natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If the validity of a decision not to raise objections against an aid measure or an aid scheme were to fall to be determined by reference to information which could not have been available to the Commission after the preliminary investigation has been concluded, the Commission would be encouraged systematically to initiate the investigation procedure under Article 88(2) EC and to give the parties concerned notice to submit their comments, in order to prevent the information which could not be available to it leading to the annulment of its decision to authorise the aid measure or the aid scheme in question.
Kui sellise otsuse kehtivust, mille kohaselt abile või abikavale vastuväiteid ei esitata, tuleks samas hinnata asjaolude alusel, mis ei saanud esialgse uurimisstaadiumi lõpus komisjoni käsutuses olla, peaks ta süstemaatiliselt algatama EÜ artikli 88 lõikes 2 ette nähtud uurimismenetlusi ja kohustama asjassepuutuvaid isikuid esitama omapoolseid selgitusi, vältimaks seda, et asjaolud, mida komisjoni käsutuses ei olnud, võiksid kaasa tuua asjaomase abi või abikava heakskiitmise otsuse tühistamise.
As the Advocate General noted in point 71 of his Opinion, this would undermine the division of the review of State aid into two distinct stages, the second of which is not always required. Such a division was intended by the authors of the Treaty and confirmed by the Community legislature in Regulation No 659/1999.
Nii nagu on rõhutatud kohtujuristi ettepaneku punktis 71, kahjustaks see sellist kaheks selgepiiriliseks staadiumiks (millest teine staadium ei ole alati nõutav) jagunevat riigiabi kontrollimise korda, nagu soovisid asutamislepingu autorid, ja mida ühenduse seadusandja on kinnitanud määruses nr 659/1999.
In the main proceedings, the contested decision refers, in the section entitled ‘legal basis’, to the implementing provisions relating to Law No 488/1992 which laid down the detailed rules governing the 1997-1999 aid scheme, summarised in paragraphs 10 and 11 of this judgment, and include the choice between automatic inclusion of the original application and the lodging of a reformulated application, given to undertakings which did not receive aid by reason of there being insufficient funds allocated to a particular invitation to apply.
Sellega seoses viitab põhikohtuasjas vaadeldava vaidlustatud otsuse osa pealkirjaga „Õiguslik alus” seaduse nr 488/1992 rakendussätetele, mis täpsustavad käesoleva otsuse punktides 10 ja 11 kokku võetud 1997.–1999. aasta abikava kohaldamise korda, sealhulgas valikut esialgse taotluse automaatse ülekandmise ja ülevaadatud taotluse esitamise vahel, mida võimaldatakse ettevõtjale, kellele ei antud abi vastava kutse jaoks eraldatud vahendite ebapiisavuse tõttu.
Consequently, even though the Italian authorities did not inform the Commission’s services specifically and in detail of the legal situations of the undertakings having an interest in obtaining grants under Law No 488/1992, the order for reference shows that the Commission must have been aware of the existence of both the undertakings in the first category and those in the second category.
Isegi kui Itaalia ametivõimud ei teavitanud omal algatusel komisjoni teenistusi konkreetselt ja täielikult seaduse nr 488/1992 alusel toetuse saamisest huvitatud ettevõtjate õiguslikust olukorrast, nagu nähtub eelotsusetaotlusest, pidi komisjon järelikult olema teadlik nii esimese kui teise kategooria ettevõtjate olemasolust.
In the light of the above, the request by Nuova Agricast to invite the Commission to produce certain correspondence exchanged as part of its discussions with the Italian authorities prior to the adoption of the contested decision, in order to establish whether those authorities had, or had not, given notice to the Commission’s services of the existence of the undertakings in the first category, is devoid of any purpose.
Eelnevat järeldust arvestades tuleb asuda seisukohale, et Nuova Agricasti taotlus kohustada komisjoni esitama vaidlustatud otsuse vastuvõtmisele eelnenud läbirääkimiste käigus Itaalia ametivõimudega vahetatud kirju, eesmärgiga teha kindlaks, kas nimetatud ametivõimud olid või ei olnud komisjonile teatanud esimese kategooria ettevõtjate olemasolust, on alusetu.
In those circumstances, it is necessary, thirdly, to consider whether, by not raising any objections against an aid scheme in which only undertakings in the second cat -egory could benefit from the transitional provision, the Commission infringed the principle of equal treatment.
Neil asjaoludel tuleb kolmandaks hinnata, kas komisjon rikkus võrdse kohtlemise põhimõtet, jättes esitamata vastuväited abikavale, mille kohaselt üleminekusättele said tugineda üksnes teise kategooria ettevõtjad.
It must be pointed out in that regard that the only undertakings that were able to benefit from the transitional provision were those in the second category which had not begun to implement their investment proposals prior to lodging their application for aid under the fourth invitation to apply.
Selles osas tuleb rõhutada, et üleminekusättele said tugineda üksnes sellised teise kategooria ettevõtjad, kes ei olnud alustanud oma projekti elluviimist enne abitaotluse esitamist neljanda kutse raames.
The principle of equal treatment requires that comparable situations must not be treated differently and that different situations must not be treated in the same way unless such treatment is objectively justified (see, inter alia, Case C-248/04 Koninklijke Coöperatie Cosun [2006] ECR I-10211, paragraph 72 and the caselaw cited there).
Võrdse kohtlemise põhimõttest kinnipidamine nõuab, et sarnaseid olukordi ei koheldaks erinevalt ja et erinevaid olukordi ei koheldaks sarnaselt, välja arvatud juhul, kui niisugune kohtlemine on objektiivselt põhjendatud (vt eelkõige 26. oktoobri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-248/04: Koninklijke Coöperatie Cosun, EKL 2006, lk I-10211, punkt 72 ja viidatud kohtupraktika).
It is apparent that in the main proceedings the undertakings in the first category and those in the second category were not in a comparable situation as regards the requirement that State aid be necessary, which is set out inter alia in the third subparagraph of point 4.2 of the guidelines.
Siiski tuleb märkida, et põhikohtuasjas ei olnud esimese ja teise kategooria ettevõtjad sarnases olukorras, pidades eriti silmas suuniste punkti 4.2 kolmandas lõigus väljendatud riigiabi vajalikkuse nõuet.
As is clear from Case 730/79 Philip MorrisHolland v Commission [1980] ECR 2671, paragraph 17, aid which improves the financial situation of the recipient undertaking without being necessary for the attainment of the objectives specified in Article 87(3) EC cannot be considered compatible with the common market (see also, to that effect, Case 310/85 Deufil v Commission [1987] ECR 901, paragraph 18, and Case C-400/92 Germany v Commission [1994] ECR I-4701, paragraphs 12, 20 and 21).
Nagu tuleneb 17. septembri 1980. aasta otsusest kohtuasjas 730/79: Philip Morris Holland vs. komisjon (EKL 1980, lk 2671, punkt 17), ei saa abi, mis parandab seda saanud ettevõtja olukorda, kuid mis ei ole vajalik EÜ artikli 87 lõikes 3 ettenähtud eesmärkide saavutamiseks, pidada ühisturuga kokkusobivaks (vt selle kohta ka 24. veebruari 1987. aasta otsus kohtuasjas 310/85: Deufil vs. komisjon, EKL 1987, lk 901, punkt 18, ja 5. oktoobri 1994. aasta otsus kohtuasjas C-400/92: Saksamaa vs. komisjon, EKL 1994, lk I-4701, punktid 12, 20 ja 21).
Under the 1997-1999 aid scheme, undertakings in the second category had an absolute right to have their application included automatically, without amendment of any kind, in the list relating to the appropriate invitation to apply immediately following the invitation under which it had first been submitted. No action on their part was required in this regard.
1997.–1999. aasta abikava raames oli teise kategooria ettevõtjatel absoluutne õigus sellele, et nende taotlus kantaks ilma mingite muudatusteta automaatselt sellele kutsele, mille alusel taotlus oli esmalt esitatud, vahetult järgnevale sobivale kutsele vastavasse pingeritta, ilma et nad oleks pidanud selleks mingeid samme astuma.
Conversely, the undertakings in the first category had to submit an application under the first appropriate invitation to apply following the invitation in respect of which they had waived automatic inclusion of their original application.
Esimese kategooria ettevõtjad pidid seevastu esitama taotluse sellele kutsele, mille osas nad olid loobunud oma algse taotluse automaatsest ülekandmisest, vahetult järgneva sobiva kutse alusel.
The application in question was, moreover, a reformulated one.
Lisaks on tegemist ülevaadatud taotlusega.
It is true, as Nuova Agricast claims, that the original application and the amended application both sought to obtain funding in respect of the same project and that the reformulation could not relate to the essential elements of the project but only to the elements taken into account by the indicators, which served to establish the ranking of the application in the list drawn up under the invitation to apply under which it was lodged.
Selge on see, nagu märgib ka Nuova Agricast, et nii esialgse kui ka ülevaadatud taotluse eesmärk oli saavutada sama projekti rahastamine ja taotluse ülevaatamine ei tohtinud puudutada vastava projekti olulisi elemente, vaid üksnes elemente, mida võtsid arvesse indikaatorid, mille eesmärk oli määrata taotluse järjekoht sellele kutsele vastavas pingereas, mille alusel taotlus esitatud oli.
However, the indicators were themselves representative of significant elements contained in the application.
Sellegipoolest kajastasid ka indikaatorid ise taotluse seisukohalt tähtsaid elemente.
In particular, they related to the share of own funds invested by the undertaking concerned, by comparison with the total investment, to the number of jobs created by the project by comparison with the total investment and by comparison with the amount of the grant applied for and the maximum grant that could be awarded.
Need olid eelkõige seotud asjaomase ettevõtja poolt projekti investeeritavate omavahendite osaga koguinvesteeringus, projektiga loodavate töökohtade arvu suhtega koguinvesteeringusse, samuti taotletud toetussumma ning maksta võidava maksimaalse toetuse suhtega.
Moreover, the mere fact that the amendment of the factors taken into account by the indicators increases the possibility of the aid applied for being granted suffices to show that the true position was that the reformulation of the application resulted in the application being a different one from that which was originally lodged.
Niisamuti piisab üksnes asjaolust, et indikaatorite poolt arvesse võetavate elementide muutmine suurendab toetuse tegeliku andmise võimalust, tõendamaks, et taotluse ülevaatamine viis tegelikult esialgsest taotlusest erineva taotluse esitamiseni.
In addition, in so far as, by changing the information that would be reflected in the indicators, the reformulation was designed to improve the ranking of the amended application in order for it to be included in the list with a ranking that would enable it to be successful when the funds were allocated to the invitation to apply concerned in descending order, the result of extending the benefit of the transitional provision to the undertakings in the first category would be that the chances of those undertakings’ projects of obtaining the aid applied for would be better than those of undertakings competing for the first time, for which the necessity of the aid was not in doubt.
Lisaks, kuna taotluse ülevaatamise eesmärk oli indikaatorite poolt arvesse võetavaid elemente muutes parandada ülevaadatud taotluse järjekohta, et taotlus asuks soodsal kohal vastava kutsega seotud toetuse jagamisel alaneva järjekorra alusel, oleks üleminekusättega antava soodustuse esimese kategooria ettevõtjatele laiendamise tagajärg olnud see, et nende ettevõtjate projektidel oleks olnud paremad võimalused taotletud abi saada kui esimest korda konkureerivatel ettevõtjatel, kelle puhul ei olnud abi vajalikkust vaja kautsjoniga tagada.
Conversely, such a result could not arise with the automatic inclusion in the list under the eighth invitation to apply of applications already made under the fourth invitation by undertakings in the second category because, there being no possibility of those applications being amended, the indicators remained unchanged.
Samas ei teki selline tagajärg teise kategooria ettevõtjate neljanda kutse alusel juba esitatud taotluste automaatse ülekandmise korral kaheksanda kutse pingeritta, kuna nende taotluste mis tahes muutmise võimaluse puudumisel jäid indikaatorid muutumatuks.
In the light of the above, it must be held that the undertakings in the first category and those in the second category were not in a comparable situation.
Neid kaalutlusi arvestades tuleb järeldada, et esimese ja teise kategooria ettevõtjad ei olnud sarnases olukorras.
Accordingly, it does not appear that, in authorising the 20002006 aid scheme, the Commission infringed the principle of equal treatment.
Seega ei ole komisjon 2000.–2006. aasta abikava heaks kiites rikkunud võrdse kohtlemise põhimõtet.
The validity of the contested decision in the light of the obligation to state reasons
Vaidlustatud otsuse kehtivus põhjendamiskohustuse seisukohast
As is clear from established caselaw, the statement of reasons required by Article 253 EC must be appropriate to the act at issue and must disclose in a clear and un -equivocal fashion the reasoning followed by the institution which adopted the measure in question in such a way as to enable the persons concerned to ascertain the reasons for the measure and to enable the competent Community Court to exercise its power of review.
Nagu väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb, peab EÜ artikliga 253 nõutav põhjendus vastama asjaomase akti olemusele, sellest peab selgelt ja üheselt selguma akti andnud institutsiooni arutluskäik, mis võimaldab huvitatud isikutel mõista võetud meetme põhjuseid ja pädeval kohtul teostada kontrolli.
The requirements to be satisfied by the statement of reasons depend on the circumstances of each case, in particular the content of the measure in question, the nature of the reasons given and the interest which the addressees
Põhjendamise nõuet tuleb hinnata arvestades juhtumi asjaolusid, eelkõige akti sisu, põhjenduste olemust ja huvi, mis võib olla akti adressaatidel või teistel otseselt ja isiklikult aktiga seotud isikutel selgituste saamiseks.
As the national court points out, it is impossible to discern any criterion in the contested decision for distinguishing between the different categories of undertakings which had made an application for aid under the 1997-1999 aid scheme and had a legal interest in having their application entered on the list under the next invitation to apply.
Nagu rõhutab eelotsusetaotluse esitanud kohus, ei ilmne vaidlustatud otsusest ühtegi kriteeriumi, mille alusel eristada nende erinevate kategooriate ettevõtjaid, kes esitasid abitaotluse 1997.–1999. aasta abikava raames ja kellel on õiguslik huvi, et nende taotlus kantaks järgmisele kutsele vastavasse pingeritta.
However, the obligation to state reasons is in principle restricted to the reasons for which a given category of operators is to benefit from a given measure and does not mean that it is necessary to justify the exclusion of all other operators which are not in a comparable situation.
Sellegipoolest piirdub põhjendamiskohustus põhimõtteliselt põhjustega, miks antud ettevõtjate kategooria saab antud meedet kasutada, kuid ei tähenda seda, et tuleks põhjendada, miks välistatakse kõik teised ettevõtjad, kes ei ole sarnases olukorras.
As regards the transitional provision, the reasoning on the basis of which the Commission authorised a transitional regime in favour of the undertakings in the second category is apparent to the requisite legal standard from the background to the contested decision and all of the legal rules governing the matter in question.
Üleminekusätte osas tuleneb arutluskäik, mille alusel komisjon kiitis üleminekukorra heaks teise kategooria ettevõtjate kasuks, piisava õigusliku põhjendatusega nii vaidlustatud otsuse kontekstist kui ka asjaomast valdkonda reguleerivate õigusnormide kogumist.
The transitional provision refers by implication to the possibility given to undertakings under the 1997-1999 aid scheme of obtaining automatic inclusion of their application for aid in the appropriate list immediately following the invitation to apply in respect of which the application was first submitted.
Õigupoolest viitab üleminekusäte kaudselt võimalusele, mis ettevõtjatel 1997.–1999. aasta abikava raames oli ja mille kohaselt kantaks nende abitaotlus automaatselt sellele kutsele, mille alusel taotlus esialgselt esitati, vahetult järgnevale sobivale kutsele vastavasse pingeritta.
The national legislation providing for that possibility is not only expressly referred to in the section of the contested decision entitled ‘legal basis’ but was also known to all the parties concerned.
Lisaks sellele, et seda võimalust ette nägev liikmesriigi regulatsioon on sõnaselgelt kirjas vaidlustatud otsuse osas pealkirjaga „Õiguslik alus”, oli see niisiis teada kõikidele huvitatud isikutele.
Thus, in the context of the contested decision, the wording of the transitional provision is sufficient to show that the Italian State intended to introduce, for the benefit of the undertakings which had competed in the last invitation to apply published under the 1997-1999 aid scheme, transitional measures between that aid scheme and the 20002006 aid scheme, and that the Commission found that measure to be compatible with the common market.
Seega on vaidlusaluse otsuse kontekstis üleminekusätte sõnastus piisav, et aru saada, et Itaalia riik soovis anda 1997.–1999. aasta abikava raames avaldatud viimase kutse põhjal konkureerinud ettevõtjatele üleminekuaja selle abikava ja 2000.–2006. aasta abikava vahel ning et komisjon pidas seda meedet ühisturuga kokkusobivaks.
On the other hand, as was held in paragraphs 67 to 77 of this judgment, the undertakings in the first category and those in the second category were not in a comparable situation.
Seevastu ei olnud esimese ja teise kategooria ettevõtjad sarnases olukorras, nagu on välja toodud käesoleva otsuse punktides 67–77.
Thus, although it did not state the reasons for which the benefit of the transitional provision was not extended to the undertakings in the first category, the Commission did not fail to comply with the duty to state reasons.
Kuigi komisjon ei märkinud põhjusi, miks üleminekusätet ei laiendatud esimese kategooria ettevõtjatele, ei rikkunud ta niisiis oma põhjendamiskohustust.
In the light of the above, the answer must be that examination of the question submitted has revealed nothing which might affect the validity of the contested decision.
Kõiki eeltoodud kaalutlusi arvesse võttes tuleb vastata, et esitatud küsimuse uurimisel ei ilmnenud ühtegi asjaolu, mis võiks mõjutada vaidlustatud otsuse kehtivust.
Examination of the question submitted has revealed nothing which might affect the validity of the decision of the Commission of 12 July 2000 not to raise objections against an aid scheme for investment in the less-favoured regions of Italy until 31 December 2006 (State aid No N 715/99 — Italy).
Esitatud küsimuse uurimisel ei ilmnenud ühtegi asjaolu, mis võiks mõjutada selle komisjoni 12. juuli 2000. aasta otsuse kehtivust, mille kohaselt ei esitata kuni 31. detsembrini 2006 vastuväiteid Itaalia vähem soodsatesse piirkondadesse investeeringute tegemiseks ettenähtud abikava kohta (riigiabi nr N 715/99 – Itaalia).
Case C-197/06
Kohtuasi C-197/06
(Reference for a preliminary ruling from the Voorzitter van de rechtbank van koophandel te Hasselt)
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud voorzitter van de rechtbank van koophandel te Hasselt)
(Recognition of diplomas — Directive 89/48/EEC — Estate agent)
Diplomite tunnustamine – Direktiiv 89/48/EMÜ – Kinnisvaramaakler
Judgment of the Court (Second Chamber), 17 April 2008 . . . . . . . . . . .
Euroopa Kohtu otsus (teine koda), 17. aprill 2008 . . . . . . . . . . . . . .
Freedom of movement for persons — Freedom of establishment — Freedom to provide ser -vices — Recognition of higher-education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years’ duration — Directive 89/48
Isikute vaba liikumine – Asutamisvabadus – Teenuste osutamise vabadus – Vähe­malt kolmeaastase kutseõppe läbimisel antavate kõrgharidusdiplomite tunnus ­tamine – Direktiiv 89/48
(Council Directive 89/48, Art. 4(1)(b), third subpara.)
(Nõukogu direktiiv 89/48, artikli 4 lõike 1 punkti b kolmas lõik)
SUMMARY — CASE C-197/06
KOKKUVÕTE — KOHTUASI C-197/06
Freedom of movement for persons — Freedom of establishment — Freedom to provide ser -vices — Recognition of higher-education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years’ duration — Directive 89/48
Isikute vaba liikumine – Asutamisvabadus – Teenuste osutamise vabadus – Vähe­malt kolmeaastase kutseõppe läbimisel antavate kõrgharidusdiplomite tunnus­tamine – Direktiiv 89/48
(Council Directive 89/48, Arts 3 and 4)
(Nõukogu direktiiv 89/48, artiklid 3 ja 4)
Articles 3 and 4 of Directive 89/48 on a general system for the recognition of higher-education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years’ duration, as amended by Directive 2001/19, preclude legislation of a Member State which makes the performance, on its territory, of certain activities falling within the scope of the regulated profession of estate agent by a service provider established in another Member State who has concluded a cooperation agreement with an estate agent who is duly authorised in the host Member State, subject to obtaining an authorisation the grant of which is conditional upon success in an aptitude test in law.
Direktiivi 89/48 (vähemalt kolmeaastase kutseõppe läbimisel antavate kõrgharidusdiplomite tunnustamise üldsüsteemi kohta, mida on muudetud direktiiviga 2001/19) artiklitega 3 ja 4 on vastuolus vastuvõtva liikmesriigi õigusnormid, mis eeldavad juhul, kui tema territooriumil tegeleb reguleeritud kinnisvaramaakleri kutseala alla kuuluva teatava tegevusega teenusepakkuja, kes asub teises liikmesriigis, aga on sõlminud koostöölepingu vastuvõtvas liikmesriigis nõuetekohaselt tunnustatud kinnisvaramaakleriga, sellise eelneva loa olemasolu, mille andmine sõltub õigusalase sobivustesti sooritamisest.
As regards professions ‘whose practice requires precise knowledge of national law and in respect of which the provision of advice and/or assistance concerning national law is an essential and constant aspect of the professional activity’, the host Member State may, by derogation from the principle laid down in the third subparagraph of Article 4(1)(b) of Directive 89/48 on a general system for the recognition of higher-education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years’ duration, as amended by Directive 2001/19, stipulate either an adaptation period or an aptitude test.
Kutsealade puhul, „millega tegelemine eeldab siseriiklike õigusnormide täpset tundmist ja mille puhul siseriiklike õigusaktidega seotud abistamine ja/või nõustamine on kutsetegevuse oluline ja püsiv osa”, võib vastuvõttev liikmesriik erandina direktiivi 89/48 (vähemalt kolmeaastase kutseõppe läbimisel antavate kõrgharidusdiplomite tunnustamise üldsüsteemi kohta, mida on muudetud direktiiviga 2001/19) artikli 4 lõike 1 punkti b kolmandas lõigus sätestatud põhimõttest ette näha kas kohanemisaja või sobivustesti.
The content of the education and training required by a Member State which regulates a profession is a criterion which is especially relevant in order to establish the requirements connected to the practice thereof.
Kutseala reguleeriva liikmesriigi poolt nõutava hariduse sisu on eriti asjakohane kriteerium sellel kutsealal tegutsemisega seotud nõuete tuletamiseks.