natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is therefore an important guarantee to the complainant and to the public that the Ombudsman can conduct a thorough and complete investigation.
See on kaebuse esitajale ja üldsusele tähtis tagatis selle kohta, et ombudsman saab läbi viia põhjaliku ja täieliku uurimise.
Article 3(2) of the Statute also requires oUcials and other servants of the Community institutions and bodies to testify at the request of the Ombudsman.
Kooskõlas põhikirja artikli 3 lõikega 2 peavad ühenduse institutsioonide ja asutuste ametnikud ning teised teenistujad andma ombudsmani nõudel tunnistusi.
They speak on behalf of and in accordance with instructions from their administrations and continue to be bound by their duty of professional secrecy.
Nad annavad tunnistuse oma asutuse nimel ja selle juhiste kohaselt ning jäävad seotuks ametisaladuse hoidmise kohustusega.
During 2005, the Ombudsman’s power to inspect the institution’s files was used in nine cases.
2005. aastal kasutati ombudsmani volitust uurida asjaomase institutsiooni andmekogusid üheksal juhul.
The power to hear witnesses was used in one case.
Tunnistajate ülekuulamise volitust kasutati ühel juhul.
Communication from the President in agreement with Vice-President Ms Wallström: Empowerment to adopt and transmit communications to the European Ombudsman and authorise civil servants to appear before the European Ombudsman (SEC(2005) 1227/4), 4 October 2005.
Presidendi teatis kooskõlas asepresidendi pr Wallströmi arvamusega: volitused vastuvõm a ja edasi anda teatisi Euroopa ombudsmanile ja volitada avalikke teenistujaid Euroopa ombudsmanile aru andma (SEK(2005)1227/4), 4. oktoober 2005.
Article 14 provides for public access to documents held by the Ombudsman, subject to the same conditions and limits as those laid down by Regulation 1049/20016.
KAEBUSED JA UURIMISED kooskõlas määruses (EÜ) nr 1049/20016 sätestatud tingimuste ja piirangutega.
However, where the Ombudsman inspects the fi le of the institution or body concerned or takes evidence from a witness, neither the complainant nor the public may have access to any confidential documents or confidential information obtained as a result of the inspection or hearing (Articles 13.3 and 14.2).
Nii kaebuse esitajal kui ka üldsusel puudub aga juurdepääs konfidentsiaalsetele dokumentidele või konfidentsiaalsele teabele, mille on ombudsman saanud asjaomase institutsiooni andmekogude uurimisel ja tunnistajate ülekuulamisel (artikli 13 lõige 3 ja artikli 14 lõige 2).
The purpose of this exclusion is to facilitate the exercise by the Ombudsman of his powers of investigation.
Selle erandi eesmärk on hõlbustada ombudsmani uurimisvolituste rakendamist.
THE OUTCOMES OFINQUIRIES
UURIMISTE TULEMUSED
During an inquiry, the complainant is informed of each new step taken.
Uurimise käigus teatatakse kaebuse esitajale igast järgmisest võetavast sammust.
When the Ombudsman decides to close the inquiry, he informs the complainant of the results of the inquiry and of his conclusions.
Kui ombudsman otsustab uurimise lõpetada, teavitab ta kaebuse esitajat uurimise tulemustest ning oma järeldustest.
The Ombudsman’s decisions are not legally binding and do not create legally enforceable rights or obligations for the complainant, or for the institution or body concerned.
Ombudsmani otsus ei ole õiguslikult siduv ega anna kaebuse esitajale või asjaomasele institutsioonile või asutusele seaduslikult täitmisele pööratavaid õigusi ega kohustusi.
In 2005, the Ombudsman closed 312 inquiries, of which 302 were inquiries into complaints and ten were own-initiative inquiries.
2005. aastal lõpetas ombudsman 312 uurimist, millest 302 olid kaebuste uurimised ja kümme omaalgatuslikud uurimised.
If an inquiry deals with more than one allegation or claim, these may give rise to d iT erent findings by the Ombudsman.
Kui uurimise käigus tegeletakse enam kui ühe väite või nõudega, võib ombudsman teha mitu otsust.
No maladministration
Haldusomavoli puudumine
In 2005, 114 cases (of which six own-initiatives) were closed with a finding of no maladministration.
2005. aastal lõpetati 114 juhtumit (nendest kuus omaalgatuslikku uurimist) haldusomavoli tuvastamata.
This is not necessarily a negative outcome for the complainant, who at least receives the benefit of a full explanation from the institution or body concerned of what it has done.
See ei pruugi olla negatiivne tulemus kaebuse esitajale, kes saab asjaomaselt institutsioonilt või asutuselt tehtu kohta vähemalt põhjaliku selgituse.
Furthermore, even if the Ombudsman does not find maladministration, he may identify an opportunity for the institution or body to improve the quality of its administration in the future.
Kui ombudsman ei tuvastagi haldusomavoli, võib ta leida võimaluse, kuidas institutsioon või asutus saab oma halduse kvaliteeti edaspidi parandada.
In such cases, the Ombudsman makes a further remark.
Sellistel juhtudel teeb ombudsman lisamärkuse.
Cases semled by the institution and friendly solutions
Institutsiooni lahendatud juhtumid ja sõbralikud lahendid
Whenever possible, the Ombudsman tries to achieve a positive-sum outcome that satisfies both the complainant and the institution complained against.
Võimaluse korral püüab ombudsman saavutada kokkuvõmes positiivse tulemuse, mis rahuldab nii kaebuse esitajat kui ka institutsiooni, mille vastu kaebus esitati.
The cooperation of the Community institutions and bodies is essential for success in achieving such outcomes, which help enhance relations between the institutions and citizens and can avoid the need for expensive and time-consuming litigation.
Selliste tulemuste saavutamiseks on äärmiselt oluline ühenduse institutsioonide ja asutuste koostöö, mis aitab tugevdada suhteid institutsioonide ja kodanike vahel ning vältida kalleid ja ajamahukaid kohtuprotsesse.
During 2005, 89 cases were semled by the institution or body itself following a complaint to the Ombudsman.
2005. aastal lahendas institutsioon või asutus ise pärast ombudsmanile esitatud kaebust 89 juhtumit.
Of this number, 71 were cases in which the Ombudsman’s intervention succeeded in
Aastal 2005 esitati 22 sõbraliku lahendi emepanekut, mis on 83% rohkem kui eelmisel aastal.
Regulation (EC) 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents, OJ 2001 L 145, p. 43.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele, 30. mai 2001, EÜT 2001 L 145, lk 43.
At the end of 2005, 18 proposals for friendly solutions were still under consideration, including the two cases mentioned above in which the Commission had not responded positively to earlier proposals for friendly solutions.
KAEBUSED JA UURIMISED lõpus oli kaalumisel 18 sõbraliku lahendi saavutamise emepanekut, sealhulgas eelnimetatud kaks juhtumit, mille puhul komisjon ei olnud varem sõbraliku lahendi emepanekuga nõustunud.
In some cases, a friendly solution can be achieved if the institution or body concerned oT ers compensation to the complainant.
Mõnel juhul on võimalik saavutada sõbralik lahend siis, kui asjaomane institutsioon või asutus pakub kaebuse esitajale hüvitist.
Any such oTer is made ex gratia: that is, without admission of legal liability and without creating a precedent.
Kõik sellised pakkumised tehakse ex gratia, s.t ilma õiguslikku vastutust võtmata ja pretsedenti loomata.
Critical remarks and draW recommendations
Kriitilised märkused ja soovituste projektid
If a friendly solution is not possible or if the search for a friendly solution is unsuccessful, the Ombudsman either closes the case with a critical remark to the institution or body concerned or makes a draW recommendation.
Kui sõbralik lahend pole võimalik või kui sõbraliku lahendi leidmine ei õnnestu, lõpetab ombudsman juhtumi menetlemise kriitilise märkusega asjaomasele institutsioonile või asutusele või esitab soovituse projekti.
A critical remark is normally made if it is no longer possible for the institution concerned to eliminate the instance of maladministration, the maladministration appears to have no general implications and no follow-up action by the Ombudsman seems necessary.
Ombudsman teeb tavaliselt kriitilise märkuse siis, kui asjaomasel institutsioonil ei ole enam võimalik haldusomavoli juhtumit kõrvaldada, haldusomavoli juhtumil ei ole laiemaid tagajärgi ning ombudsmanil ei ole vaja võma järelmeetmeid.
A critical remark is also made if the Ombudsman considers that a draW recommendation would serve no useful purpose or that it is not appropriate to submit a special report in a case where the institution or body concerned fails to accept a draW recommendation.
Kriitiline märkus tehakse ka siis, kui ombudsman leiab, et soovituse projektist ei ole kasu või et pole kohane esitada eriaruannet juhul, kui asjaomane institutsioon või asutus ei aktsepteeri soovituse projekti.
A critical remark confirms to the complainant that his or her complaint is justified and indicates to the institution or body concerned what it has done wrong, so as to help avoid maladministration in the future.
Kriitiline märkus kinnitab kaebuse esitajale, et tema kaebus on õigustatud, ja näitab asjaomasele institutsioonile või asutusele, mida ta on valesti teinud, et edaspidi oleks võimalik haldusomavoli vältida.
In 2005, the Ombudsman made 29 critical remarks.
Aastal 2005 tegi ombudsman 29 kriitilist märkust.
In response to a suggestion from the European Parliament, the Ombudsman informed the institutions and bodies of his intention periodically to request information about any follow-up given to critical remarks.
Vastuseks Euroopa Parlamendi soovitusele teatas ombudsman institutsioonidele ja asutustele oma kavatsusest paluda korrapäraselt teavet kriitiliste märkuste järelmeetmete kohta.
During 2005, the Commission responded to 18 critical remarks.
2005. aastal vastas komisjon 18 kriitilisele märkusele.
The responses are discussed in the next section (2.8) of this chapter.
Vastuseid käsitletakse käesoleva peatüki järgmises punktis (2.8).
In cases where follow-up action by the Ombudsman does appear necessary (that is, where it is possible for the institution concerned to eliminate the instance of maladministration, or in cases where the maladministration is particularly serious, or has general implications), the Ombudsman normally makes a draW recommendation to the institution or body concerned.
Ombudsman esitab asjaomasele institutsioonile või asutusele tavaliselt soovituste projekti, kui leiab, et ombudsmanil on vaja võma järelmeetmeid (s.t kui asjaomasel institutsioonil on võimalik haldusomavoli kõrvaldada või antud haldusomavoli juhtum on eriti tõsine või kui juhtumil on laiemaid tagajärgi).
In accordance with Article 3(6) of the Statute of the Ombudsman, the institution or body must send a detailed opinion within three months.
Ombudsmani põhikirja artikli 3 lõike 6 kohaselt peab institutsioon või asutus saatma ombudsmanile kolme kuu jooksul oma üksikasjaliku arvamuse.
During 2005, 20 draW recommendations were made.
2005. aastal esitati 20 soovituse projekti.
In addition, eight draW recommendations from 2004 led to decisions in 2005.
Lisaks sellele võeti kaheksa 2004. aasta soovituse projekti puhul otsus vastu 2005. aastal.
Nine cases were closed during the year when a draW recommendation was accepted by the institution.
Aasta jooksul lõpetati üheksa juhtumit, mille puhul institutsioon soovituse projekti vastuvõm is.
Three cases led to a special report to the European Parliament.
Kolme juhtumi kohta esitati Euroopa Parlamendile eriaruanne.
At the end of 2005, 11 draW recommendations were still under consideration, including one made in 2004.
2005. aasta lõpus oli menetluses 11 soovituse projekti, sealhulgas üks 2004. aasta projekt.
At a meeting of the Commimee on Petitions on 12 October 2005, the Ombudsman undertook, in accordance with Rule 195(3) of Parliament’s Rules of Procedure, to appear before the Commimee at his own request, whenever he presents a special report to Parliament.
KAEBUSED JA UURIMISED kooskõlas parlamendi kodukorra artikli 195 lõikega 3 soovi osaleda komisjoni koosolekul iga kord, kui ta esitab parlamendile eriaruande.
Three special reports were submimed to Parliament in 2005 (cases 1391/2002/JMA, 2395/2003/GG and 2485/2004/GG).
2005. aastal esitati parlamendile kolm eriaruannet (juhtumid 1391/2002/JMA, 2395/2003/GG ja 2485/2004/GG).
DECISIONS CLOSING CASESIN2005
JUHTUMILÕPETAMISE OTSUSED2005.
Decisions closing cases are normally published on the Ombudsman’s website (hmp://www.ombudsman.europa.eu) in English and the language of the complainant, if d iT erent.
Juhtumi lõpetamise otsused avaldatakse tavaliselt ombudsmani veebilehel (hm p://www.ombudsman.europa.eu) inglise keeles ja kaebuse esitaja keeles, kui see ei ole inglise keel.
Chapter 3 contains summaries of 65 decisions closing inquiries.
Kolmas peatükk sisaldab 65 juhtumi lõpetamise otsuse kokkuvõtet.
The summaries reflect the range of subjects and of Community institutions and bodies covered by the total of 312 decisions in 2005 closing inquiries, as well as the d iT erent reasons for closure.
Aastal 2005 võeti vastu 312 juhtumi lõpetamise otsust, kokkuvõmed kajastavad mitmesuguseid teemasid, ühenduse institutsioone ja asutusi ning erinevaid põhjusi juhtumi lõpetamiseks.
They are indexed by case reference; general subject mamer in terms of the fi eld of Community competence involved; and the type of maladministration alleged by the complainant.
Otsused on indekseeritud juhtumi numbri, ühenduse pädevusvaldkonna üldteemade ja kaebuse esitaja väidetava haldusomavoli liigi järgi.
The rest of this section of chapter 2 analyses the most significant findings of law and fact contained in the decisions.
Teise peatüki ülejäänud osas analüüsitakse otsuste kõige tähelepanuväärsemaid õiguslikke ja faktilisi järeldusi.
It is organised in terms of a horizontal classification of the main subject mamer of inquiries, constructed around fi ve main categories:
Järeldused on toodud vastavalt uurimiste peateemade horisontaalsele liigitusele, mis on jagatud viide põhikategooriasse:
Openness (including access to documents and information) and data protection;
• avatus (sealhulgas juurdepääs dokumentidele ja teabele) ning andmekaitse;
The European Commission as guardian of the Treaty;
Euroopa Komisjon asutamislepingute täitmise järelevalvajana;
Tenders, contracts and grants;
• avalikud hanked, lepingud ja toetused;
Personnel mamers, including recruitment;
• personaliküsimused, sealhulgas töölevõtmine;
Other mamers. ers.
• muud küsimused.
It should be noted that there is substantial overlap between the above categories.
Tuleb märkida, et ülalnimetatud kategooriad kamuvad oluliselt.
For example, issues of openness and public access are o W en raised in complaints that concern recruitment or the Commission's role as guardian of the Treaty.
Näiteks tõstatatakse avatuse ja üldsuse juurdepääsu küsimus sageli kaebustes, mis puudutavad töölevõtmist või komisjoni rolli asutamislepingute täitmise järelevalvajana.
Openness, public access and the protection of personal data
Avatus, üldsuse juurdepääs ja isikuandmete kaitse
A high proportion (24%) of complaints allege lack of openness.
Suures osas (24%) kaebustes viidatakse avatuse puudumisele.
Article 1 of the Treaty on European Union refers to decisions in the Union being taken “as openly as possible” and Article 255 of the EC
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele, EÜT 2001 L 145, lk 43.
Treaty provides for a right of access to European Parliament, Council and Commission documents.
KAEBUSED JA UURIMISED nõukogu ja üks Euroopa Parlamendi vastu.
During 2005, the Ombudsman made decisions on 14 complaints concerning the application of Regulation 1049/2001, of which 11 were against the Commission, two against the Council and one against the European Parliament.
Kaks otsust puudutasid Euroopa Keskpanga (EKP) ja Euroopa Investeerimispanga (EIB) dokumentidele juurdepääsu sise-eeskirjade rakendamist.
Of the total of 16 complaints made under Regulation 1049/2001 or other rules on access, eight were from individuals, six were submimed by NGOs and two were from companies.
Määruse (EÜ) nr 1049/2001 rakendamise või teiste dokumentidele juurdepääsu kohta kehtivate eeskirjade kohta laekunud kõigist 16 kaebusest esitasid kaheksa eraisikud, kuus valitsusvälised organisatsioonid ning kaks äriühingud.
Eight of the cases will be mentioned further in this sub-section.
Kaheksast kõnealusest juhtumist antakse ülevaade allpool.
In case 2066/2004/TN, the Ombudsman examined the overall scheme of Regulation 1049/2001 and took the view that it would be disproportionate and impractical to require the Commission to carry out the same in-depth legal analysis when considering whether to make a legislative document available in electronic form (as required by Articles 2(4) and 12(4) of the Regulation), as it must when dealing with a confirmatory application for access to a document.
Juhtumi 2066/2004/TN puhul tutvus ombudsman määruse (EÜ) nr 1049/2001 rakendamise üldise skeemiga ja jõudis otsusele, et oleks ebaproportsionaalne ja ebapraktiline nõuda komisjonilt õigusloomega seotud dokumentide üldsusele elektroonilises vormis kämesaadavaks tegemisel (nagu on nõutud määruse artikli 2 lõikes 4 ja artikli 12 lõikes 4) samasuguse põhjaliku õigusliku analüüsi tegemist nagu juhul, kui käsitletakse kordustaotlust dokumendile juurdepääsu kohta.
The Ombudsman invoked Article 3(3) of the Statute to seek the assistance of the relevant national authorities in dealing with two complaints against the Commission’s refusal of access to certain documents originating in the Member State concerned.
Tuginedes põhikirja artikli 3 lõikele 3, pöördus ombudsman abi saamiseks asjaomaste liikmesriikide ametiasutuste poole, kui käsitles kahte kaebust, mis olid esitatud komisjoni otsuse vastu keelduda juurdepääsu andmisest nendest liikmesriikidest pärit dokumentidele.
In case 3381/2004/TN, the documents were the response of the United Kingdom authorities to the Commission’s requests for information in an Article 226 procedure.
Juhtumi 3381/2004/TN puhul oli tegemist Ühendkuningriigi vastusega komisjoni nõudele edastada teavet artikli 226 menetluse raames.
Case 116/2005/MHZ concerned a lemer sent to the Commission by the Minister of Finance of Portugal in the framework of the excessive deficit procedure.
Juhtum 116/2005/MHZ puudutas Portugali rahandusministri kirja komisjonile seoses ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusega.
The Ombudsman’s intervention with the national authorities had positive results for the complainants in both cases, since the Commission changed its position and agreed to provide access to the documents concerned.
Ombudsmani sekkumine liikmesriikide ametiasutuste pädevusse andis mõlemal juhul positiivseid tulemusi, sest komisjon muutis oma seisukohta ja nõustus andma juurdepääsu mõlemale kõnealusele dokumendile.
The Ombudsman considered the application of exceptions contained in Regulation 1049/2001 in fi ve cases: 2821/2004/OV, 2229/2003/MHZ, 1368/2004/GG, and the two cases mentioned above concerning documents originating in Member States.
Ombudsman kaalus määruses (EÜ) nr 1049/2001 sätestatud erandite rakendamist viiel korral: 2821/2004/OV, 2229/2003/MHZ, 1368/2004/GG ning kahel ülalnimetatud juhtumil, mis puudutasid liikmesriikidest pärit dokumente.
In case 2821/2004/OV, the Ombudsman rejected the complainant’s argument that there was an overriding public interest in disclosure and found that, since the procedure to impose a fi ne on a Member State under Article 228 of the EC Treaty was ongoing, the Commission was entitled to refuse access to an internal document under the first subparagraph of Article 4(3) of the Regulation.
Juhtumi 2821/2004/OV puhul ei nõustunud ombudsman kaebuse esitaja väitega, et avaldamine teenib ülekaalukaid üldisi huve, leides, et kuna liikmesriigile trahvi määramise menetlus EÜ asutamislepingu artikli 228 kohaselt ei olnud lõppenud, oli komisjonil õigus keelata kooskõlas määruse artikli 4 lõike 3 esimese lõiguga juurdepääs dokumendile, mille institutsioon on koostanud oma sisekasutuseks.
In case 2229/2003/MHZ, the Ombudsman took the view that the case-law allowed the Commission to refuse access to a lemer of formal notice under Article 4(2), third indent, of Regulation 1049/2001 (the purpose of inspections, investigations and audits).
Juhtumi 2229/2003/MHZ puhul oli ombudsman arvamusel, et pretsedendiõigus võimaldas komisjonil määruse (EÜ) nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 kolmanda taande kohaselt keelduda juurdepääsust ametlikule kirjale (kontrollimiste, uurimise või audiitorkontrolli eesmärk).
However, the Ombudsman rejected the Commission’s argument that disclosure seemed even more detrimental to the public interest given that the complainant intended to use the lemer in proceedings before national courts.
Küll aga ei nõustunud ombudsman komisjoni väitega, et avaldamine kahjustab ülekaalukaid üldisi huve, kuna kaebuse esitaja kavatses kirja kasutada riiklikes kohtumenetlustes.
The Ombudsman’s draW recommendation in case 1368/2004/GG resulted in the complainant obtaining at least partial access to some of the documents concerned, for which the Commission had claimed exemption under Article 4(1)(b) (privacy and the integrity of the individual, in particular in accordance with Community legislation regarding the protection of personal data) and Article 4(2) first indent (commercial interests of a natural or legal person) of the Regulation.
Juhtumi 1368/2004/GG puhul sai kaebuse esitaja ombudsmani soovituse projekti tulemusena vähemalt osalise juurdepääsu mõnele asjakohasele dokumendile, mille kohta komisjon oli nõudnud erandi tegemist määruse artikli 4 lõike 1 punkti b (eraelu puutumatus ja isikupuutumatus, eelkõige kooskõlas isikuandmete kaitset käsitlevate ühenduse õigusaktidega) ning artikli 4 lõike 2 esimese taande alusel (füüsilise või juriidilise isiku ärihuvid).
Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents, OJ 2001 L 145, p. 43.
Juhtumi 3054/2004/TN puhul tahtis kaebuse esitaja teada, kas EKP oli läinud valuutabörsile, et pehmendada dollari kukkumist ja euro väärtuse tõusu.
Other questions of openness
Teised avatusega seotud küsimused
The Ombudsman carried out a review of the Commission’s compliance, during a specific consultation procedure, with the fi ve minimum standards for consultation of interested parties set out in its 2002 Communication (COM(2002) 704) and found that there had been no maladministration (case 948/2004/OV).
Ombudsman kontrollis, kas komisjon lähtub konsulteerimismenetlusel huvitatud pooltega konsulteerimise viiest miinimumstandardist, mis on sätestatud komisjoni 2002. aasta teatises (KOM(2002)704), ning leidis, et antud juhul ei esinenud haldusomavoli (juhtum 948/2004/OV).
The Ombudsman closed three cases during 2005 a W er making draW recommendations to the European Personnel Selection OU ce (EPSO) concerning the information available to candidates in recruitment competitions.
Ombudsman lõpetas 2005. aastal kolme juhtumi menetlemise pärast seda, kui oli esitanud Euroopa Personalivaliku Ametile (EPSO) soovituse projekti, mis puudutas konkurssidel kandidaatidele antavat teavet.
EPSO’s responses to the draW recommendations gave detailed additional information that would help the complainants concerned to understand their marks but also raised important factual and legal issues of a more general nature.
EPSO vastused soovituste projektidele andsid üksikasjalikku lisateavet, mis aitas kaebuse esitajatel mõista neile antud hindamispunkte, kuid tõstatasid ka tähtsaid üldisemat laadi fakti- ja õigusküsimusi.
The Ombudsman therefore decided to open an own-initiative inquiry into access to evaluation criteria established by selection boards (see summary of case 2097/2003/PB in section 3.1.3).
Seetõmu otsustas ombudsman alustada omaalgatuslikku uurimist seoses juurdepääsuga valikukomisjonide kehtestatud hindamiskriteeriumidele (vt juhtumi 2097/2003/PB kokkuvõtet alapunktis 3.1.3).