natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Having regard to all the foregoing considerations, the answer to the questions referred must be that Article 28 EC does not preclude national rules, such as those at issue in the main proceedings, which prohibit the sale and transfer by mail order of image storage media which have not been examined and classified by the competent authority for the purposes of protecting young persons and which do not bear a label from that authority indicating the age from which they may be viewed, unless it appears that the procedure for examination, classification and labelling of image storage media established by those rules is not readily accessible or cannot be completed within a reasonable period, or that a decision of refusal is not open to challenge before the courts.
Kõiki eespool nimetatud kaalutlusi arvesse võttes tuleb esitatud küsimustele vastata, et EÜ artikliga 28 ei ole vastuolus põhikohtuasjas kõne all oleva siseriikliku õigusnormiga sarnane siseriiklik õigusnorm, mis keelab selliste videosalvestiste müügi ja üleandmise sidevahendi abil, mida pädev asutus ei ole alaealiste kaitse eesmärgil kontrollinud ja klassifitseerinud ning mis ei kanna nimetatud asutuse väljastatud selliste videosalvestiste vaatamise vanusepiiri märgistust, välja arvatud juhul, kui ilmneb, et nende õigusnormidega kehtestatud kontrolli- ja klassifitseerimismenetlus ning videosalvestiste märgistamine ei ole lihtsalt ligipääsetav, seda ei saa läbi viia mõistliku aja jooksul või siis keelduvat otsust ei ole võimalik kohtulikult vaidlustada.
Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the action pending before the national court, the decision on costs is a matter for that court.
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus.
On those grounds, the Court (Third Chamber) hereby rules:
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kolmas koda) otsustab:
Case C-449/06
Kohtuasi C-449/06
(Reference for a preliminary ruling from the Tribunal du travail de Bruxelles)
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud tribunal du travail de Bruxelles)
(Officials — Remuneration — Staff Regulations — Family allowances — Calculation of the amount of national family allowances — Determination of the ranking of the children — Child giving rise to entitlement to family allowances under the Staff Regulations)
Ametnikud – Töötasu – Personalieeskirjad – Peretoetused – Liikmesriigi peretoetuste summa kindlaksmääramine – Laste järgu kindlaksmääramine – Laps, kelle eest on õigus saada personalieeskirjadejärgseid peretoetusi
Opinion of Advocate General Mengozzi delivered on 8 November 2007 . .
Kohtujurist P. Mengozzi ettepanek, esitatud 8. novembril 2007 . . . . . . . .
Judgment of the Court (Fourth Chamber), 14 February 2008 . . . . . .
Euroopa Kohtu otsus (neljas koda), 14. veebruar 2008 . . . . . . . . . . . .
Officials — Staff Regulations — Legal nature — Regulation — Direct applicability — Obligations of the Member States
Ametnikud – Personalieeskirjad – Õiguslik vorm – Määrus – Vahetu kohaldatavus – Liikmesriikide kohustused
(Art. 249(2)EC; Council Regulation No 259/68)
(EÜ artikli 249 teine lõik; nõukogu määrus nr 259/68)
SUMMARY — CASE C-449/06 family allowances under the Staff Regulations must be treated in the same way as a child giving rise to entitlement to family allowances under national law or an international social security convention in the Member State concerned.
KOKKUVÕTE – KOHTUASI C-449/06 kirjade alusel, samastada lapsega, kelle eest on õigus saada selliseid toetusi siseriikliku õiguse või asjaomases liikmesriigis kehtiva sotsiaalkindlustusalase rahvusvahelise konventsiooni alusel.
Regulation No 259/68 laying down the Staff Regulations of Officials and the Conditions of Employment of Other Servants of the European Communities and instituting special measures temporarily applicable to officials of the Commission, as amended by Regulation No 2074/83, has general application, is binding in its entirety and is directly applicable in all Member States.
Määrus nr 259/68, millega kehtestatakse Euroopa ühenduste ametnike personalieeskirjad ja ühenduste muude teenistujate teenistustingimused ning komisjoni ametnike suhtes ajutiselt kohaldatavad erimeetmed, muudetud määrusega nr 2074/83, on üldkohaldatav ning tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Having regard to the direct applicability of that regulation in the legal systems of the Member States, a child giving rise to entitlement to
Arvestades selle määruse vahetut kohaldatavust liikmesriikide õiguskordades tuleb laps, kelle eest on õigus saada peretoetusi personaliees-
(see paras 24, 25, operative part)
(vt punktid 24 ja 25 ning resolutiivosa)
OPINION OF ADVOCATE GENERALMENGOZZI delivered on 8 November 2007 1
KOHTUJURISTI ETTEPANEKPAOLO MENGOZZI esitatud 8. novembril 2007 1
I — Introduction must pay to Ms Gysen for two of her three children.
I. Sissejuhatus õigusnormide kohaselt maksma S. Gyseni kolmest lapsest kahe eest.
A — Community law
A. Ühenduse õigusnormid
By a decision of 17 October 2006, which was received by the Court on 6 November 2006, the Tribunal du travail de Bruxelles (Labour Court, Brussels), Belgium, referred a question to the Court for a preliminary ruling on the interpretation of Regulation (EEC, Euratom, ECSC) No 259/68 of the Council of 29 February 1968 laying down the Staff Regulations of Officials and the Conditions of Employment of Other Servants of the European Communities and instituting special measures temporarily applicable to officials of the Commission. 2
17. oktoobri 2006. aasta otsusega, mis jõudis Euroopa Kohtusse 6. novembril 2006, esitas Tribunal du travail de Bruxelles (Belgia) Euroopa Kohtule eelotsuse küsimuse seoses nõukogu 29. veebruari 1968. aasta määrusega (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 259, millega kehtestatakse Euroopa ühenduste ametnike personalieeskirjad ja ühenduste muude teenistujate teenistustingimused ning komisjoni ametnike suhtes ajutiselt kohaldatavad erimeetmed 2.
Regulation No 259/68 is ‘binding in its entirety and directly applicable in all Member States’, pursuant to the second paragraph of Article 11 thereof.
Vastavalt artikli 11 teisele lõigule on määrus nr 259/68 „tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides”.
That question was raised in a dispute between Ms Gysen and a Belgian social security institution for selfemployed workers regarding the calculation of the amount of allowances for dependent children which, under national legislation, that institution
Nimetatud küsimus tõusetus S. Gyseni ja Belgia füüsilisest isikust ettevõtjate sotsiaalkindlustusasutuse vahelise kohtuvaidluse raames seoses ülalpeetava lapse toetuse summa kindlaksmääramisega, mida nimetatud asutus peab S. Gysenile siseriiklike
1 — Original language: Italian.2 — OJ, English Special Edition 1968 (I), p. 30.
1 – Algkeel: itaalia.2 – EÜT 1968 L 56, lk 1; ELT eriväljaanne 01/02, lk 5.
Article 67(1) of the Staff Regulations of Officials of the European Communities (‘the Staff Regulations’) — as defined in Article 2 of Regulation No 259/68 and subsequently
Ühenduse ametnike personalieeskirjade (edaspidi „personalieeskirjad”), nii nagu need on määratletud määruse nr 259/68 artiklis 2 ja arvestades selle määruse järgnevaid muudatusi, artikli 67 lõige 1 näeb eespool
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-449/06 amended — provides for officials to be paid three types of family allowance: the household allowance, the dependent child allowance and the education allowance.
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK – KOHTUASI C-449/06
To put it more precisely, the amount increases according to the number of beneficiary children: hence it is higher for the second child than for the first and higher still for the third and subsequent children.
B. Siseriiklikud õigusnormid nimetatud ametnikele ette kolme liiki peretoetusi: majapidamistoetus, ülalpeetava lapse toetus ja õppetoetus.
Articles 1, 2 and 3 of Annex VII to the Staff Regulations lay down, in particular, the conditions governing the award of each of these allowances and the relevant amount.
Personalieeskirjade VII lisa artiklid 1, 2 ja 3 sätestavad eelkõige tingimused, mille täitmisest sõltub iga nimetatud toetus, ja toetuse summa.
Article 67(2) states that ‘[o]fficials in receipt of family allowances specified in this Article shall declare allowances of like nature paid from other sources’, which ‘shall be deducted from those paid under Articles 1, 2 and 3 of Annex VII’.
Täpsemalt suureneb see toetus vastavalt toetust saavate laste arvu suurenemisele: seega makstakse teise lapse eest suuremat toetust kui esimese eest ning kolmanda ja järgnevate laste eest veelgi suuremat toetust.
However, the first subparagraph of Article 16(1) of the Royal Decree of 8 April 1976, as amended with retroactive effect from 1 July 2001 by Article 4 of the Royal Decree of 7 September 2003, 4 provides that:
Artikli 67 lõige 2 täpsustab, et „[samas] artiklis sätestatud peretoetusi saav ametnik teatab mujalt saadavatest samalaadsetest toetustest; sellised toetused arvatakse VII lisa artiklite 1, 2 ja 3 alusel makstavatest toetustest maha.”
Under Articles 20(2) and 21 of the Conditions of Employment of Other Servants of the Communities ( ‘the CEOS’) — as defined in Article 3 of Regulation No 259/68 and subsequently amended — Article 67 of the Staff Regulations and Articles 1, 2 and 3 of Annex VII thereto apply by analogy to temporary staff.
Kuid 8. aprilli 1976. aasta kuninga dekreedi artikli 16 lõike 1 esimene lõik, mida muudeti 7. septembri 2003. aasta kuninga dekreedi 4artikliga 4 tagasiulatuvalt alates 1. juulist 2001, täpsustab järgmist:
‘For the purposes of Articles 17, 19, 20 and 20a, the ranking is determined by the chronological order of the births of the children receiving [allowances] under this Decree, the consolidated statutes on family allow-
„Artiklite 17, 19, 20 ja 20a kohaldamisel määratakse järk kindlaks vastavalt nende laste sünni järjekorrale, kelle eest saadakse toetust käesoleva dekreedi, palgalisel töökohal töötajate peretoetusi käsitlevate konsolideeritud
The decree has been amended many times over the intervening years.
Nimetatud dekreeti on korduvalt muudetud.
Commission, in the name of and on behalf of Adrien’s father, the full allowance payable for Adrien, as a dependent child, under the Staff Regulations and the CEOS.
GYSEN kohtuotsusega määratud Adrieni hooldajaks, viimase isa nimel ja arvel komisjonilt vastavalt personalieeskirjadele ja teenistustingimustele Adrieni kui ülalpeetava lapse eest makstavat toetust täies mahus.
ances for salaried workers, the Royal Decree of 26 March 1965 on family allowances granted to certain categories of salaried State employees, the Law of 20 July 1971 establishing guaranteed family benefits and the international social security conventions in force in Belgium’. 5
seaduste, 26. märtsi 1965. aasta kuninga dekreedi (riigi palgal olevate töötajate teatud kategooriate peretoetuste kohta), 20. juuli 1971. aasta seaduse, millega kehtestatakse tagatud peretoetused, ja Belgias kehtivate sotsiaalkindlustusalaste rahvusvaheliste konventsioonide alusel”. 5
As regards Ms Gysen’s two younger children, under a court decision the family allowances paid by Groupe S — Caisse d’Assurances Sociales pour Indépendants (‘the Caisse’) are also received by Ms Gysen, who exercises parental authority over these two children jointly with her second husband.
Mis puudutab aga S. Gyseni kahte nooremat last, siis maksab A.s.b.l. Groupe S – Caisse d’Assurances sociales pour indépendants (edaspidi: „kassa”) vastavaid peretoetusi kohtuotsuse alusel samuti S. Gysenile, kes on koos oma teise abikaasaga nimetatud laste hooldaja.
Ms Gysen, a Belgian national, performs selfemployed professional activities in Belgium.
Belgia kodanikust S. Gysen tegutseb Belgias füüsilisest isikust ettevõtjana.
By letter of 22 February 2002, Ms Gysen informed the Caisse that from 1 December 2001 she had been receiving allowances for Adrien from the Commission.
22. veebruari 2002. aasta kirjas teatas S. Gysen kassale, et alates 1. detsembrist 2001 sai ta Adrieni eest toetust komisjonilt.
She is the mother of three children: Adrien, born in 1989 during her first marriage, which ended in divorce in 1993; and Augustin and Elise, born in 1994 and 1996 respectively in the course of a subsequent marriage, which also ended in divorce in 2000.
Tal on kolm last: Adrien, sündinud 1989. aastal S. Gyseni esimesest abielust, mis lahutati 1993. aastal, ning Augustin ja Elise, sündinud vastavalt 1994. ja 1996. aastal S. Gyseni teisest abielust, mis samuti lahutati 2000. aastal.
The Caisse therefore ceased to pay Ms Gysen allowances for her son Adrien but continued to pay her the allowances for Augustin and Elise as second and third children.
Kassa lõpetas seetõttu S. Gysenile Adrieni eest toetuste maksmise, kuid jätkas toetuste maksmist Augustini ja Elise kui teise ja kolmanda järgu laste eest.
Ms Gysen’s first husband, the father of Adrien, entered the service of the Commission of the European Communities as a temporary agent on 1 December 2001.
S. Gyseni esimene abikaasa, Adrieni isa, asus Euroopa Ühenduste Komisjonis tööle ajutise teenistujana 1. detsembril 2001.
From that date onwards, Ms Gysen, who was granted parental authority over Adrien by a court decision, has been receiving from the
Samast kuupäevast alates sai S. Gysen, kes oli
From March 2003 onwards, however, the Caisse deducted from the monthly family allowances paid to Ms Gysen a total of EUR 2 284.84, being the difference between
Alates 2003. aasta märtsist pidas kassa S. Gysenile makstavatest igakuistest peretoetustest siiski kinni kokku 2284,84 eurot, mis vastas alusetult makstud erinevusele
5 — Unofficial translation of the original text in French.
5 – Mitteametlik tõlge prantsuskeelsest originaalversioonist.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-449/06
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK – KOHTUASI C-449/06
(b) dependent child allowance; the allowances already paid for Augustin and Elise as second and third children and the allowances which, according to the Caisse, should have been paid for them as first and second children.
Augustini ja Elise kui teise ja kolmanda järgu laste eest juba makstud toetuse ja selle toetuse vahel, mida kassa arvates oleks hoopis tulnud maksta nimetatud laste kui esimese ja teise järgu laste eest.
From then onwards the Caisse paid allowances to Ms Gysen for Augustin and Elise as first and second children, as it considered that children receiving family allowances from the European Communities cannot be taken into account for the purposes of determining the group of beneficiary children referred to in the first subparagraph of Article 16(1) of the Royal Decree of 8 April 1976.
Sellest hetkest alates maksis kassa S. Gysenile Augustini ja Elise eest toetust kui esimese ja teise järgu laste eest. Nimelt leidis kassa, et lapsi, kelle eest Euroopa Ühendus maksab peretoetust, ei saa võtta arvesse 8. aprilli 1976. aasta kuninga dekreedi artikli 16 lõike 1 esimese lõigu kohase toetust saavate laste grupi määratlemisel.
(c) education allowance; be regarded as constituting what the national rules in question describe as an “… international social security convention in force in Belgium”?’
b) ülalpeetava lapse toetus, c) õppetoetus, kujutavad endast käesolevas asjas seda, mida vaidlusalune siseriiklik õigusakt nimetab „[…] Belgias kehtivaks sotsiaalkindlustusalaseks rahvusvaheliseks konventsiooniks”?”
Ms Gysen accordingly brought an action before the Tribunal du Travail de Bruxelles for a ruling that Augustin and Elise should be treated as second and third children for the purposes of Article 16(1) of the Royal Decree of 8 April 1976 and an order directing the Caisse to reimburse the sums withheld from the allowances paid to her from March 2003 onwards and to pay arrears corresponding to the difference between the amounts paid and those to which she was entitled for these children.
S. Gysen esitas seetõttu hagi Tribunal du travail de Bruxelles’ile, paludes tuvastada, et Augustini ja Eliset tuleb lugeda teise ja kolmanda järgu lasteks eespool nimetatud artikli tähenduses ning mõista kassalt välja alates 2003. aasta märtsist talle makstud toetustelt kinni peetud summad ning samuti nimetatud laste eest makstud ja tegelikult maksmisele kuuluva toetuse vaheline erinevus.
That court decided to stay proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
Põhikohtuasja lahendamiseks peab eelotsusetaotluse esitanud kohus tuvastama, kas 8. aprilli 1976. aasta kuninga dekreedi sätete kohaldamisel tuleb füüsilisest isikust ettevõtja peretoetust saavate laste grupi määratlemisel, mis on vajalik iga lapse järgu ja seega
‘May, or must, Article 67(1) of Regulation [No 259/68] and Annex VII thereto, entitled “Remuneration …”, Section 1: Family allowances, which comprise
Nimetatud kohus otsustas menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
GYSEN without allowing account to be taken of a child receiving family allowances under the legislation of a Member State of the European Union declared to be applicable by Community law’.
GYSEN seaduste alusel, lubamata arvesse võtta lapsi, kelle eest saadakse peretoetust Euroopa Liidu muu liikmesriigi ühenduse õigusega kohaldatavaks tunnistatud õigusnormide alusel”.
9 the purposes of determining the group of children of a selfemployed worker receiving family allowances, an exercise that is necessary to ascertain the ranking of each child and hence the amount of allowance to be paid.
9 iga lapse eest makstava toetuse summa kindlaksmääramiseks, arvesse võtta lapsi, kelle eest ühenduse institutsioonid maksavad peretoetust personalieeskirjade ja teenistustingimuste alusel.
In the main proceedings Ms Gysen maintained that the concept of ‘international social security conventions in force in Belgium’ within the meaning of the first subparagraph of Article 16(1) of the Royal Decree of 8 April 1976 includes binding provisions drawn up by an institution governed by public international law, such as those contained in the Staff Regulations.
Põhikohtuasjas väitis S. Gysen, et 8. aprilli 1976. aasta kuninga dekreedi artikli 16 lõike 1 esimeses lõigus sisalduv mõiste „Belgias kehtivad sotsiaalkindlustusalased rahvusvahelised konventsioonid” hõlmab avalikõigusliku rahvusvahelise institutsiooni raames kehtestatud siduvaid sätteid, millega on tegemist personalieeskirjades sisalduvate sätete puhul.
The parties to the main proceedings presented arguments before the referring court regarding the scope of the concept of international social security convention in force in Belgium, referred to in the first subparagraph of Article 16(1) of the abovementioned Royal Decree.
Põhikohtuasja pooled vaidlesid eelotsusetaotluse esitanud kohtus viidatud kuninga dekreedi artikli 16 lõike 1 esimeses lõigus sisalduva Belgias kehtiva sotsiaalkindlustusalase rahvusvahelise konventsiooni mõiste ulatuse üle.
As is apparent from the order for reference, the reference to ‘international social security conventions in force in Belgium’ was added to that provision by the Royal Decree of 7 September 2003 in the wake of the judgment of the Belgian Cour d’Arbitrage 6 No 106/2001 7 of 13 July 2001, which held that Article 42 of the Belgian statutes on family allowances for salaried workers, consolidated by the Royal Decree of 19 December 1939, 8 was contrary to Articles 10 and 11 of the Belgian Constitution on the principles of equal treatment and nondiscrimination, ‘in that it permit[ted] only children receiving that benefit under the abovementioned consolidated statutes to be taken into account for the purposes of calculating the ranking that determines the amount of family allowances payable,
Nagu ilmneb eelotsusetaotlusest, lisati viide „Belgias kehtivatele sotsiaalkindlustusalastele rahvusvahelistele konvent- sioonidele” nimetatud sättesse 7. septembri 2003. aasta kuninga dekreediga Belgia Cour d’arbitrage’i (vahekohus) 613. juuli 2001. aasta kohtuotsuse nr 106/2001 7taga- järjel, milles loeti Belgia põhiseaduse artiklitega 10 ja 11, mis käsitlevad võrdsuse ja mittediskrimineerimise põhimõtteid, vastuolus olevaks 19. detsembri 1939. aasta kuninga dekreediga 8konsolideeritud füüsilisest isikutest ettevõtjate peretoetusi käsitlevate Belgia seaduste artikkel 42, „kuivõrd see võimaldas peretoetuste summa määramisel aluseks võetava järgu arvutamisel arvesse võtta vaid neid lapsi, kelle eest saadakse toetust eespool nimetatud konsolideeritud
The Caisse, by contrast, maintained that the extension of the scope of the abovementioned provision by the Royal Decree of 7 September 2003 applied only to countries with which Belgium has concluded multilateral or bilateral international social security conventions.
Kassa väitis seevastu, et 7. septembri 2003. aasta kuninga dekreediga läbi viidud nimetatud sätte kohaldamisala laiendamine kohaldub ainult neile riikidele, kellega Belgia on sõlminud sotsiaalkindlustusalased mitmepoolsed või kahepoolsed konventsioonid.
It pointed out that there is no convention between Belgium and the European institutions or international institutions which pay family allowances to their staff.
Ta märkis, et Belgia ei ole sõlminud ühtegi konventsiooni selliste Euroopa või rahvusvaheliste institutsioonidega, kes maksavad oma töötajatele peretoetusi.
6 — On 7 May 2007, by an amendment to the Belgian Constitution, the name of the Cour d’Arbitrage was changed to that of Cour Constitutionnelle/Grondwett-elijk Hof/Verfassungsgerichtshof (Constitutional Court) (Moniteur Belge/Belgisch Staatsblad of 8 May 2007, pp. 25101 and 25102).
6 – 7. mail 2007 muudeti Belgia põhiseadusesse tehtud muudatusega Cour d’arbitrage’i nimetust järgmiselt: Cour constitutionnelle / Grondwettelijk Hof / Verfassungsgerichtshof, Moniteur belge/Belgisch Staatsblad, 8.5.2007, lk 25101 ja 25102).
9 — Unofficial translation of the operative part of the judgment in question.
9 – Kõnealuse kohtuotsuse resolutiivosa mitteametlik tõlge.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-449/06 referring court formulates the question referred for a preliminary ruling without setting out further considerations.
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK – KOHTUASI C-449/06 sõnastatud erinevalt teistest siseriiklikest õigusnormidest, mis viitavad näiteks pensionide valdkonnas sõnaselgelt „avalik-õigusliku rahvusvahelise institutsiooni personalieeskirjadele”, esitab eelotsusetaotluse esitanud kohus kõnealuse eelotsuse küsimuse muid argumente tõstatamata.
The Caisse noted that although the Treaties establishing the European Communities are international conventions in force in Belgium, and certain legal rules established by those international organisations are directly applicable in the Member States, the Staff Regulations, while conferring rights on Community officials which they may enforce against their employer, are not directly and immediately applicable in the Belgian legal system.
Kassa märkis, et ehkki ühenduste asutamislepingute näol on tegemist Belgias kehtivate rahvusvaheliste konventsioonidega ja et selliste rahvusvaheliste institutsioonide võetud sätted on liikmesriikides vahetult kohaldatavad, ei ole ühenduse ametnikele õigusi andvad personalieeskirjade sätted, millele ametnikud võivad tugineda oma tööandja vastu, Belgia siseriiklikus korras koheselt ega vahetult kohaldatavad.
It is clear that the question referred for a preliminary ruling, as formulated in the order for reference, would not fall within the jurisdiction of the Court.
On selge, et eelotsuse küsimus sellises sõnastuses, nagu see on esitatud eelotsusetaotluses, ei kuulu Euroopa Kohtu pädevusse.
In asking whether the Staff Regulations and Annex VII thereto constitute an ‘international social security convention in force in Belgium’ within the meaning of the first subparagraph of Article 16(1) of the Royal Decree of 8 April 1976, the referring court is seeking from the Court an interpretation of a provision of Belgian law.
Küsides, kas personalieeskirjad ja selle VII lisa kujutavad endast „Belgias kehtivat sotsiaalkindlustusalast rahvusvahelist konventsiooni” 8. aprilli 1976. aasta kuninga dekreedi artikli 16 lõike 1 esimese lõigu tähenduses, palub eelotsusetaotluse esitanud kohus tegelikult Euroopa Kohtul tõlgendada Belgia õigusnormi.