natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In Metock andOthers, the Court held that Directive 2004/38 precludes legislation of a Member State which makes a national of a non-member country who is the spouse of a Union citizen residing in that Member State but not possessing its nationality subject to a condition that he must have previously been lawfully resident in another Member State before arriving in the host Member State, in order to benefit from the provisions of that directive.
Euroopa Kohus meenutas, et kõnesolev hüvitis kuulub küll liikmesriikide pädevusse, ent viimased peavad teostama seda pädevust kooskõlas ühenduse õigusega ja iseäranis liidu kodanike õigusega vabalt liikuda. Nõue, et hüvitise saamiseks peab isik elama liikmesriigi territooriumil, piirab selle vabaduse kasutamist.
As regards family members of a Union citizen, no provision of the directive makes its application subject to that condition; the Court took the view that it was necessary to reconsider the conclusion reached in its judgment in Akrich (13), which made the ability to benefit from the rights to enter and reside provided for by Regulation No 1612/68 (14) subject to such a condition.
Euroopa Kohus leidis, et sellist piirangut õigustavateks objektiivseteks, üldise huviga seotud kaalutlusteks on nii soov tagada, et hüvitise saamiseks õigustatud isik oleks seotud asjaomase liikmesriigi ühiskonnaga, kui ka vajadus kontrollida, et see isik vastaks jätkuvalt kõnealuse hüvitise saamise tingimustele.
The inability of a Union citizen to be accompanied or joined by his family in the host Member State would be such as to discourage him from exercising his right of entry into and residence in that Member State.
Sellise seotuse tõendamiseks võib piisata siiski asjaolust, et isikul on kõnesolevat hüvitist maksva liikmesriigi kodakondsus ning et ta on elanud selles riigis enam kui 20 aastat.
The Court also stated that a non-Community spouse of a Union citizen who accompanies or joins that citizen may benefit from Directive 2004/38, irrespective of when and where
Selleks et kontrollida, kas hüvitise saamiseks õigustatud isik vastab jätkuvalt hüvitise saamise tingimustele, on olemas muud vähem piiravad, ent sama tõhusad vahendid.
Court of Justice their marriage took place and of how that spouse entered the host Member State, and that it is not necessary for the citizen to have already founded a family at the time when he moves in order for his family members who are nationals of non-membercountries to be able to enjoy the rights conferred by that directive.
Euroopa Kohus ni väljastatud selliste videosalvestiste vaatamise vanusepiiri märgistust.
Finally, the words ‘family members [of Union citizens] who accompany… them’(15) must be interpreted as referring both to the family members of a Union citizen who entered the host Member State with him and to those who reside with him in that Member State, without it being necessary, in the latter case, to distinguish according to whether they entered that Member State before or after the Union citizen or before or after becoming his family members.
Euroopa Kohus otsustas, et kirjeldatud õigusnormid ei kujuta endast müügitingimust, mis saab otseselt või kaudselt, tegelikult või potentsiaalselt takistada liikmesriikidevahelist kaubandust, vaid koguseliste impordipiirangutega samaväärse toimega meedet EÜ artikli 28 mõttes, mis on sellest artiklist tulenevate kohustustega põhimõtteliselt vastuolus.
In Jipa, the question before the Court was whether Community law, and in particular Directive 2004/38, precludes national legislation that allows the right of a national of a Member State to travel to another Member State to be restricted, in particular on the ground that he has previously been expelled from the latter Member State on account of his‘illegal residence’there.
Euroopa Kohtu arvates võib selline õigusnorm olla siiski lastekaitse eesmärgiga õigustatud, kui see on nimetatud eesmärgiga proportsionaalne, millega on tegemist juhul, kui asjaomane õigusnorm ei keela kontrollimata videosalvestiste kõiki turustamisviise ning kui videosalvestisi on lubatud importida ja täiskasvanutele müüa, valvates samas selle järele, et lastel ei oleks neile ligipääsu.
The Court noted that such a national enjoys the status of a citizen of the Union and may therefore rely, including against his Member State of origin, on the right of freemovement and residence within the territory of the Member States, which includes both the right to enter a Member State other than the one of origin and the right to leave the State of origin.
Teisiti saab see olla vaid juhul, kui ilmneb, et nende õigusnormidega kehtestatud kontrolli- ja klassifitseerimismenetlus ning märgistamine ei ole lihtsalt ligipääsetav, seda ei saa läbi viia mõistliku a ja jooksul või siis ei ole keelduvat otsust võimalik kohtulikult vaidlustada.
A measure restricting freemovement must be adopted in the light of considerations pertaining to the protection of public policy or public security in the Member State imposing it ; while the authorities of that Member State are not precluded from being able to take into account reasons advanced by another Member State to justify a decision to remove a Community national from the territory of the latter State, the restrictive measure cannot be based exclusively on those reasons.
Euroopa Kohus otsustas, et kuigi seesuguseid sätteid tuleb pidada müügitingimusi reguleerivateks, kuna need ei puuduta ravimite omadusi, vaid üksnes tingimusi, mille kohaselt neid on lubatud müüa, võivad need sätted sellegipoolest takistada ühendusesisest kaubandust ja kujutavad endast seega koguselise impordipiiranguga samaväärse toimega meedet, mis on üldreeglina EÜ artikliga 28 keelatud.
The Court concluded that Communitylaw does not preclude the national legislation in question, provided that certain requirements are met.
Euroopa Kohtu hinnangul on need sätted siiski rahvatervise kaitse seisukohalt õigustatud.
First, the personal conduct of that national must constitute a genuine, present and sufficiently serious threat to one of the fundamental interests of society.
Sellised õigusnormid järgivad asjaomase liikmesriigi haiglate kindla ja kvaliteetse varustamise tagamise eesmärki ning näevad haiglavälisele varustussüsteemile tegelikkuses ette haiglasisese süsteemi suhtes kehtivatega analoogsed nõuded, nimelt selle, et proviisor vastutab ühelt poolt ravimitega varustamise eest ja teisalt pakub kohapeal haiglale igakülgset ja operatiivset tuge.
Second, the restrictive measure envisaged must be necessary and proportionate to the achievement of the objective it pursues.
Asjas käsitletavad õigusnormid tagavad niiviisi asjaomase liikmesriigi haiglate ravimitega varustamise süsteemi kõigi osiste vahelise vastavuse ja sobivuse ning kindlustavad süsteemi ühtsuse ja tasakaalu.
Furthermore, there are other means of verifying that the recipient continues to satisfy the conditions for the grant of the benefit, which, although less restrictive, are just as effective.
Areng ja tegevus tasumist enne taganemistähtaja möödumist, kuid sellega on vastuolus keeld nõuda tarbija maksekaardinumbrit enne mainitud tähtaja möödumist.
Freemovement of goods
Põllumajandus
In the field of the freemovement of goods, the Court delivered a number of judgments concerning the compatibility with Community legislation of national provisions amounting to measures having equivalent effect to quantitative restrictions.
Kohtuasjas komisjon vs. Saksamaa (26. veebruari 2008. aasta otsus kohtuasjas C-132/05, EKL 2008, lk I-957) tuli Euroopa Kohtul tuvastada, kas liikmesriik rikub oma kohustusi, kui ta keeldub karistamast oma territooriumil nime„parmesan”kasutamist selliste toodete märgistamisel, mis ei vasta kaitstud päritolunimetuse„Parmigiano Reggiano”tehnospetsifikaadile, soodustades sellega ehtsa, ühenduse territooriumil kaitstava toote maine väärkasutust16.
First of all, in Case C-244/06 Dynamic Medien [2008] ECR I-505, the Court turned its attention to German rules prohibiting the sale and transfer by mail order of image storage media which have not been examined and classified by a competent national authority or by a national voluntary self-regulatory body for the purposes of protecting young persons and which do not bear a label from that authority or body indicating the age from which those image storage media may be viewed.
Märkides esmalt, et ühenduse õiguse järgi ei kaitsta päritolunimetust üksnes täpselt tema registreeritud kujul, sedastas Euroopa Kohus, et kuna asjaomased nimetused on foneetiliselt ja visuaalselt sarnased ning kuna tooted on välimuselt sarnased, tuleb nimetuse„parmesan”kasutamist pidada kaitstud päritolunimetusega„Parmigiano Reggiano”seoste tekitamiseks. Kui ei ole tõendatud, et nimetus„parmesan”on üldist laadi, ei saa riik määruses nr 2081/92 sätestatud kõnealusele erandile tugineda.
The Court held that such rules do not constitute a selling arrangement which is capable of hindering, directly or indirectly, actually or potentially intra-Community trade, but a measure having equivalent effect to quantitative restrictions within the meaning of Article 28 EC and are, in principle, incompatible with the obligations arising from that provision.
Lõpetuseks meenutas Euroopa Kohus seoses liikmesriigi kohustusega karistada päritolunimetuse kaitset rikkuva käitumise eest, et ainuüksi õigus tugineda siseriiklikus kohtus määruse sätetele ei vabasta liikmesriike kohustusest võtta vajaduse korral selle määruse täielikku ja terviklikku kohaldamist tagavaid siseriiklikke meetmeid, ning sedastas, et asjas käsitletavas õiguskorras on olemas sellised meetmed, mis võivad edukalt tagada nii tootjate kui ka tarbijate huvide kaitsmist.
According to the Court, such rules may, however, be justified by the objective of protecting children, insofar as the rules are proportionate to that objective, as will be the case where they do not preclude all forms of marketing of unchecked image storage media and it is permissible to import and sell such image storage media to adults, while ensuring that children do not have access to them.
Siiski ei ole liikmesriigil kohustust võtta omal algatusel vajalikke meetmeid, et karistada oma territooriumil sellise kaitstud päritolunime rikkumise eest, mis pärineb teisest liikmesriigist.
It could be otherwise only if it appears that the examining, classifying and labelling procedure established by those rules is not easily accessible or cannot be completed within a reasonable period or that the decision of refusal cannot be open to challenge before the courts.
Kontrolliasutused, kel on kohustus tagada vastavus kaitstud päritolunimetusele, on selle liikmesriigi asutused, kust kaitstud päritolunimetus pärineb.
Court of Justice and of good quality and, in fact, transposes to the system of external provision of supplies to hospitals requirements analogous to those which characterise the system of internal provision of supplies, namely the requirement that there be one pharmacist who is responsible for the supply of medicinal products and who is, moreover, generally and quickly available in situ.
Seega on liikmesriigi pädevuses määratleda nii see, milline peab olema äriühingu seos liikmesriigiga, et teda saaks käsitada vastava riigi õigusnormide kohaselt asutatud äriühinguna, kes saab sellest tulenevalt kasutada asutamisvabadust, kui ka see, millise seose olemasolu on nõutav hiljem niisuguse staatuse säilimiseks.
The legislation in question thus ensures that all the elements of the system for the supply of medicinal products to hospitals in the Member State concerned are equivalent and mutually compatible, and guarantees the unity and balance of that system.
Selline pädevus hõlmab liikmesriigi võimalust mitte lubada selle riigiõiguse alusel asutatud äriühingul seda staatust säilitada juhul, kui ta soovib siirduda mõnda teise liikmesriiki, viies viimatinimetatu territooriumile üle oma asukoha, ning katkestab seeläbi asutamiskoha liikmesriigi õigusnormidega ettenähtud seose.
Finally, Case C-205/07 Gysbrechts and Santurel Inter (judgment of 16 December 2008) concerned the compatibility of Belgian rules relating to distance-selling contracts with the EC Treaty.
Asutamisvabaduse valdkonnaga jätkates väärib veel mainimist kohtuasi Lidl Belgium (15. mai 2008. aasta otsus kohtuasjas C-414/06), mis esitati menetlusse eelotsusetaotluse alusel, mis puudutas küsimust, kas EÜ artikliga 43 on kooskõlas Saksa maksusüsteem, mille kohaselt residendist äriühing ei saa maha arvata talle kuuluva mitteresidendist püsiva tegevuskohaga seotud kahjumit.
Those rules prohibited a seller from requiring a deposit or form of payment from the consumer or even, according to the Belgian authorities, a consumer’s payment card number, before expiry of the mandatory period of seven working days for withdrawal.
Euroopa Kohus selgitas alustuseks, et EÜ artikli 43 kohaldamisalasse kuulub nii ühes liikmesriigis füüsilise või juriidilise isiku poolt asutatud selline püsiv tegevuskoht, mis asub temaga samas liikmesriigis ning mis on tema täisomandis, ent ei ole teises liikmesriigis eraldiseisev õigussubjekt, kui ka äriühingu tegutsemine teises liikmesriigis püsiva tegevuskoha vahendusel, mille määratlus on toodud asjakohases topeltmaksustamise vältimise lepingus ja mis kujutab endast lepingu mõttes eraldi üksust.
Having taken the view that such prohibitions constitute a measure having equivalent effect to a quantitative restriction on exports, the Court held that, while the prohibition on requiring an advance or payment from the consumer is justified by the needto protect the latter, the imposition on a supplier of a prohibition on requiring that a consumer provide his payment card number goes beyondwhat is necessary to ensure the effective exercise of the consumer’s right to withdraw.
Euroopa Kohus sedastas seejärel, et EÜ artikliga 43 ei ole vastuolus see, kui ühes liikmesriigis asuv äriühing ei või oma maksustatavast summast maha arvata oma teises liikmesriigis asuva püsiva tegevuskohaga seotud kahjumit, kuna topeltmaksustamise vältimise lepingu kohaselt maksustatakse sellise püsiva tegevuskoha tulud viimati nimetatud liikmesriigis, kus tema kahjumit võib püsiva tegevuskoha tulu maksustamise raames tulevaste eelarveaastate osas arvesse võtta.
The value of such a prohibition resides only in the fact that it eliminates the risk that the supplier collects the price before expiry of the period for withdrawal.
On tõsi, et selline maksusüsteem toob kaasa erineva maksualase kohtlemise, mistõttu võib see pärssida residendist äriühingu huvi tegutseda teises liikmesriigis asuva püsiva tegevuskoha vahendusel.
If, however, that risk materialises, the supplier’s action is, in itself, a contravention of the prohibition on requesting an advance or payment from the consumer, which is an appropriate and proportionate measure to attain the objective pursued. Therefore, Article 29 EC does not preclude the prohibition on a supplier, in cross-border distance selling, requiring an advance or any payment from a consumer before expiry of the withdrawal period, but does preclude a prohibition on requesting, before expiry of that period, the number of the consumer’s payment card.
Euroopa Kohus leidis aga, et selline süsteem võib olla õigustatud seoses vajadusega säilitada maksustamise õiguse jaotus asjaomaste liikmesriikide vahel ning vajadusega ennetada kahjumi kahekordse arvesse võtmise ohtu – õigustused, mis koosvõetuna taotlevad õiguspäraseid, asutamislepinguga kooskõlas olevad eesmärke ja kujutavad endast seega ülekaalukat üldist huvi, tingimusel et kõnealune süsteem on eelmainitud eesmärkidega proportsionaalne.
In Case C-132/05 Commission v Germany [2008] ECR I-957, the Court was required to determine whether a Member State fails to fulfil its obligations by refusing to proceed against the use, on its territory, of the name‘Parmesan’on the labelling of products which do not comply with the requirements of the specification for the protected designation of origin (PDO) ‘Parmigiano Reggiano’, thereby favouring the appropriation of the reputation of a genuine, Communitywide protected product (16).
Esiteks kohtuasi Centro Europa 7 (31. jaanuari 2008. aasta otsus kohtuasjas C-380/05, EKL 2008, lk I-349) seoses teleringhäälingu alal tegutseva Itaalia operaatoriga, kes omas programmide edastamist lubavat kontsessiooni, kuid kellel oli võimatu programme edastada, kuna talle ei olnud selleks raadiosagedusi eraldatud. Euroopa Kohus tõlgendas kõne-
Proceedings
Areng ja tegevus aluste raadiosageduste kasutusseandmisega seotud ühenduse õigusnorme17.
Finally, regarding the State’s obligation to proceed against conduct infringing the PDO, the Court stated that the mere right to rely on the provisions of a regulation before the national courts does not release the Member States from their duty to take the national measures which may be needed to ensure its full application, and found that the legal system in question in this case provided the instruments capable of guaranteeing the protection of the interests both of the producers and of the consumers.
Kohus märkis, et Itaalia õigusega olemasolevatele kanalitele mõeldud üleminekukordade järjestikuse kohaldamise tagajärjel on operaatorite, kelle kasutuses raadiosagedusi ei ole, turule juurdepääs takistatud.
However, a Member State is under no obligation to take on its own initiative the measures necessary to penalise, on its territory, infringements of PDOs from another Member State.
Sellist piiravat mõju võimendas asjaolu, et üldloa alusel võisid ringhäälinguturul tegutseda ainult juba olemasolevad kanalid.
The inspection structures whose task it is to ensure compliance with the PDO are those of the Member State from which the PDO comes and do not therefore fall within the inspection authorities of the State in question.
Selle tulemusena jäid siseriikliku turu struktuurid paigale ja eelmainitud kanalite positsioon oli kaitstud.
The question referred to the Court for a preliminaryruling concerned the compatibility with Articles 43 EC and 48 EC of Hungarian legislation under which a company incorporated under national law may not transfer its seat to another Member State whilst retaining its status as a company governed by the law of the Member State of incorporation.
Euroopa Kohus selgitas, et riigisiseselt operaatorite arvu piiravat korda võib põhjendada üldise huvi eesmärkidega, kuid sellisel juhul peab see olema kehtestatud objektiivsete, läbipaistvate, mittediskrimineerivate ja proportsionaalsete kriteeriumide põhjal.
The Court replied that, as Communitylaw now stands, those articles do not preclude such legislation.
See ei pea paika korra puhul, kus antakse piiratud arvul olemasolevatele operaatoritele raadiosagedusi ainuõigusena ja ilma ajaliste piiranguteta ega võeta arvesse eelosutatud kriteeriume.
In accordance with Article 48 EC, in the absence of a uniform Communitylaw definition of the companies which may enjoy the right of establishment on the basis of a single connecting factor determining the national law applicable to a company, the question whether Article 43 EC applies to a company which seeks to rely on the fundamental freedom enshrined in that article is a preliminary matter which, as Communitylaw now stands, can only be resolved by the applicable national law.
Euroopa Kohus järeldas, et siseriiklikud õigusnormid –mille kohaldamisel on kontsessionäärist operaatoril võimatu programme edastada, kuna tal puuduvad selleks raadiosagedused, mis on tema kasutusse kõnesolevate kriteeriumide alusel antud – on vastuolus nii asutamislepingu teenuste osutamise vabaduse põhimõtetega kui ka põhimõtetega, mis on kehtestatud elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste uue ühise reguleeriva raamistikuga18.
In consequence, according to the Court, the question whether the company is faced with a restriction on the freedom of establishment, within the meaning of Article 43 EC, can arise only if it has been established, in the light of the conditions laid down in Article 48 EC, that the company actually has a right to that freedom.
Teiseks kohtuasi Rüffert (3. aprilli 2008. aasta otsus kohtuasjas C-346/06), milles Euroopa Kohus lahkas küsimust, kas teenuste osutamise vabaduse põhimõttega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille järgi peab ehitustööde riigihangete pakkuja kirjalikult kinnitama, et ta maksab oma töötajatele vähemalt kollektiivlepingus ettenähtud tasu ning kehtestab sellise kohustuse kõnealusesse liikmesriiki töötajaid lähetavatele välismaistele allhankijatele; sellise kohustuse täitmatajätmisega kaasneb lepingulise trahvi maksmine.
Thus a Member State has the power to define both the connecting factor required of a company if it is to be regarded as incorporated under the law of that Member State and, as such, capable of enjoying the right of establishment, and that required if the company is to be able subsequently to maintain that status.
Euroopa Kohus otsustas, et kuigi direktiivi 96/71 (töötajate lähetamise kohta seoses teenuste osutamisega)19 sätete kohaselt on liikmesriigil võimalus kehtestada teistes liikmesriikides asutatud ettevõtjatele seoses riikidevahelise teenuse osutamisega palga alammäär, ei ole tal õigust kehtestada neile ettevõtjatele asjaomaste tööde teostamise koha järgsete õigusnormide alusel kohaldatavas kollektiivlepingus, mida ei ole tunnistatud üldiselt kohaldatavaks, ettenähtud palgamäära – isegi kui see on kohaldatavast palgamäärast kõrgem – sellist seadusandlikku meedet kasutades, millega antakse hankijale õigus sõlmida ehitustööde riigihankelepinguid üksnes ettevõtjatega, kes kohustuvad pakkumuse esitamisel kirjalikult kinnitama, et nad maksavad ehitustööde teostamisel oma töötajatele vähemalt kõnealuses kollektiivlepingutes ettenähtud tasu.
That power includes the possibility for that Member State not to permit a company governed by its law to retain that status if the company intends to reorganise itself in another Member State by moving its seat to the territory of the latter, thereby breaking the connecting factor required under the national law of the Member State of incorporation.
Sellised õigusnormid kujutavad endast EÜ artiklis 49 sätestatud teenuste osutamise vabaduse piirangut selles mõttes, et nad võivad tuua teenuseosutajatele, kes on asutatud teises liikmesriigis, kus palga alammäär on madalam, kaasa täiendavaid majanduslikke kulutusi, mis võivad nende teenuste osutamist vastuvõtvas liikmesriigis keelata, takistada või muuta vähem soodsaks.
Court of Justice tax convention law, an autonomous entity.
Euroopa Kohus
The Court went on to hold that Article 43 EC does not preclude a situation in which a company established in a Member State cannot deduct from its tax base losses relating to a permanent establishment belonging to it and situated in another Member State, to the extent that, by virtue of a double taxation convention, the income of that establishment is taxed in the latter Member State where those losses can be taken into account in the taxation of the income of that permanent establishment in future accounting periods.
Kolmandaks kohtuasi komisjon vs. Luksemburg (19. juuni 2008. aasta otsus kohtuasjas C-319/06), milles Euroopa Kohus otsustas, et direktiivi 96/71 (töötajate lähetamise kohta seoses teenuste osutamisega) artikli 3 lõike 10 esimene taane on erandiks põhimõttest, et küsimused, milles vastuvõttev liikmesriik võib nõuda tema territooriumile töötajaid lähetavatelt ettevõtjatelt tema õigusaktide järgimist, on selle direktiivi artikli 3 lõike 1 esimeses lõigus ammendavalt loetletud.
It is true that such a tax regime gives rise to a difference in tax treatment, by reason of which a resident company could be discouraged from carrying on its business through a permanent establishment situated in another Member State.
Osutatud artikliga vastuvõtvale liikmesriigile antud võimalus kohaldada nendele ettevõtjatele töötingimusi muudes kui selle direktiivi artikli 3 lõike 1 esimeses lõigus nimetatud küsimustes, tingimusel et tegemist on avaliku korra sätetega, on erand kõnealuse direktiiviga kehtestatud süsteemist ning erand teenuste osutamise vabaduse aluspõhimõttest, mistõttu tuleb seda tõlgendada kitsalt.