natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The complainant is not seeking information about the transfer of Euro banknotes from the territory of one participating Member State to another, nor about the ECB’s decisions or criteria concerning such transfers.
Kaebuse esitaja ei soovi teavet euro pangatähtede veo kohta ühe osaleva liikmesriigi territooriumilt teisele ega EKP otsuste ega kriteeriumide kohta, mis selliseid vedusid puudutavad.
In rejecting the complainant’s confirmatory application, the ECB cited the first and fourth indents of Article 4 of Decision ECB/1998/12.
Jä es kaebuse esitaja kordustaotluse rahuldamata, viitas EKP otsuse EKP/1998/12 artikli 4 esimesele ja neljandale alapunktile.
The fourth indent concerns the protection of the ECB’s financial interests.
Neljas alapunkt puudutab EKP finantshuvide kaitset.
However, it appears from the ECB’s opinion that it intended to cite not the fourth, but the fi h, indent.
Näib aga, et EKP kavatses osutada viiendale, mist e neljandale alapunktile.
This concerns the “protection of confidentiality as requested by any natural or legal person who supplied any of the information contained in the document or as required by the law applicable to such person.”
See puudutab ”konfidentsiaalsuse kaitset, mida taotles dokumendis sisalduva mis tahes teabe esitanud füüsiline või juriidiline isik või mis on e e nähtud kõnealuse isiku suhtes kohaldatava õigusega.”
The ECB’s opinion mentions that other parties responsible for and or involved with stocks and transportation (e.g. police and military forces in a number of Euro area Member States) have asked the ECB to keep such information confidential.
EKP märgib oma arvamuses, et varude ja vedude eest vastutavad ja/või varude ja vedudega tegelevad muud osapooled (näiteks mitme europiirkonna liikmesriigi politsei ja kaitsejõud) on palunud EKP-l taolist teavet konfidentsiaalsena hoida.
However, parties such as police and military forces, are not “persons who supplied any of the information.”
Politsei ja kaitsejõud ei ole aga sellised ”isikud, kes teabe esitasid”.
Therefore, the fi h indent cannot apply to them.
Seetõ u ei rakendu viies alapunkt nende suhtes.
Furthermore, confidentiality does not arise simply by virtue of a person requesting it.
Pealegi ei piisa konfidentsiaalsuse kaitseks lihtsalt seda taotleva isiku soovist.
There has to be actual confidentiality within the meaning of Article 8 of Regulation 2533/98.35 For such purposes, the national central banks (NCBs) are not “reporting agents” but collectors of information pursuant to their obligations under Articles 5.1 and 5.2 of the Statute of the ESCB and ECB.
Tegemist peab olema tegeliku konfidentsiaalsusega määruse nr 2533/98 artikli 8 tähenduses.35 Selles tähenduses ei ole riikide keskpangad ”andmeesitajad”, vaid EKPS ja EKP põhikirja artiklites 5.1 ja 5.2 sätestatud kohustuste kohaselt informatsiooni kogujad.
Therefore, although the information would, by its nature, allow the NCBs to be identified, it would not be confidential. dential.
Seetõ u, isegi kui teave võimaldaks oma olemuse tõ u riikide keskpanku identifitseerida, ei oleks see konfidentsiaalne. dentsiaalne.
As regards the issue of security, the complainant points out that variations in country-specific stocks of Euro banknotes would not normally lead to transfers of banknotes between national central banks and that Article 3 (4) of Decision ECB/2001/15 makes clear that such transfers are the exception and not the rule.36 Therefore, it cannot be concluded, from data on country-specific stocks or variations in them, either that such transfers have occurred or that exceptional circumstances, giving rise to future transfers, have arisen.
Julgeolekuaspektidega seoses märgib kaebuse esitaja, et riikide euro pangatähtede varude kõikumised ei tähenda üldjuhul pangatähtede ülekandmist riikide keskpankade vahel ja et otsuse EKP/2001/15 artikkel 3 lõige 4 sätestab sõnaselgelt, et niisugune ülekandmine on pigem erand ja mist e reegel.36 Seetõ u ei saa riikide varude või nende muutuste andmete alusel järeldada ei seda, et niisugused ülekanded on toimunud, ega seda, et on esile kerkinud erakorralised asjaolud, mis võiksid tingida niisuguste ülekannete toimumise tulevikus.
Even if such conclusions could be drawn, no trends could be identified because exceptional circumstances are, by definition, not subject to trends.
Ja isegi kui selliseid järeldusi võiks teha, ei ole võimalik reeglipärasusi näha, sest erakorralised asjaolud ei kujunda juba loomu poolest reeglipärasusi.
Council Regulation (EC) No 2533/98 of 23 November 1998 concerning the collection of statistical information by the European Central Bank, 1998 OJ L 318/8.
NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 2533/98 statistilise teabe kogumise kohta Euroopa Keskpanga poolt, 1998 EÜT L 318/8.
Decision of the European Central Bank of 6 December 2001 on the issue of euro banknotes (ECB/2001/15) 2001 OJ L 337/52: “NCBs shall not transfer euro banknotes accepted by them to other NCBs and shall keep such euro banknotes available for reissue.
Euroopa Keskpanga 6. detsembri 2001. aasta otsus euro pangatähtede emisiooni kohta (EKP/2001/15) 2001 EÜT L 337/52: “Riikide keskpangad ei kanna enda vastuvõetud euro pangatähti üle teiste riikide keskpankadele ning hoiavad need kasutatavana kordusemissiooniks.
As an exception, and in accordance with any rules laid down by the Governing Council of the ECB: (...) (b) euro banknotes held by NCBs may, for logistical reasons, be redistributed in bulk within the Eurosystem.”
Erandkorras ja kooskõlas võimalike EKP nõukogu sätestatud eeskirjadega: (...) (b) riikide keskpankade valduses olevad euro pangatähed võib logistilistel põhjustel eurosüsteemi raames partiidena ümber jaotada.”
Statistics about stocks and flows of Euro banknotes
Euro pangatähtede varusid ja liikumist puudutav statistika
1.1 The complainant contests the rejection by the European Central Bank (ECB) of his confirmatory application for access to statistics about stocks and flows of Euro banknotes.
1.1 Kaebuse esitaja vaidlustab EKP poolt tema kordustaotluse rahuldamata jätmise, millega ta taotles juurdepääsu euro pangatähtede varusid ja liikumist puudutavale statistikale.
The complainant argues that none of the exceptions contained in Article 4 of Decision ECB/1998/1237 applies to the statistics to which he claims access.
Kaebuse esitaja väidab, et ükski EKP/1998/12 otsuse artiklis 4 sisalduv erand ei puuduta statistikat, millele tema juurdepääsu soovib.37
1.2 The ECB argues that it has provided the complainant with the most recent information on aggregated volumes of Euro banknotes in circulation and in stock, broken down by denomination.
1.2 EKP väidab vastu, et andis kaebuse esitajale kõige värskemad koondandmed käibel ja varuks olevate euro pangatähtede koguste kohta nominaalväärtuse kaupa.
Disclosure of statistics about stocks and flows of Euro banknotes in the territories of different Euro area Member States could undermine the interests set out in Article 4 of Decision ECB/1998/12, because it could jeopardise the security of both the storage of banknotes and their subsequent transfer between national central banks.
Kui avalikkusele tehtaks teatavaks andmed pangatähtede varude ja liikumise kohta erinevate europiirkonna riikide territooriumidel, võib see kahjustada EKP/1998/12 otsuse artiklis 4 sätestatud huve, sest võib seada ohtu nii pangatähtede hoidmise, kui ka nende liikumise riikide keskpankade vahel.
This reasoning also applies to information on past transports, since this kind of information may a ract significant criminal a ention.
See kehtib ka varemtoimunud vedusid puudutava informatsioon suhtes, sest see võib tekitada olulist huvi kuritegelikes ringkondades.
In light of the above security concerns, the national central banks and other parties such as police and military forces have asked the ECB to keep such information confidential. dential.
Arvestades ülaltoodud julgeolekualaseid kaalutlusi on riikide keskpangad ning muud osapooled (näiteks politsei ja kaitsejõud) palunud EKP-l taolist teavet konfidentsiaalsena hoida.
Moreover, according to the ECB, information on stocks and flows of banknotes in different Member States could be misinterpreted, leading to a false assessment of the availability of certain banknote denominations.
Lisaks on EKP arvates olemas risk, et pangatähtede varude ja liikumise andmeid võidakse erinevates liikmesriikides valesti tõlgendada ja teha seetõ u ekslikke järeldusi teatud nominaalväärtusega pangatähtede piisavuse kohta.
This could prompt the general public and retailers to hoard certain banknote denominations, thus leading to a shortage of such denominations thus creating, in effect, a self-fulfilling prophecy.
Selle tagajärjel võivad avalikkus ja jaemüüjad hakata teatud nominaalväärtusega pangatähti tagavaraks koguma, põhjustades nõnda nende nappuse ja aidates nõnda ise oma ennustusel täide minna.
This argument would also hold true were country-specific stock data to be published a er their actual availability, because certain trends could still be identified. ed.
See argument kehtib ka riikide varude andmete avaldamise kohta tagantjärele, sest sellestki on võimalik teatud reeglipärasusi välja lugeda.
Also according to the ECB, based on the past experience of Eurosystem national central banks, such information might worry the public unnecessarily and therefore lead to irrational behaviour.
Samuti arvab EKP eurosüsteemi riikide keskpankade varasema kogemuse põhjal, et niisugune teave võib avalikkust liialt muretsema panna ja seetõ u ebaratsionaalselt käituma suunata.
1.3 In observations on the ECB’s opinion, the complainant clarifies that he seeks data on country-specific stocks; i.e. the value of Euro banknotes in circulation from time to time within the territory of each of the participating Member States, expressed either in absolute terms or in relative terms, as proportions of the aggregate value of Euro banknotes in circulation in the Euro area.
1.3 Märkustes EKP arvamuse kohta täpsustas kaebuse esitaja, et soovib saada informatsiooni varude kohta riikide kaupa, see tähendab teatud ajahetkel iga eurosüsteemi liikmeriigi territooriumil käibel olevate euro pangatähtede väärtust, väljendatuna kas absoluutarvudes või suhtena europiirkonnas käibel olevate euro pangatähtede koguväärtusest.
According to the complainant, the ECB is not entitled to rely on the exception concerning requests for confidentiality contained in the fi h indent of Article 4 of Decision ECB/1998/12.
Kaebuse esitaja arvates ei saa EKP tugineda konfidentsiaalsuse taotlusi puudutavale erandile vastavalt otsuse EKP/1998/12 artikli 4 viiendale alapunktile.
As regards the issue of security, no information on transfers of Euro banknotes can be derived from data on country-specific stocks or variations in them.
Julgeolekuaspektidega seoses märgib kaebuse esitaja, et riikide euro pangatähtede varude või nende kõikumiste andmetest ei ole võimalik välja lugeda nende ülekandmise andmeid.
If accepted, the ECB’s argument that such information might worry the public unnecessarily and therefore lead to irrational behaviour would substantially undermine the Declaration on the Right of Access to Information annexed to the Final Act of the Treaty on European Union.
Kui EKP väide, et niisugune teave võib avalikkust liialt muretsema panna ja seetõ u ebaratsionaalselt käituma suunata, loetakse vastuvõetavaks, võib see oluliselt kahjustada Euroopa Liidu lepingu lõppaktile lisatud deklaratsiooni teabele juurdepääsu õiguse kohta.
1.4 The Ombudsman first notes that the complainant’s observations clarify the information that he wishes to obtain from the ECB.
1.4 Esiteks märgib ombudsman, et kaebuse esitaja märkused täpsustavad, millist teavet ta EKP-lt soovib saada.
The Ombudsman considers, however, that the ECB’s interpretation of the complainant’s application was reasonable.
Siiski loeb ombudsman EKP tõlgenduse kaebuse esitaja taotluse kohta vastuvõetavaks.
The present decision therefore examines whether the ECB was entitled to refuse to supply the information which it understood the complainant to be seeking.
Seetõ u vaadeldakse käesolevas otsuses seda, kas EKP-l oli õigus keelduda sellise teabe väljastamisest, mida ta arvas kaebuse esitajat taotlevat.
Decisions following an inquiry support the ECB’s reliance on the exception for public security in the first indent38 of Article 4 of Decision ECB/1998/12, not as a reference to its fi h indent39.
AASTAARUANNE 2003
The Ombudsman considers that the arguments advanced by the ECB concerning public security are reasonable and justify the ECB’s decision to refuse access to the information which it understood the complainant to be seeking.
Ombudsman loeb EKP poolt esitatud argumendid avaliku julgeoleku kohta vastuvõetavaks ning leiab, et need õigustavad EKP otsust keelduda sellise teabe väljastamisest, mida ta arvas kaebuse esitajat taotlevat.
1.6 As regards the ECB’s argument concerning the risk of a self-fulfilling prophecy leading to shortage of certain banknote denominations, the Ombudsman first notes that Article 106 EC gives the ECB the exclusive right to authorise the issue of banknotes within the Community and that Article 12 (1) of the Statute of the ESCB and ECB provides that the Executive Board of the ECB shall implement monetary policy in accordance with the guidelines and decisions laid down by the Governing Council of the ECB.
1.6 Seoses EKP argumendiga omaenda ennustuse täideviimise riski kohta, mille tagajärjel tekib teatud nominaalväärtusega pangatähtede nappus, osutab ombudsman esmalt, et Euroopa Liidu lepingu artikkel 106 annab EKP-le ainuõiguse ühenduses pangatähti emiteerida ning et EKPS ja EKP põhikirja artikkel 12 lõige 1 kohustab EKP juhatust rahapoliitikat ellu viima vastavalt EKP nõukogu juhistele ja otsustele.
The Ombudsman is aware that the concept of a self-fulfilling prophecy is used in the literature of economics.
Ombudsmanile on teada, et omaenda ennustuse täideviimise kontseptsioon kuulub majandusalase kirjanduse valdkonda.
The Ombudsman points out that in carrying out the above-mentioned responsibilities, the ECB is entitled to take into account economic analysis of the possible effects of self-fulfilling prophecies on monetary developments.
Ombudsman märgib, et ülalmainitud ülesannete täitmisel on EKP-l tarvis arvesse võ a majanduslikke analüüse omaenda ennustuste täideviimise võimalikku mõju kohta rahaturu arengutele.
The Ombudsman therefore considers that such analysis is also relevant to the exception for protection of the public interest contained in the first indent of Article 4 of Decision ECB/1998/12.
Seetõ u arvab ombudsman, et niisugune analüüs on asjakohane ka otsuse EKP/1998/12 artikli 4 esimeses alapunktis sätestatud avaliku julgeoleku kaalutlustel tehtava erandi jaoks.
The Ombudsman does not accept, however, that the ECB is entitled to rely on the argument that information about country-specific stocks might worry the public unnecessarily and therefore lead to irrational behaviour.
Kuid ombudsman ei nõustu sellega, et EKP-l oleks õigus tugineda väitele, nagu võiks riikide varusid puudutav teave avalikkust liialt muretsema panna ja seetõ u ebaratsionaalselt käituma suunata.
The Ombudsman points out that the ECB off ers no evidence to substantiate this argument which, moreover, does not appear to relate to any of the exceptions contained in Article 4 of Decision ECB/1998/12.
Ombudsman märgib, et EKP ei esita selle argumendi toetuseks mingeid tõendeid ning argument ise ei ole seotud ühegi otsuse EKP/1998/12 artiklis 4 sätestatud erandiga.
1.7 For the reason given in 1.5 above, the Ombudsman considers that the ECB was entitled to refuse access to the information which it understood the complainant to be seeking.
1.7 Eespool punktis 1.5 nimetatud põhjusel leiab ombudsman, et EKP-l oli õigus keelduda sellise teabe väljastamisest, mida ta arvas kaebuse esitajat taotlevat.
The Ombudsman therefore finds no maladministration in the ECB’s rejection of the complainant’s confirmatory application.
Seetõ u ei tuvastanud ombudsman kaebuse esitaja kordustaotluse tagasilükkamise puhul EKP tegevuses halduslikku omavoli.
On the basis of the Ombudsman’s inquiries into this complaint, there appears to have been no maladministration by the European Central Bank.
Ombudsman ei tuvastanud kaebuse alusel läbiviidud uurimise käigus Euroopa Keskpanga tegevuses halduslikku omavoli.
“the protection of the public interest, in particular public security, international relations, monetary and exchange rate stability, court proceedings, inspections and investigations.”
“avaliku huvi, eelkõige avaliku julgeoleku, rahvusvaheliste suhete, raha- ja vahetuskursside stabiilsuse, kohtumenetluste, uurimiste ja juurdluste kaitset.”
“the protection of confidentiality as requested by any natural or legal person who supplied any of the information contained in the document or as required by the law applicable to such person.”
“konfidentsiaalsuse kaitset, mida taotles dokumendis sisalduva mis tahes teabe esitanud füüsiline või juriidiline isik või mis on e e nähtud kõnealuse isiku suhtes kohaldatava õigusega.”
Access to documents held by the Court is governed by Decision No 18/97 laying down internal rules for the treatment of applications for access to documents held by the Court (OJ 1998 no.
Juurdepääsu kontrollikoja dokumentidele reguleerib otsus nr 18/97, mis sätestab sise-eeskirjad kontrollikoja dokumentidele juurdepääsu taotluste käsitlemiseks (EÜT 1998 nr. C 295 lk 1).
According to Article 2 of the Decision, all applications are forwarded to the Director of the External Relations Department and Legal Service who decides on their admissibility.
Otsuse artikli 2 kohaselt edastatakse taotlused välissuhete osakonna ja juriidilise teenistuse direktorile, kes otsustab taotluste rahuldamise.
Where appropriate, the applicant shall be asked to formulate the application in greater detail.
Vajadusel võidakse paluda taotlejal oma taotlust täpsustada.
The Court may refuse access on the basis of the criteria set out in Article 4 (3) of the Decision.
Kontrollikoda võib keelduda juurdepääsu andmisest otsuse artikli 4 lõikes 3 sätestatud kriteeriumide alusel.
Applicants shall be informed within one month of receipt of the application of the Court’s response to it.
Taotlejaid teavitatakse kontrollikoja otsusest ühe kuu jooksul taotluse kä esaamisest.
According to Article 3 (1) of Decision No 18/97, all appeals shall be submi ed to the President of the Court of Auditors, and the applicant must be notified of the decision on the appeal within two months.
Vastavalt otsuse nr 18/97 artikli 3 lõikes 1 esitatakse kõik vaided kontrollikoja presidendile ning selle suhtes tehtavast otsusest tuleb taotlejat teavitada kahe kuu jooksul.
The decision must state the reasons for the rejection and inform the complainant of the channels of appeal open to him.
Otsuses peab esitama keeldumise põhjused ning selgitama edasikaebamise võimalusi.
By email of 17 June 2003 sent by Mrs L. on behalf of Mr R., the complainant was informed that an audit had indeed taken place in Niger in June 2001.
Pr Li poolt hr Ri nimel 17. juunil 2003. aastal saadetud elektronposti sõnumis teatati kaebuse esitajale, et 2001. aasta juunis oli Nigeris tõepoolest läbi viidud audit.
However, the sender pointed out that the Court’s rules prevented the la er from disclosing internal documents concerning audits.
Kuid sõnumi saatja märkis, et kontrollikoja eeskirjad ei luba väljastada auditeid puudutavaid sisedokumente.
In this context, reference was made to point 6 of the Communications Policies and Standards that the Court had adopted at its meeting on 25/26 September 2001 and that is worded as follows: “In order to protect the professional relationship between auditor and auditee, the Court cannot provide a greater level of specific information to the outside world than is provided in its adopted reports.”
Sellega seoses viidati kontrollikoja 25.-26. septembri 2001. aasta koosolekul vastu võetud kommunikatsioonipoliitika ja –normide punktile 6, mis on sõnastatud järgmiselt: ”Selleks, et kaitsta audiitori ja auditeeritava vahelisi ametialaseid suhteid, ei tohi kontrollikoda üldsusele avaldada rohkem konkreetset informatsiooni, kui see, mis sisaldub vastuvõetud aruannetes.”
Mr R. added that to the extent that the relevant audit formed the basis of Special Report No 2/2002 on the implementation of the food security policy in developing countries financed by the general budget of the European Union, information that could be of interest to the complainant was to be found on the Court’s website.
Hr R lisas, et selles ulatuses, milles asjaomane audit oli aluseks erie ekandele nr 2/2002 Euroopa Liidu üldisest eelarvest rahastatava toiduohutuspoliitika rakendamise kohta arengumaades, võib kaebuse esitajale huvipakkuvat teavet leida kontrollikoja veebilehelt.
In his complaint to the Ombudsman, the complainant made the following allegations:
Ombudsmanile esitatud kaebuses väitis kaebuse esitaja järgmist:
(1) The Court’s refusal to grant access to the relevant documents was in breach of the relevant rules, namely Regulation No 1049/2001 and Article 23 of the Code of Good Administrative Behaviour.
1) keeldudes lubamast juurdepääsu asjaomastele dokumentidele rikkus kontrollikoda kohaldatavaid eeskirju, nimelt määrust nr 1049/2001 ja hea haldustava eeskirja artiklit 23;
(2) There was a breach of Article 19 of the Code of Good Administrative Behaviour, since no information on how to appeal was provided.
2) rikuti hea haldustava eeskirja artiklit 19, sest puudus teave edasikaebamise võimaluste kohta.
The European Court of Auditors’ opinion
Euroopa Kontrollikoja arvamus
In its opinion, the Court noted that it was clear that the complainant’s request had not been treated in accordance with the procedures laid down in Decision No 18/97.
Kontrollikoda märkis oma arvamuses, et ilmselgelt ei järgitud kaebuse esitaja taotluse käsitlemisel otsuses nr 18/97 sätestatud menetlust.
The President of the Court had therefore decided to contact the complainant again in order to invite him to provide the Court with a detailed indication of any additional information he may need, in order to enable the services of the Court to examine the request in accordance with the Court’s internal rules.
Seetõ u otsustas kontrollikoja president kaebuse esitajaga uuesti ühendust võ a, et anda talle võimalus täpsustada, millist lisateavet ta vajab. See võimaldaks kontrollikoja teenistustel taotlus vastavalt kehtestatud sise-eeskirjadele läbi vaadata.
The Court submi ed a copy of its le er to the complainant dated 17 July 2003 in which it apologised for its first email reply of 17 June 2003.
Kontrollikoda esitas kaebuse esitajale 17. juulil 2003. aastal saadetud kirja koopia, milles ta vabandab oma esialgse, 17. juunil 2003. aastal saadetud elektronposti sõnumi pärast.
No observations were received from the complainant.
Kaebuse esitaja ei esitanud ühtegi märkust.
Failure to grant access to document and information on how to appeal
TEHTUDOTSUSED kaebuse esitajaga uuesti ühendust võ a, et anda talle võimalus täpsustada, millist lisateavet ta vajab.
1.1 On 6 June 2003, the complainant, a UK citizen, wrote to Mr R., a member of the European Court of Auditors, in order to ask for access to documents in relation to an audit carried out in 2001
2002. aasta oktoobris esitati ombudsmanile Euroopa Kodanikualgatuse talituse (EKAT) nimel kaebus Euroopa konvendi ja Euroopa Nõukogu vastu.
Decisions following an inquiry in Niger.
Uurimise põhjal tehtud otsused
By email of 17 June 2003 sent by Mrs L. on behalf of Mr R., the complainant was informed that an audit had indeed taken place in Niger in June 2001 but that the Court’s rules prevented the la er from disclosing internal documents concerning audits.
Konvendi dokumendid ei kuulu määruse (EÜ) nr 1049/2001 reguleerimisalasse, mis käsitleb avalikkuse juurdepääsu Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele.