natgillin/translations-raw huggingface dataset:
First, the appellant claims that the Court of First Instance merely analysed the
Esiteks väidab hageja, et Esimese Astme Kohus analüüsis ainult eraldi elementide
EUROHYPO v OHIM name ‘BABY-DRY’, the individual elements are much more clearly emphasised by the hyphen than in EUROHYPO.
Peale selle on hageja arvates nimetuses „BABYDRY” üksikud elemendid sidekriipsuga veelgi selgemini esile toodud kui nimetuses EUROHYPO.
In the latter, the graphic fusion of the two elements to form a particular combination of words is much more distinct.
Viimases on hageja arvates kahe elemendi graafiline ühendatus erilise sõnaühendi moodustamiseks palju ilmsem.
registration if the compound word has become part of everyday language and has acquired its own meaning.
ning see on omandanud iseseisva tähenduse.
That criterion is relevant in the context of Article 7(1)(c) of the regulation as regards the possibility of a requirement of availability, but it is not a criterion that applies to the interpretation of Article 7(1)(b) for the purpose of establishing distinctive character, that is, whether the mark is capable of being perceived by the public as indicating the commercial origin.
See kriteerium on hageja arvates asjakohane määruse artikli 7 lõike 1 punkti c raames seeetõttu, et märk peab jääma vabalt kasutatavaks, kuid see ei ole kohaldatav nimetatud artikli ja lõike punkti b tõlgendamiseks eristusvõime kindlakstegemisel, nimelt selle kindlakstegemisel kas kaubamärk tähistab avalikkuse jaoks kaubanduslikku päritolu.
In applying that criterion, which relates solely to Article 7(1)(c) of the regulation, as a reason for its decision to dismiss the action, the Court of First Instance incorrectly interpreted Article 7(1)(b) of the regulation.
Kohaldades registreerimisest keeldumise otsuse põhjendamiseks seda, ainult määruse artikli 7 lõike 1 punktiga c seonduvat kriteeriumi, on Esimese Astme Kohus hageja arvates määruse artikli 7 lõike 1 punkti b valesti tõlgendanud.
OHIM argues that the Court of First Instance, in paragraph 54 et seq. of the judgment under appeal, assessed the overall impression produced by the trade mark and took the view, like the Board of Appeal, that the combination of the two descriptive elements does not create an impression that is more than the sum of its parts.
Ühtlustamisamet märgib, et Esimese Astme Kohus hindas vaidlustatud kohtuotsuse punktis 54 ja järgmistes, kaubamärgist tekkivat tervikmuljet ja leidis nagu apellatsioonikodagi, et kahe kirjeldava elemendi kombinatsioon ei loo muljet, mis piisavalt erineks nende elementide summa jäetavast muljest.
As to whether the substance of the result of the assessment of the trade mark as a whole is vindicated, this is a question that can no longer be the subject of review at the stage of appeal proceedings.
Mis puutub sellesse, kas kaubamärgi hindamise tulemus on tervikuna sisuliselt põhjendatud, siis seda ei saa apellatsiooniastmes enam kontrollida.
OHIM also states that the Court of First Instance concluded that the structure of the word combination is not unusual and therefore that it is not comparable to the sign ‘BABY-DRY’.
Ühtlustamisamet märgib samuti, et Esimese Astme Kohus järeldas, et sõnaühendi struktuur ei ole ebatavaline ning ei ole seega võrreldav tähisega „BABY-DRY”.
Secondly, the appellant takes the view that the judgment of the Court of First Instance was based on the use of a criterion according to which a trade mark comprising descriptive elements may be capable of
Teiseks leiab hageja, et Esimese Astme Kohtu otsus põhineb kriteeriumi kasutamisel, mille kohaselt võib kirjeldavatest elementidest koosnevat kaubamärki pidada registreerimisnõuetele vastavaks, kui liitsõna on hakatud kasutama igapäevases kõnes
The appellant adds that the Court of First Instance erred in the application of this criterion by stating in paragraph 55 of the judgment that the appellant had not established that the compound word at issue had acquired its own meaning and by denying on that basis that it was sufficiently distinctive.
Hageja lisab, et Esimese Astme Kohus tegi vea selle kriteeriumi kohaldamisel, kui ta kinnitas kohtuotsuse punktis 55, et hageja ei olnud tõendanud, et vaidlusalune liitsõna on omandanud iseseisva tähenduse ja hinnates seetõttu, et sellel sõnal ei ole piisavat eristusvõimet.
According to the appellant, the overall sign EUROHYPO fulfils the criterion of having its own meaning.
Hageja on seisukohal, et tähis EUROHYPO tervikuna täidab iseseisva tähenduse kriteeriumi.
Even if it were to be accepted that the individual elements ‘euro’ and ‘hypo’ are actually understood as a descriptive indication of the European currency and of the word ‘hypothek’ (mortgage), the word ‘eurohypo’ is more likely to be understood by the German public as an abbreviation of ‘Europäische Hypothekenbank’ (‘European mortgage bank’) — apart merely from being an indication of the appellant as the undertaking of origin — and therefore in a sense is more than the sum of the currency ‘euro’ and the idea of ‘hypothek’. This is, moreover,
Kui oletada, et eraldi elemente „euro” ja „hypo” mõistetakse tõepoolest Euroopa vääringut ja hüpoteeki kirjeldavate tähistena, oleks tõenäolisem, et saksakeelne avalikkus mõistab sõna „eurohypo” lühendina sõnadest „Europäische Hypothekenbank” („Euroopa hüpoteegipank”) — või ainult lihtsalt viitena hagejale kui etevõtjale kellelt see pärineb — st tähenduses, mis ületab vääringu „euro” ja mõiste
sign normally falls within the scope of both rules.
Kirjeldav tähis kuulub tema arvates seega tavaliselt nende kahe sätte kohaldamisalasse.
Therefore it is self-evident that the rules identified in the caselaw concerning Article 7(l)(c) of the regulation with regard to findings on the descriptiveness of a compound word are equally applicable to the analysis of a descriptive term in the context of Article 7(1)(b) of the regulation, in so far as the criterion for examining both rules is the relevant public’s perception.
Seega on kohtupraktikas määruse artikli 7 lõike 1 punkti c osas liitsõna kirjeldava iseloomu tuvastamise kohta määratletud eeskirjad kohaldatavad ka kirjeldava tähise analüüsile määruse artikli 7 lõike 1 punkti b raames, kuivõrd nende kahe õigusnormi alusel kontrollimise kriteeriumiks on asjaomase avalikkuse taju.
The appellant fails to show why the different public interest that underlies each of the rules should lead to a different interpretation of the criterion of the descriptive term, depending on the rule at issue.
Ta leiab, et hageja ei ole näidanud, miks tuleks nende sätete aluseks olevate erinevate üldiste huvide tõttu kirjeldava sõna kriteeriumi lähtuvalt nendest sätetest erinevalt tõlgendama.
OHIM considers that the question whether the consumer will perceive a word as descriptive precisely does not depend on the protection which the rule to be applied seeks to achieve.
Ühtlustamisamet leiab, et see, kas tarbija tajub sõna kirjeldavana, ei sõltu täpselt kohaldatava sätte kaitseeesmärgist.
Furthermore, the appellant appears to share this point of view, since it would like to transpose the caselaw in BABY-DRY, handed down in the context of Article 7(l)(c) of the regulation, to the present case.
Hageja näib pealegi jagavat seda seisukohta, sest tema soovib käesoleval juhul kohaldada määruse artikli 7 lõike 1 punkti c raames tehtud „BABYDRY” kohtuotsusest tulenevat kohtupraktikat.
Finally, the appellant states that, while the public interest underlying Article 7(1) (b) of the regulation is based on the need not to restrict unjustifiably the availability of the sign for other operators which market goods or services such as those in respect of which registration is sought, the public interest which Article 7(1)(c) of the regulation is designed to protect is clearly based on the requirement that the sign may be freely used by all.
Hageja märgib lõpuks, et kui määruse artikli 7 lõike 1 punkti b taustaks olev üldine huvi viitab vajadusele mitte piirata õigustamatult tähise vabalt kasutamist teiste ettevõtjate jaoks, kes turustavad selliseid tooteid või teenuseid, mille registreerimist taotleti, siis määruse artikli 7 lõike 1 punkti c taustaks olev üldine huvi põhineb määravalt vajadusel, et kõik võiksid tähist vabalt kasutada.
Thus, by examining in passing the ground for refusal set out in subparagraph (c) in examining subparagraph (b), without distinguishing between the different types of public interest, the Court of First Instance incorrectly interpreted Article 7(l)(b).
Seega kontrollides nagu muuseas punkti b kontrollimise raames punktis c sätestatud keeldumispõhjust, tegemata vahet erinevat laadi üldistel huvidel, tõlgendas Esimese Astme Kohus hageja arvates valesti artikli 7 lõike l punkti b.
On this subject, the appellant refers to paragraph 36 of the judgment in SAT.1 v OHIM. 7
Hageja viitab sellega seoses kohtuotsuse SAT.1 vs. Siseturu Ühtlustamise Amet 7 punktile 36.
According to OHIM, the scope of the rules set out in Article 7(1)(b) overlaps with that of the rules set out in Article 7(1) (c) of the regulation. Thus a descriptive
Ühtlustamisamet on seisukohal, et määruse artikli 7 lõike 1 punktide b ja c
In response to the appellant, which states that the Board of Appeal simply maintained,
Hageja märkusele, et apellatsioonikoda piirdus kinnitamisega, kuid ei tõendanud,
7 — Cited in footnote 5.
7 — Eespool viidatud.
10 but without establishing, that the word ‘eurohypo’ taken as a whole is just as descriptive as the sum of the elements ‘euro’ and ‘hypo’, OHIM states that it is not under a duty to provide evidence, but only a duty to state reasons.
10 et sõna „eurohypo” on tervikuna võetuna täpselt sama kirjeldav kui elementide „euro” ja „hypo” summa, väidab ühtlustamisamet vastu, et tal ei ole tõendamiskohustust, vaid ainult põhjendamiskohustus.
In this case, as the judgment under appeal points out in paragraph 20, the Board of Appeal analysed not only the meaning of the elements ‘euro’ and ‘hypo’ but also the possible meanings of the compound word ‘eurohypo’.
Käesoleval juhul ei uurinud apellatsioonikoda, nagu on ka märgitud vaidlustatud kohtuotsuse punktis 20, mitte üksnes elementide „euro” ja „hypo” tähendust, vaid ka liitsõna „eurohypo” võimalikke tähendusi.
In particular, the Board of Appeal states, in paragraph 14 of the contested decision, that this word will, for the German consumer, denote financial transactions guaranteed by securities and financing, notably in property affairs but also in other spheres where securities are needed.
Apellatsioonikoda märkis nimelt vaidlustatud otsuse punktis 14, et see termin tähistab saksa keelt kõneleva tarbija jaoks kinnisasjaga tagatud finantstehinguid ja finantseerimist, eelkõige kinnisvaratehingutes, aga ka teistes valdkondades, kus on vaja kinnisasja tagatisi.
11In paragraph 16, the Board of Appeal states that the Court of Justice’s solution in Proctor & Gamble v OHIM 12cannot be accepted in this case, since this judgment considered the unusual word order crucial to declaring 10 — Case T-185/02 Ruiz-Picasso and Others v OHIM — DaimlerChrysler (PICARO) [2004] ECR II-1739, para- graph 29.
11Punktis 16 selgitab apellatsioo- nikoda, et Euroopa Kohtu otsuse Procter & Gamble vs. Siseturu Ühtlustamise Amet 12 lahendust ei saa antud juhul kohaldada, kuna selles kohtuotsuses peeti otsustavaks sõnade 10 — Esimese Astme Kohtu 22. juuni 2004. aasta otsus kohtuasjas T-185/02: Ruiz-Picasso jt vs. Siseturu Ühtlustamise Amet — DaimlerChrysler (PICARO) (EKL 2004, lk II-1739, punkt 29).
Under Article 74(1) of the regulation, OHIM examiners and, on appeal, the Boards of Appeal of OHIM are required to examine the facts of their own motion in order to determine whether the mark applied for falls under one of the grounds for refusal of registration laid down in Article 7 of the regulation.
Vastavalt määruse artikli 74 lõikele 1 peavad ühtlustamisameti kontrollijad ja edasikaebamise korral ühtlustamisameti apellatsioonikoda kontrollima faktilisi asjaolusid omal algatusel, et teha kindlaks, kas mõni sama määruse artiklis 7 toodud registreerimisest keeldumise põhjus käib selle kaubamärgi kohta, mille registreerimist taotletakse.
8However, this provision clearly does not state in what way OHIM is to carry out this examination of the facts.
8 Tuleb siiski tõdeda, et selles sättes ei täpsustata, kuidas ühtlustamisamet peab seda kontrollima.
It is evident from the caselaw of the Court of First Instance, as the judgment under appeal in this case points out in paragraph 19, that the Board of Appeal is not obliged to justify its action by the production of evidence.
Esimese Astme Kohtu praktikast tuleneb, nagu märgitakse käesolevas apellatsioonkaebuses vaidlustatud kohtuotsuse punktis 19, et apellatsioonikoda ei pea oma otsust õigustama tõendusmaterjali esitamisega.
9It is also clear from the caselaw of the Court of First Instance that the Board of Appeal may base its analysis on facts arising from practical experience generally acquired from the marketing of general consumer goods which are likely to be known by anyone and are in
9Esimese Astme Kohtu praktikast tuleneb ühtlasi, et apellatsioonikoda võib oma analüüsis tugineda laiatarbekaupade turundamisel üldiselt omandatud
8 — Case C-25/05 P Storck v OHIM [2006] ECR I-5719, paragraph 50, and Case C-273/05 P OHIM v Celltech [2007] ECR I-2883, paragraph 38.
8 — Euroopa Kohtu 22. juuni 2006. aasta otsus kohtuasjas C-25/05 P: Storck vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (EKL 2006, lk I-5719, punkt 50) ja 19. aprilli 2007. aasta otsus kohtuasjas C-273/05 P: Siseturu Ühtlustamise Amet vs. Celltech (ELK 2007, lk I-2883, punkt 38).
9 — Case T-289/02 Telepharmacy Solutions v OHIM (TELEPHARMACY SOLUTIONS) [2004] ECR II-2851, paragraph 54, and Case T-19/04 Metso Paper Automation v OHIM (PAPERLAB) [2005] ECR II-2383, paragraph 34.
9 — Esimese Astme Kohtu 8. juuli 2004. aasta otsus kohtuasjas T-289/02: Telepharmacy Solutions vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (TELEPHARMACY SOLUTIONS) (EKL 2004, lk II-2851, punkt 54) ja 22. juuni 2005. aasta otsus kohtuasjas T-19/04: Metso Paper Automation vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (PAPERLAB) (EKL 2005, lk II-2383, punkt 34).
12 — Cited in footnote 6.
12 — Eespool viidatud kohtuotsus.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-304/06 P that ‘BABY-DRY’ (instead of dry baby) was not descriptive of babies’ nappies; there is no such unusual 13 sequence of words in the present case.
KOHTUJURIST TRSTENJAKI ETTEPANEK – KOHTUASI C-304/06 P järjekorda, mis oli ebatavaline, ja mille tõttu tuvastati, et „BABYDRY” (dry baby asemel) ei ole beebimähkmete suhtes kirjeldav; sellist ebatavalist sõnade järjekorda 13aga antud juhul ei esine.
14 that the elements concerned, which are not distinctive if viewed alone, also cannot become distinctive when they are combined, instead of basing its assessment on the average consumer’s perception of this combination as a whole.
14 et asjaomased elemendid, mis eraldivõetuna ei ole eristavad, ei saa muutuda eristavaks ka ühendatult, selle asemel, et võtta hindamisel aluseks see kuidas keskmise tarbija tajub sellist kombinatsiooni tervikuna.
The appellant’s first ground of appeal should therefore be rejected. 15
Hageja esimese väitega ei saa seega nõustuda. 15
B — The second ground of appeal
B. Teine väide
It should be borne in mind first of all that the Court of First Instance has exclusive jurisdiction to make findings of fact, save where a substantive inaccuracy in its findings is attributable to the documents submitted to it, and to appraise those facts.
Kõigepealt tuleb meenutada, et Esimese Astme Kohtul on ainupädevus ühelt poolt tuvastada fakte, kui tema järelduste sisulise ebaõigsuse põhjuseks ei ole toimiku materjalid, mis talle esitati, ja teiselt poolt neid fakte hinnata.
That appraisal thus does not, save where the clear sense of the evidence produced before it has been distorted, constitute a point of law which is subject, as such, to review by the Court of Justice on appeal. 16
Välja arvatud juhul, kui kohtule esitatud tõendeid on moonutatud, ei ole nende faktide ja tõendite hindamine seega niisugune õigusküsimus, mis kuuluks Euroopa Kohtu poolt apellatsiooni korras läbivaatamisele. 16
The appellant first criticises the Court of First Instance for relying on the argument
Hageja heidab kõigepealt Esimese Astme Kohtule ette, et viimane tugines eeldusele,
It should also be borne in mind that, as regards a trade mark comprising words, the possible distinctiveness of each of its terms or elements, taken separately, may be assessed, in part, but must, in any event, depend on an appraisal of the whole which they comprise.
Tuleb ühtlasi meenutada, et mis puutub sõnadest moodustatud kaubamärki, siis selle võimalikku eristusvõimet võib osaliselt hinnata iga sõna või elementi eraldi võttes, kuid igal juhul peab see sõltuma nende moodustatava terviku hindamisest.
Indeed, the mere fact that each of those
Üksnes asjaolu, et selle elementidel puudub eraldi võttes eristusvõime, ei välista seda, et
15 — In OHIM v Celltech, cited in footnote 8, the Court of Justice confirmed the judgment of the Court of First Instance, which held that the Board of Appeal should have established, for example by referring to scientific literature, the correctness of the findings on the basis of which it held that the mark CELLTECH is descriptive, while the Board of Appeal had found that ‘the combination “CELLTECH” will immediately and unambiguously be perceived by the relevant consumer [specialists and average consumers] as designating activities in the field of cell technology and products, apparatus and equipment used in connection with or resulting from such activities’.
15 — Eespool viidatud kohtuotsuses Siseturu Ühtlustamise Amet vs. Celltech kinnitas Euroopa Kohus Esimese Astme Kohtu otsust, milles tuvastati, et apellatsioonikoda oleks pidanud tõendama, näiteks teadsulikule kirjandusele viidates, nende järelduste paikapidavust, mille alusel ta otsustas, et kaubamärk CELLTECH on kirjeldav, kuigi apellatsioonikoda oli leidnud, et „asjaomane tarbija (eriala asjatundjad ja keskmine tarbija) tajub ühendit CELLTECH vahetult ja üheselt mõistetava sõnana, mis tähistab rakutehnoloogia valdkonda kuuluvat tegevust, ning selle tegevuse raames kasutatavaid või selle tulemiks olevaid kaupu”.
In this case, however, there cannot properly speaking be any ‘scientific proof’ to be adduced; assessing the word ‘eurohypo’ necessarily supposes a subjective assessment.
Antud juhul aga ei saa siin sõna otseses mõttes „teaduslikke tõendeid” tuua; sõna „eurohypo” hindamine on paratamatult subjektiivne.
16 — See, inter alia, Case C-449/99 P EIB v Hautem [2001] ECR I-6733, paragraph 44; Case C-104/00 P DKV v OHIM [2002] ECR I-7561, paragraph 22; Case C-173/04 P Deutsche SiSi-Werke v OHIM [2006] ECR I-551, paragraph 35; Case C-240/03 P Comunità montana della Valnerina v Commission [2006] ECR I-731, paragraph 63; Case C-206/04 P Mülhens v OHIM [2006] ECR I-2717, paragraph 41; Storck v OHIM, cited in footnote 8, paragraph 40; Case C-412/05 P Alcon v OHIM [2007] ECR I-3569; and Case C-334/05 P OHIM v Shaker [2007] ECR I-4529.
16 — Vt eelkõige 2. oktoobri 2001. aasta otsus kohtuasjas C-449/99 P: EIP vs. Hautem (EKL 2001, lk I-6733, punkt 44); 19. septembri 2002. aasta otsus kohtuasjas C-104/00 P: DKV vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (EKL 2002, lk I-7561, punkt 22); 12. jaanuari 2006. aasta otsus kohtuasjas C-173/04 P: Deutsche SiSi-Werke vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (EKL 2006, lk I-551, punkt 35); 19. jaanuari 2006. aasta otsus kohtuasjas C-240/03 P: Comunità montana della Valnerina vs. komisjon (EKL 2006, lk I-731, punkt 63); 23. märtsi 2006. aasta otsus kohtuasjas C-206/04 P: Mülhens vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (EKL 2006, lk I-2717, punkt 41); 22. juuni 2006. aasta otsus kohtuasjas C-25/05 P: Storck vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (EKL 2006, lk I-5719, punkt 40); 26. aprilli 2007. aasta otsus kohtuasjas C-412/05 P: Alcon vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (ELK 2007, lk I-3569) ja 12. juuni 2007. aasta otsus kohtuasjas C-334/05 P: Siseturu Ühtlustamise Amet vs. Shaker (ELK 2007, lk I-4529).
17 the mere sum of its parts: that assumes either that because of the unusual nature of the combination in relation to the goods or services the word creates an impression which is sufficiently far removed from that produced by the mere combination of meanings lent by the elements of which it is composed, with the result that the word is more than the sum of its parts, or that the word has become part of everyday language and has acquired its own meaning, with the result that it is now independent of its elements.
17 kas seda, et kombinatsiooni tavapäratu olemuse tõttu kaupade või teenuste suhtes loob sõna sellise mulje, mis on piisavalt erinev sellest, mis tuleneb selle moodustavate osade tähenduste lihtsast ühendamisest, ületades seega selle moodustavate osade summa, või seda, et sõna on hakatud kasutama igapäevases kõnes, mistõttu on see omandanud iseseisva tähenduse selliselt, et edaspidi on see sõltumatu selle moodustavatest osadest.
The Court of First Instance first of all stated, in paragraph 51 of the judgment under appeal, that the Board of Appeal had rightly observed that the public concerned perceived ‘euro’, in the financial field, as the currency which is in circulation in the European Union and which describes that monetary area or also, as the appellant claims, as the abbreviation of the word ‘Europe’.
Esimese Astme Kohus märkis kõigepealt vaidlustatud kohtuotsuse punktis 51, et apellatsioonikoda on õigesti järeldanud, et asjaomane avalikkus tajub finantsvaldkonnas elementi „euro” Euroopa Liidus käibel oleva valuutana ja seda valuutatsooni kirjeldavana või ka, nagu hageja märgib, sõna „Euroopa” lühendina.
That element therefore designates, according to the Court of First Instance, at least in one of its possible meanings, a characteristic of the financial services in question.
See element tähistab seega Esimese Astme Kohtu arvates vähemalt ühes selle võimalikes tähendustes asjaomaste kaupade või teenuste omadust.
The Court of First Instance next stated, in paragraph 52 of the judgment under appeal, that the Board of Appeal had rightly held that in the context of financial services ‘hypo’ was understood by the average consumer as an abbreviation of the term ‘hypothek’.
Esimese Astme Kohus märkis seejärel vaidlustatud kohtuotsuse punktis 52, et apellatsioonikojal oli õigus selles, et finantsteenuste raames mõistab keskmine tarbija elementi „hypo” kui lühendit sõnast „hüpoteek”.
The Court of First Instance concluded from this, in paragraph 55, that, first, the word sign EUROHYPO is a straightforward combination of two descriptive elements, which does not create an impression sufficiently far removed from that produced by the mere combination of the elements of which it is composed to amount to more than the sum of its parts and that, secondly, the appellant did not show that that compound word had become part of everyday language and had acquired a meaning of its own, but argued, to the contrary, that the word sign EUROHYPO has not become part of everyday German for describing financial services.
Esimese Astme Kohus järeldas sellest punktis 55, et tähis EUROHYPO on ühelt poolt lihtne kahest kirjeldavast elemendist koosnev kombinatsioon, mis ei loo nimetatud elementide summa ületamiseks piisavalt erinevat muljet sellest, mis tuleneb selle moodustavate osade lihtsast ühendamisest, ning et teiselt poolt ei ole hageja tõendanud, et seda liitsõna on hakatud kasutama igapäevases kõnes ja et see on omandanud iseseisva tähenduse, vaid väidab vastupidi, et sõnalist tähist EUROHYPO ei kasutata saksa keeles igapäevases kõnes finantsteenuste kirjeldamiseks.