natgillin/translations-raw huggingface dataset:
) ( greenhouse gas emissions, a projected global average sea-level rise of about 1.0 m or possibly (although unlikely) even up to 2.0 m, by 2100 ( d ).
) ( mereveetase kasvuhoonegaaside heitkoguste jätkumise korral tõusta aastaks d ).
Ocean acidification is a direct consequence of CO emissions to the
Ookeani hapestumist põhjustavad otseselt CO heited atmosfääri. Ookeanid on
2 atmosphere. The oceans have already taken up around a third of the CO
2 neelanud ligi kolmandiku inimkonna tööstuslikust revolutsioonist alates toodetud süsinikdioksiidist.
While this has limited the amount of CO in the atmosphere somewhat, it has come at the
Kuigi see on mõnevõrra piiranud atmosfääri jõudva CO kogust,
2 price of a significant change to ocean chemistry.
2 on see samal ajal oluliselt muutnud ookeani keemilist koostist.
Evidence indicates that ocean acidification is likely to become a serious threat to many organisms and will have implications for food webs and ecosystems, for example, tropical coral reefs.
Tõendid näitavad, et ookeanide hapestumine kujutab endast tõenäoliselt tõsist ohtu mitmetele organismide ning avaldab mõju toiduvõrgustikele ja ökosüsteemidele, näiteks troopilistele korallriffidele.
Global human appropriation of potential net primary production (NPP0
Inimkonna ülemaailmne primaarne netoproduktsioon (NPP
No data
< (– 200) (– 50) – andmed pu ud uv
This map shows human-appropriated net primary production (HANP) as a percentage of potential net primary production (NP) (A).
) protsendina potentsiaalsest primaarsest netoproduktsioonist
S y n the he si s iss are already characterised by often fragile governance structures.
Keskkonnaprobleemid bleemid ülemaailmses kontekstis ülemaailmses kontekstis ebastabiilsust niigi nõrga omavalitsusega piirkondades.
Moreover, reduced genetic variety in crops and cultivars implies future losses of economic and social benefits for Europe in such critical areas as food production and modern healthcare (15).
Peale selle põhjustavad geneetiliselt muundatud taimedest koosnevad saagid ning kultuurtaimed tulevikus Euroopale nii majanduslikku kui ka sotsiaalset kahju sellistes olulistes valdkondades, nagu toiduainetööstus ja tänapäevane tervishoid (15).
Global extraction of natural resources from ecosystems and mines grew more or less steadily over the past 25 years, from 40 billion tonnes in 1980 to 58 billion tonnes in 2005.
Ülemaailmne ökosüsteemidest ja kaevandustest loodusvarade eraldamine on viimase 25 aastaga kasvanud 40 miljardilt tonnilt 1980. aastal 58 miljardi tonnini aastal 2005.
Resource extraction is unevenly distributed across the world, with Asia accounting for the largest share in 2005 (48 % of total tonnage, compared with Europe's 13 %).
Loodusvarade kaevandamine on jaotunud üle maailma ebaühtlaselt. Suurima panus tuli aastal 2005 Aasiast – 48% kogutonnaaži, võrreldes Euroopa 13%-ga).
Over this period, a relative decoupling of global resource extraction and economic growth took place: resource extraction increased by roughly 50 % and world economic output (GDP) by about 110 % (16).
Selle aja jooksul toimus ülemaailmse loodusvarade ekstraheerimise ja majanduskasvu vaheline mõtteline eraldumine. Loodusvarade ekstraheerimine tõusis ligi 50% võrra ning maailmamajanduse kogutoodang (GDP) 110% võrra (16).
Nonetheless, resource use and extraction is still increasing in absolute terms, outweighing gains in resource efficiency.
Hoolimata Euroopa üldisest edusammudest keskkonna- ja tervisevaldkonnas, tekitavad inimeste üleilmsed terviseprobleemid jätkuvalt suurt peavalu.
Global extraction of natural resources from ecosystems and mines, 1980 to 2005/2007
Loodusvarade ülemaailmne ekstraheerimine ökosüsteemidest ja kaevandustest vahemikus 1980–2005/2007
Index 1980 = 100250
Indeks 1980 = 100250 miljardit tonni60
Billion tonnes60
Surmade osakaal protsentides
Source: SERI Global Material Flow Database, 2010 edition (
SERI ülemaailmne materjalivoogude andmebaas, 2010 (
Many low- and middle-income countries now face a growing burden from new risks to health, while still fighting an unfinished battle with the traditional risks to health.
Arktikal on võtmeroll näiteks kliimamuutuste ning sellega seotud meretaseme tõusu prognooside kontekstis. Veelgi enam, mitmed Arktika ökosüsteemide probleemid põhjustavad elurikkuse vähenemist kogu piirkonnas.
The World Health Organization (WHO) forecasts that between 2006 and 2015, deaths from noncommunicable diseases could increase worldwide by 17 %.
Samal ajal, kui Maailma Terviseorganisatsioon (WHO) ennustab aastateks 2006–2015 mittenakkuslikest haigustest põhjustatud ülemaailmse suremuse kasvu 17% võrra, kannatavad paljud väikese ja keskmise sissetulekuga riigid üha kasvavate terviseriskide all.
The greatest increase is projected for the African region (24 %) followed by the eastern Mediterranean region (23 %) (22).
Suurimat tõusu prognoositakse Aafrika maades (24%), millele järgnevad Vahemere idaosas asuvad piirkonnad (23%) (22).
Europe is likely to be faced with the increased problem of emerging or re-emerging infectious diseases that are critically influenced by changes in temperature or precipitation, habitat loss and ecological destruction (23
Euroopa seisab tõenäoliselt silmitsi endiste või uute nakkushaiguste puhangutega, mille teket mõjutavad temperatuuri või sademete muutused, elupaikadest ilmajäämine ning asulate hävimine looduskatastroofides (23
In an increasingly
) ( linnastunud ja pikamaaliiklusest sõltuvas maailmas mõjutab
) ( urbanised world, which is tightly linked by long-distance transport, the incidence and distribution of infectious diseases affecting humans
Tegemist on dünaamilise ning areneva dialoogi- ja tegutsemisplatvormiga, mis põhineb ühisel vastutusel ja omandusel.
is likely to increase (
k), mis
Links between environmental challenges are particularly apparent in Europe's direct neighbourhood
Vahemeremaade tarvis on loodud algatus Horizon 2020 ( toetab rannikualadega maid tööstusemissioonide, linnajäätmete ja reoveepuhastamise küsimustes ning aitab kaasa saastatuse vähendamisele Vahemeremaades.
Europe's direct neighbourhood — the Arctic, the Mediterranean and the eastern neighbours — is worth particular attention here due to the strong socioeconomic and environmental links and the importance of these regions in EU external policy.
Euroopa vahetu naabrus – Arktika, Vahemere-äärsed maad ja idapoolsed naaberriigid – väärib tugevate sotsiaalmajanduslike ja keskkondlike sidemete tõttu erilist tähelepanu. Sellel piirkonnal peaks olema oluline koht ka ELi välispoliitikas.
Furthermore, some of the world's largest reservoirs of natural resources are in these regions, which is of immediate relevance to a resource-scarce Europe.
Mitmed Arktikat puudutavad keskkonnalepingud ja -konventsioonid, samuti laevandus- ja tööstusregulatsioonid, on ELi Arktika poliitikale kaalutletud taustaks.
These regions are also home to some of the world's richest and yet most fragile natural environments which are facing multiple threats.
Need piirkonnad on koduks ka mitmetele maailma rikkamatele, ent õrnematele looduskeskkondadele, mis on mitmeti ohustatud.
At the same time, concerns remain related to many transboundary issues like water management and air pollution deposition shared between Europe and its neighbours.
Samal ajal püsib jätkuv oht seoses mitmete piiriüleste teemadega, näiteks veemajandus ja õhusaaste sadestumine on jagatud Euroopa ja naabermaade vahel.
Some of the main environmental challenges in these regions include:
Alljärgnevalt on ära toodud mõned peamised keskkonnaprobleemid eelnimetatud piirkondades.
The Arctic — European activities, such as those resulting in long-range emission of air pollution, black carbon and greenhouse gas emissions, leave a considerable footprint in the Arctic.
Euroopa naabruspoliitika raames ning koostöös teiste maade ja partnerpiirkondadega rakendab EEA tervet hulka tegevusi, mille eesmärk on tugevdada toimivat keskkonnaseiret ning andme- ja infomajandust.
At the same time what happens in the Arctic also influences Europe's environment because the Arctic plays a key role, for example, in the context of climate change and related sea-level rise projections.
Allikas: Euroopa Keskkonnaagentuur.
Furthermore, multiple pressures on Arctic ecosystems have resulted in biodiversity loss across the region.
Arktika – Euroopa tegevus, millega kaasnevad ulatuslikud õhusaaste, musta süsiniku ning kasvuhoonegaaside heitkogused, jätab endast Arktikasse märkimisväärse jalajälje.
Such changes have global repercussions because of the loss of key ecosystem
Samal ajal mõjutab Arktikas toimuv omakorda Euroopa keskkonda, kuna
Environment a
Keskkonna pr o
Environmental c l cha h all en ge llenges in a g s in a glo lob a bal context l context functions and are creating additional challenges for the people living in the Arctic as changing seasonal patterns affect hunting and food provision (26
Keskkonnaprobleemid bleemid ülemaailmses kontekstis ülemaailmses kontekstis
Eastern neighbours — EU neighbours to the east face many environmental challenges affecting human health and ecosystems.
Idanaabrid – ELi idanaabrid puutuvad kokku mitmete keskkonnaprobleemidega, mis mõjutavad inimeste tervist ning
The EEA's fourth assessment report of Europe's environment (
Euroopa keskkonna hindamisaruanne (
) summarises key environmental issues across the pan-European region, including countries in Eastern Europe, the Caucasus and
) sotsiaalsed suundumused s d d u u p e u ik o s l n l s u i d i u u t m mi s du võtab kokku põhilised keskkonnaprobleemid pan-Euroopa regioonis, sh Ida-Euroopas, Kaukasuse piirkonnas ning Kesk-Aasias.
The European Neighbourhood Policy
• loodusvarad ja ökosüsteemi teenused k ed e s us k ed u ilis k n g s o u d o n u d m lo m l o u ik n u d u c s d h n e u te d u s
In recent years, the ENP has been further strengthened through initiatives such as the Eastern Partnership, Black Sea Synergy and Union for the Mediterranean.
Vahemeremaad – asudes kolme kontinendi ristumiskohal, on selle piirkonna näol samaaegselt tegemist maailma ühe kõige rikkama ja ohualtima keskkonnaga.
Within the EN, re P le van t EU instruments — the EU maritime policy, the Water Framework Directive and the development of a Shared Environmental Information System (SEIS) — are gradually being implemented beyond EU borders to help streamline environmental efforts.
Hiljutine Vahemeremaade keskkonnaseisundi ja arengu aruanne (28) toob välja kliimamuutuste suuremad tagajärjed ning piirkonna loodusvarade ja keskkonna iseloomu ning selle säilitamisega seotud probleemid.
International legal instruments have also been developed and gradually implemented to address common transboundary issues — such as the UN LRTAP Convention or transboundary water convention, covering also the eastern neighbours.
Täpsemalt, seal on ära toodud mitmed olulisemad inimtegevusest (nt turism, transport ja tööstus) tulenevad probleemid ning nende mõju ranniku- ja mereökosüsteemidele, samuti on antud soovitusi, mis puudutab nende tegevuste keskkonnasäästlikkust.
) supports the riparian countries in addressing the priority issues of dealing with industrial emissions, municipal waste and wastewater treatment to reduce pollution of the Mediterranean.
keskkonnapoliitika prioriteedid kliimamuutusedloodus ja elurikkusloodusvarad ja jäätmedkeskkonnatervis ja elukvaliteet
However, it is worth noting here that environmental trend analyses covering Europe's neighbouring regions often lack reliable data and indicators that are comparable over time and space.
Ehkki Euroopa mõjutab nii otseselt kui ka kaudselt nende piirkondade keskkonnaseisundit, on tal ka võimalus teha koostööd nende piirkondade keskkonnaseisundi parandamiseks, edendades tehnosiiret ja aidates arendada institutsionaalset suutlikkust.
Better and more targeted information to underpin environmental analysis and assessment is needed.
Need valdkonnad peegelduvad üha enam Euroopa naabermaid puudutava poliitika prioriteetides (29).
The European environment _BAR_ State and outlook 2010
Valik peamiseid ülemaailmseid suundumusi
A range of unfolding trends are shaping the future European and global context, and many of these are outside the realm of Europe's direct influence.
Terve hulk suundumusi vormib nii Euroopa kui ka maailma tulevikku ning paljud neist on väljaspool Euroopa otsest mõjupiirkonda.
Related global megatrends cut across social, technological, economic, political and even environment dimensions.
Seonduvad ülemaailmsed suundumused lõikuvad sotsiaalse, tehnoloogilise, majandusliku, poliitilise ja isegi keskkondliku mõõtmega.
Key developments include changing demographic patterns or accelerating rates of urbanisation, ever faster technological changes, deepening market integration, evolving economic power shifts or the changing climate.
Peamiste arengusuundade hulka kuuluvad linnastumise muutuvad demograafilised seaduspärasused ja kiirenemine, üha kiiremad tehnoloogilised muutused, süvenev turuintegratsioon, areneva majandusliku võimu nihked ning muutuv kliima.
Today, it is about 6.8 billion.
Euroopa Keskkonnaagentuur.
Less developed regions
9 774 vähem arenenud piirkonnad rahvastikukasvust toimunud nn vähem arenenud riikides (30).
Latin America and Caribbean
Põhja-Ameerikaokeaania
Europe (EEA-38)
Euroopa (EEA-38)
* Europe (in UN terminology) includes all EEA member countries (except Turkey) and EEA cooperating countries, as well as Belarus, Republic of Moldova, Rusian Federation, Ukraine.
* Euroopa (ÜRO terminoloogia) all on silmas peetud kõiki 38 EEA liikmesriiki (v.a Türgi), samuti EEAga koostöd tegevaid riike, nagu Valgevene, Moldova, Venemaa ja Ukraina.
In its neighbourhood, population decline is particularly dramatic in Russia and large parts of Europe. At the same time, northern African countries along the southern Mediterranean are witnessing strong population growth.
Ülemaailmne turgude lõimumine, nihked üleilmses konkurentsivõimes ja muutused tarbimisharjumustes kujutavad endast keerukaid muutujaid.
In general, the wider region of Northern Africa and the Middle East has experienced the highest rate of population growth of any region in the world over the past century (30).
Liberaliseerimise ning transpordi- ja kommunikatsioonikulude vähendamise tulemusena on rahvusvaheline turg viimase poole sajandi jooksul järsult kasvanud.
Ninety percent of the population growth since 1960 has been in countries classified as 'less developed' by the United Nations (30).
Ülemaailmne eksport kasvas 296 miljardilt USA dollarilt aastal 1950 enam kui 8 miljardit dollarini (mõõdetuna seoses ostujõu paarsusega) aastaks 2005.
Meanwhile, the world is urbanising at an unprecedented rate.
Selle osa maailmamajanduse kogutoodangust (GDP) l ).
Similarly, global GDP rose from around 5 % to close to 20 % (
O Rahvastiku Osakond ( kasvas ligi 5%-st peaaegu 20%-ni ( tööliste tehtud rahaülekannetega koju, mis moodustavad suure osa arengumaade sissetulekutest.
For some countries remittances exceeded a quarter of the respective GDP in 2008 (for example, 50 % in Tajikistan, 31 % in Moldova, 28 % in the Krygyz Republic, and 25 % in Lebanon) (34).
Mõnes riigis ületasid aastal 2008 rahaülekanded veerandi vastavast SKTst (nt 50% Tadžikistanis, 31% Moldovas, 28% Kirgiisi Vabariigis ning 25% Liibanonis) (34).
Aided by globalisation, many countries have been able to lift larger
Palju on aga veel ebaselge ja prognoosid sõltuvad väga mitmesugustest eeldustest, kaasa arvatud fertiilsuse näitajad.
The World Bank has estimated that, by 2030, there could be 1.2 billion middle-income consumers (C) in the emerging and developing economies of today (37).
11 miljardini, aga võib jääda ka näiteks 8 miljardi piiresse (
Large differences in individual wealth accumulation are expected to persist between developed economies and key emerging economies.
Maailmapanga prognooside kohaselt on praegu tekkiva ja areneva majandusega maades (C) 2030. aastaks 1,2 miljardit keskmise sissetulekuga tarbijat (37).
Yet the world's economic balance of power is changing.
– Brasiilia, Venemaa, India ja Hiina majanduselt ligi 50% maailma
Large shifts in purchasing power towards middle-income economies
Euroopa Keskkond: seisund ja väljavaade 2010
Growth of GDP per capita in the EU-27, USA, China, India and Japan, 1980 to 2008
SKT kasv elaniku kohta USAs, EL-27 riikides, Jaapan, Hiinas ja Indias aastail 1980–2008
GDP based on PPP (in dollars) per capita50 000
SKT põhineb PPP-l ühe elaniku kohta50 000
20052008European Union
20052008Euroopa Liit
China India
Hiina Rahvavabariik India
Source: International Monetary Fund (
Rahvusvaheline Valuutafond (
Projected shares of global middle-income class consumption, 2000 to 2050
Prognoositud osa ülemaailmsest keskmise sissetulekuga elanike tarbimisest, aastail 2000–2050
China India
ehitamiseks (
Japan USA
Euroopa Liitmuud
European Union Others n ).
Hiina Rahvavabariik India n ).
As a result of demographic and economic power shifts, the contours of the global governance landscape are changing.
Demograafiliste ja majanduslike jõudude muutumine põhjustab muutusi ka ülemaailmsel otsustajate maastikul.
A diffusion of political power towards multiple poles of influence is on-going, and changing the geopolitical landscape (48
Poliitiliste jõudude hajumine eri suundadesse on jätkuv protsess, mis kujundab geopoliitilist maastikku (48
According to the Food and Agriculture Organization of the United Nations (FAO), demand for food, feed and fibres could grow by 70 % by 2050 (51).
Samamoodi prognoosib Rahvusvaheline Energiaagentuur (IEA) üleilmse energianõudluse kasvuks 40% järgneva 20 aasta jooksul, kui energiapoliitika jääb samaks (53).
The fragility of global food, water and energy systems has become apparent over recent years.
IEA on korduvalt hoiatanud, et pikaajaline nõudluse kasv viib ülemaailmse energiakriisini.
For example, arable land per person declined globally from 0.43 ha in 1962 to 0.26 ha in 1998. The FAO expects this value to fall further by 1.5 % per year between now and 2030, if no major policy changes are initiated (52).
Oleks vaja väga suuri ja stabiilseid energiasäästlikkuse, taastuvenergiate ja uute infrastruktuuride investeeringuid, et saavutada madala süsinikusisaldusega ressursitõhus energiasüsteem, mis võimaldaks
But it could be water shortages that will hit hardest over the coming decades.
Veepuudus on see, mis võib meid järgnevatel aastakümnetel kõige rängemini tabada.
One estimate suggests that in just 20 years, global demand for water could be 40 % higher than today, and more than 50 % higher in the most rapidly developing countries (55).
Mõningate hinnangute järgi võib juba 20 aasta pärast üleilmne nõudlus vee järele olla 40% praegusest kõrgem ja üle 50% kõrgem praegu kõige kiiremini arenevates maades (55).
Furthermore, according to a recent estimate prepared by the Secretariat of the Convention of Biological Diversity, the flow in more than 60 per cent of the large river systems in the world has been heavily altered.
Peale selle on elurikkuse sekretariaadi (Secretariat of the CBD) hiljutise hinnangu kohaselt rohkem kui 60% maailma suurte jõgikondade voolust suurel määral muutunud. Ökoloogilise säästlikkuse piir vee ammutamisel on
Limits of ecological sustainability of water availability for abstraction have thus been reached, and up to 50 % of the world could be living in areas with high water stress by 2030, while more than 60% could still lack improved access to sanitation (56).
Keskkonnaprobleemid võivad suurendada toidu, energia ja vee turvalisusega seonduvaid riske kogu maailmas
Number of undernourished in the world; percentage of undernourished in developing countries, 1969 to 2009
Alatoidetute arv maailmas; alatoidetute protsent arengumaades aastail 1969–2009
Millions
Miljonid
Percentage of undernourished
Alatoidetute protsent
1969 1975 1980 1985 1990 1995 2000 2005 2009 o ).
1969 1975 1980 1985 1990 1995 2000 2005 2009 viimastel aastatel selgelt ilmsiks tulnud.
Source: Food and Agriculture Organization of the United Nations (
O Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon (
Water infrastructure systems are often old and there is a lack of
Infrastruktuurisüsteemid on sageli vanad ja seal puudub teave
Here, potential for ripple effects for food and energy supply
Samas tunnistavad nad, et väga palju on veel ebaselge.
2015 ( exist, for example, cutting agricultural output which could result in decreasing overall social resilience.
Samuti on tekkinud küsimus, kas on mõtet neid piire taga ajada, kui mõni probleem on olemuselt ju ikkagi lokaalne, näiteks nitraatide tase või elurikkuse vähenemine (q).
Already today, in many parts of the world, non-renewable resource use is close to its limit and potentially renewable resources are being used beyond their reproductive capacity.
Juba praegu on mitmel pool maailmas taastumatute loodusvarade kasutamine jõudnud võimaluste piirini ja potentsiaalselt taastuvate ressursside kasutamine on ületanud taastootmisvõime.
This kind of dynamics can also be recognised in Europe's neighbouring regions with their comparatively rich natural capital.
Sellist arengut võib täheldada ka Euroopa naaberaladel, kus on suhteliselt rikas looduslik kapital.
Water resource over-exploitation, combined with insufficient access to safe drinking water and sanitation, for example, are critical challenges both in Eastern Europe and the Mediterranean (35).
on valitud täpsed väärtused, mis ei ole meelevaldsed, samuti jääb püsima probleem, kas keerukate mõjude koostoimeid pole mitte kahandatud ( r) ( s).
At the global level, poverty and social exclusion are further exacerbated by ecosystem degradation and changes in the climate.
Ülemaailmsel tasandil süvendavad vaesust ja sotsiaalset tõrjutust veelgi ökosüsteemi seisundi halvenemine ja kliimamuutused.
Globally, efforts to alleviate extreme poverty were reasonably effective until the 1990s (51).
Üleilmsed pingutused äärmise vaesuse leevendamiseks olid üsna tõhusad kuni 1990. aastateni (51).
However, the recurring food and economic crises throughout 2006 to 2009 have magnified the trend of increasing under-nourishment rates around the world.
Ent aastail 2006–2009 toimunud korduvad toidu- ja majanduskriisid on kogu maailmas suurendanud alatoidetute arvu.
The number of undernourished rose, for the first time, to more than 1 billion in 2009 and the proportion of undernourished in developing countries, which was declining quite rapidly, has risen in the past few years.
See arv tõusis esimest korda üle 1 miljardi aastal 2009 ja alatoidetute osakaal arengumaades, mis kahanes üsna kiiresti, on viimastel aastatel taas tõusnud.
Resource over-exploitation and changes in the climate aggravate threats to natural capital.
Ülemaailmne areng võib muuta Euroopa pidevatele riskidele vastuvõtlikumaks
They also affect quality of life, potentially
Loodusvarade ületarbimine ja kliimamuutused suurendavad ohtu looduslikule kapitalile. samuti mõjutavad nad elukvaliteeti ning
Furthermore, undermining social and political stability ( the livelihoods of billions of people are inevitably linked with the sustainability of local ecosystem services.
Lisaks on miljardite inimeste sissetulek paratamatult seotud kohalike ökosüsteemi teenuste säästlikkusega.
Combined with demographic pressures, decreasing socio-ecological resilience can add a new dimension to the environment and security debate, as conflict around scarcer resources is likely to intensify and add to migration
Kuna paljud ülemaailmsete muutuste põhjustajad tegutsevad väljaspool Euroopa otsest mõjusfääri, võib Euroopa haavatavus väliste muutuste tõttu märgatavalt suureneda, eriti võivad seda võimendada vahetu naabruse muutused.
Many key drivers operate on a global scale and are likely to unfold over decades rather than years.
Mis on murdepunktid? Kui süsteemil on rohkem kui üks tasakaaluseisund, on üleminekud teistsuguse struktuuriga süsteemidesse võimalikud.
In a recent assessment, the World Economic Forum warned about a higher level of systemic risk due to the increase in interconnections among various risks (60).
Ühes hiljutises hinnangus hoiatas Maailma Majandusfoorum süsteemsete riskide kõrge taseme eest, mis võivad tekkida seoses teiste probleemidega (60).