natgillin/translations-raw huggingface dataset:
as those adjustments deter operators from reducing their production in conflict with their own forecasts, they are liable, having regard to the limited quantity of emission allowances available, to reinforce the incentive to reduce emissions by means of investments in improving the energy efficiency of production technology.
(vt punktid 129, 130, 134, 136, 137, 139, 140 ja 148) mõjutavad käitajaid loobuma enda prognoosidega vastuolus olevast tootmise vähendamisest, siis arvestades saaste -kvootide piiratud kogust, on need korrigeerimised võimelised tugevdama soovi vähendada heitkoguseid tootmistehnoloogia energiatõhususe parendamisse tehtud investeeringute kaudu.
The use of new, more environmentally-efficient, production technologies, in that they reduce emissions per unit of output, is liable, first, to make a substantial contribution to the principal objective of reducing emissions and, second, to safeguard costeffective and economically efficient conditions, both on the trading market and on the markets for the goods in question, since it does not lead to a reduction in production volume that might be harmful to their proper functioning .
Uute ökoloogiliselt tõhusamate tehnoloogiate kasutamine võib tänu sellele, et nad vähendavad heitkoguseid toodanguühiku kohta, esiteks aidata märkimisväärselt kaasa heitkoguste vähendamise kui põhieesmärgi saavutamisele, ning teiseks majandusliku tulemuslikkuse ja tõhususe tingimuste säilitamisele nii saastekvootide turul kui ka asjaomastel kaubaturgudel, kuna see ei too kaasa tootmismahu vähenemist, mis võiks kahjustada nende tõrgeteta toimimist.
This also shows that investment in more energy-efficient technologies constitutes an instrument at least equivalent, if not superior, to that of reducing production volume, for the purpose of successfully reconciling the objective of substantially reducing emissions and that of safeguarding costeffective and economically efficient conditions both on the trading market and on the market for the goods in question.
See kinnitab ka, et energiatõhusamatesse tehnoloogiatesse investeerimine kujutab endast vähemalt samaväärset, kui mitte olulisemat vahendit kui seda on tootmismahu vähendamine, et sobitada omavahel eesmärk heitkoguseid märkimisväärselt vähendada ja eesmärk säilitada majandusliku tulemuslikkuse ja tõhususe tingimused nii saastekvootide turul kui asjaomasel kaubaturul.
Consequently, the mere fact that expost adjustments are liable to deter operators
Ainuüksi asjaolu, et need tagantjärele korrigeerimised võivad mõjutada käitajaid loobuma oma tootmismahu
Criterion 5, whose wording expressly refers to the concept of discrimination, is the specific application of the general principle of equal treatment in the context of implementation by the Member States of Directive 2003/87 establishing a scheme for greenhouse gas emission allowance trading within the Community and amending Directive 96/61 and, more specifically, in the context of the allocation of allowances effected on the basis of national allocation plans.
5. kriteerium, mille sõnastus kasutab sõnaselgelt diskrimineerimise mõistet, on võrdse kohtlemise üldpõhimõtte konkreetseks väljenduseks direktiivi 2003/87, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61, rakendamisel liikmesriikides ja täpsemini siseriiklike saastekvootide eraldamise kavade põhjal saastekvootide eraldamisel.
In that context, in order to determine whether the Commission correctly applied the principle of equal treatment to a given case concerning the application of expost adjustments, it is appropriate to begin by considering whether it duly verified whether or not the operators in question are in an analogous situation to that of other operators of installations.
Et teha niisugusel puhul kindlaks, kas komisjon on antud asjas tagantjärele korrigeerimiste puhul õigesti kohaldanud võrdse kohtlemise põhimõtet, tuleb alustada küsimusest, kas ta on nõuetekohaselt tuvastanud, et kõnealused käitajad on sarnases olukorras kui teised käitiste käitajad.
The Commission cannot
Komisjon ei või seega piirduda üksnes
SUMMARY — CASE T-374/04 merely assert that there is unequal treatment without having first considered, with all necessary diligence, the factors relevant in this regard — the need to compare the situation of the persons concerned and the possibility of objectively justifying discrimination — and without having taken due account of them in justifying its conclusion.
KOKKUVÕTE – KOHTUASI T-374/04 ebavõrdse kohtlemise tõdemisega, olemata eelnevalt nõutava hoolsusega hinnanud tähtsust omavaid asjaolusid ja võimalust diskrimineerimist objektiivselt põhjendada ning nendega oma järelduse põhjendamisel arvestanud.
lishing a scheme for greenhouse gas emission allowance trading within the Community and amending Directive 96/61, which concerns decisions adopted by the Commission rejecting the whole or part of a national allocation plan, is of particularly fundamental importance because exercise of the Commission’s power of review under Article 9(3) of the directive entails complex economic and ecological assessments and review by the Community judicature of the legality and merits of those assessments is restricted.
või osaliselt tagasi – rõhutatud ka direktiivi 2003/87, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61, artikli 9 lõike 3 viimases lauses, on veelgi olulisem tähendus, kui komisjoni järelevalvepädevuse teostamine tulenevalt nimetatud artikli 9 lõikest 3 eeldab keerulisi majanduslikke ja ökoloogilisi hinnanguid ja kui nende hinnangute põhjendatuse kontrollimine ühenduse kohtus on piiratud.
(see paras 153, 154, 163)
(vt punktid 153, 154 ja 163)
Compliance with the obligation under Article 253 EC to state reasons, as reaffirmed in the final sentence of Article 9(3) of Directive 2003/87 estab-
EÜ artiklist 253 tuleneval põhjendamiskohustusel, mida on seoses komisjoni otsustega – lükata siseriiklik saaste -kvootide eraldamise kava täies ulatuses
JUDGMENT OF THE COURT OF FIRST INSTANCE (Third Chamber, Extended Composition)
ESIMESE ASTME KOHTU OTSUS (kolmas koda laiendatud koosseisus)
In Case T-374/04,
Kohtuasjas T-374/04,
Federal Republic of Germany, represented initially by C.-D. Quassowski, A . Tiemann and C. Schulze-Bahr, and subsequently by C. Schulze-Bahr and M. Lumma, acting as Agents, and by D. Sellner and U. Karpenstein, lawyers, applicant, v
Saksamaa Liitvabariik, esindajad: esialgu C.-D. Quassowski, A. Tiemann, C. Schulze-Bahr ja hiljem C. Schulze-Bahr ning M. Lumma, keda abistasid advokaadid D. Sellner ja U. Karpenstein, hageja, versus
Commission of the European Communities, represented by U. Wölker, acting as Agent, defendant,
Euroopa Ühenduste Komisjon, esindaja: U. Wölker, kostja, mille ese on nõue tühistada komisjoni 7. juuli 2004. aasta otsus K(2004) 2515/2 (lõplik) siseriikliku kasvuhoonegaaside saastekvootide eraldamise kava kohta, millest Saksamaa on teavitanud kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiiviga 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside
Council of 13 October 2003 establishing a scheme for greenhouse gas emission allowance trading within the Community and amending Council Directive 96/61/EC (OJ 2003 L 275, p. 32), insofar as in the decision the Commission rejects certain measures for the expost adjustment of allowances as incompatible with criteria 5 and 10 of Annex III to the directive,
KOHTUOTSUS 7.11.7 – KOHTUASI T-374/04 saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ (ELT L 275, lk 32; ELT eriväljaanne 15/07, lk 631) osas, milles komisjon lükkab tagasi mõned eraldatud saastekvootide tagantjärele korrigeerimised, kuna need ei vasta nimetatud direktiivi III lisa 5. ja 10. kriteeriumile.
THE COURT OF FIRST INSTANCE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES (Third Chamber, Extended Composition), composed of M. Jaeger, President, V . Tiili, J. Azizi, E. Cremona and O. Czúcz, Judges,
EUROOPA ÜHENDUSTE ESIMESE ASTME KOHUS (kolmas laiendatud koda), koosseisus: president M. Jaeger, kohtunikud V. Tiili, J. Azizi, E. Cremona ja O. Czúcz, kohtusekretär: ametnik K. Andová arvestades kirjalikus menetluses ja 21. juuni 2006. aasta kohtuistungil esitatut, on teinud järgmise otsuse
Directive 2003/87/EC of the European Parliament and of the Council of 13 October 2003 establishing a scheme for greenhouse gas emission allowance trading within
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiiv 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise
32), which entered into force on 25 October 2003, establishes a scheme for greenhouse gas emission allowance trading within the Community (‘allowance trading scheme’) in order to promote reductions of greenhouse gas emissions, in particular emissions of carbon dioxide (‘CO2’), in a costeffective and economically efficient manner (Article 1 of Directive 2003/87).
KOMISJON süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ (ELT L 275, lk 32; ELT eriväljaanne 15/07, lk 631), mis jõustus 25. oktoobril 2005, pani ühenduses aluse kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteemile (edaspidi „saastekvootidega kauplemise süsteem”), mille eesmärk on vähendada tulemuslikult ja majanduslikult tõhusalt kasvuhoonegaaside ja eelkõige süsihappegaasi (edaspidi „CO2 ”) heitkoguseid (direktiivi 2003/87 artikkel 1).
The directive is based on the Community’s obligations under the United Nations Framework Convention on Climate Change and the Kyoto Protocol.
Direktiiv tugineb kohustustele, mis lasuvad ühendusel tulenevalt ÜRO kliimamuutuste raamkonventsioonist ja Kyoto protokollist.
The latter was approved by Council Decision 2002/358/EC of 25 April 2002 concerning the approval, on behalf of the European Community, of the Kyoto Protocol to the United Nations Framework Convention on Climate Change and the joint fulfilment of commitments thereunder (OJ 2002 L 130, p. 1).
Viimane kiideti heaks 25. aprilli 2002. aasta otsusega 2002/358/EÜ, mis käsitleb Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni Kyoto protokolli heakskiitmist Euroopa Ühenduse nimel ja sellega võetavate ühiste kohustuste täitmist (EÜT L 130, lk 1; ELT eriväljaanne 11/42, lk 24).
It entered into force on 16 February 2005.
See otsus jõustus 16. veebruaril 2005.
The Community and its Member States entered into commitments to reduce their aggregate anthropogenic emissions of greenhouse gases listed in Annex A to the Kyoto Protocol by 8% compared to 1990 levels in the period from 2008 to 2012 (recital 4 in the preamble to Directive 2003/87).
Ühendus ja selle liikmesriigid võtsid kohustuse vähendada aastatel 2008–2012 protokolli A lisas loetletud kasvuhoonegaaside inimtekkelisi heitkoguseid võrreldes 1990. aasta tasemega 8% (direktiivi 2003/87 4. põhjendus).
To this end, Directive 2003/87 provides essentially that a permit must be obtained in advance for greenhouse gas emissions from the installations listed in Annex I there to and that the emissions must be covered by allowances allocated in accordance with national allocation plans (‘NAPs’).
Direktiiv 2003/87 näeb selle kohta ette, et I lisas loetletud käitistele peab kasvuhoonegaaside keskkonda heitmiseks olema eelnevalt väljastatud luba ja eraldatud saastekvoodid vastavalt siseriiklikule saastekvootide eraldamise kavale (edaspidi „jaotuskava”).
If an operator manages to reduce his emissions, he may sell the excess allowances to other operators.
Kui käitajal õnnestub oma heitkoguseid vähendada, siis võib ta ülejäänud kvoodi müüa teistele käitajatele.
Conversely, an operator of an installation the emissions of which are too high may purchase the necessary allowances from an operator who has excess allowances .
Käitaja, kelle käitise heitkogused on liiga suured, võib aga vajalikku saastekvooti osta käitajalt, kellel on seda üle.
Directive 2003/87 provides for an initial phase from 2005 to 2007 (‘the first allocation period’), which precedes the first commitment period provided for by the
Direktiiv 2003/87 näeb esimese etapi ette aastateks 2005–2007 (edaspidi „esimene kauplemisperiood”), mis eelneb Kyoto protokollis ette nähtud esimesele kohustuste
Kyoto Protocol, and then a second phase from 2008 to 2012 (‘the second allocation period’), which corresponds to the first commitment period under the Kyoto Protocol (Article 11 of Directive 2003/87).
KOHTUOTSUS 7.11.7 – KOHTUASI T-374/04 perioodile, ja teise ajavahemiku aastateks 2008–2012 (edaspidi „teine kauplemisperiood”), mis langeb kokku Kyoto protokolli esimese kohustuste perioodiga (direktiivi 2003/87 artikkel 11).
With a view to observance of the commitments under Decision 2002/358 and the Kyoto Protocol, criterion 1 of Annex III to Directive 2003/87 states:
Direktiivi 2003/87 III lisa 1. kriteerium sätestab otsusest 2002/358 ja Kyoto protokollist tulenevate kohustuste täitmiseks:
‘The total quantity of allowances to be allocated for the relevant period shall be consistent with the Member State’s obligation to limit its emissions pursuant to Decision 2002/358 … and the Kyoto Protocol … The total quantity of allowances to be allocated shall not be more than is likely to be needed for the strict application of the criteria of this Annex .
„Asjaomaseks ajavahemikuks eraldatavate saastekvootide üldkogus peab vastama liikmesriigi kohustusele piirata oma heitkoguseid vastavalt otsusele 2002/358/EÜ ja Kyoto protokollile […]. Eraldatavate saastekvootide üldkogus ei või olla suurem, kui on tõenäoliselt vaja käesoleva lisa kriteeriumide rangeks kohaldamiseks.
Prior to 2008, the quantity shall be consistent with a path towards achieving or overachieving each Member State’s target under Decision 2002/358 … and the Kyoto Protocol.’
Enne aastat 2008 peab kõnealune kogus olema kooskõlas meetmetega, mille kaudu iga liikmesriik püüab saavutada või ületada otsusele 2002/358/EÜ ja Kyoto protokollile vastavat eesmärki.”
More specifically, the allowance trading scheme is founded, first, on the requirement to hold a permit before emitting greenhouse gases (Articles 4 to 8 of Directive 2003/87) and, second, on allowances authorising the permit-holding operator to emit a certain quantity of greenhouse gases, with an obligation on that operator to surrender each year the amount of allowances equal to the total emissions from his installation (Article 12(3) of Directive 2003/87).
Saastekvootidega kauplemise süsteem tugineb konkreetsemalt esiteks kasvuhoonegaaside heitmelubade väljastamisele (direktiivi 2003/87 artiklid 4–8) ja teiseks saastekvootidele, mis lubavad loa omanikust käitajal heita keskkonda teatud koguse neid gaase ning millega kaasneb kohustus tagastada igal aastal oma käitise koguheitmetele vastav kogus saastekvoote (direktiivi 2003/87 artikli 12 lõige 3).
The conditions and procedures under which the competent national authorities allocate allowances to operators of installations on the basis of an NAP are provided for in Articles 9 to 11 of Directive 2003/87.
Tingimused ja menetlused, mille kohaselt siseriiklikud ametiasutused eraldavad jaotuskava alusel käitiste käitajatele saastekvoote, on sätestatud direktiivi 2003/87 artikleis 9–11.
Article 9(1) of Directive 2003/87 states:
Direktiivi 2003/87 artikli 9 lõige 1 sätestab:
The [NAP] shall be based on objective and transparent criteria, including those listed in Annex III, taking due account of comments from the public.
[Jaotuskava] peab põhinema objektiivsetel ja läbipaistvatel kriteeriumidel, sealhulgas III lisas loetletud kriteeriumidel, võttes nõuetekohaselt arvesse üldsuse märkusi.
The Commission shall, without prejudice to the Treaty, by 31 December 2003 at the latest develop guidance on the implementation of the criteria listed in Annex III .
Ilma et see piiraks asutamislepingu kohaldamist, töötab komisjon hiljemalt 31. detsembriks 2003 välja juhised III lisas loetletud kriteeriumide rakendamiseks.
For the period referred to in Article 11(1), the [NAP] shall be published and notified to the Commission and to the other Member States by 31 March 2004 at the latest …’
Artikli 11 lõikes 1 nimetatud ajavahemikku käsitlev kava avaldatakse ja sellest teatatakse komisjonile ja teistele liikmesriikidele hiljemalt 31. märtsil 2004. […]”.
The Commission set out the guidance referred to above in its Communication COM(2003) 830 final of 7 January 2004 on guidance to assist Member States in the implementation of the criteria listed in Annex III to Directive 2003/87 and on the circumstances under which force majeure is demonstrated (‘the Commission guidance’).
Komisjon esitas nimetatud juhised oma 7. jaanuari 2004. aasta teatises KOM(2003) 830 (lõplik) liikmesriikidele antavate juhiste kohta direktiivi 2003/87/EÜ III lisas loetletud kriteeriumide rakendamisel ja force majeure’i esinemise tingimuste kohta (edaspidi „komisjoni juhised”).
Article 9(3) of Directive 2003/87 states:
Direktiivi 2003/87 artikli 9 lõige 3 sätestab:
‘Within three months of notification of [an NAP] by a Member State under paragraph 1, the Commission may reject that [NAP], or any aspect thereof, on the basis that it is incompatible with the criteria listed in Annex III or with Article 10 .
„Komisjon võib kolme kuu jooksul pärast seda, kui liikmesriik on [jaotuskava] lõike 1 kohaselt esitanud, [jaotuskava] või selle mõne aspekti tagasi lükata põhjusel, et see ei vasta III lisas loetletud kriteeriumidele või artiklile 10. Liikmesriik teeb artikli 11
The Member State shall only take a decision under Article 11(1) or (2) if proposed amendments are accepted by the Commission .
KOHTUOTSUS 7.11.7 – KOHTUASI T-374/04 lõikele 1 või 2 vastava otsuse üksnes juhul, kui komisjon kavandatavad muudatused heaks kiidab.
Article 10 of Directive 2003/87 states that the Member States are to allocate free of charge at least 95% of the allowances for the first allocation period, and at least 90% for the second allocation period.
Direktiivi 2003/87 artikli 10 kohaselt eraldavad liikmesriigid esimeseks kauplemisperioodiks vähemalt 95% saastekvootidest tasuta ja teiseks kauplemisperioodiks vähemalt 90% saastekvootidest tasuta.
Article 11, concerning the allocation and issue of allowances, provides:
Direktiivi 2003/87 artikkel 11 saastekvootide eraldamise ja väljaandmise kohta sätestab:
This decision shall be taken at least three months before the beginning of the period and be based on its [NAP] developed pursuant to Article 9 and in accordance with Article 10, taking due account of comments from the public.
See otsus tehakse vähemalt kolm kuud enne kõnealuse ajavahemiku algust ning see põhineb artikli 9 kohaselt väljatöötatud siseriiklikul saastekvootide eraldamise kaval ja on kooskõlas artikliga 10, võttes nõuetekohaselt arvesse üldsuse märkusi.
Decisions taken pursuant to paragraph 1 or 2 shall be in accordance with the requirements of the Treaty, in particular Articles 87 and 88 thereof.
Lõike 1 või 2 kohaselt tehtud otsused peavad olema kooskõlas asutamislepingu nõuetega, eelkõige asutamislepingu artiklitega 87 ja 88.
The competent authority shall issue a proportion of the total quantity of allowances each year of the period referred to in paragraph 1 …, by 28 February of that year.’
Pädev asutus annab lõikes 1 […] nimetatud ajavahemiku iga aasta puhul osa saastekvootide üldkogusest välja kõnealuse aasta 28. veebruariks.”
Annex III to Directive 2003/87 sets out 11 criteria applicable to NAPs.
Direktiivi 2003/87 III lisa loetleb üksteist kriteeriumi, millele jaotuskava peab vastama.
According to criterion 1 of Annex III:
III lisa 1. kriteeriumi kohaselt:
‘The total quantity of allowances to be allocated for the relevant period shall be consistent with the Member State’s obligation to limit its emissions pursuant to Decision 2002/358 … and the Kyoto Protocol, taking into account, on the one hand, the proportion of overall emissions that these allowances represent in comparison with emissions from sources not covered by this Directive and, on the other hand, national energy policies, and should be consistent with the national climate change programme.
„Asjaomaseks ajavahemikuks eraldatavate saastekvootide üldkogus peab vastama liikmesriigi kohustusele piirata oma heitkoguseid vastavalt otsusele 2002/358/EÜ ja Kyoto protokollile, võttes arvesse ühelt poolt üldiste heitkoguste osa, mida need kvoodid esindavad võrreldes käesolevas direktiivis käsitlemata allikatest pärinevate heitkogustega, ja teiselt poolt iga riigi energiapoliitikat, samuti peavad need olema kooskõlas riikide kliimamuutuste programmidega.
The total quantity of allowances to be allocated shall not be more than is likely to be needed for the strict application of the criteria of this Annex .
Eraldatavate saastekvootide üldkogus ei või olla suurem, kui on tõenäoliselt vaja käesoleva lisa kriteeriumide rangeks kohaldamiseks.
Criterion 5 of Annex III states:
III lisa 5. kriteeriumi kohaselt:
‘The [NAP] shall not discriminate between companies or sectors in such a way as to unduly favour certain undertakings or activities in accordance with the requirements of the Treaty, in particular Articles 87 and 88 thereof.’
„Vastavalt asutamislepingu, eriti selle artiklite 87 ja 88 nõuetele ei diskrimineeri [jaotuskava] mingeid ettevõtteid ega sektoreid ega anna teatavatele ettevõtetele ega tegevusaladele põhjendamatut eelist.”
According to criterion 9 of Annex III:
III lisa 9. kriteeriumi kohaselt:
‘The [NAP] shall include provisions for comments to be expressed by the public, and contain information on the arrangements by which due account will be taken of these comments before a decision on the allocation of allowances is taken.’
„[Jaotuskavas] nähakse ette, kuidas üldsus võib märkusi esitada, ja see sisaldab teavet korra kohta, mille alusel neid märkusi enne saastekvootide eraldamist käsitleva otsuse tegemist nõuetekohaselt arvesse võetakse.”
Paragraphs 93 to 96 of the Commission guidance include the following statements on criterion 9:
Komisjoni juhiste punktid 93–96 täpsustavad selle kohta [mitteametlik tõlge]:
This criterion is of a mandatory nature.
Kriteeriumi kohaldamine on kohustuslik.
94. … The [NAP] should be made available in a manner which enables the public to comment on it effectively an data nearly stage …
94. […] [Jaotuskava] tuleb teha üldsusele kättesaadavaks nii, et üldsusel oleks ka tegelikult ja varajases staadiumis võimalik seda kommenteerida […]
A Member State should provide for a reasonable time frame for submitting comments, and coordinate the deadline for comments to be submitted by the public with the national decisionmaking procedure, so that due account can be taken of comments before the decision on the [NAP].
Liikmesriik peab kommentaaride esitamiseks ette nägema mõistliku tähtaja, mis peab olema kooskõlas siseriikliku otsustusprotsessiga ja võimaldama kommentaaride täielikku arvesse võtmist enne [jaotuskava] kohta otsuse tegemist.
“Due account” is to be understood as meaning that comments are to be taken into account if appropriate with reference to the criteria in Annex III or to any other objective and transparent criteria applied by the Member State in the [NAP].
„Täieliku arvessevõtmise” all tuleb mõista seda, et kommentaarid tuleb võtta arvesse vajaduse korral viidates III lisa kriteeriumidele või muudele objektiivsetele ja läbipaistvatele kriteeriumidele, mida liikmesriik oma [jaotuskavas] kasutab.
A Member State should inform the Commission of any intended modifications following public participation subsequent to the publication and notification of the [NAP] and before taking its final decision pursuant to Article 11 [of Directive 2003/87].
Liikmesriik peab enne [direktiivi 2003/87] artikli 11 alusel lõpliku otsuse vastuvõtmist teavitama komisjoni igast muudatusest, mis on tehtud pärast [jaotuskava] avalikustamist ja komisjonile esitamist toimunud üldsuse osalemist.
Feedback is to be provided, in a general form, to the public about the decision taken and the main considerations upon which it is based .
Üldsusele tuleb üldistatud kujul teatada vastuvõetud otsusest ja selle peamistest põhjendustest.