natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to the national court, if the purpose of charging production levies were simply to require producers to meet the costs of disposing of surplus Community production, the act of setting levies without taking account of the fact that export refunds are paid only in respect of a portion of the sugar exported would go beyond what is necessary to achieve that aim.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab, et kui eesmärk, mida toodangumaksude kogumisega soovitakse saavutada, piirdub sellega, et tootjad peavad osalema tarbimist ületava ühenduse toodangu müügikulude finantseerimises, siis läheb maksumäärade kehtestamine, ilma seejuures arvesse võtmata asjaolu, et üksnes seoses osaga eksporditud suhkrust maksti eksporditoetusi, kaugemale sellest, mis on vajalik nimetatud eesmärgi saavutamiseks.
The Finanzgericht Düsseldorf decided, therefore, to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Finanzgericht Düsseldorf otsustas seega menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
‘(1) Is Article 15 of [Regulation No 1260/2001] to be interpreted as meaning that, when determining the exportable surplus, account should be taken only of those export quantities of sugar, isoglucose and inulin syrup in respect of which export refunds have actually been paid?
„1) Kas […] määruse [nr 1260/2001] artiklit 15 tuleb tõlgendada nii, et eksporditava ülejäägi kindlaksmääramisel tuleb arvestada ainult selliste suhkru, isoglükoosi ja inuliinisiirupi ekspordikogustega, millega seoses on tegelikult eksporditoetusi makstud?
(2) If Question 1 is to be answered in the affirmative: is Article 6(4) of [Regulation No 314/2002], as amended by [Regulation No 1140/2003], invalid?
2) Juhul kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, siis kas […] määruse [nr 314/2002], muudetud […] määrusega [nr 1140/2003], artikli 6 lõige 4 on kehtetu?
(3) If Question 1 is to be answered in the negative: is Article 15 of [Regulation No 1260/2001] to be interpreted as meaning that, when determining both the exportable surplus and the average loss per tonne of sugar, all exports are to be taken into account, even where no export refunds were paid in respect of a portion of those exports in the relevant marketing year?
3) Juhul kui vastus esimesele küsimusele on eitav, siis kas […] määruse [nr 1260/2001] artiklit 15 tuleb tõlgendada nii, et nii eksporditava ülejäägi kui ka keskmise kahjumi kindlaksmääramisel suhkrutonni kohta tuleb arvesse võtta kogu eksporti isegi juhul, kui vastaval turustusaastal ei ole seoses selle ekspordikoguse teatava osaga eksporditoetusi makstud?
(4) If Questions 1, 2 or 3 are to be answered in the affirmative: is [Regulation No 1775/2004] invalid?’
4) Juhul kui vastus esimesele, teisele või kolmandale küsimusele on jaatav, siis kas […] määrus [nr 1775/2004] on kehtetu?”
Cases C-23/06 to C-36/06
Kohtuasjad C-23/06-C-36/06
Saint Louis Sucre along with Sucreries du Marquenterre and Others are liable, as sugar manufacturing companies, to pay production levies on sugar.
Saint Louis Sucre ning Sucreries du Marquenterre jt peavad suhkrut tootvate äriühingutena maksma suhkru toodangumakse.
Being of the opinion that the levies which they had paid for the marketing years 2001/02, 2002/03 and 2003/04 were too high, they applied for a partial refund of those levies by the Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, who was entrusted with their collection.
Leides, et maksud, mida nad turustusaastatel 2001/2002, 2002/2003 ja 2003/2004 maksid, olid liiga suured, taotlesid nad nimetatud maksude sissenõudmise ülesandega receveur principal des douanes et des droits indirects de Gennevilliers’ilt nende maksude osalist tagastamist.
By decisions of the Receveur principal of 23 February 2005, the claims for reimbursement were rejected on the ground that the rates of the contested levies resulted from the application of Community legislation.
23. veebruari 2005. aasta otsustega jättis nimetatud receveur principal maksude tagastamise eesmärgil esitatud vaided rahuldamata põhjendusel, et vaidlustatud maksumäärad tulenesid ühenduse õigusnormide kohaldamisest.
Accordingly, Saint Louis Sucre and Sucreries du Marquenterre and Others brought actions before the Tribunal de grande instance de Nanterre (Regional Court, Nanterre) (France) seeking orders annulling the decisions and ordering partial reimbursement of the contested levies together with payment of default interest.
Neil asjaoludel esitasid Saint Louis Sucre ja Sucreries du Marquenterre jt Tribunal de grande instance de Nanterre’ile kaebused, milles taotlesid nimetatud otsuste tühistamist ning vaidlustatud maksude osalise tagastamise ja viivise maksmise kohustuse sedastamist.
The applicants in the main proceedings claim that the relevant Community legislation laid down different accounting for sugar exported in the form of processed products not eligible for export refunds, first, by including it in the exportable surplus to be financed and, second, by excluding it from ‘the export obligations in question’ which enable ‘the average loss’ to be calculated in order to finance effectively the disposal of that surplus.
Kaebuse esitajad põhikohtuasjades väitsid, et asjaomased ühenduse õigusnormid nägid ette töödeldud toodete kujul eksporditud suhkru, millega seoses ei ole eksporditoetusi makstud, erineva arvesse võtmise, arvates selle ühelt poolt finantseeritava eksporditava ülejäägi hulka ja arvates teiselt poolt selle välja nn „ekspordikohustuste” hulgast, mille alusel arvutatakse „keskmine kahjum”, et finantseerida tõhusalt selle ülejäägi müüki.
Thus, they contend, the Commission overestimated the amount of the levies for the marketing years 2001/02, 2002/03 and 2003/04 and failed to comply with the self-financing objective imposed by the Council of the European Union.
Komisjon ülehindas kaebuse esitajate arvates seeläbi turustusaastate 2001/2002, 2002/2003 ja 2003/2004 maksumäära ja eiras Euroopa Liidu Nõukogu püstitatud isefinantseerimise eesmärki.
Consequently, the applicants in the main proceedings challenge the validity of Article 6(4) of Regulation No 314/2002, which, they claim, in the version as amended by Regulation No 1140/2003, gives too wide a definition to the concept of exportable surplus, contrary to the principles of proportionality, the hierarchy of norms and the limitation of the Commission’s implementing powers.
Kaebuse esitajad põhikohtuasjades vaidlustasid seetõttu määruse nr 314/2002 artikli 6 lõike 4 kehtivuse, mis nende arvates määratleb määrusest nr 1140/2003 tulenevas sõnastuses liiga laialt eksporditava ülejäägi, minnes seeläbi vastuollu proportsionaalsuse, normihierarhia ja komisjoni rakendusvolituste piiratuse põhimõtetega.
As a secondary point and on the same grounds, they challenge the validity of the regulations fixing, pursuant to Regulation No 314/2002, the amounts of the production levies for the marketing years at issue in the main proceedings.
Kaebuse esitajad vaidlustasid lisaks samadel alustel nende määruste kehtivuse, millega kehtestatakse määrust nr 314/2002 kohaldades toodangumaksud põhikohtuasjades vaidluse all olevatel turustusaastatel.
In the alternative, and should a wide definition of the concept of exportable surplus prevail, Saint Louis Sucre and Sucreries du Marquenterre and Others claim that the objective of strict self-financing laid down in Regulation No 1260/2001 has still not been complied with inasmuch as the Commission, which took into account in 2002 products exported without refunds in its annual calculations of the average loss, now overlooks in its calculations the fact that the constituent elements of the ‘exportable surplus’ and the calculation of the ‘average loss’ must be identical.
Teise võimalusena ja juhuks, kui eksporditava ülejäägi lai määratlus saab kinnitust, väitsid Saint Louis Sucre ning Sucreries du Marquenterre jt, et määruses nr 1260/2001 sätestatud range isefinantseerimise eesmärki ei oleks ikkagi järgitud, sest komisjon, kes võttis 2002. aastal oma keskmise kahjumi iga-aastase arvutamise raames arvesse eksporditud tooteid, millega seoses ei olnud eksporditoetusi makstud, eirab nüüd oma arvutustes nõuet, mille kohaselt „eksporditava ülejäägi” ja „keskmise kahjumi” arvutamise põhielemendid peavad olema samad.
Against this background, the Tribunal de grande instance de Nanterre decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Neil asjaoludel otsustas Tribunal de grande instance de Nanterre menetlused peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
‘(1) Is Article 6(4) of … Regulation … No 314/2002 and/or Regulations … No 1837/2002, No 1762/2003 and No 1775/2004 adopted to implement it invalid in the light of Article 15 of … Regulation … No 1260/2001 and in the light of the principle of proportionality, in that, with regard to calculation of the production levy, they do not provide for the exclusion from the “exportable surplus” of the sugar contained in processed products which are exported without export refunds?
„1) Kas […] määruse nr 314/2002 […] artikli 6 lõige 4 ja/või selle rakendamiseks võetud määrused nr 1837/2002, nr 1762/2003 ja nr 1775/2004 on […] määruse nr 1260/2001 […] artiklist 15 ja proportsionaalsuse põhimõttest lähtuvalt kehtetud, kuna need ei võimalda toodangumaksu arvutamisel arvestada „eksporditavast ülejäägist” maha suhkrukoguseid, mis on töödeldud kujul eksporditud ilma eksporditoetuseta?
(2) Are Regulations … No 1837/2002, No 1762/2003 and No 1775/2004 invalid in the light of … Regulation … No 314/2002 and Article 15 of … Regulation … No 1260/2001 and of the principles of equality and proportionality, in that they lay down a production levy for sugar which is calculated on the basis of the “average loss” per tonne exported, which does not take account of the quantities exported without refund, although these quantities are included in the total used to evaluate the total loss to be financed?’
2) Kas määrused nr 1837/2002, nr 1762/2003 ja nr 1775/2004 on […] määrusest nr 314/2002, määruse nr 1260/2001 artiklist 15 ning võrdsuse ja proportsionaalsuse põhimõtetest lähtuvalt kehtetud, kuna need sätestavad eksporditud suhkrutonni „keskmiselt kahjumilt” arvutatava toodangumaksu, mis ei võta arvesse ilma toetuseta eksporditud suhkrukoguseid, olgugi et finantseeritava kogukahjumi hindamisel võetakse neid koguseid arvesse?”
The joining of Case C-5/06 and Cases C-23/06 to C-36/06
Kohtuasjade C-5/06 ja C-23/06-C-36/06 liitmine
In view of the connections between Case C-5/06 and Cases C-23/06 to C-36/06, it is appropriate, in accordance with Article 43 of the Rules of Procedure, read in conjunction with Article 103 of those rules, to join those cases for the purpose of the judgment.
Arvestades kohtuasjade C-5/06 ja C-23/06-C-36/06 seotust, tuleb need vastavalt kodukorra artiklile 43 koostoimes kodukorra artikliga 103 kohtuotsuse tegemiseks liita.
The questions referred for preliminary rulings
Eelotsuse küsimused
As the questions referred by the two national courts for preliminary rulings are essentially the same, it is appropriate to deal with them by reference to the manner in which they are formulated in Case C-5/06.
Kuna kahe eelotsusetaotluse esitanud kohtu eelotsuse küsimused on sisuliselt samad, siis on sobiv neid käsitleda koos, lähtudes kohtuasjas C-5/06 esitatud sõnastusest.
The question whether, pursuant to Article 15 of Regulation No 1260/2001, all the quantities of exported products which fall under that provision are, for the purpose of calculating the exportable surplus, to be subtracted from the consumption within the Community
Küsimus sellest, kas määruse nr 1260/2001 artikli 15 alusel tuleb kõik selle sätte kohaldamisalasse kuuluvate eksporditud toodete kogused eksporditava ülejäägi arvutamisel ühendusesisesest tarbimisest maha arvata
It should be pointed out that the 11th recital in the preamble to Council Regulation (EEC) No 1785/81 of 30 June 1981 on the common organisation of the markets in the sugar sector (OJ 1981 L 177, p. 4) laid down, as provided for in recital 9 in the preamble to Regulation No 1260/2001, that changes were to be made to the system of production levies in order to take account of recent developments in production, in particular ‘to provide the Community with the instruments necessary to ensure, in a fair yet efficient way, that the producers themselves meet in full the cost of disposing of the surpluses of Community production over consumption …’.
On vajalik meelde tuletada, et nõukogu 30. juuni 1981. aasta määruse (EMÜ) nr 1758/81 suhkrusektori turgude ühise korralduse kohta (EÜT L 177, lk 4) põhjenduses 11 nähti ette, nii nagu seda näeb ette ka määruse nr 1260/2001 põhjendus 9, et tootmiskvootide süsteemi tuleb kohandada, eelkõige selleks, et „anda ühendusele vahendid, mis on vajalikud, et tagada õiglasel ja tõhusal viisil, et tootjad kannavad ise tervikuna tarbimist ületava ühenduse toodangu müügikulud […]”.
Article 28(1) of Regulation No 1785/81, which laid down the criteria for calculating the production levies on the production of A and B sugar and on A and B isoglucose, provided as follows:
Määruse nr 1785/81 artikkel 28, milles kehtestati A- ja B-suhkru ning A- ja B-iso -glükoosi toodangule kohaldatavate toodangumaksude kindlaksmääramiseks kasutatavad kriteeriumid, sedastas lõikes 1 järgmist:
(a) estimates of the production of A and B sugar and [of] A and B isoglucose attributable to the marketing year in question;
„Enne 1981/1982-1985/1986. turustusaasta lõppu registreeritakse: a) kõnealusel turustusaastal toodetava A- ja B-suhkru ja A- ja B-isoglükoosi tõenäoline kogus; b) kõnealusel turustusaastal ühendusesiseseks tarbimiseks müüdavad tõenäolised suhkru- ja isoglükoosikogused;
(c) the exportable surplus obtained by subtracting the quantity referred to in (b) from the quantity referred to in (a);
KOHTUOTSUS 8.5.2008 — LIIDETUD KOHTUASJAD C-5/06 JA C-23/06–C-36/06 c) punktis a nimetatud kogusest punktis b nimetatud koguse lahutamisel saadud eksporditav ülejääk; d) tõenäoline keskmine kahjum või tulu suhkrutonni kohta kõnealusel turustusaastal täidetavate ekspordikohustuste puhul.
This average loss or average revenue shall be equal to the difference between the total amount of refunds and the total amount of levies on the total tonnage of export obligations in question;
Selline keskmine kahjum või tulu võrdub toetuste kogusumma ja maksude kogusumma vahega kõnealuste ekspordikohustuste kogutonnimääralt; e) tõenäoline kogukahjum või -tulu, mis saadakse, korrutades punktis c nimetatud ülejäägi punktis d nimetatud keskmise kahjumi või tuluga.”
That provision, although successively replaced by Article 33(1) of Council Regulation (EC) No 2038/1999 of 13 September 1999 on the common organisation of the markets in the sugar sector (OJ 1999 L 252, p. 1) and by Article 15(1) of Regulation No 1260/2001, has remained essentially unchanged.
See säte, ehkki see asendati hiljem nõukogu 13. septembri 1999. aasta määruse (EÜ) nr 2038/1999 suhkrusektori turgude ühise korralduse kohta (EÜT L 252, lk 1) artikli 33 lõikega 1 ning seejärel määruse nr 1260/2001 artikli 15 lõikega 1, jäi sisuliselt muutumatuks.
Article 5(5) of Commission Regulation (EEC) No 1443/82 of 8 June 1982 laying down detailed rules for the application of the quota system in the sugar sector (OJ 1982 L 158, p. 17) provided that the quantities of sugar and isoglucose exported as processed products to nonmember countries were to be subtracted from the quantities of sugar and isoglucose included in the account of consumption within the Community.
Komisjoni 8. juuni 1982. aasta määruse (EMÜ) nr 1443/82, milles sätestatakse suhkrusektori kvoodisüsteemi kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad (EÜT L 158, lk 17), artikli 5 lõige 5 nägi ette, et kolmandatesse riikidesse töödeldud toodetena eksporditud suhkru ja isoglükoosi kogused lahutati ühendusesisese tarbimise hulka arvatud suhkru ja isoglükoosi kogustest.
It is, in particular, clear from the Court file relating to Cases C-23/06 to C-36/06 that, with regard to the exportable surplus, the Commission has consistently contended that this corresponds to production less disposals of sugar, since exports of sugar as processed products, regardless of whether or not they benefit from a refund, are included not in the consumption within the Community, but in the surplus.
Eelkõige ilmneb kohtuasjade C-23/06-C-36/06 toimikutest, et eksporditavat ülejääki puudutavas osas on komisjon olnud järjepidevalt seisukohal, et see vastab toodetud kogusele, millest on lahutatud müüdud suhkru kogus, ning et töödeldud tootena eksporditud suhkru kogused tuleb olenemata sellest, kas nendega seoses maksti toetusi või mitte, arvata mitte ühendusesisese tarbimise, vaid nimetatud ülejäägi hulka.
Article 15 of Regulation No 1260/2001, which lays down the criteria for calculating the production levies on the production of A and B sugar, A and B isoglucose and A and B inulin syrup, lays down, in Article 15(1)(a) to (c), that the exportable surplus is obtained by subtracting the forecast of the quantities of sugar, isoglucose and inulin syrup disposed of for consumption within the Community during the marketing year concerned from the forecast of the production of A and B sugar, A and B isoglucose and A and B inulin syrup attributable to the marketing year concerned.
Määruse nr 1260/2001 artikkel 15, milles kehtestatakse A- ja B-suhkru, A- ja B-iso -glükoosi ja A- ja B-inuliinisiirupi toodangule kohaldatavate toodangumaksude kindlaksmääramiseks kasutatavad kriteeriumid, sedastab lõike 1 punktides a-c, et eksporditav ülejääk kujutab endast vahet, mis saadakse kõnealusel turustusaastal toodetava A- ja B-suhkru, A- ja B-isoglükoosi ning A- ja B-inuliinisiirupi tõenäolisest kogusest kõnealusel turustusaastal ühendusesiseseks tarbimiseks müüdavate tõenäoliste suhkru, isoglükoosi- ja inuliinisiirupikoguste lahutamisel.
Pursuant to Article 15(1)(d) of that regulation, the estimate of average loss is equal to the difference between the total amount of refunds and the total amount of levies on the total tonnage of export obligations in question.
Sama määruse artikli 15 lõike 1 punkti d kohaselt võrdub tõenäoline keskmine kahjum toetuste kogusumma ja maksude kogusumma vahega kõnealuste ekspordikohustuste kogutonnimääralt.
The estimate of overall loss is, according to Article 15(1)(e) of Regulation No 1260/2001, obtained by multiplying the exportable surplus by the average loss.
Määruse nr 1260/2001 artikli 15 lõike 1 punkti e kohaselt saadakse tõenäoline kogukahjum, korrutades eksporditava ülejäägi keskmise kahjumiga.
Thus, for example, the quantities of products which may be in stock at the end of the marketing year must be entered in the accounts as unconsumed quantities for the purpose of establishing the exportable surplus even though, by definition, they have not, at that stage, benefited from disposal support measures.
Nii tuleb eksporditava ülejäägi määratlemiseks võtta tarbimata kogustena arvesse selliseid toodete koguseid, mis turustusaasta lõpus ladustatakse, samas kui teoreetiliselt ei ole sel hetkel veel nendega seoses nende müüki toetavaid meetmeid rakendatud.
The exportable surplus is not to be confused with the quantities of exported products.
Eksporditavat ülejääki ei tohi samastada eksporditud toodete kogustega.
Those products, despite giving rise to refunds, do not always lead to financial costs for producers.
Ehkki viimastega seoses on makstud toetusi, ei tingi need alati tootjatele rahalisi kulusid.
That is particularly the case where the quantity resulting, by definition, from the difference between initial stocks and Community production, on the one hand, and final stocks, on the other hand, is greater than the Community production and where the quantities of products giving entitlement to refunds do not exceed the difference between the Community production and that quantity.
Nii on see eelkõige siis, kui vastav kogus — mis tuleneb näiteks erinevusest ühelt poolt turustusaasta alguses laos oleva koguse ja ühenduse toodangu ning teiselt poolt turustusaasta lõpus laos oleva koguse vahel — on suurem ühenduse toodangust ja toodete kogused, millega seoses maksti toetusi, ei ole suuremad ühenduse toodangu ja nimetatud koguse vahelisest erinevusest.
As the Commission essentially contends, if the objective of Regulation No 1260/2001 had been to base the calculation of production levies on the budgetary costs of refunds, it would have sufficed to calculate those levies from the total loss based on export and production refunds.
Nagu väitis sisuliselt komisjon: kui määruse nr 1260/2001 eesmärk oli võtta toodangumaksude arvutamisel aluseks toetustest tingitud eelarvekulud, siis oleks piisanud nende maksude kindlaksmääramisest sellise kogukahjumi alusel, mille aluseks on kõik ekspordi- ja tootmistoetused.
It should be pointed out that the estimate of the total loss, as defined in Article 15(1) (e) of Regulation No 1260/2001, is not identical to the total amount of refunds for the marketing year concerned, but is made up of the product of the exportable surplus and the estimate of the average loss per tonne of sugar for export obligations to be fulfilled during the current marketing year.
Kuid tuleb märkida, et tõenäoline kogukahjum, nagu see on määratletud määruse nr 1260/2001 artikli 15 lõike 1 punktis e, ei vasta mitte kõnealusel turustusaastal makstud toetuste kogusummale, vaid see saadakse, korrutades eksporditava ülejäägi koguse tõenäolise keskmise kahjumiga suhkrutonni kohta kõnealusel turustusaastal täidetavate ekspordikohustuste puhul.
It follows that the method for calculating the estimated total loss is designed, in any event, to establish, in a forward-looking and conventional way, the losses caused by disposing of surplus Community production.
Eelnevast nähtub, et tõenäolise kogukahjumi arvutamise meetodi eesmärk on igal juhul määrata ettenägevalt ja konventsionaalselt kindlaks kahjum, mis on tingitud tarbimist ületava ühenduse toodangu müügist.
If quantities exported without refunds were included in the account of consumption within the Community, that account would be overvalued.
Kui arvata ilma toetusteta eksporditud kogused ühendusesisese tarbimise hulka, siis hinnataks viimast üle.
Thus, there is a risk that the objective pursued by the system of the self-financing of the costs of disposing of surpluses — which, from the introduction of that system by Regulation No 1785/81, has been to ensure, in a fair yet efficient way, that the producers themselves meet those costs in full, and the application of which by the Commission has always been based on a definition of exportable surplus which includes sugar exports regardless of whether they benefit from a refund — would not be achieved.
Lisaks sellele oleks oht, et jääb saavutamata tarbimist ületava ühenduse toodangu müügikulude isefinantseerimise süsteemi eesmärk, mis seisneb alates selle süsteemi kehtestamisest määrusega nr 1758/81 õiglasel ja tõhusal viisil selle tagamises, et tootjad kannavad need kulud ise tervikuna, ja mille rakendamisel komisjoni poolt on alati tuginetud eksporditava ülejäägi mõiste sellisele tõlgendusele, mis hõlmab suhkru eksporditud koguseid olenemata sellest, kas nendega seoses on makstud toetusi või mitte.
There is therefore a risk that the maintenance of the system would be liable to be undermined, contrary to recital 12 in the preamble to Regulation No 1260/2001.
Seega oleks ohustatud nimetatud süsteemi säilitamine vastupidiselt sellele, mida näeb ette määruse nr 1260/2001 põhjendus 12.
In the light of the foregoing, Article 15(1)(c) of Regulation No 1260/2001 must be interpreted as meaning that, for the purpose of calculating the exportable surplus, all the quantities of exported products which fall under that article, regardless of whether or not refunds have actually been paid, are to be subtracted from consumption.
Eelnevat arvestades tuleb määruse nr 1260/2001 artikli 15 lõike 1 punkti c tõlgendada nii, et eksporditava ülejäägi arvutamisel tuleb tarbimisest lahutada kõik selle artikli kohaldamisalasse kuuluvate eksporditud toodete kogused olenemata sellest, kas nendega seoses maksti tegelikult toetusi või mitte.