement between undertakings within the meaning of Article 85(1) of the Treaty.
Sellises lepingus esinev konkurentsikeelukohustus või ainuesindusklausel, millega käitaja kohustub kaupa varuma ainult tarnijalt ja mis kehtib vahendusteenuste turul, kujutab endast ettevõtjatevahelist kokkulepet asutamislepingu artikli 85 lõike 1 tähenduses.
In order to determine whether Article 85(1) of the Treaty is applicable in the case in the main proceedings, it is for the national court to assess, in the light of the clauses of the contract at issue, the actual allocation of the financial and commercial risks between the servicestation operator and the supplier, taking into account the risks linked to the sale of the goods and those linked to the marketspecific investments.
Selleks et määrata kindlaks asutamislepingu artikli 85 lõike 1 kohaldatavus põhikohtuasjas, peab siseriiklik kohus hindama vaidlusaluse lepingu tingimuste seisukohast finants- ja äririskide tegelikku jagunemist teenindusjaama käitaja ja tarnija vahel, võttes arvesse kauba müügi ja turuspetsiifiliste investeeringutega seotud riske.
Against that background, the duration not exceeding 10 years of that clause, referred to in Article 12(1)(c) of Regulation No 1984/83, is justified if the financial and commercial advantages conferred by the supplier are of a significance such that, in their absence, it is highly unlikely that the operator could have gained access to the market for the services of an intermediary entrusted with the marketing of fuel.
Sellega seoses on määruse nr 1984/83 artikli 12 lõike 1 punktis c osutatud kõnealuse lepingutingimuse kuni kümne aastane kestus õigustatud, kui tarnija antud majanduslikud ja finantseelised on nii olulised, et ilma nendeta on väga ebatõenäoline, et käitaja oleks kütuseturustuse vahendusteenuste turule pääsenud.
Articles 10 to 13 of Regulation No 1984/83 must be interpreted as meaning that such a contract is not covered by that regulation in so far as it requires that operator to charge the retail price fixed by the supplier.
Määruse nr 1984/83 artikleid 10–13 tuleb tõlgendada nii, et selline leping ei kuulu kõnealuse määruse alla, kuivõrd see näeb ette käitaja kohustuse pidada kinni tarnija määratud lõplikust jaemüügihinnast.
Nor does that bringing into line exempt such a contract, in order to qualify for a block
Eespool nimetatud vastavusse viimine ei vabasta sellist
CEPSA exemption under the provisions of Regulation No 1984/83 or, subsequently, under those of Commission Regulation (EC) No 2790/1999 of 22 December 1999 on the application of Article 85(3) of the Treaty to categories of vertical agreements and concerted practices, from complying with the conditions laid down in those regulations, in particular that relating to the permissible duration of the exclusive supply obligation.
CEPSA lepingut ka määrusega nr 1984/83 või hiljem komisjoni 22. detsembri 1999. aasta määrusega (EÜ) nr 2790/1999 asutamislepingu artikli 81 lõike 3 kohaldamise kohta vertikaalkokkuleppe ja kooskõlastatud tegevuse liikide suhtes ettenähtud tingimuste täitmise nõudest kõnealustes määrustes sätestatud grupierandi kohaldamiseks, eelkõige tarneainuõiguse lubatud kestuse osas sätestatud tingimusest.
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Audiencia Provincial de Madrid (Spain), made by decision of 16 June 2006, received at the Court on 27 June 2006, in the proceedings
Kohtuasjas C-279/06, mille ese on EÜ artikli 234 alusel Audiencia Provincial de Madridi (Hispaania) 16. juuni 2006. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 27. juunil 2006, menetluses
THE COURT (Third Chamber), composed of A. Rosas, President of the Chamber, U. Lõhmus (Rapporteur), J. Klučka, A. Ó Caoimh and P. Lindh, Judges,
EUROOPA KOHUS (kolmas koda), koosseisus: koja esimees A. Rosas, kohtunikud U. Lõhmus (ettekandja), J. Klučka, A. Ó Caoimh ja P. Lindh,
Advocate General: P. Mengozzi, Registrar: C. Strömholm, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 7 June 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
CEPSA kohtujurist: P. Mengozzi, kohtusekretär: ametnik C. Strömholm, arvestades kirjalikus menetluses ja 7. juuni 2007. aasta kohtuistungil esitatut, arvestades kirjalikke märkusi, mille esitasid:
— the Commission of the European Communities, by K. Mojzesowicz, E. Gippini Fournier and F. Castillo de la Torre, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 13 March 2008,
– Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: K. Mojzesowicz, E. Gippini Fournier ja F. Castillo de la Torre, olles 13. märtsi 2008. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
The reference has been made in the course of proceedings between CEPSA Estaciones de Servicio SA (‘CEPSA’), appellant in the main proceedings, and LV Tobar e Hijos SL (‘Tobar’), respondent in the main proceedings, regarding the non-perform-ance by Tobar of the exclusive purchasing agreement concluded between those two companies.
Taotlus esitati põhikohtuasja hageja CEPSA Estaciones de Servicio SA (edaspidi „CEPSA”) ja põhikohtuasja kostja LV Tobar e Hijos, SL (edaspidi „Tobar”) vahelises kohtumenetluses, mis puudutab nende kahe äriühingu vahel sõlmitud ainuõigusliku ostulepingu täitmata jätmist Tobari poolt.
Regulation No 1984/83 excluded from the scope of Article 85(1) of the EC Treaty (now Article 81(1) EC) certain categories of exclusive purchasing agreements and concerted practices regarded as normally satisfying the conditions laid down in paragraph 3 of that article, on the ground that they led in general to an improvement in distribution.
Määrus nr 1984/83 välistas EÜ asutamislepingu artikli 85 lõike 1 (nüüd EÜ artikli 81 lõige 1) kohaldamisalast mõned ainuõigusliku ostukokkuleppe ja kooskõlastatud tegevuse liigid, mis tavapäraselt vastasid mainitud artikli lõikes 3 ette nähtud tingimustele, põhjendusel et need tõid üldjuhul kaasa kaupade turustamise paranemise.
Recitals 5, 6, 13, 15 and 17 in the preamble to that regulation were worded as follows:
Mainitud määruse põhjendused 5, 6, 13, 15 ja 17 olid sõnastatud järgmiselt:
‘(5) … the exclusive purchasing agreements defined in this Regulation lead in general to an improvement in distribution; … they enable the supplier to plan the sales of his goods with greater precision and for a longer period and ensure that the reseller’s requirements will be met on a regular basis for the duration of the agreement; … this allows the parties to limit the risk to them of variations in market conditions and to lower distribution costs;
„(5) käesolevas määruses määratletud ainuõiguslike ostukokkulepete tulemusel turustamine üldjuhul paraneb; need kokkulepped võimaldavad tarnijal oma kaupade müüki täpsemalt ja pikemaks ajaks ette planeerida ja tagavad edasimüüjale regulaarse varustatuse kokkuleppe kehtivuse ajaks; huvitatud ettevõtjatel on seeläbi võimalus piirata turutingimuste muutumisest tulenevaid riske ja vähendada oma turustuskulusid;
(6) … such agreements also facilitate the promotion of the sales of a product and lead to intensive marketing because the supplier, in consideration for the exclusive purchasing obligation, is as a rule under an obligation to contribute to the improvement of the structure of the distribution network, the quality of the promotional effort or the sales success; … at the same time, they stimulate competition between the products of different manufacturers; … the appointment of several resellers, who are bound to purchase exclusively from the manufacturer and who take over sales promotion, customer services and carrying of stock, is often the most effective way, and sometimes the only way, for the manufacturer to penetrate a market and compete with other manufacturers already present; …;
(6) sellised kokkulepped aitavad toote müüki edendada ja viivad intensiivsemale turutegevusele, sest üldjuhul kohustub tarnija vastutasuks edasimüüja ainuõigusliku ostukohustuse eest kaasa aitama turustusvõrgu struktuuri, müügiteeninduse kvaliteedi ja müügi edukuse parendamisele; samal ajal ergutavad need kokkulepped konkurentsi eri tootjate valmistatud toodete vahel; mitme edasimüüja määramine, kes on kohustatud ostma üksnes sellelt tootjalt ja kes katavad müügi edendamise, klienditeeninduse ning ladustamise kulud, on sageli kõige tõhusam, mõnikord tootjale ainus viis turule tulla ning konkureerida seal juba olevate teiste tootjatega; […]
(13) … [beer supply contracts and servicestation contracts] are generally distinguished by the fact that, on the one hand, the supplier confers on the reseller special commercial or financial advantages by contributing to his financing, granting him or obtaining for him a loan on favourable terms, equipping him with a site or premises for conducting his business, providing him with equipment or fittings, or undertaking other investments for his benefit and that, on the other hand, the reseller enters into a longterm exclusive purchasing
[õlle tarnimise lepingutele ja teenindusjaamalepingutele] on üldiselt iseloomulik, et ühelt poolt annab tarnija edasimüüjale eriti olulised majanduslikud või rahalised eelised, tasudes talle tagastamatuid rahasummasid, andes või hankides talle soodsate tingimustega laene, loovutades talle jookide müügi ja tarbimise koha või teenindusjaama pidamiseks maatüki või ruumid, andes tema käsutusse tehnilise sisseseade või muud seadmed või tehes muid
(15) … the commercial and financial advantages conferred by the supplier on the reseller make it significantly easier to establish, modernise, maintain and operate premises used for the sale and consumption of drinks and service stations; …;
(15) majanduslikud ja rahalised eelised, mida tarnija annab edasimüüjale, muudavad jookide müügi ja tarbimise koha või teenindusjaama sisseseadmise, kaasajastamise, hooldamise ja kasutamise märgatavalt lihtsamaks; […]
(17) … the exclusive purchasing obligation for lubricants and related petroleumbased products can be accepted only on condition that the supplier provides for the reseller or finances the procurement of specific equipment for the carrying out of lubrication work; …’
[…] määrete ja samalaadsete naftal põhinevate toodete ainuõigusliku ostukohustuse saab võtta ainult tingimusel, et tarnija on edasimüüja varustanud määrimistööde tegemiseks ette nähtud erisisseseadega või rahastanud selle hanget; […]” [Siin ja edaspidi on osundatud määrust tsiteeritud mitteametlikus tõlkes.]
The special provisions in respect of agreements concluded with servicestation operators (‘service-station agreements’) were laid down in Articles 10 to 13 of Regulation No 1984/83.
Teenindusjaamade käitajatega sõlmitud kokkuleppeid (edaspidi „teenindusjaamakokkulepped”) puudutavad erisätted olid ette nähtud määruse nr 1984/83 artiklites 10–13.
Under Article 10 of that regulation:
Sama määruse artikli 10 kohaselt:
‘Pursuant to Article 85(3) of the Treaty and subject to Articles 11 to 13 of this Regulation, it is hereby declared that Article 85(1) of the Treaty shall not apply to agreements to which only two undertakings are party and whereby one party, the reseller, agrees with the other, the supplier, in consideration for the according of special commercial or financial advantages, to purchase only from the supplier, an undertaking connected with the supplier or another undertaking entrusted by the supplier with the distribution of his goods, certain petroleumbased motorvehicle fuels or certain petroleumbased motorvehicle and other fuels specified in the agreement for resale in a service station designated in the agreement.’
„Vastavalt asutamislepingu artikli 85 lõikele 3 ja käesoleva määruse artiklitele 11–13 deklareeritakse käesolevaga, et asutamislepingu artikli 85 lõiget 1 ei kohaldata kokkulepete suhtes, milles kokkuleppepoolteks on ainult kaks ettevõtjat ja milles üks kokkuleppepool (edasimüüja) lepib kokku teise kokkuleppepoolega (tarnija), et ta vastutasuks saadud eriliste majanduslike või rahaliste eeliste eest ostab kokkuleppes nimetatud teatavaid naftal põhinevaid mootorsõidukikütuseid või kokkuleppes nimetatud teatavaid naftal põhinevaid mootorsõidukikütuseid ja muid kütuseid edasimüümiseks kokkuleppes kindlaksmääratud teenindusjaamas üksnes sellelt tarnijalt, tarnijaga seotud ettevõtjalt või ettevõtjalt, millele tarnija on usaldanud oma kaupade turustamise.”
Article 11 of that regulation provided:
Määruse artiklis 11 oli sätestatud:
(b) the obligation not to use lubricants or related petroleumbased products which are supplied by other undertakings within the service station designated in the agreement where the supplier or a connected undertaking has made available to the reseller, or financed, a lubrication bay or other motorvehicle lubrication equipment;
„Lisaks artiklis 10 tähendatud kohustusele ei kehtestata edasimüüjale mingeid muid konkurentsipiiranguid peale: a) kohustuse mitte müüa kokkuleppes kindlaksmääratud teenindusjaamas teiste ettevõtjate tarnitud mootorsõidukikütust ja muid kütuseid; b) kohustuse mitte kasutada kokkuleppes kindlaksmääratud teenindusjaamas teiste ettevõtjate tarnitud määrdeõlisid või muid samalaadseid naftal põhinevaid tooteid, kui tarnija või seotud ettevõtja on teinud edasimüüjale kättesaadavaks õlitamiskanali või muu mootorsõidukite õlitamiseks mõeldud sisseseade või rahastanud selle hankimist;
(c) the obligation to advertise goods supplied by other undertakings within or outside the service station designated in the agreement only in proportion to the share of these goods in the total turnover realised in the service station;
Määruse nr 1984/83 artiklis 12 olid loetletud lepingutingimused ja lepingulised kohustused, mis takistasid määruse artikli 10 kohaldamist; nende hulgas oli tingimus, et lepingut ei või sõlmida määramata tähtajaks või pikemaks ajaks kui kümme aastat.
(d) the obligation to have equipment owned by the supplier or a connected undertaking or financed by the supplier or a connected undertaking serviced by the supplier or an undertaking designated by him.’
Sama määruse artikkel 13 nägi ette, et artikli 2 lõikeid 1 ja 3, artikli 3 punkte a ja b ning artikleid 4 ja 5 kohaldatakse analoogia alusel teenindusjaamakokkulepetele.
Article 12 of Regulation No 1984/83 set out the clauses and contractual obligations which precluded the application of Article 10, including the fact that the agreement had been concluded for an indefinite duration or for a period of more than 10 years.
Määrus nr 1984/83 kaotas 31. detsembril 1999 kehtivuse. 1. jaanuaril 2000 jõustus komisjoni 22. detsembri 1999. aasta määrus (EÜ) nr 2790/1999 asutamislepingu artikli 81 lõike 3 kohaldamise kohta vertikaalkokkuleppe ja kooskõlastatud tegevuse liikide suhtes (EÜT L 336, lk 21; ELT eriväljaanne 08/01, lk 364).
‘Subject to paragraph 2 of this Article, the exemption provided for in Article 2 shall apply on condition that the market share held by the supplier does not exceed 30% of the relevant market on which it sells the contract goods or services.’
„Võttes arvesse käesoleva artikli lõiget 2, kohaldatakse artiklis 2 sätestatud erandit tingimusel, et tarnija turuosa ei ole suurem kui 30% asjaomasest turust, millel ta lepingujärgseid kaupu või teenuseid müüb.”
Article 4 of that regulation provides that the exemption from the prohibition laid down in Article 81(1) EC ‘shall not apply to vertical agreements which, directly or indirectly, in isolation or in combination with other factors under the control of the parties, have as their object:
Sama määruse artikkel 4 näeb ette, et erandit EÜ artikli 81 lõikes 1 sätestatud keelust „ei kohaldata vertikaalkokkulepete suhtes, mille eesmärgiks on otseselt või kaudselt, üksikult või muude poolte kontrolli all olevate teguritega kombineeritult: a) piirata ostja võimet määrata kindlaks oma müügihind, ilma et see piiraks tarnija võimalust kehtestada maksimaalne müügihind või soovituslik müügihind tingimusel, et poolte survel või nende pakutud stiimulite põhjal ei ulatu need fikseeritud või minimaalse müügihinnani;
Under Article 5(a) of that regulation, the exemption provided for in Article 2 thereof does not apply to any direct or indirect noncompete obligation, the duration of which is indefinite or exceeds five years.
Vastavalt kõnealuse määruse artikli 5 punktile a ei kehti artiklis 2 sätestatud erand ühelegi otsesele või kaudsele konkurentsikeelukohustusele, mille kehtivusaeg on kindlaks määramata või pikem kui viis aastat.
A noncompete obligation which is tacitly renewable beyond a period of five years is to be deemed to have been concluded for an indefinite duration.
Konkurentsikeelukohustusi, mida saab vaikimisi uuendada pikemaks ajaks kui viis aastat, käsitatakse määramata kehtivusega kohustustena.
Pursuant to Article 12 of Regulation No 2790/1999, the exemption provided for in inter alia Regulation No 1984/83 was to continue to apply until 31 May 2000.
Määruse nr 2790/1999 artikli 12 kohaselt jätkatakse muu hulgas määruses nr 1984/83 sätestatud erandite kohaldamist kuni 31. maini 2000.
The prohibition laid down in Article 81(1) EC did not apply, during the period from 1 June 2000 to 31 December 2001, in respect of agreements already in force on 31 May 2000 which did not satisfy the conditions for exemption provided for in Regulation No 2790/1999 but which satisfied those provided for in Regulation No 1984/83.
EÜ asutamislepingu artikli 81 lõikes 1 sätestatud keeldu ei kohaldata ajavahemikul 1. juunist 2000 kuni 31. detsembrini 2001 nende kokkulepete suhtes, mis 31. mail 2000 juba kehtisid ja mis ei vasta määruses nr 2790/1999 sätestatud erandi tingimustele, kuid vastavad määruses nr 1984/83 sätestatud erandi tingimustele.
On 7 February 1996, the parties to the main proceedings concluded a ‘contract with a service station for use of brand name and image, technical and commercial assistance and supply on a commission-agent basis’ (‘the contract at issue in the main proceedings’).
Põhikohtuasja pooled sõlmisid 7. veebruaril 1996 „lepingu, mis annab õiguse kasutada kaubamärki ja mainet, saada tehnilist ja kaubanduslikku abi ning tarneid teenindusjaama käitaja ja edasimüüja suhtes kehtivas korras” (edaspidi „põhikohtuasjas käsitletav leping”).
Pursuant to that contract, Tobar undertook to purchase exclusively from CEPSA motorvehicle and other fuels, as well as lubricants and other related products (‘petroleum products’), for resale in its service station in accordance with the retail prices, conditions and sales and business methods stipulated by that supplier.
Kõnealuse lepingu alusel kohustub Tobar ostma mootorsõidukikütust ja muid kütuseid ning määrdeaineid ja muid sarnaseid tooteid (edaspidi „naftatooted”) ainult CEPSA-lt edasimüügiks teenindusjaamas tarnija kehtestatud jaemüügihinnaga ning müügi- ja kasutustingimustel ning vastavalt tema müügi- ja kasutusmeetoditele.
The contract was concluded for a period of 10 years, which could be extended for successive fiveyear periods by express agreement in writing on notice of at least six months.
Leping sõlmiti kümneks aastaks ja seda saab pikendada vähemalt kuuekuulise etteteatamisega poolte kirjalikul sõnaselgel nõusolekul viieaastaste järjestikuste perioodide kaupa.
The exclusive purchasing obligation in respect of those products was accompanied by a non-competition clause which prohibited Tobar from selling or promoting competing products or from participating in such campaigns, both inside its service station and in the surrounding area.
Nende toodete ainuõigusliku ostukohustusega kaasneb konkurentsikeeld, mis keelab Tobaril müüa või reklaamida konkurentide tooteid või osaleda sellistes müügi- ja reklaamitoimingutes nii teenindusjaamas kui ka selle ümbruses.
Tobar was required to pay CEPSA the price of the petroleum products within nine days from the date of their delivery to the service station.
Tobar peab naftatoodete eest CEPSA-le tasuma üheksa päeva jooksul alates nende tarnimisest teenindusjaama.
Tobar was also required to take out and present, on the date of the first delivery, a bank guarantee for a total amount equivalent to 15 days’ supply, which could be enforced by CEPSA if Tobar should fail to pay on time.
Tobar peab samuti võtma pangagarantii summas, mis vastab 15 päeva tarnetele, ja esitama selle esimese tarne kuupäeval ning CEPSA võib selle täitmisele pöörata, kui kauba eest ei tasuta õigeaegselt.
If enforcement of that guarantee were necessary, Tobar would then be required to pay for supplies in advance.
Kui garantii täitmisele pööramine osutub vajalikuks, on Tobar kohustatud tasuma tarnete eest enne nende toimumist.
Tobar received, by way of remuneration, the market commission in force for each service station.
Tobar saab tasuks iga teenindusjaama eest turul kehtivat komisjonitasu.
The payments to CEPSA, determined on the basis of the number of litres delivered to the service station, were made by deducting from the retail price fixed by CEPSA, including value added tax (‘VAT’), the amount of the commission, including VAT.
CEPSA-le makstakse teenindusjaama tarnitud liitrite arvu alusel, arvates CEPSA kehtestatud jaemüügihinnast, milles sisaldub käibemaks, maha komisjonitasu, milles sisaldub käibemaks.
As regards the clauses relating to the allocation of costs and risks, it is apparent from the order for reference that Tobar was obliged to assume the risks associated with the petroleum products as soon as they were received from the supplier in the storage
Kulude ja riskide jagamist puudutavate lepingutingimuste osas nähtub eelotsusetaotlusest, et Tobar on kohustatud kandma naftatoodetega seotud riske, sealhulgas mahu erinevusest tulenevat riski, alates hetkest, mil tarnija tarnib need hoiumahutitesse,
CEPSA tanks, including the risk of discrepancies in volume, and to keep them in the conditions necessary to ensure that they underwent no loss or deterioration.
CEPSA ning hoidma tooteid kadude või halvenemise vältimiseks nõutavates tingimustes.
Tobar was liable, both to the supplier and to third parties, for any loss, contamination or adulteration which might affect the quality of those products and for any damage caused by them.
Kõnealune äriühing vastutab kõnealuste toodete kvaliteeti kahjustada võiva mis tahes kao, reostamise või segunemise eest ning selle tõttu tekkinud mis tahes kahju eest nii tarnija kui kolmandate isikute ees.
Moreover, Tobar guaranteed and was responsible for customers who had signed up, through Tobar, for the use of the CEPSA CARD credit card or who had been allowed direct credit.
Lisaks käendab Tobar kliente, kes on saanud krediitkaardi CEPSA CARD kasutajateks tema vahendusel või kellele ta on otseselt krediiti andnud, ja vastutab nende klientide eest.
It also contributed to the financing of a small proportion of the costs relating to use of the CEPSA loyalty card.
Samuti osaleb Tobar vähesel määral CEPSA kliendikaardi kasutamisega seotud kulude rahastamises.
For its part, CEPSA bore the cost of transporting the petroleum products and the cost of installing and maintaining its brand image in the service station.
Viimati mainitud äriühing kannab omakorda naftatoodete veokulud ning tema kaubamärgi mainega seotud sisseseade ja hoolduse kulud teenindusjaamas.
It transferred to Tobar the fuel tanks and pumps which Tobar was obliged to use only to sell CEPSA’s products and which it had to hand back to CEPSA at the end of the contract.
Lisaks annab ta Tobarile kütusemahutid ja -pumbad, mida Tobar peab kasutama ainult CEPSA tarnitud toodete müümisel ja mille ta peab lepingu lõppemisel tagastama.
However, Tobar was required to provide a ‘guarantee on first demand’ in favour of CEPSA to cover the value of the technical installations.
Sellegipoolest peab Tobar andma CEPSA-le „esimesel nõudel täitmisele pööratava garantii” summas, mis vastab tehnilise sisseseade väärtusele.
On 2 November 2001 CEPSA sent a letter to Tobar authorising it, henceforth, to lower the sale prices of the petroleum products but without reducing CEPSA’s receipts.
CEPSA saatis 2. novembril 2001 Tobarile kirja, milles ta lubas viimasel sellest päevast alates naftatoodete müügihinda langetada, CEPSA tulu seejuures siiski vähendamata.