natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Conceptually, it seems unfortunate that a benefit which is, in my view, clearly part of ‘mainstream’ social security and which is available both to those who work in the Dutchspeaking region or the bilingual region of Brussels-Capital and live within those particular parts of the national territory and to those who work in the Dutchspeaking region or the bilingual region of Brussels-Capital and have exercised ‘classic’ economic rights of freedom of movement should by definition be unavailable to those who work in the Dutchspeaking region or the bilingual region of Brussels-Capital but who live in the Frenchspeaking or Germanspeaking regions.
Põhimõtteliselt on kahetsusväärne, et hüvitis, mis on minu arvates selgelt „elementaarse” sotsiaalkindlustuse osa ja mida saavad nii need, kes töötavad hollandikeelses piirkonnas või pealinna Brüsseli kakskeelses piirkonnas ja elavad riigi territooriumi neis konkreetsetes osades, kui need, kes töötavad hollandikeelses piirkonnas või pealinna Brüsseli kakskeelses piirkonnas ja on kasutanud „klassikalist” majanduslikku õigust vabale liikumisele, peaks määratluse kohaselt olema kättesaamatu neile, kes töötavad hollandikeelses piirkonnas või pealinna Brüsseli kakskeelses piirkonnas, kuid elavad prantsus- või saksakeelses piirkonnas.
In its judgment in Kenny, 99the Court seems already to have suggested that, within the field of social security law, the principle of nondiscrimination may also prevent reverse discrimination. 100
Euroopa Kohus tundub olevat kohtuotsuses Kenny 99juba viidanud sellele, et sotsiaalkindlustusõiguse valdkonnas võib mittediskrimineerimise põhimõte takistada ka vastupidist diskrimineerimist. 100
96 — See, inter alia, Case C-300/04 Eman and Sevinger [2006] ECR I-8055, paragraph 57; Case C-35/05 Reemtsma Cigarettenfabriken [2007] ECR I-2425, paragraph 44; and Case C-303/05 Advocaten voor de Wereld [2007] ECR I-3633, paragraph 56.
96 — Vt mh 12. septembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-300/04: Eman ja Sevinger (EKL 2006, lk I-8055, punkt 57), 15. märtsi 2007. aasta otsus kohtuasjas C-35/05: Reemtsma Cigaretten fabriken (EKL 2007, lk I-2425, punkt 44) ja 3. mai 2007. aasta otsus kohtuasjas C-303/05: Advocaten voor de Wereld (EKL 2007, lk I-3633, punkt 56).
Article 12 EC contains a broadly-drafted prohibition on discrimination in respect of what is covered by the Treaty.
EÜ artikkel 12 sisaldab avaralt sõnastatud diskrimineerimiskeeldu seoses sellega, mida reguleerib asutamisleping.
A further manifestation can be found in Article 3(1) of Regulation No 1408/71.
Diskrimineerimiskeeld sisaldub ka määruse nr 1408/71 artikli 3 lõikes 1.
Nondiscrimination is also, of course, one of the fundamental
Mittediskrimineerimine on loomulikult ka üks EÜ õiguse
99 — Case 1/78 [1978] ECR 1489, paragraphs 16 to 21.
99 — 14. novembri 1978. aasta otsus kohtuasjas 1/78 (EKL 1978, lk 1489, punktid 16–21).
95 — Tas-Hagen, cited in footnote 79, paragraphs 20 to 24; see also Case C-279/93 Schumacker [1995] ECR I-225, paragraphs 21 and 26; De Groot, cited in footnote 40, paragraph 75; Schempp, cited in footnote 86, paragraph 19; and Turpeinen, cited in footnote 44, paragraph 11.
95 — 79. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Tas-Hagen, punktid 20–24; vt ka 14. veebruari 1995. aasta otsus kohtuasjas C-279/93: Schumacker (EKL 1995, lk I-225, punktid 21 ja 26, 40. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus De Groot, punkt 75, 86. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Schempp, punkt 19 ja 44. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Turpeinen, punkt 11.
100 — See, in the same sense: C. Barnard, EC Employment Law.
100 — Vt selle kohta: Barnard, C., EC Employment Law. Third Edition, Oxford, OUP, 2006, lk 213–214 ja Wyatt, D., „Social security benefits and discrimination by a Member State against its own nationals”, European Law Review, 1978, lk 488–494.
GOVERNMENT OF THE FRENCH COMMUNITY AND WALLOON GOVERNMENT residing in the Frenchspeaking or Germanspeaking regions or in their home Member State) (b) to Belgians who have already exercised a right of freedom of movement, to avoid a ‘chilling’ effect on the exercise of those rights. 102
GOUVERNEMENT DE LA COMMUNAUTÉ FRANÇAISE JA GOUVERNEMENT WALLON töötavad Belgia hollandikeelses piirkonnas või pealinna Brüsseli kakskeelses piirkonnas, kuid elavad kas prantsus- või saksakeelses piirkonnas või oma päritoluliikmesriigis) b) belglastele, kes on juba kasutanud oma õigust vabale liikumisele, et vältida pärssivat mõju nende õiguste kasutamisele. 102
More generally, the Court made it clear in Eman that discrimination by a Member State against its own nationals can be caught by Community law under certain circumstances.
Üldisemalt võttes tegi Euroopa Kohus kohtuasjas Eman selgeks, et teatud tingimustel võib see, kui liikmesriik diskrimineerib enda kodanikke, kuuluda ühenduse õiguse kohaldamisalasse.
There, a Netherlands national resident in a nonmember country had the right to vote and to stand as a candidate in elections to the European Parliament held in the Netherlands whereas a Netherlands national residing in the Netherlands Antilles or Aruba had no such right.
Kõnealuses asjas oli kolmandas riigis elaval Madalmaade kodanikul õigus hääletada ja kandideerida Madalmaades toimunud Euroopa Parlamendi valimistel, samas kui Madalmaade Antillidel või Arubal elaval Madalmaade kodanikul selline õigus puudus.
The Court held that whilst, in the current state of Community law, Member States could define the conditions for exercising the right to vote and to stand as a candidate in elections to the European Parliament by reference to residence in the territory in which the elections were held, the principle of equal treatment prevented the criteria chosen from resulting in different treatment of nationals who were in comparable situations, unless that difference in treatment was objectively justified.
Euroopa Kohus sedastas, et kuigi liikmesriigid võivad kehtiva ühenduse õiguse kohaselt määratleda Euroopa Parlamendi valimistel hääletamise ja kandideerimise õiguse kasutamise tingimused sellel territooriumil elamise kriteeriumi kaudu, kus need valimised korraldatakse, välistab võrdse kohtlemise põhimõte siiski, et valitud kriteeriumide tulemusena koheldakse võrreldavates olukordades olevaid kodanikke erinevalt, ilma et niisugune erinev kohtlemine oleks objektiivselt põhjendatud.
The Court held that it was not. 101
Euroopa Kohus leidis, et erinev kohtlemine ei olnud põhjendatud. 101
Thus, the combination of the application of national law and the application of EC law produces a situation in which the only category of persons residing in the Frenchspeaking or Germanspeaking region who are not able to access the Flemish care benefit are Belgians who have not exercised a traditional right of freedom of movement, but who have exercised (and continue to exercise) a right to reside in a particular part of Belgium.
Siseriikliku õiguse ja EÜ õiguse kombineeritud kohaldamine põhjustab seega olukorra, kus ainsateks isikuteks, kes elavad prantsus- või saksakeelses piirkonnas ja kellel puudub juurdepääs flaami hoolduskindlustushüvitistele, on belglased, kes ei ole kasutanud traditsioonilist õigust vabale liikumisele, kuid kes on kasutanud (ja kasutavad ka edaspidi) õigust elada Belgia konkreetses osas.
Furthermore, the difference in treatment between such persons on the one hand, and nationals of other Member States and Belgians who have exercised classic economic rights of freedom of movement, on the other hand, arises precisely because EC law intervenes to prevent adverse treatment of the latter group.
Erinevus ühest küljest selliste isikute ning teisest küljest teiste liikmesriikide kodanike ja belglaste, kes on kasutanud klassikalisi majanduslikke õigusi vabale liikumisele, kohtlemisel tekib just seetõttu, et EÜ õigus takistab viimaste ebasoodsamat kohtlemist.
If the analysis that I have set out earlier is correct, application of EC law will result in the Flemish care benefit, which is already available to all living within the Dutchspeaking region or the bilingual region of Brussels-Capital, having also to be made available (a) to ‘classic’ EC migrant workers (nationals of other Member States working in the Dutchspeaking region or the bilingual region of Brussels-Capital of Belgium but
Kui minu varasem analüüs on õige, tähendab EÜ õiguse kohaldamine seda, et flaami hoolduskindlustushüvitised, mida võivad juba saada kõik isikud, kes elavad hollandikeelses piirkonnas ja pealinna Brüsseli kakskeelses piirkonnas, tuleb teha kättesaadavaks ka a) „klassikalistele” EÜ võõrtöötajatele (teiste liikmesriikide kodanikud, kes
102 — See, for example, D’Hoop, cited in footnote 86, paragraphs 30 and 31, where the Court held that the opportunities offered by the Treaty in relation to freedom of movement could not be fully effective if a national of a Member State could be deterred from availing himself of them by obstacles raised on his return to his country of origin by legislation penalising the fact that he has used them.
102 — Vt nt 86. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus D’Hoop, punktid 30 ja 31, kus Euroopa Kohus sedastas, et asutamislepingus seoses liikumisvabadusega pakutud võimalusi ei saa täielikult kasutada, kui liikmesriigi kodanikku saab takistada oma õigusi ära kasutamast selliste takistustega, mis seadusest tulenevalt tekivad tema tagasipöördumisel päritoluriiki, asetades ta ebasoodsamasse olukorda seetõttu, et ta on neid õigusi kasutanud.
See also Singh, cited in footnote 44, paragraphs 19 and 23; and Alevizos, cited in footnote 64, paragraph 75.
Vt ka 43. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Singh, punktid 19 ja 23 ning 65. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Alevizos, punkt 75.
103 — Compare the Opinion of Advocate General Poiares Maduro in Carbonati, cited in footnote 73, at points 61 and 62.
101 — 96. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Eman, punktid 58–61.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-212/06 caselaw, it appears that ‘but for’ their decision to reside in the Frenchspeaking region although they work in the Dutchspeaking region, the former group would also be able to access the benefit.
KOHTUJURIST SHARPSTONI ETTEPANEK — KOHTUASI C-212/06 diskrimineerimisalasest kohtupraktikast tuttavat skeemi, ilmneb, et „kui välja arvata” nende otsus elada prantsuskeelses piirkonnas, kuigi nad töötavad hollandikeelses piirkonnas, saaksid esimesse rühma kuuluvad isikud samuti juurdepääsu kõnealustele hüvitistele.
freedom of movement rights within Belgium as he could derive from national law.
vaba liikumise õigus Belgia territooriumil vaid niivõrd, kuivõrd see tuleneb siseriiklikust õigusest.
To that extent, the EC-Switzerland Agreement throws into even sharper relief the fact that, if the traditional ‘purely internal situation’ argument is accepted, Belgian nationals who have not exercised classic economic rights of freedom of movement are, by the very operation of EC law (in combination with national law), the only class of persons residing or moving within the Union against whom the conditions for entitlement to the Flemish care insurance may discriminate with impunity.
Sellega seoses toob EÜ-Šveitsi leping veelgi enam esile selle, et kui nõustutakse traditsioonilise „puhtalt riigisisese olukorra” argumendiga, on Belgia kodanikud, kes ei ole kasutanud klassikalist majanduslikku õigust vabale liikumisele, just EÜ õiguse tõttu (selle koostoimes siseriikliku õigusega) ainsad liidu territooriumil elavad või liikuvad isikud, kelle suhtes võivad tingimused flaami hoolduskindlustusskeemiga liitumiseks olla karistamatult diskrimineerivad.
In such circumstances, a prima facie case can, it seems to me, be made for saying that the group of Belgian nationals who have not exercised classic economic rights of freedom of movement nevertheless falls in principle within the scope of EC law and/or is sufficiently affected by its application that they ought also to be able to invoke EC law. 105
Mulle tundub, et sellisel juhul võib esmapilgul usutavalt väita, et sellised Belgia kodanikud, kes ei ole kasutanud klassikalist majanduslikku õigust vabale liikumisele, kuuluvad põhimõtteliselt siiski EÜ õiguse kohaldamisalasse ja/või et EÜ õiguse kohaldamine mõjutab neid piisavalt selleks, et neil peaks olema võimalik tugineda ka EÜ õigusele. 105
The Government of the French Community raises an interesting tangential argument based on the Agreement between the European Community and its Member States and Switzerland on the freedom of movement for persons (‘the EC-Switzerland Agreement’).
Prantsuskeelse kogukonna valitsus esitab huvitava asjaga seonduva argumendi, mis põhineb ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Šveitsi Konföderatsiooni vahelisel lepingul isikute vaba liikumise kohta (edaspidi „EÜ-Šveitsi leping”).
104Article 7(b) of that Agreement requires the Contracting Parties to make provision for ‘the right to occupational and geographical mobility which enables nationals of the Contracting Parties to move freely within the territory of the host State and to pursue the occupation of their choice’.
104Kõnealuse lepingu artikli 7 punktis b on ette nähtud, et lepinguosalised peavad sätestama „tööalase ja geograafilise liikuvuse õiguse, mis võimaldab lepinguosaliste riikide kodanikel vabalt liikuda vastuvõtva riigi territooriumil ja teostada enda valitud kutsetegevust”.
That provision would indeed appear expressly to grant Swiss citizens the right to move freely, not only between Switzerland and the various Member States, but also between different parts of the territory of an individual Member State.
Tundub tõesti, et see säte annab Šveitsi kodanikele sõnaselgelt õiguse vabalt liikuda mitte ainult Šveitsi ja erinevate liikmesriikide vahel, vaid ka ühe liikmesriigi territooriumi eri osade vahel.
Any discrimination against that group would, of course, be indirect rather than direct.
Igasugune kõnealuse isikute rühma diskrimineerimine on muidugi pigem kaudne
If so, the paradoxical result would be that a Swiss citizen (like a national of another Member State) would be entitled to freedom of movement throughout Belgium, whilst a Belgian national would merely enjoy such
Sel juhul oleks paradoksaalne tulemus selline, et Šveitsi kodanikul (kui teise liikmesriigi kodanikul) oleks õigus kasutada liikumisvabadust kogu Belgia territooriumil, samas kui Belgia kodanikul oleks selline
105 — Compare the Opinion of Advocate General Poiares Maduro in Carbonati, cited in footnote 73, at points 59 to 71, also relying on an interpretation of the principle of non-discrimination.
105 — Võrdle kohtujurist Poiares Maduro 6. mai 2004. aasta ettepanek 73. joonealuses märkuses viidatud kohtuasjas Carbonati, punktid 59–71, mis tugineb samuti mittediskrimineerimise põhimõtte tõlgendamisele.
See also E. Spaventa, ‘From Gebhard to Carpenter: Towards a (non-economic) European Constitution’, Common Market Law Review, 2004, p.
Vt ka Spaventa, E., „From Gebhard to Carpenter: Towards a (non-economic) European Constitution”, Common Market Law Review, 2004, lk 771, milles on väidetud, et EÜ artiklite 17 ja 12 kombineeritud mõju tagab pigem ühenduse kui siseriikliku õiguse kohaldamisalasse kuuluva küsimusena kaitse kodanikele, kes ei ole kasutanud oma vaba liikumise õigust.
771, suggesting that the combined effect of Articles 17 and 12 EC is to grant protection, as a matter of Community rather than national law, to citizens who have not exercised their free movement rights.
104 — Ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Šveitsi Konföderatsiooni vaheline leping isikute vaba liikumise kohta (EÜT L 114, lk 6).
GOVERNMENT OF THE FRENCH COMMUNITY AND WALLOON GOVERNMENT
GOUVERNEMENT DE LA COMMUNAUTÉ FRANÇAISE JA GOUVERNEMENT WALLON kohaldamisala jäävateks, on tõenäoline, et liikmesriigid sooviksid tõesti Euroopa Kohtule selliseid argumente esitada, ja nende argumente tuleb hoolikalt kaaluda.
States would indeed wish to present such arguments to the Court; and their arguments would need to be considered carefully.
Olen täiesti teadlik asjaolust, et käesolevas asjas on menetlusse astunud vaid üks liikmesriik (Madalmaad).
It would seem desirable for a proper exploration of the elements that I have canvassed above to take place against the background of fuller participation from the Member States and (as a corollary) a more developed presentation by the Commission.
Tundub olevat soovitav, et nende elementide nõuetekohases uurimises, mille üle arutlesin eespool, osaleks rohkem liikmesriike ja (lisaks) et komisjoni argumendid oleksid põhjalikumalt läbitöötatud.
It might be that, on more detailed examination, the prima facie case that I have outlined above is refuted.
Võib juhtuda, et põhjalikumal uurimisel lükatakse minu poolt eespool esitatud esmapilgul usutav väide ümber.
Member States to raise arguments of objective justification.
kui otsene. Seetõttu võivad liikmesriigid väita, et see on objektiivselt põhjendatud.
It is not difficult to foresee circumstances in which such objective justification could potentially be made out.
Pole raske ette näha olukordi, kus võidakse esitada selliseid objektiivseid põhjendusi.
One can readily imagine (for example) that, in order to promote a less-developed region within its territory, or to deal with a problem that is endemic to one region but does not affect the rest of its territory, a Member State might wish to make certain advantages available only to those living within a particular region.
On kerge kujutleda (näiteks) seda, et liikmesriik võib soovida teha teatavad soodustused kättesaadavaks vaid konkreetses piirkonnas elavatele inimestele, et edendada oma territooriumil asuvat vähemarenenud piirkonda või kõrvaldada probleem, mis esineb ühes piirkonnas, kuid ei puuduta ülejäänud territooriumi.
Well-founded objective justification would leave Member States ample scope to apply differentiated rules in situations that, objectively, merited such treatment, whilst safeguarding citizens of the Union against arbitrary discrimination that could not be so justified.
Faktidel põhinev objektiivne põhjendus tagab liikmesriikidele küllaldase vabaduse kohaldada diferentseeritud eeskirju olukordades, mis objektiivselt võttes väärivad sellist kohtlemist, kaitstes samas liidu kodanikke meelevaldse diskrimineerimise eest, mida ei saa selliselt põhjendada.
It goes without saying that counterarguments to the analysis that I have set out above on the impact of citizenship of the Union on purely internal situations, based upon continuing competences of the Member States, 106could be put forward.
On selge, et hinnangule, mille esitasin eespool seoses liidu kodakondsuse mõjuga puhtalt riigisisestele olukordadele ning mis põhines liikmesriikide jätkuval pädevusel, 106võib esitada vastuargumente.
Given that purely internal situations have traditionally been viewed as falling outside the scope of EC law, it is likely that Member
Arvestades seda, et puhtalt riigisiseseid olukordi on traditsiooniliselt peetud väljapoole EÜ õiguse
106 — Thus far in the present case, the essential argument has been that a Member State with a decentralised constitutional structure thereby retains competence to discriminate between its own citizens without being required to provide objective justification for that discrimination.
106 — Senini on olnud käesolevas asjas oluline argument, mille kohaselt on detsentraliseeritud põhiseadusliku struktuuriga liikmesriigil pädevus diskrimineerida omaenda kodanikke, ilma et ta peaks seda diskrimineerimist objektiivselt põhjendama.
The Court would not, I suspect, wish to decide such a fundamental point in the present case (unless, of course, it decides to reopen the oral procedure and invite Member States to make their views on this issue known); and I do not see an overriding need for it to do so.
Kahtlustan, et Euroopa Kohus ei soovi teha käesolevas asjas otsust sellises põhimõttelises küsimuses (välja arvatud loomulikult juhul, kui ta otsustab suulise menetluse uuendada ja kutsuda liikmesriike selles küsimuses omapoolseid seisukohti esitama), ma ei näe ka suurt vajadust, et Euroopa Kohus seda teeks.
There does nevertheless appear to me to be a possible argument — and one that is prima facie attractive because it would help to eradicate arbitrary discrimination — that citizens of the Union may rely upon that citizenship, in combination with the principle of non-discrimi-nation, as against a decentralised authority that unquestionably exercises the auctoritas of the State, in order to access a benefit that Community law clearly intends should be available widely to all workers and that groups of fellow-workers can indeed access through the intervention of Community law.
Mulle tundub siiski, et üks võimalik argument — ja esmapilgul soodne argument, mis aitaks vältida meelevaldset diskrimineerimist — oleks selline, et liidu kodanikud võivad juhul, kui detsentraliseeritud üksus teostab kaheldamatult riigi auctoritas’t, tugineda sellele kodakondsusele ning mittediskrimineerimise põhimõttele, et saada hüvitisi, mis ühenduse õiguse kohaselt peaksid olema laialdaselt kättesaadavad kõigile töötajatele ja mida teised töötajate grupid saavad tõepoolest ühenduse õiguse alusel.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-212/06
KOHTUJURIST SHARPSTONI ETTEPANEK — KOHTUASI C-212/06 võimaliku kohalda-
On the potential applicability of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council 107
Määruse nr 1612/68 107mise kohta
Where there is a potential overlap between Regulation No 1408/71 and Regulation No 1612/68, the Court often first examines whether Regulation No 1408/71 is applicable.
Kui on võimalik, et määrus nr 1408/71 ja määrus nr 1612/68 kattuvad, uurib Euroopa Kohus esiteks seda, kas saab kohaldada määrust nr 1408/71.
It goes on to examine the case on the basis of Regulation No 1612/68 on the occasions where Regulation No 1408/71 is found to be inapplicable, or where the alleged infringements of that regulation are not made out.
Kui leitakse, et määrust nr 1408/71 ei saa kohaldada või kui kõnealuse määruse väidetavat rikkumist ei suudeta tõestada, uurib ta seejärel asja määruse nr 1612/68 alusel.
111 Given that the scope of Regulation No 1408/71 is the more specific, this seems to me a sensible approach.
111 Kuna määruse nr 1408/71 kohaldamisala on konkreetsem, tundub selline lähenemisviis olevat mõistlik.
At the hearing, the question was raised as to whether Regulation No 1612/68 might be applicable to the proceedings.
Kohtuistungil tõstatati küsimus, kas menetluses võiks kohaldada määrust nr 1612/68.
In the present case, I consider that Regulation No 1408/71 is applicable and that Article 3(1) thereof precludes citizens of other Member States and Belgian citizens who have made use of their right to freedom of movement being denied access to the Flemish care benefit.
Leian, et käesolevas asjas saab määrust nr 1408/71 kohaldada ning et kõnealuse määruse artikli 3 lõige 1 välistab selle, et teiste liikmesriikide kodanikel ja sellistel Belgia kodanikel, kes on kasutanud oma õigust vabale liikumisele, keelatakse juurdepääs flaamikeelse kogukonna poolt kehtestatud sotsiaalkindlustushüvitistele.
Persons in that situation are therefore sufficiently protected by Regulation No 1408/71 and there is no need to consider the position under Regulation No 1612/68.
Sellises olukorras olevad isikud on seega määrusega nr 1408/71 piisavalt kaitstud ja puudub vajadus analüüsida nende seisundit määruse nr 1612/68 alusel.
108The two Regulations do not have the same scope ratione personae.
määruse ratione personae kohaldamisala ei kattu.
109The notion of social advantage in Article 7(2) of Regulation No 1612/68 may also be broader than the notion of social security benefit under Regulation No 1408/71. 110
109Määruse nr 1612/68 artikli 7 lõikes 2 toodud sotsiaalse soodustuse mõiste võib olla ka avaram kui määruse nr 1408/71 kohane sotsiaalkindlustushüvitise mõiste. 110
If the Court is minded to treat Belgian citizens who have not made use of a classic economic right to freedom of movement as entitled nevertheless to protection under Community law, it would likewise be
Kui Euroopa Kohus kaldub siiski toetama seisukohta, et neil Belgia kodanikel, kes ei ole kasutanud klassikalist majanduslikku õigust vabale liikumisele, on siiski õigus