natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As is apparent from paragraph 42 of this judgment, that exception seeks specifically to protect an institution’s interest in seeking legal advice and receiving frank, objective and comprehensive advice.
Nagu ilmneb käesoleva kohtuotsuse punktist 42, on selle erandi eesmärk kaitsta institutsiooni huvi küsida õiguslikku arvamust ning saada aus, objektiivne ja kõikehõlmav arvamus.
However, in that regard, the Council relied before both the Court of First Instance and the Court on mere assertions, which were in no way substantiated by detailed arguments.
Tuleb siiski nentida, et selles osas tugines nõukogu nii Esimese Astme Kohtus kui ka Euroopa Kohtus lihtsalt kinnitustele, mida ei ole üldse üksikasjalike argumentidega põhjendatud.
In view of the considerations which follow, there would appear to be no real risk that is reasonably foreseeable and not purely hypothetical of that interest being undermined.
Alljärgnevaid kaalutlusi silmas pidades ei ilmne mingit tegelikku ohtu, mis kahjustaks seda huvi ja mida võib mõistlikult ette näha ning mis ei ole ainult oletuslik.
As regards the possibility of pressure being applied for the purpose of influencing the content of opinions issued by the Council’s legal service, it need merely be pointed out that even if the members of that legal service were subjected to improper pressure to that end, it would be that pressure, and not the possibility of the disclosure of legal opinions, which would compromise that institution’s interest in receiving frank, objective and comprehensive advice and it would clearly be incumbent on the Council to take the necessary measures to put a stop to it.
Võimaliku surve kohta, mida on avaldatud nõukogu õigustalituse arvamuste sisu mõjutamiseks, piisab märkusest, et isegi kui oletada, et õigustalituse töötajatele avaldatakse sel eesmärgil ebaseaduslikku survet, seab just see surve ja mitte võimalus õiguslikke arvamusi avalikustada kahtluse alla institutsiooni huvi saada aus, objektiivne ja kõikehõlmav arvamus ning ilmselgelt on nõukogu ülesanne rakendada meetmeid selle lõpetamiseks.
As regards the Commission’s argument that it could be difficult for an institution’s legal service which had initially expressed a negative opinion regarding a legislative act in the process of being adopted subsequently to defend the lawfulness of that act if its opinion had been published, it must be stated that such a general argument cannot justify an exception to the openness provided for by Regulation No 1049/2001.
Seoses komisjoni argumendiga, et kui institutsiooni õigustalitus on õigustloova akti vastuvõtmise käigus esmalt andnud selle kohta eitava arvamuse, võib tal hiljem – kui see arvamus on avalikustatud – olla raske kaitsta akti seaduslikkust, tuleb tõdeda, et niivõrd üldist laadi argumendiga ei saa põhjendada erandit, mis on tehtud määrusega nr 1049/2001 ette nähtud läbipaistvuse suhtes.
In view of those considerations, there appears to be no real risk that is reasonably foreseeable and not purely hypothetical that disclosure of opinions of the Council’s legal service issued in the course of legislative procedures might undermine the protection of legal advice within the meaning of the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001.
Neid kaalutlusi silmas pidades ei ilmne mingit tegelikku ohtu – mida võib mõistlikult ette näha ja mis ei ole ainult oletuslik –, et õigusloomemenetluse käigus antud komisjoni õigustalituse arvamuste avalikustamine võiks kahjustada õigusnõustamise kaitset määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 teise taande tähenduses.
In any event, in so far as the interest in protecting the independence of the Council’s legal service could be undermined by that disclosure, that risk would have to be weighed up against the overriding public interests which underlie Regulation No 1049/2001.
Igal juhul niivõrd, kuivõrd avalikustamine võib kahjustada huvi kaitsta nõukogu õigustalituse sõltumatust, tuleb seda ohtu tasakaalustada määruse nr 1049/2001 aluseks oleva ülekaaluka üldise huviga.
As was pointed out in paragraphs 45 to 47 of this judgment, such an overriding public interest is constituted by the fact that disclosure of documents containing the advice of an institution’s legal service on legal questions arising when legislative initiatives are being debated increases the transparency and openness of the legislative process and strengthens the democratic right of European citizens to scrutinize the information which has formed the basis of a legislative act, as referred to, in particular, in recitals 2 and 6 of the preamble to Regulation No 1049/2001.
Nagu on osutatud käesoleva kohtuotsuse punktides 45–47, võib selliseks ülekaalukaks üldiseks huviks olla tõsiasi, et selliste dokumentide avalikustamine, mis sisaldavad institutsiooni õigustalituse arvamust seadusandliku algatuse üle toimuvas arutelus tõusetunud õiguslikes küsimustes, suurendab õigusloomemenetluse läbipaistvust ja avalikkust ning tugevdab Euroopa kodanike demokraatlikku õigust kontrollida õigustloova akti aluseks võetud teavet, millele viitavad eeskätt määruse põhjendused 2 ja 6.
It follows from the above considerations that Regulation No 1049/2001 imposes, in principle, an obligation to disclose the opinions of the Council’s legal service relating to a legislative process.
Eespool esitatud kaalutlustest tuleneb, et määrus nr 1049/2001 kehtestab üldreeglina kohustuse avalikustada nõukogu õigustalituse arvamused, mis on seotud õigusloomemenetlusega.
That finding does not preclude a refusal, on account of the protection of legal advice, to disclose a specific legal opinion, given in the context of a legislative process, but being of a particularly sensitive nature or having a particularly wide scope that goes beyond the context of the legislative process in question.
See tõik ei takista siiski spetsiifilise õigusliku arvamuse avalikustamisest keeldumist õigusnõustamise kaitsele tuginedes, kui see on antud küll õigusloomemenetluse käigus, kuid puudutab eriti tundlikku küsimust või on eriti laia ulatusega ja väljub õigusloomemenetluse raamidest.
In that context, it must also be borne in mind that, under Article 4(7) of Regulation No 1049/2001, an exception can only apply for the period during which protection is justified on the basis of the content of the document.
Seoses sellega tuleb ühtlasi meenutada, et määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 7 kohaselt saab erandit kohaldada ainult ajavahemikul, mil kaitse on dokumendi sisust lähtuvalt õigustatud.
Having regard to all those considerations, it is apparent that the Court of First Instance erred in holding, in paragraphs 77 to 80 of the judgment under appeal, that the contested decision could comply with the obligation to give reasons and be justified by reference to a general need for confidentiality which applies to legal advice relating to legislative questions.
Kõiki neid kaalutlusi arvestades selgub, et Esimese Astme Kohus leidis edasikaevatud kohtuotsuse punktides 77–80 ekslikult, et vaidlusalust otsust saab õiguspäraselt põhistada ja põhjendada üldise vajadusega salastada õigusloomeküsimustega seotud õiguslikke arvamusi.
It follows that the second and third parts of this plea are well founded.
Sellest järeldub, et käsitletava väite teine ja kolmas osa on põhjendatud.
In those circumstances, the judgment under appeal must be set aside in so far as it relates to the refusal of access to the legal opinion in question and orders Mr Turco and the Council each to pay half of the costs.
Neil asjaoludel tuleb edasikaevatud kohtuotsus tühistada selles osas, mis puudutab juurdepääsu keelamist asjaomasele õiguslikule arvamusele ja mille kohaselt kannavad M. Turco ja nõukogu kumbki poole kohtukuludest.
It is apparent from the considerations relating to the second plea that the third plea is also well founded. This also justifies the setting aside of the judgment under appeal in so far as it relates to the refusal of access to the legal opinion in question and orders Mr Turco and the Council each to pay half of the costs.
Teise väitega seotud kaalutlustest nähtub, et ka kolmas väide on põhjendatud, mis samuti õigustab edasikaevatud kohtuotsuse tühistamist selles osas, mis käsitleb juurdepääsu keelamist asjaomasele õiguslikule arvamusele ja mille kohaselt kannavad M. Turco ja nõukogu kumbki poole kohtukuludest.
As has been held in paragraphs 44 to 47 and paragraph 67 of this judgment, the Court of First Instance misinterpreted Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 in deciding that the overriding public interest capable of justifying the disclosure of a document, must, as a rule, be distinct from the principles which underlie that regulation.
Nagu on selgitatud käesoleva kohtuotsuse punktides 44–47 ja punktis 67, tõlgendas Esimese Astme Kohus vääralt määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõiget 2, kui ta leidis, et ülekaalukas üldine huvi, mis võib õigustada dokumendi avalikustamist, peab üldreeglina erinema selle määruse aluseks olevatest põhimõtetest.
It is clear that the provisions of a legislative act must be applied in the light of the principles underlying it.
On ilmselge, et õigustloova akti sätteid tuleb kohaldada lähtudes põhimõtetest, mis on selle akti aluseks.
The first, fourth and fifth pleas
Esimene, neljas ja viies väide
As the second and third parts of the second plea and the third plea have been upheld and justify the judgment under appeal being set aside in so far as it relates to the refusal of access to the legal opinion in question and to the costs incurred by Mr Turco and the Council in relation to that action, there is no need to examine the first, fourth and fifth pleas submitted by Mr Turco in support of his appeal, since those pleas cannot result in that judgment being set aside to any greater extent.
Kuna tuleb nõustuda teise väite teise ja kolmanda osa ning kolmanda väitega, mis õigustab edasikaevatud kohtuotsuse tühistamist selles osas, mis käsitleb juurdepääsu keelamist asjaomasele õiguslikule arvamusele ning M. Turco ja nõukogu kohtukulusid, siis ei ole vaja läbi vaadata esimest, neljandat ja viiendat väidet, mille M. Turco oma apellatsioonkaebuse põhjendamiseks esitas, kuna need ei saa tingida selle kohtuotsuse tühistamist suuremas ulatuses.
The consequences of the partial setting aside of the judgment under appeal
Edasikaevatud kohtuotsuse osalise tühistamise tagajärjed
In accordance with the first paragraph of Article 61 of the Statute of the Court of Justice, if the Court quashes the decision of the Court of First Instance, it may itself give final judgment in the matter, where the state of the proceedings so permits.
Euroopa Kohtu põhikirja artikli 61 esimese lõigu kohaselt võib Euroopa Kohus teha Esimese Astme Kohtu otsuse tühistamise korral asja suhtes lõpliku kohtuotsuse, kui menetlusstaadium seda lubab.
That is the case here.
Käesolevas kohtuasjas on see nii.
The contested decision was adopted on the basis of a twofold error as regards, first, the existence of a general need for confidentiality as regards legal advice relating to legislative processes that is protected by the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, and, secondly, the view that the principles underlying that regulation cannot be regarded as an ‘overriding public interest’ within the meaning of Article 4(2) of that regulation.
Vaidlusaluse otsuse vastuvõtmisel on tehtud kaks viga, mis puudutavad esiteks üldist vajadust salastada õigusloomemenetlusega seotud õiguslikud arvamused määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 teise taandega tagatud kaitsest lähtudes, ja teiseks arvamust, et määruse aluseks olevaid põhimõtteid ei saa pidada „ülekaalukateks üldisteks huvideks” määruse artikli 4 lõike 2 tähenduses.
It follows from paragraphs 40 to 47, 56 to 68, 74 and 75 of this judgment that the pleas relied on by Mr Turco at first instance, claiming, first, that the Council erred in taking the view that there was a general need for confidentiality with regard to the opinions of its legal service relating to legislative procedures, that general need being protected by the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, and, second, that the Council did not properly ascertain whether, in the present case, there was an overriding public interest, are well founded.
Seega tuleneb käesoleva kohtuotsuse punktidest 40–47 ja 56–68 ning punktidest 74 ja 75, et on põhjendatud väited, millele M. Turco tugines esimeses kohtuastmes ja mille kohaselt esiteks leidis nõukogu ekslikult, et tema õigustalituse õigusloomemenetlusega seotud õiguslikud arvamused on üldiselt vaja salastada määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 teise taandega tagatud kaitsest lähtudes, ja teiseks ei kontrollinud nõukogu õiguspäraselt, kas käesolevas asjas esineb ülekaalukaid üldisi huve.
Consequently, the contested decision must be annulled.
Järelikult tuleb vaidlusalune otsus tühistada.
Under the first paragraph of Article 122 of the Rules of Procedure, where the appeal is well founded and the Court of Justice itself gives final judgment in the case, the
Kodukorra artikli 122 esimene lõik näeb ette, et kui apellatsioonkaebus on põhjendatud ja Euroopa Kohus teeb ise kohtuasjas lõpliku otsuse, otsustab ta kohtukulude
Court is to make a decision as to costs.
NÕUKOGU jaotuse.
Article 69 of the Rules of Procedure, which applies to appeal proceedings by virtue of Article 118 of those Rules, provides in its second paragraph that the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs, if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Sama kodukorra artiklis 69, mida artikli 118 alusel kohaldatakse apellatsioonkaebuste lahendamisel, on lõikes 2 sätestatud, et kohtuvaidluse kaotanud pool on kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud.
The first subparagraph of Article 69(4) provides that the Member States and the institutions which intervene in the proceedings are to bear their own costs.
Nimetatud artikli 69 lõike 4 esimese lõigu alusel kannavad menetlusse astuvad liikmesriigid ja institutsioonid ise oma kohtukulud.
Since the appeals have been successful, the Council must be ordered to pay the costs relating to the appeal incurred by the Kingdom of Sweden and by Mr Turco, as applied for in their pleadings.
Kuna apellatsioonkaebused on rahuldatud, tuleb nendega seotud kohtukulud vastavalt Rootsi Kuningriigi ja M. Turco nõuetele välja mõista nõukogult.
The Council and the other parties to the appeal are to bear their own costs relating to the proceedings on appeal.
Nõukogu ja teised apellatsioonimenetluse pooled kannavad oma sellega seotud kohtukulud ise.
Since the Court has, moreover, upheld the action brought by Mr Turco before the Court of First Instance, the Council must also be ordered to pay the costs incurred by Mr Turco in the proceedings at first instance, as applied for in Mr Turco’s pleadings at first instance.
Kuna Euroopa Kohus on rahuldanud nõuded, mille M. Turco esitas Esimese Astme Kohtus, tuleb nõukogult vastavalt M. Turco hagiavalduses esitatud nõudele välja mõista ka kohtukulud, mille hüvitamist ta taotles esimeses kohtuastmes toimunud menetluses.
The Council is to bear its own costs relating to the proceedings at first instance.
Nõukogu kannab ise oma kohtukulud, mis on seotud esimeses kohtuastmes toimunud menetlusega.
Sets aside the judgment of the Court of First Instance of the European Communities of 23 November 2004 in Case T-84/03 Turco v Council in so far as it relates to the decision of the Council of the European Union of 19 December 2002 refusing Mr Turco access to opinion No 9077/02 of the Council’s legal service concerning a proposal for a Council directive laying down minimum standards for the reception of applicants for asylum in
Tühistada Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu 23. novembri 2004. aasta otsus kohtuasjas T-84/03: Turco vs. nõukogu selles osas, mis puudutab Euroopa Liidu Nõukogu 19. detsembri 2002. aasta otsust, millega keelati M. Turcole juurdepääs nõukogu õigustalituse arvamusele nr 9077/02 nõukogu direktiivi vastuvõtmise ettepaneku kohta, milles nähti ette miinimumnõuded varjupaigataotlejate vastuvõtmiseks liikmesriikides, samuti
Annuls the decision of the Council of the European Union of 19 December 2002 refusing Mr Turco access to opinion No 9077/02 of the Council’s legal service;
Tühistada Euroopa Liidu Nõukogu 19. detsembri 2002. aasta otsus, millega keelati M. Turcole juurdepääs nõukogu õigustalituse arvamusele nr 9077/02.
Orders the Council of the European Union to pay the costs incurred by the Kingdom of Sweden in the appeal proceedings and those incurred by Mr Turco in the appeal proceedings and the proceedings at first instance which resulted in that judgment of the Court of First Instance of the European Communities;
Mõista Euroopa Liidu Nõukogult välja kohtukulud vastavalt Rootsi Kuningriigi apellatsioonimenetluses esitatud nõudele ja vastavalt M. Turco nõuetele, mis on esitatud nii selles menetluses kui ka esimeses kohtuastmes, mis lõppes Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu kõnealuse otsusega.
Orders the Kingdom of Denmark, the Kingdom of the Netherlands, the Republic of Finland, the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, the Council of the European Union and the Commission of the European Communities to bear their own costs relating to the appeal;
Taani Kuningriik, Madalmaade Kuningriik, Soome Vabariik, Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik, Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Ühenduste Komisjon kannavad ise oma kohtukulud seoses apellatsioonimenetlusega.
Orders the Council of the European Union to bear its own costs relating to the proceedings at first instance.
Euroopa Liidu Nõukogu kannab ise oma kohtukulud seoses menetlusega esimeses kohtuastmes.
Joined Cases C-341/06 P and C-342/06 P
Liidetud kohtuasjad C-341/06 P ja C-342/06 P
(Appeal — Proper conduct of the proceedings before the Court of First Instance — Judgment of the Court of First Instance — Quashed — Referral back to the Court of First Instance — Second judgment of the Court of First Instance — Composition of the Chamber hearing the case — State aid — Postal sector — Public undertaking entrusted with a service of general economic interest — Logistical and commercial assistance to a subsidiary — Subsidiary not operating in a reserved sector — Transfer of the express delivery business to that subsidiary — Concept of ‘State aid’ — Commission decision — Assistance and transfer not constituting State aid — Statement of reasons)
Apellatsioonkaebus – Esimese Astme Kohtus toimunud menetluse nõuetekohasus – Esimese Astme Kohtu otsus – Tühistamine – Asja tagasisaatmine esimesse kohtuastmesse – Esimese Astme Kohtu teine otsus – Kohtukoosseis – Riigiabi – Postisektor – Riigi osalusega äriühing, kellele on antud üldist majandushuvi esindava teenuse osutamine – Tütarettevõtjale osutatud logistiline ja ärialane abi – Tütarettevõtja, kes ei tegutse reserveeritud sektoris – Kullerpostitegevuse üleandmine sellele tütarettevõtjale – Mõiste „riigiabi” – Komisjoni otsus – Abistamine ja üleandmine, mille puhul ei ole tegemist riigiabiga – Põhjendamine
Opinion of Advocate General Sharpston delivered on 6 December 2007 . . . .
Kohtujurist E. Sharpstoni ettepanek, esitatud 6. detsembril 2007 . . . . . . .
Judgment of the Court (Grand Chamber), 1 July 2008 . . . . . . . . . . . .
Euroopa Kohtu otsus (suurkoda) 1. juuli 2008 . . . . . . . . . . . . . . . .
Community law — Principles — Fundamental rights — Observance ensured by the Court — Account to be taken of the European Convention on Human Rights — Right of every person to fair hearing
Ühenduse õigus – Põhimõtted – Põhiõigused – Tagamine Euroopa Kohtu poolt – Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga arvestamine – Igaühe õigus õiglasele menetlusele
(Art. 6(2) EU)
(EL artikli 6 lõige 2)
SUMMARY — JOINED CASES C-341/06 P AND C-342/06 P
KOKKUVÕTE – LIIDETUD KOHTUASJAD C-341/06 P JA C-342/06 P
Procedure — Intervention — Plea of inadmissibility not raised by the defendant — Inadmissible
Menetlus – Menetlusse astumine – Vastuvõetamatuse vastuväide, mida kostja ei esitanud – Vastuvõetamatus
(Statute of the Court of Justice, Art. 40, fourth para.)
(Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 40 neljas lõik)
Acts of the institutions — Statement of reasons — Obligation — Scope — Decision on the nature in terms of State aid of the provision by a parent company operating in a reserved market of logistical and commercial assistance to a subsidiary which does not operate in a reserved market
Institutsioonide aktid – Põhjendamine – Kohustus – Ulatus – Otsus selle kohta, kas klassifitseerida riigiabiks see, kui reserveeritud turul tegutsev emaettevõtja osutab reserveeritud turul mittetegutsevale tütarettevõtjale logistilist ja ärialast abi
(EC Treaty, Art. 92 (now, after amendment, Art. 87 EC) and Arts 93 and 190 (now Arts 88 EC and 253 EC))
(EÜ asutamislepingu artikkel 92 (muudetuna EÜ artikkel 87) ning artiklid 93 ja 190 (nüüd EÜ artiklid 88 ja 253))
State aid — Meaning — Transfer to a private-law subsidiary not operating in a reserved market of the client base of a service established by its parent company which does operate in a reserved market
Riigiabi – Mõiste – Reserveeritud turul tegutseva emaettevõtja loodud teenuse klientuuri üleandmine reserveeritud turul mittetegutsevale eraõiguslikule tütarettevõtjale
(EC Treaty, Art. 92(1) (now, after amendment, Art. 87(1) EC))
(EÜ asutamislepingu artikli 92 lõige 1 (muudetuna EÜ artikli 87 lõige 1))
State aid — Meaning — Logistical and commercial assistance provided by an undertaking entrusted with a service of general economic interest to its subsidiary
Riigiabi – Mõiste – Üldist majandushuvi pakkuvat teenust osutava ettevõtja poolt oma tütarettevõtjale antud logistiline ja ärialane abi
The fact that the same Judge in two successive formations in respect of the same case was entrusted with the duties of Judge-Rapporteur is, by itself, ir -relevant to the assessment of compliance with the requirement of impartiality, since those duties are performed in a collegiate formation of the Court.
Asjaolu, et samale kohtunikule, kes osaleb kahes järjestikuses koosseisus, antakse sama kohtuasja ettekandjakohtuniku ülesanded, on iseenesest tähtsusetu erapooletuse nõude järgimise hindamisel, kuna nimetatud ülesandeid täidetakse kollegiaalses kohtukoosseisus.
The right to a fair trial, which derives inter alia from Article 6(1) of the European Convention on Human Rights, constitutes a fundamental right which the European Union respects as a general principle under Article 6(2) EU and means that everyone must be en -titled to a fair and public hearing within a reasonable time by an independent and impartial tribunal established by law.
Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikli 6 lõikes 1 sätestatud õigus õiglasele kohtulikule arutamisele on põhiõigus, mida Euroopa Liit järgib EL artikli 6 lõike 2 alusel kui üldpõhimõtet, mis tähendab, et igaühel on õigus õiglasele ja avalikule asja arutamisele mõistliku aja jooksul sõltumatus ja erapooletus, seaduse alusel moodustatud kohtus.
Moreover, there are two aspects to the requirement of impartiality.
Lisaks hõlmab erapooletuse nõue kahte aspekti.
First, the members of the court themselves must be subjectively impartial, that is, none of its members must show bias or personal prejudice, there being a presumption of personal impartiality in the absence of evidence to the contrary.
Esiteks peab kohus olema subjektiivselt erapooletu, mis tähendab et ükski selle liikmetest ei ilmuta erapoolikust ega isiklikke eelarvamusi; isiklikku erapooletust eeldatakse kuni vastupidise tõendamiseni.
Second, the court must be objectively impartial, that is to say, it must offer guarantees sufficient to exclude any legitimate doubt in this respect.
Teiseks peab kohus olema objektiivselt erapooletu, see tähendab, et ta peab pakkuma piisavaid tagatisi õiguspärase kahtluse välistamiseks.
In that regard, the fact that the same Judge sits in two Chambers hearing and determining the same
Niisugune asjaolu iseenesest, et sama kohtunik osaleb kahes kohtukoosseisus,