natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Today, North Sea haddock is in a very healthy biological state.
Praegu on Põhjamere kilttursa olukord väga hea.
It is exploited at maximum sustainable yield or even below.
Kalavaru kasutatakse maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tasemel või isegi allpool seda.
Discards of small haddock have decreased considerably.
Väikesemõõduliste kiltturskade merre tagasiviskamine on oluliselt vähenenud.
Even if its situation is satisfactory, however, larger catches are out of the question for a purely biological reason.
Kuid vaatamata kalavaru heale olukorrale ei ole võimalik väljapüütavaid koguseid suurendada.
Recruitment is very uneven for haddock.
Sellel on bioloogilised põhjused. Kilttursa juurdekasv on väga ebaühtlane.
The last strong recruitment was in 1999, followed by a mediocre recruitment in 2005.
Kahe aasta vahel, mil kalavarusse lisandub suurel hulgal noorisendeid, võib olla mitu aastat.
Since then, there have been no major additions of young fish to the stock.
Pärast seda ei ole täheldatud kalavarude olulist juurdekasvu.
In a context of natural stagnation like this one, it is out of the question to increase fishing opportunities.
Sellise loodusliku stagnatsiooni tingimustes ei ole kuidagi võimalik lubada püügivõimaluste suurendamist.
Furthermore, most haddock and cod fisheries are mixed and the North Sea cod stock remains problematical.
Lisaks sellele tuleb meeles pidada, et kilttursa- ja tursavarud on segunenud. Kuid Põhjamere tursa olukord on endiselt keeruline.
Consequently, measures to limit catches have to be maintained.
Seega tuleb säilitada nende varude kasutamist piiravad meetmed.
Species: Pollachius virens Stock: North Sea, Skagerrak, West of Scotland and Rockall p e or u e in E
Liik: Pollachius virens Varud: Põhjameri, Skagerrak, Šotimaa läänerannik ja Rockall ak ul tu ur
Gourmets appreciate saithe, especially in Germany and France, but its greyish flesh keeps it from the same commercial success as cod and haddock.
Saida on hinnatud kala eeskätt Saksamaal ja Prantsusmaal. Kuid veidi hallika tooniga liha ei ole võimaldanud saidal saavutada tursa ja kilttursaga võrreldavat kaubanduslikku edu.
The weak market appeal and consequently low profitability of this species have probably protected it from overfishing.
Turgude mõnevõrra väiksem huvi ja sellest tulenevalt madalam tulusus on kaitsnud samas saidat ülepüügi eest.
Moreover, although it is a demersal species, it does not frequent exactly the same places as cod and haddock.
Kuigi saida näol on tegemist põhjalähedase liigiga, ei elutse ta samades asukohtades tursa ja kilttursaga ning tema jahiala on pigem pinnalähedasemates veekihtides kui merepõhjas.
Unlike those two species, it hunts more in the water column than on the bottom so it is not often taken as a by-catch.
Seetõttu on saida osakaal kaaspüügis küllaltki väike.
On the contrary, most catches of saithe are the result of directed fisheries, using bottom trawls or a Danish seine, mainly on the edges of the continental shelf between Scotland and Norway.
Enamik saida väljapüügist pärineb spetsiaalsest saidapüügist, peamised püügivahendid on põhjatraalnoodad ja taani noodad ning püük toimub peamiselt Šotimaa ja Norra ranniku vahelisel alal mandrilava ääre läheduses.
All the same, like all stocks that the European Union shares with Norway, saithe is covered by a multiannual plan.
Sellele vaatamata rakendatakse ka saida puhul nagu kõikide Norraga ühiskasutuses olevate kalavarude puhul mitmeaastaseid halduskavasid.
It has been applied since 2004 and was reassessed in 2008.
Saida mitmeaastast kava kohaldatakse alates 2004. aastast ja sellele anti hinnang 2008. aastal.
The plan is based only on catch restrictions.
Kava hõlmab üksnes püügimahu piiranguid.
These are calculated on the basis of a mortality rate due to fishing, which corresponds to the state of the stock.
Kõnealuste piirangute arvestamise aluseks on kalavarude seisundile vastav püügist tingitud suremuse tase.
For the moment, adult biomass is well above the precautionary level of 200 000 tonnes.
Praegu on täiskasvanud isendite biomass oluliselt suurem kui ohupiiriks olev 200000 tonni.
Fishing opportunities are therefore calculated on a mortality rate of 0.3(2), which ensures exploitation at maximum sustainable yield.
Püügivõimaluste kindlaksmääramise aluseks on püügist tingitud suremuse tase 0,3(2), mis tagab kalavaru kasutamise maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tasemel.
Natural fluctuations in recruitment are the only factor leading to a variation in TACs.
Ainuke maksimaalset lubatud kogupüüki mõjutav tegur on juurdekasvu loomulik kõikumine.
For the reasons just mentioned, saithe has never undergone resource problems.
Ülaltoodud põhjustel ei ole saidavarudega kunagi olnud suuremaid probleeme.
Quotas are in fact never used up completely.
Selle liigi püügikvoote ei ole kunagi täiel määral ära kasutatud.
It is one of the most stable demersal fisheries in the European Union.
Seejuures on tegemist Euroopa Liidu ühe stabiilsema põhjalähedase kalavaruga.
For the last 30 years, the stock has had regular recruitment and stable adult biomass, and has provided regular landings, around 100 000 tonnes a year.
Juba 30 aasta jooksul on kalavarude juurdekasv olnud ühtlane, täiskasvanud isendite biomass stabiilne ja väljapüük on olnud jätkuvalt ligikaudu 100000 tonni aastas.
What is more, since this species can be targeted fairly precisely, discards in saithe fisheries are very limited.
Liiatigi, kuivõrd püük toimub valdavalt just saidale spetsialiseerunud püügina, on ka merre tagasivisatavate kalade arv saidapüügi puhul küllalt väike.
Nothing much is expected to change for the future.
Tulevikus peaks kõik jätkuma samamoodi.
Maintaining the current mortality rate from fishing is likely to ensure the stock’s stability and optimal exploitation.
Praeguse püügist tingitud suremuse taseme säilitamine peaks tagama kalavaru stabiilse püsimise ja selle optimaalse kasutamise.
All that is missing is a bit of marketing to make this flavourful fish better known among the general public.
Teha jääb vaid turunduslikke pingutusi, et selle kala maitseväärtusi avalikkusele laiemalt tutvustada.
The recent award of a well-known sustainable fisheries label to certain saithe fisheries may be just what it takes to boost the saithe’s profile among consumers.
Asjaolu, et teatavatele saidapüügiga tegelevatele ettevõtetele omistati hiljaaegu jätkusuutliku püügi tähis, võib soodustada saida tunnustamist tarbijate seas.
(1) This is equivalent to an exploitation rate of 30% of the stock’s average annual biomass.(2) Idem.
(1) See võrdub 30% väljapüügiga kalavaru keskmisest aastasest biomassist.(2) Sama.
Species: Gadus morhua Stock: Baltic Sea (eastern part)
Liik: Gadus morhua Varud: Läänemeri (idapoolne kalavaru)
A new beginning in TACs decided by this organisation were well below those recommended by scientists and often seemed to be disregarded.
Taassünd kogupüükide vähendamine jäi oluliselt väiksemaks teadlaste soovitatust, liiatigi tundus, et isegi neid esitatud nõudeid ei täideta.
The result was rapid depletion of the stock.
Kalavarud ammendusid kiiresti.
Two cod stocks share the Baltic Sea: the western stock, situated west of the island of Bornholm, and the eastern stock, east of the same island.
Läänemeres eristatakse kahte tursavaru. Läänepoolne varu paikneb Bornholmi saarest lääne pool ja idapoolne varu saarest ida pool.
The first is exploited mainly by Danish and German fishermen.
Esimest neist varudest kasutavad peamiselt Taani ja Saksamaa kalurid.
The eastern stock is fished by the Polish, Swedish and Danish fleets.
Idapoolse varu püügiga tegelevad peamiselt Poola, Rootsi ja Taani püügilaevastikud.
We are interested here in the eastern stock, which is presently exploited at its maximum sustainable yield.
Kõnealusel juhul pöörame me tähelepanu idapoolsele tursavarule, mille kasutamine toimub praegu maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tasemel.
In 1999, at the initiative of the European Union, the IBSFC launched a management plan for Baltic cod: reduction in TACs, increase in minimum landing sizes, restricted access to spawning areas, larger net size, obligation to fit trawls with an exit window, limitation of by-catches, etc.
1999. aastal käivitas IBSFC Euroopa Liidu initsiatiivil Läänemere tursa halduskava, mis hõlmas lubatud kogupüükide vähendamist, püügikõlblike isendite minimaalsuuruse suurendamist, juurdepääsupiiranguid kalade paljunemispiirkondadele, võrgusilmade suurendamist, kohustust lisada traalnootadele väljapääsuaknad, kaaspüügi piiramist jne.
After the 2004 enlargement, the European Union continued this management strategy and introduced a differentiation between the two stocks, based on scientific advice.
Pärast Euroopa Liidu laienemist 2004. aastal jätkas Euroopa Liit kõnealuse halduskava rakendamist ja hakkas teadlaste soovitusel eristama läänepoolset ja idapoolset tursavaru.
It was also at this time that a summer closing of cod fisheries was decided, in order to protect spawning stock.
Sellest ajast pärineb ka otsus suvise tursapüügi keelustamise kohta, mille eesmärk oli kaitsta sigimisvõimeliste kalade populatsiooni.
Cod needs no introduction. It has been inextricably linked to the history of fishing in Europe for hundreds of years.
Tursk ei vaja täiendavat tutvustamist, kuivõrd selle kala ajalugu on tihedalt seotud Euroopa kalanduse arenguteega juba aastasadade kestel.
Catches in the Baltic were – and still are – mainly bought by companies that process the fish into fillets and fish fingers for frozen food manufacturers or fast food chains.
Läänemerel püütud saagi peamised ostjad on olnud – ja on siiani – töötlusettevõtted, kes valmistavad tursast fileed ja kalapulki, mida kasutatakse külmutatud toodetena ja sageli kiirtoiduna.
The guarantees offered by this industrial distribution chain have made Baltic cod a profitable fish that is consequently a prized catch among fishermen.
Selle tööstusharu tagatud toorainevajadus on muutnud Läänemere tursa tulusaks kalaks, mis on seetõttu kalurite seas kõrgelt hinnatud.
The downside of this success is overfishing.
Sellise edu tulemuseks oli aga paraku varude ülemäärane kasutamine.
In 2006, the Commission drew up a multiannual plan for both stocks that entered into force in 2008.
2006. aastal töötas komisjon välja mitmeaastase kava mõlema tursavaru jaoks, kava jõustus 2008. aastal.
It was based on a gradual reduction of mortality due to fishing, so as to restore sustainable exploitation of the stock.
Kava aluseks on püügist tingitud suremuse järkjärguline piiramine eesmärgiga jõuda kalavaru jätkusuutliku kasutamiseni.
This involved not only TAC limitations, but also important measures to restrict fishing effort, on top of those already being applied (two-month summer closing plus additional days set by Member States), a six-month ban on access to spawning grounds and specific monitoring measures to combat under-reporting of catches.
Eesmärgi saavutamiseks tuleb kindlasti piirata lubatud kogupüüki, kuid lisaks olemasolevatele meetmetele kehtestatakse samaaegselt ka meetmed püügimahu vähendamiseks (kahe kuu pikkune suvine püügikeeluperiood, millele lisanduvad liikmesriikide poolt kindlaks määratud täiendavad püügikeelupäevad), kuue kuu pikkune juurdepääsukeeld kudemispiirkondadele ja väljapüügi aladeklareerimise vastu võetavad spetsiifilised kontrollimeetmed.
For the eastern stock, this problem emerged at the end of the 1980s.
Idapoolse tursavaru puhul ilmnes see probleem 1980. aastate lõpul ja väljendus väljapüügi järsus vähenemises alates 1990. aastate algusest.
Catches dropped suddenly at the start of the 1990s, from 207000 tonnes in 1987 to 55 000 tonnes of landings in 1992.
1987. aastal väljapüütud 207000 tonni suurusest kogusest jõuti 1992. aastal 55000 tonnini.
This decline and the rapid depletion that followed were the result of a process specific to the Baltic Sea.
Selline langus ja tursavaru järgnev kiire ammendumine olid tingitud Läänemere dünaamikat iseloomustavast asjaolust.
The decrease in cod stocks led to an increase in stocks of its main prey, sprat.
Tursapopulatsiooni vähenemine tõi kaasa tema peamise saakkala, räime, arvukuse suurenemise.
Since sprat is a major predator of cod eggs and hatchlings, cod stocks were caught up in a vicious circle that led to a spectacular decline in their population.
Samas on räim röövkala, kelle toidusedelis moodustavad olulise osa tursa mari ja vastsed – seega kujunes välja nõiaring, mis tõi kaasa tursapopulatsiooni järsu kahanemise.
Added to that were fluctuations in the quality and salinity of Baltic waters, which also had a harmful impact on the species.
Lisame siia juurde veel tursale samuti katastroofiliselt mõjuvad Läänemere vee kvaliteedi ja soolasuse kõikumised.
Results appeared quickly.
Tulemused ei lasknud end kaua oodata.
TACs were increased in 2009 because adult biomass was already on the rise.
Alates 2009. aastast osutus võimalikuks lubatud kogupüüki suurendada, sest täiskasvanud isendite biomass oli juba tõusufaasis.
This rapid improvement resulted from the combined effects of the plan’s measures, close monitoring and several years of strong recruitment.
Kiire tulemus saavutati kavas sisalduvate meetmete, tõhusa kontrolli ja mitme hea juurdekasvuaasta koosmõjuna.
Biomass is estimated today at 294000 tonnes and the mortality rate from fishing corresponds to the maximum yield level.
Kalavaru praegune biomass on hinnanguliselt 294000 tonni ja püügist tingitud suremuse tase vastab jätkusuutliku saagikuse tasemele.
At the time, Baltic Sea resources were managed by several States acting within the regional fisheries management organisation, the International Baltic Sea Fishery Commission (IBSFC). Yet the reductions
Teadlaste hinnangul peaks juhul, kui varu kasutamine jääb kavas toodud piiridesse, kõnealuse kalavaru biomass lähiaastatel veelgi tõusma.
Maritime Europe takes centre-stage in Gijón o mm is si on an C o per u
Gijónis toimunud mõttevahetused Euroopa merenduse üle om mis si on n C op ea r u
As European Commission President José Manuel Barroso pointed out in his videotaped message of welcome, this conference has become‘a platform that strengthens stakeholder involvement, networking and exchange of best practices’.
Euroopa Komisjoni president José Manuel Barroso meenutas konverentsi osalejate tervituseks edastatud videosõnumis, et see konverents on muutunud„eri osapoolte parema kaasamise, kontaktide loomise ja heade kogemuste vahetamise platvormiks”.
In short, the aim is to take forward the European Union’s integrated maritime policy:‘Thanks to this dynamic, we will be able to move from the first stage of maritime integrated policy to a new level of ambition where our common vision of maritime affairs will be reinforced and consolidated’, explained the president.
Lühidalt öeldes aitab see edendada Euroopa Liidu integreeritud merenduspoliitikat. „Tänu sellisele arengule saame kuulutada integreeritud merenduspoliitika esimese etapi läbituks ja seada endale uued eesmärgid, kus meie ühine arusaam merenduse küsimustest muutub selgemaks ja tugevamaks,”selgitas komisjoni president.
European Maritime Day is a one-of-a-kind opportunity to meet maritime stakeholders from every corner of Europe and numerous political representatives and officials with responsibility for maritime matters.
Euroopa merepäev on muutunud ainulaadseks võimaluseks kohtuda Euroopa igast nurgast pärit merenduse huvirühmade esindajatega ning merenduse küsimustega tegelevate kõikide võimutasandite poliitikute ja ametiisikutega.
The general theme of the event was innovation. At the opening session, Maria Damanaki, European Commissioner for Maritime Affairs and Fisheries, went into details on this theme: ‘Innovation means of course fostering the development of new technology solutions such as offshore sources of energy and blue biotechnologies, promoting areas such as new design for green ships or a greater focus on sustainable coastal tourism.
Arutelu ja töö toimus kõikides Euroopa Liidu integreeritud merenduspoliitikaga seotud küsimustes, eeskätt olid aga kõne all majanduskasv, jätkusuutlikkus, mereenergiaga seotud nn sinised töökohad, kolm valdkonnaülest mehhanismi (ruumiline planeerimine, mereseire, andmete kogumine) ja merepiirkondade haldus.
But in the true spirit of the Policy, it also means integrating innovation from a cross-cutting perspective: innovation in one area should benefit all policy areas.
Nende küsimustega tegeleti konverentsi käigus toimunud viiel plenaaristungil ja 57 seminaril.
At European Maritime Day 2010, the Asturian city of Gijón was the backdrop for an exceptional meeting of the maritime world.
2010. aasta Euroopa merepäeva raames toimus Astuuria linnas Gijónis erakorraline merendusega seotud spetsialistide kokkusaamine.
From 18 to 21 May, professionals took part in the Third Maritime Day Stakeholder Conference.
18.–21. maini toimus siin kolmas Euroopa merenduse huvirühmade konverents.
Participants took stock of and gave their views on the evolution of the European Union’s integrated maritime policy.
Siin tehti kokkuvõtteid Euroopa Liidu integreeritud merenduspoliitika tulemustest ja anti hinnanguid selle poliitika arengusuundadele.
The conference debates and proceedings covered every aspect of the EU’s integrated maritime policy, especially economic growth, sustainability, blue jobs, the three transversal instruments (spatial planning, maritime surveillance and data collection) and governance of sea basins.
Seminare korraldasid eri huvirühmade esindajad, kes valisid ise seminari teema ja viisi, kuidas seda arendatakse.
These subjects were explored at the five plenary sessions and 57 workshops making up the rich agenda.
Sellised huvirühmad olid teaduslikud instituudid, ametkondlikud ühendused, mõttevahetusrühmad, valitsusvälised organisatsioonid, lisaks mainitutele muidugi ka Hispaania valitsus ja Euroopa Komisjon.
No 49
Jätkusuutlikkus ja kavandamine nr 49
It is hard to summarise in these pages all the ideas that were discussed.
See tähendab, et innovatsioonis nähakse tulevase arengu mootorit.
What was expressed, though, were the expectations of socio-economic players for the development of maritime activities, seen as a source of growth and jobs.
Kõne all on eeskätt loomulikult innovatsioon teaduses, kuid samavõrd ka maastikukorralduses, linnaarenduses, turismimajanduses või majandusskeemide rakendamises.
Gijón, Spain, was the setting, from 18 to 21 May, for the high point of the now traditional events that form part of European Maritime Day on 20 May.
Euroopa merepäeva tähistatakse juba kolmandat korda ning juba kolmandat korda korraldatakse selle päevaga seoses selline konverents.
Some 1600 participants – heads of maritime clusters, delegates of non-governmental organisations, representatives of professional organisations or scientific institutions, members of groups of users of the sea, and local, regional, national and European authorities – were on hand at the La Laboral Ciudad de la Cultura, an amazing artistic and cultural centre.
Kokkusaamise nimetusest ei maksa lasta end eksitada – tegemist ei ole pelgalt akadeemilise üritusega. Osalejate jaoks on see kokkusaamine muutunud ainulaadseks võimaluseks kohtuda Euroopa igast nurgast pärinevate merenduse huvirühmade esindajatega ning merenduse küsimustega tegelevate kõikide võimutasandite poliitikute ja ametiisikutega.
This imposing ochre-coloured building was the venue for the four-day event devoted to the European Union’s maritime development.
Seda asjaolu märgiti ka 14. juunil Luxembourgis toimunud Euroopa Liidu Nõukogu istungil.
The opening session confirmed Europe’s determination to take the integrated maritime policy forward.
Avaistung andis võimaluse kinnitada Euroopa tahet liikuda edasi integreeritud merenduspoliitika suunas.
Several speakers expressed this resolve, including the Prince of Asturias.
Seda soovi väljendas mitu sõnavõtjat, teiste hulgas ka Astuuria prints.
Gijón: an industrial city returns to its maritime roots
Gijón – tööstuslinnast saab taas merelinn
Strolling through Gijón, it is hard to imagine this city’s industrial past.
Gijónis ringi jalutades on raske ette kujutada, et tegemist on endise tööstuslinnaga.
Yet as recently as 30 years ago, Gijón was known for its shipyards and steel industry.
Kuid veel kolmkümmend aastat tagasi oli Gijón tuntud oma laevaehitustehaste ja mäetööstusettevõtete poolest.
Industrial decline forced it to launch a major restructuring process through which it rebuilt its relationship with the sea.
Tööstuslangus sundis linna aga tegema tõsiseid pingutusi ja ümberkorraldusi, mille tulemusena taastus linna suhe merega.
Paz Fernández Felgueroso, the mayor of Gijón, made a presentation on this process at a workshop on the sustainable development of coastal cities.
Nimelt seda selgitaski Gijóni linnapea Paz Fernández Felgueroso rannikuasulate jätkusuutlikule arengule pühendatud seminaril.
In 1985, the local authorities launched a long-term project to rehabilitate run-down areas abandoned by the defunct industries.
Alates 1985. aastast alustasid kohalikud ametiasutused pikka tööd mahajäetud ja taandunud tööstusettevõtete reostatud alade taaselustamiseks.
The beautiful San Lorenzo beach, popular among large numbers of local inhabitants, replaced a former shipyard that used to mask a view of the sea from the entire eastern part of the city.
Nii tekkis pea kogu linna idaosa eest merevaate peitnud omaaegse laevaehitustehase asemele rahva üks armastatumaid kokkusaamiskohti, kaunis San Lorenzo rand.
Gijón gradually put in place the infrastructure that now defines its new role as a maritime city: an oceanographic institute, an aquarium, a spa, a marina, a science and technology park, etc. Local economic activity was able to shift from the secondary sector to the tertiary sector.
Järkjärgult ehitati Gijónis välja infrastruktuurid, mis määratlevad linna praegu taas merelinnana – okeanograafia instituut, akvaarium, mereravikeskus, jahisadam, teadus- ja tehnoloogiapark… Kõik see võimaldas kohalikul majandustegevusel siirduda teisest sektorist kolmandasse sektorisse.
This effort sparked a renewal with the city’s maritime past, particularly with the enhancement of its architectural heritage, like the former fish shops and remains of the Roman city.
Nende pingutuste kaudu sõlmis linn taas sidemed oma merega seotud minevikuga, tuues eeskätt esile arhitektuuripärandi hulka kuuluvad vanad kalakauplemispunktid ja Rooma tsivilisatsiooni pärandid.
The port also had to be reinvented and develop purely logistics activities, working jointly with the neighbouring port of Avilés.
Ka linna sadam pidi koostöös naabersadama Avilésiga omalt poolt tegema mitmeid ümberkorraldusi ja arendama logistilisi toiminguid.
Today it is Spain’s benchmark port for solid bulk goods, mainly coal, ore and cement.
Praeguseks on sadam kujunenud tüüpiliseks Hispaania sadamaks, mille suhteliselt suur kaubakäive hõlmab kivisütt, mineraalseid materjale ja tsementi. Gijón on ühtlasi Gijóni–Nantes’i mere kiirtee otspunkt.
For more information:http://ec.europa.eu/maritimeaffairs/maritimeday/index_en.html
Lisateabe saamiseks vthttp://ec.europa.eu/maritimeaffairs/maritimeday/index_en.html
A public consultation on seabirds on ie r d S t ic h ar © R
Avalik konsultatsioon merelindude kaitse küsimuses on ie r d St ic h ar © R
Gillnets are another fishing gear that causes problems.
Teine murettekitav püügiviis on püük nakkevõrkudega.
Diving seabirds (shearwaters, cormorants, divers, etc.) get entangled in the mesh of gillnets and drown, especially in the Baltic and North Seas.
Sukeldujalinnud (tormilinnud, kormoranid, kaurid) jäävad tihtipeale võrgusilmadesse kinni ja upuvad, eriti ohustatud on Läänemere ja Põhjamere linnud.
Tens of thousands of long-tailed ducks (Clangula hyemalis) are killed in these nets every year.
Igal aastal hukkub neis võrkudes kümneid tuhandeid aule (Clangula hyemnalis).
Steller’s eider (Polysticta stelleri), listed as a vulnerable species, is also strongly affected.
Sageli langevad nakkevõrkude ohvriks ka kirjuhahad (Polysticta stelleri).
The Balearic shearwater is a frequent victim of European fishing gears in the Mediterranean.
Baleaari tormilind on üks Euroopa kalanduse sagedastest ohvritest Vahemere piirkonnas.
In the light of this assessment, the European Commission proposes certain fields of action.
ICESi hinnangu alusel tegi Euroopa Komisjon ettepaneku jätkata tegevust järgmistes suundades.