natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Most of the treatment demands related to crack and most of the seizures of the drug are reported by the United Kingdom. One study has estimated the number of problem crack cocaine users in England at 5.2–5.6 per 1 000 adult population in 2006–07.
Alates 2005. aastast on kõrgeima kokaiinipatsientide osakaaluga riikidest Hispaania ja Itaalia teatanud stabiilsest olukorrast, Madalmaades on aga uute kokaiini tõttu ravi alustavate patsientide osakaal hakanud vähenema.
Sizable crack problems have also been reported by cities in other European countries.
Kuid nende osakaal suureneb sellistes riikides nagu Taani, Iirimaa, Kreeka ja Portugal (100).
Treatment and harm reduction
Raviklientide profiil
Crack use occurs mainly among marginalised and disadvantaged groups such as sex workers and problem opioid users, and some countries report it among specific ethnic minorities (e.g. France, Netherlands, United Kingdom).
On leitud, et ravi saavad patsiendid jagunevad üldiselt kahte suurde rühma: kokaiinipulbrit kasutavad ühiskonda integreeritud indiviidid ja marginaalsem patsientiderühm, kes kasutab kokaiini, sageli crack-kokaiini koos opioididega.
Among socially integrated individuals, including regular powder cocaine users, crack use is very unusual (Prinzleve et al., 2004).
Esitatud andmetest nähtub, et esimesse rühma kuuluvad isikud tõmbavad tavaliselt uimastit ninna ja kasutavad seda vahel ka koos teiste ainetega, näiteks kanepi või alkoholiga, kuid mitte kunagi koos opioididega.
Nevertheless, the persistence of crack use in some groups and cities underlines the risk of its spread to larger populations.
Mõned selle rühma liikmed on ravile saatnud kriminaalõigussüsteem.
In Europe, public drug treatment facilities are mostly oriented towards the needs of opioid users, and those focusing on the treatment of cocaine users are rare and often private.
Teise rühma kohta on teatatud, et selle liikmed sageli süstivad uimastit, kasutavad nii kokaiini kui ka opioide, vahel suitsetavad crack’i ning et nende tervislik ja sotsiaalne olukord on ebakindel.
Some countries (e.g. Ireland, Italy, Spain), however, have implemented strategies or treatment programmes targeting cocaine users, and France is in the process of developing such programmes.
Siia kuuluvad ka varasemad heroiinitarbijad, kes nüüd taotlevad kokaiinitarbimise tõttu uuesti ravi.
Almost half the cocaine clients start using the drug before the age of 20, and 88 % before the age of 30.
Ravi ja kahjude vähendamine
Netherlands (
Kuid mõned riigid (nt Iirimaa, Itaalia,
Most cocaine clients snort (55 %) or smoke (32 %) the drug and less than 7 % report injecting it (102
Uimastiravipatsientide hulgas iseloomustab kokaiinipatsiente üks kõige suuremaid meeste ülekaalusid (viis meest ühe naise kohta) ning meeste kõrgeim vanus (ligikaudu 32 aastat).
Certain populations of cocaine users are hard to reach, and therefore difficult to get into treatment. For instance, marginalised cocaine injectors and crack users often do not seek treatment voluntarily.
See on eriti iseloomulik mõnedele suure kokaiinipatsientide arvuga riikidele, eeskätt Itaaliale, kus naiste ja meeste suhe on 8:1 ja tarbijate keskmine vanus 35 aastat.
For this reason, in Ireland outreach work and other interventions are recommended in order to attract into treatment users who would otherwise not be reached (Connolly et al., 2008). Outreach treatment programmes can also be beneficial for certain groups.
Peaaegu pooled kokaiinipatsientidest on hakanud kasutama uimastit enne 20aastaseks saamist ja 88% enne 30aastaseks saamist.
Among them, 42 % also use alcohol, 28 % cannabis and 16 % heroin. Cocaine is also often mentioned as a secondary drug,
Pikast ajavahemikust (9–12 aastat) kokaiini esmatarbimise ja esmakordse ravile
(101)See Tables TDI-10, TDI-11 (part iii), TDI-21 and TDI-103 (part ii) in the 2009 statistical bulletin.(102) See Table TDI-17 (part iv) in the 2009 statistical bulletin.
98) Vt joonis TDI-2 ja tabel TDI-5 (i osa) ja (ii osa) 2009. aastat statistikabülletäänis, Hispaania puhul on kasutatud 2006. aasta andmeid.99) Arvesse olid võetud üksnes patsiendid, kes nimetasid peamise uimastina opioide, kanepit, kokaiini ja muid stimulante.100) Vt joonised TDI-1 ja TDI-3 ja tabel TDI-3 (ii osa) 2009. aasta statistikabülletäänis.101) Vt tabelid TDI-10, TDI-11 (iii osa), TDI-21 ja TDI-103 (ii osa) 2009. aasta statistikabülletäänis.
) See the ‘Selected issue’ on polydrug use.) See ‘Crack cocaine use in Europe’, and Tables TDI-7 and TDI-115 in the 2009 statistical bulletin.
102) Vt tabel TDI-17 (iv osa) 2009. aasta statistikabülletäänis.103) Vt valikteema mitme uimasti tarbimise kohta.104) Vt „Crack-kokaiini tarbimine Euroopas” (lk 66) ja tabelid TDI-7 ja TDI-115 2009. aasta statistikabülletäänis.
Germany, Ireland, Austria, the Netherlands, France and Spain estimated that they were available only to a minority of them.
Hispaania) on rakendanud ka kokaiinitarbijatele suunatud strateegiaid või raviprogramme ning Prantsusmaa töötab praegu selliseid programme välja.
Socially integrated cocaine users may also be difficult to get into treatment.
Neid raskusi võib ületada kokaiini ja crack’i tarbimisega seotud probleemide lahendamisele kohandatud spetsiaalsete raviprogrammide ja koolituskursuste väljatöötamise abil.
For example, they may not find their needs addressed in treatment services where opioid users are the main clientele.
Meditsiinipersonali kokaiiniteemalisest väljaõppest on teatanud Iirimaa, Itaalia ja Ühendkuningriik.
Measures to overcome these problems are reported by some countries.
Veel on 11 liikmesriiki, sealhulgas kõik kõrge kokaiinitarbimise ja ravinõudlusega riigid, teatanud lisaks tavalistele raviprogrammidele ka kokaiini või crack’i tarbijate spetsiaalsete raviprogrammide kättesaadavusest.
For example, in Italy, ‘Progetto nazionale cocaina’, launched in 2007, provides specialised services with opening times more suitable for socially integrated cocaine users and their families (e.g. after work). A similar approach is also reported in Ireland, where specific programmes are developed to attract powder cocaine users.
Kui Itaalia, Portugali, Sloveenia ja Ühendkuningriigi riiklike ekspertide hinnangul olid nende riigis programmid kättesaadavad enamikule ravi vajavatest kokaiinitarbijatest, siis Taani, Saksamaa, Iirimaa, Austria, Madalmaade, Prantsusmaa ja Hispaania ekspertide hinnangul olid need programmid kättesaadavad üksnes vähemusele abivajajatest.
Following a period during which almost all the research originated in the United States, several studies on the treatment of cocaine dependence are now carried out in Europe.
Kokaiinitarbijate, nende probleemide ja vajaduste mitmekesisus muudab abivajajatele raviteenuste korraldamise ja osutamise raskeks.
In the United Kingdom, a clinical trial is investigating the effectiveness of cognitive behavioural therapy in conjunction with contingency management (see EMCDDA, 2008b) in primary cocaine users.
Teatavate kokaiinitarbijate rühmadega on raske kontakti luua ja seetõttu on ka nende ravile saamine raskendatud.
According to a recent Cochrane review, this combination has yielded the best results for the treatment of stimulant dependence (Knapp et al., 2007).
Nii näiteks ei taotle sageli vabatahtlikult ravi marginaalsemad kokaiinisüstijad ja crack’i tarbijad.
Another clinical trial in the United Kingdom is investigating the efficacy of modafinil, in conjunction with voucher-based contingency management, among patients receiving opioid substitution treatment and using crack cocaine.
Seetõttu on Iirimaal soovitatud kasutada otse sihtrühmadega tehtavat tööd ja muid sekkumisi nende uimastitarbijate ravile meelitamiseks, kellega muul viisil kontakti ei leita (Connolly ja teised, 2008).
Modafinil has already shown therapeutic potential in several trials as a substitute agent for stimulant dependence.
Otse abivajajateni jõudmist eeldavad raviprogrammid võivad olla kasulikud ka teatavate rühmade jaoks.
In the Netherlands, five clinical trials are currently investigating the efficacy of a number of pharmaceutical agents for treating cocaine dependence, including dexamphetamine and modafinil.
Hodalmaade marginaalseid crack’i tarbijaid käsitlevas uuringus on toodud asjakohane näide.
Another Dutch clinical trial investigated the combination of the community reinforcement approach with contingency management in opioid substitution clients with cocaine dependence.
Raviprogrammi tulemuslikkus ja patsientide rahulolu olid kõrgel tasemel.
The results showed a significant reduction of cocaine consumption compared with the standard treatment.
Ravi saanud uimastitarbijad teatasid, et nende tervis, elutingimused, pere- ja sotsiaalsed suhted ning psühhiaatriline olukord on paranenud (Henskens ja teised, 2008).
It is also important to maintain problem cocaine and crack users in treatment, as intensive cocaine use is associated with behavioural, social and psychological dysfunctions (e.g. impulsive and aggressive behaviour) and, in some groups, with chaotic lifestyles and severe mental and physical deterioration.
Ka ühiskonda integreeritud kokaiinitarbijate ravile saamine võib olla keeruline. Näiteks võivad nad leida, et raviasutused, mille põhiklientuuri moodustavad opioiditarvitajad, ei suuda nende vajadusi rahuldada.
Thus, maintaining regular attendance at therapy sessions and meaningful therapeutic dialogue is reported as difficult by professionals (Connolly et al., 2008).
Mõned riigid on teatanud meetmetest, mis aitavad neist probleemidest üle saada.
Use of cocaine can also disrupt treatment for dependence on other drugs and jeopardise successfully achieved abstinence from heroin.
Näiteks hakkas Itaalias „Progetto nazionale cocaina” osutama 2007. aastal eriteenuseid kellaaegadel, mis sobivad paremini ühiskonda integreeritud kokaiinitarbijatele ja nende perekondadele (näiteks pärast tööd).
In Germany for example, concomitant cocaine use has been identified as a decisive factor in those dropping out of opioid substitution treatment.
Ka Iirimaa on teatanud samalaadsest lähenemisviisist ja eriprogrammide väljatöötamisest, millega meelitada ravile pulberkokaiini tarbijaid.
Finally, a joint Spanish and Italian multisite study is investigating the efficacy of the cocaine vaccine TA-CD. It is the largest trial conducted on this vaccine to date, with several hundred volunteers participating.
Pärast perioodi, mil peaaegu kõik teadusuuringud pärinesid USAst, on nüüd ka Euroopas läbi viidud mitu kokaiinisõltuvuse ravi käsitlevat uuringut.
Initial safety studies of the TA-CD vaccine in the US have shown reductions in the subjective effects of cocaine and in the use of the drug, and better treatment retention.
Ühendkuningriigis uuritakse kliinilise katse abil kognitiiv-käitumisteraapia tõhusust seoses edusammude tunnustamise meetodiga (vt EMCDDA, 2008b) peamiselt kokaiini kasutavate uimastitarbijate hulgas.
Attracting and maintaining users in treatment is also difficult in a context where there is no particular psychosocial intervention with strong evidence of effectiveness and no effective pharmacotherapy available to help dependent users maintain abstinence or reduce use during this period.
Äsjase Cochrane’i ülevaate kohaselt on see kombinatsioon andnud parimaid tulemusi stimulandisõltuvuse ravis (Knapp ja teised, 2007). Teises Ühendkuningriigis läbiviidavas kliinilises katses uuritakse modafiniili tõhusust seoses kupongipõhise edusammude tunnustamise meetodiga opioidide asendusravi saavate ja crack-kokaiini tarbivate patsientide hulgas.
Harmreduction interventions targeting problem crack and cocaine users is a new area of work in many Member States.
Madalmaades uuritakse praegu viie kliinilise katse abil mitme farmakoloogilise toimeaine, sealhulgas deksamfetamiini ja modafiniili, tõhusust kokaiinisõltuvuse ravis.
One reason for the limited provision of interventions in this field, in particular for crack users, might be a lack of knowledge among key workers about the drug, the target group and their needs.
Hollandi teises kliinilises katses uuriti kogukonna tugevdamisele suunatud lähenemisviisi ja edusammude tunnustamise meetodi koosmõju opioidide asendusravi saavate kokaiinisõltuvusega patsientidele.
These difficulties can be tackled by the development of specific treatment programmes and training courses adapted to the problems associated with cocaine and crack use.
Veel uuritakse Hispaania ja Itaalia eri paikades korraldatava uuringu abil kokaiinivaktsiini TA-CD tõhusust.
Cocaine-specific training for treatment staff is reported from Ireland, Italy and the United Kingdom.
See on praeguseni selle vaktsiini kõige ulatuslikum katsetamine, milles osaleb sadu vabatahtlikke. TA-CD
In addition, 11 Member States, including all those with high levels of cocaine use and treatment demand, report that specific treatment programmes, alongside traditional treatment services, are available for cocaine or crack cocaine users.
Oluline on ka probleemsete kokaiini- ja crack’i tarbijate ravil hoidmine, kuna kokaiini intensiivne tarbimine on seotud käitumusliku, sotsiaalse ja psühholoogilise väärtalitlusega (näiteks impulsiivne ja agressiivne käitumine), mõne rühma puhul ka kaootilise elustiili ning vaimse ja psüühilise seisundi tõsise halvenemisega.
However, while national experts from Italy, Portugal, Slovenia and the United Kingdom estimated that these programmes were available to a majority of cocaine users in need of treatment, experts from Denmark,
Seetõttu peavad asjatundjad selliste patsientide regulaarse ravikuuridel osalemise saavutamist ja nendega mõtestatud dialoogi pidamist keeruliseks ülesandeks (Connolly ja teised, 2008).
Member States usually provide cocaine-injecting users with the same services and facilities as are provided to opioid users, including: recommendations for safer use, training for safer injecting, and needle and syringe programmes.
Kokaiinitarbimine võib katkestada ka muude uimastite sõltuvusravi ja ohustada edukat heroiinist loobumist.
However, cocaine injecting can be associated with higher risks of equipment sharing and with frequent injection, which can lead to vein collapse
Saksamaal on näiteks leitud, et kokaiini kaastarbimine on opioidide asendusravi poolelijätmisel otsustav tegur.
Chapter 5: Cocaine and crack cocaine and to injecting in higher-risk parts of the body (e.g. the legs, hands, feet and groin).
5. peatükk: kokaiin ja crack-kokaiin vaktsiini esialgsed ohutusuuringud USAs näitasid, et see vähendab kokaiini subjektiivset mõju ja tarbimist ning parandab ravil püsimist.
Therefore, safer use recommendations should be adapted to these specific risks.
Seetõttu tuleks ohutuma kasutamise juhistes käsitleda neid konkreetseid ohtusid.
In some countries (e.g. Belgium, France), clean crack pipes are also provided in some lowthreshold agencies.
Mõnes riigis (nt Belgia, Prantsusmaa) saab puhtaid crack’ipiipe ka mõnest madala läve asutusest.
Harmreduction interventions targeting cocaine users in recreational settings focus mainly on raising awareness.
Kahjude vähendamise eesmärgil tehtud sekkumised, mis on suunatud crack’i ja kokaiinitarbijate probleemide lahendamisele, on paljude liikmesriikide jaoks uus töövaldkond.
Programmes offer advice and information to young people on the risks associated with alcohol and drug use in general, usually including material on the risks of cocaine use.
Sellekohased programmid pakuvad noortele nõu ja teavet alkoholi ja narkootikumide tarbimisega kaasnevate riskide kohta üldiselt ning tavaliselt sisaldavad ka kokaiinitarbimist käsitlevaid materjale.
Chapter 6Opioid use and drug injection
6. peatükk Opioidide tarbimine ja narkootikumide süstimine
Introduction over the last few years suggests that opium is increasingly being transformed into morphine or heroin in the country itself.
2007. aastal 735 tonni (UNODC, 2009). Viimastel aastatel Afganistanis likvideeritud laboratooriumide kasvav arv näitab, et üha sagedamini toimub samas riigis ka oopiumi töötlemine morfiiniks või heroiiniks.
However, large seizures of opium and morphine in neighbouring countries (Pakistan, Iran) indicate that significant processing is also taking place outside Afghanistan (CND, 2008; UNODC, 2009).
Suurte morfiinikoguste konfiskeerimine naaberriikides (Pakistanis, Iraanis) osutab sellele, et kõnealust uimastit töödeldakse ka väljaspool Afganistani märkimisväärselt suurtes kogustes (CND, 2008; UNODC, 2009).
Heroin use, particularly injecting the drug, has been closely associated with problem drug use in Europe since the 1970s.
Heroiini tarbimine, eriti selle süstimine, on tihedalt seotud selle uimasti probleemse kasutamisega Euroopas 1970. aastatest alates.
Today, this drug still accounts for the greatest share of morbidity and mortality related to drug use in the European Union.
Ka praegu langeb selle narkootikumi arvele kõige suurem osa uimastitarbimisega seotud haigestumusest ja suremusest Euroopa Liidus.
A decline in heroin use and associated problems has been observed in the last 10 years, though more recent data suggest that, in some countries, the trend may have changed direction.
Viimase kümne aasta jooksul on täheldatud heroiinitarbimise ja sellega seotud probleemide vähenemist, kuigi viimased andmed näitavad, et mõnes riigis võib selle suundumus olla muutunud.
In addition, reports of the use of synthetic opioids, such as fentanyl, and the injection of stimulant drugs, such as cocaine or amphetamines, reflect the increasingly multi-faceted nature of problem drug use in Europe.
Andmed sünteetiliste opioidide (nt fentanüül) kasutamise ja stimulantide (nt kokaiin või amfetamiinid) süstimise kohta kajastavad probleemsete narkootikumide tarbimise üha mitmekülgsemaks muutuvat olemust Euroopas.
Table 9: Production, seizure, price and purity of heroin
Tabel 9: heroiini tootmine, konfiskeerimine, hind ja puhtus
Production and seizures
Tootmine ja konfiskeerimised
Global potential production estimate (tonnes) (
Hinnanguline ülemaailmne toodang (tonnides) (
Global quantity seized Heroin (tonnes) Morphine (tonnes)
Maailmas konfiskeeritud kogus Heroiin (tonnides)Morfiin (tonnides)
Quantity seized (tonnes) EU and Norway (Including Croatia and Turkey)
ELis ja Norras konfiskeeritud kogus (tonnides) (sealhulgas Horvaatias ja Türgis)
Production and trafficking
Konfiskeerimiste arv ELis ja Norras (sealhulgas Horvaatias ja Türgis)
Number of seizures EU and Norway (Including Croatia and Turkey)
Tootmine ja kaubitsemine
Price and purity in Europe
Hind ja puhtus Euroopas
Mean retail price (EUR per gram)
Keskmine jaehind (eurot gramm)
Mean purity (%)Range(Interquartile range) (
Vahemik(Kvartiilhaare) (
The UNODC figure is based on its estimate of the global output of illicit opium (8 870 tonnes in 2008) (UNODC, 2009).Range of the middle half of the reported mean price or purity.Data are for 2007, except for the global potential production estimate.UNODC World drug report (2009) for global values, Reitox national focal points for European data.
UNODCi arvnäitaja aluseks on tema hinnang ebaseadusliku oopiumi ülemaailmse toodangu kohta (8870 tonni 2008. aastal) (UNODC, 2009).Teatatud keskmiste hindade või puhtuse keskmise poole vahemik.Kõik andmed on 2007. aasta kohta, v.a ülemaailmse võimaliku toodangu hinnangulised kogused.UNODCi maailma uimastiaruanne (2009) ülemaailmsete väärtuste kohta, Reitoxi riikide teabekeskused Euroopa andmete kohta.
Heroin consumed in Europe originates predominantly in Afghanistan, which accounts for most of the global illicit opium output.
Euroopas tarbitav heroiin pärineb peamiselt Afganistanist, mis on ebaseaduslikus oopiumitootmises maailmas endiselt esikohal.
The other producing countries are Myanmar, which mainly supplies markets in east and southeast Asia, Pakistan, Laos, followed by Mexico and Colombia, which are considered the largest suppliers of heroin to the United States (UNODC, 2009).
Veel toodavad oopiumi Myanmar, mis varustab peamiselt Ida- ja Kagu-Aasia turgusid, Pakistan, Laos, järgnevad Mehhiko ja Colombia, mida peetakse USA suurimateks heroiiniga varustajateks (UNODC, 2009).
Global opium production is estimated to have decreased from a peak in 2007, mainly due to a decrease in Afghan production from 8 890 tonnes to some 8 000 tonnes in 2008.
Ülemaailmne oopiumitootmine on pärast 2007. aasta rekordtaset hinnanguliselt langema hakanud, peamiselt toodangu vähenemise tõttu Afganistanis 8890 tonnilt ligikaudu 8000 tonnile 2008. aastal.
The most recent estimate of global potential heroin production is 735 tonnes in 2007 (UNODC, 2009).
Viimaste hinnangute kohaselt oli ülemaailmne potentsiaalne heroiinitoodang
) For information on the sources of data for drug supply and availability, see p. 39.
) Teavet uimastite pakkumise ja kättesaadavuse andmete allikate kohta vt lk 39.
East and East Africa to illicit markets in Europe (INCB, 2009a; WCO, 2008).
Heroiinihinnad erinevatel turutasanditel salakaubamarsruudid läbi Edela-Aasia, näiteks Afganistanist ja Pakistanist õhutranspordiga Lähis-Ida ja Ida-Aafrika riikide kaudu Euroopa illegaalsetele turgudele (INCB, 2009a; WCO, 2008).
Heroin from south-west Asia is also smuggled directly to Europe (United Kingdom) by air from Pakistan.
Edela-Aasiast pärit heroiini salakaubavedu otse Euroopasse (Ühendkuningriiki) toimub õhu teel algusega Pakistanist.
Within the European Union, the Netherlands and, to a lesser extent, Belgium play an important role as secondary distribution hubs (Europol, 2008).
Euroopa Liidus on teisese tähtsusega jaotuspaikadena oluline roll ka Madalmaadel ja vähemal määral Belgial (Europol, 2008).
Monitoring drug prices is an important tool for understanding drug markets.
Uimastihindade seire on oluline abivahend uimastitarbimise turu mõistmiseks Euroopas.
The EMCDDA collects data on retail prices, usually expressed in euros per gram, dose or pill.
EMCDDA kogub andmeid jaehindade kohta, väljendades neid tavaliselt eurodes grammi, annuse või tableti kohta.
Based on this information, it is possible to estimate the typical price paid by a user to obtain a given drug in a European country.
Selle teabe põhjal on võimalik hinnata, millist hinda maksab tarbija tavaliselt konkreetse uimasti eest igas Euroopa riigis.
Changes in prices over time can point to possible changes in the supply of or demand for drugs.
Ajalises plaanis võivad hinnamuutused osutada võimalikele muutustele uimastite pakkumises või nõudluses.
Information on wholesale prices, that is the price paid by drug dealers to the major distributors in the market where the drug is consumed, is another useful indicator that can allow insights into the profits of the market.
Teave hulgihindade kohta, mida uimastikaubitsejad maksavad suurematele maaletoojatele tarbimiskoha turul, on samuti kasulik näitaja, mis võimaldab saada ülevaadet turul teenitavast kasumist.
Worldwide reported seizures of opium increased markedly in 2007 to 510 tonnes, with Iran accounting for 84 % of the total.
Kogu maailmas kasvas konfiskeeritud oopiumi kogus 2007. aastal 510 tonnini, kusjuures Iraani osakaal sellest on 84%.
Global reported seizures of morphine decreased sharply to 27 tonnes, while global heroin seizures increased slightly to 65 tonnes.
Morfiini konfiskeerimine maailmas langes järsult 27 tonnile, heroiini konfiskeerimine kasvas veidi, ulatudes 65 tonnini.
The largest seizures of heroin were reported by Iran (25 % of the world total), followed by Turkey and Afghanistan (UNODC, 2009).
Konfiskeeritud heroiini koguse poolest oli maailmas esikohal Iraan (25%), järgnesid Türgi ja Afganistan (UNDOC, 2009).
Comparable data on both wholesale and retail prices for 2007 are available for only a few countries (Czech Republic, Germany, Spain, Romania, United Kingdom).
Võrreldavad andmed 2007. aasta jae- ja hulgihindade kohta on kättesaadavad üksnes väheste riikide kohta (Tšehhi Vabariik, Saksamaa, Hispaania, Rumeenia, Ühendkuningriik).
Among these countries, the reported wholesale price of heroin ranges from EUR 12.5 to EUR 35.8 per gram, and the mean retail price, where available, ranges from EUR 36 to EUR 62.7.
Need riigid on teatanud heroiini hulgihinnast vahemikus 12,5–35,8 eurot gramm ja keskmisest jaehinnast 36–62,7 eurot gramm.
At both wholesale and retail levels of the market, the lowest prices are reported for Romania and the highest for Spain.
Nii hulgi- kui ka jaehindade kõige madalamast tasemest on teatanud Rumeenia ja kõige kõrgemast Hispaania.