natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Member States shall endeavour to take this action, as soon as possible, but no later than 1 year from the date of the decision. At the time of the preparation of this report,
Liikmesriigid peavad tegema jõupingutusi, et rakendada see meede võimalikult kiiresti, ent mitte hiljem, kui üks aasta pärast otsuse vastuvõtmist.
17 Member States (163) have reported that they have controlled BZP.
Käesoleva aruande ettevalmistamise ajal teatasid 17 liikmesriiki (163), et nad on bensüülpiperasiini kontrollinud.
Since BZP became subject to control measures in EU Member States, this substance may no longer be used in ‘party pills’ sold as legal alternatives to ecstasy.
Sellest ajast alates, kui ELi liikmesriigid hakkasid bensüülpiperasiini (BZP) suhtes kontrollimeetmeid kohaldama, ei tohi seda ainet enam kasutada klubinarkootikumides, mida müüakse ecstasy seadusliku alternatiivina.
At the beginning of 2009, many online retailers were offering BZP-free ‘party pills’.
2009. aasta alguses pakkusid paljud veebipoed müüa BZPd mittesisaldavaid klubinarkootikume.
For example, online shops based in Ireland, Poland and the United Kingdom were offering ‘retro pills’, which are purported to contain 1-(4-fluorophenyl) piperazine (pFPP), a substance described as having mild hallucinogenic and strong euphoric effects.
Näiteks Iirimaal, Poolas ja Ühendkuningriigis paiknevad veebipoed pakkusid nn retronarkootikume, mis sisaldavad 1-(4-fluorofenüül) piperasiini (pFPP) ning mida kirjeldatakse kergelt hallutsinogeense ja tugeva eufoorilise toimega ainena.
In Europe, gamma-hydroxybutyric acid (GHB) and ketamine have been under surveillance since 2000, when a risk assessment of both of these substances was conducted under the terms of the 1997 joint action on new synthetic drugs (EMCDDA, 2002).
Euroopas on gamma-hüdroksübutüraat (GHB) ja ketamiin jälgimise all alates 2000. aastast, mil 1997. aastal vastuvõetud uute sünteetiliste ainete ühismeetme alusel viidi läbi nimetatud ainete riskihindamine (EMCDDA, 2002).
Snuff products are marketed as an alternative to controlled drugs such as cocaine or amphetamines.
Müügil on alternatiivsed ninnatõmmatavad tooted ka selliste kontrollitud uimastite nagu kokaiin ja amfetamiinid asendamiseks.
The products are purported to contain caffeine and a range of other plant-based ingredients such as Acorus calamus, Hydrastis canadensis and Tilia europea.
On teatatud, et need tooted sisaldavad kofeiini ja mitut muud taimset päritolu koostisosa, mis on saadud harilikust kalmusest (Acorus calamus), Kanada koldjuurest (Hydrastis canadensis) ja läänepärnast (Tilia europea).
Few countries report prevalence data on GHB and ketamine, and the prevalence estimates that are reported remain at much lower levels than for other illicit drugs.
GHB ja ketamiini levimuse andmeid teatavad vähesed riigid ning teatatud levimuse hinnangud jäävad palju madalamale tasemele kui muude ebaseaduslike uimastite puhul.
Changes in the situation are difficult to assess due to prevalence data being obtained from non-probabilistic samples with limited comparability over time and between samples.
Olukorra muutumist on raske hinnata, kuna levimuse andmed on saadud mittetõenäosuslikest valimitest, mille omavaheline ja ajalises plaanis võrreldavus on piiratud.
The Dutch ‘Trendwatch’ study reported a slight increase in the use of GHB in specific networks and regions in the Netherlands in 2007, but both GHB and ketamine are used less often than other party drugs and mostly in hidden populations, at home and at parties.
Madalmaade suundumusuuringus teatati GHB tarbimise kergest tõusust Madalmaade teatavates võrgustikes ja piirkondades 2007. aastal, kuid GHB ja ketamiini kasutatakse muudest klubinarkootikumidest vähem ning peamiselt varjatud elanikkonnarühmades, kodus ja pidudel.
In contrast to increases reported in previous years, the latest statistics on medical emergencies related to GHB in Amsterdam indicate a marked decline, from 444 cases in 2006 to 110 in 2007.
Vastupidiselt eelmistel aastatel teatatud tõusudele näitavad viimased statistilised andmed Amsterdami GHB-ga seotud meditsiiniliste hädajuhtumite kohta olulist langust 444 juhtumilt 2006. aastal 110 juhtumile 2007. aastal.
A study carried out at a London hospital reported 58 emergencies related to ketamine use in 2006, and the same number in 2007.
Ühes Londoni haiglas korraldatud uuring teatas 58 ketamiiniga seotud hädaabijuhtumist 2006. aastal ja sama suurest sellelaadsete juhtumite arvust ka 2007. aastal.
In most of the ketamine-related presentations, the drug was co-ingested with other drugs, with only 11 % involving ketamine on its own, and none of these required admission to critical care (Wood et al., 2008).
Enamiku ketamiiniga seotud juhtumite puhul oli seda uimastit neelatud koos mõne teise uimastiga ja üksnes 11 juhtumi puhul oli tegemist vaid ketamiiniga ning ükski neist juhtumitest ei nõudnud intensiivravi (Wood ja teised, 2008).
In 2007, the EMCDDA–Europol active monitoring report on mCPP (1-(3-chlorophenyl)piperazine) concluded that it has no particular appeal to users and seems unlikely to establish itself as a recreational drug in its own right.
2007. aastal järeldati EMCDDA–Europoli aktiivse seire aruandes mCPP (1-(3-klorofenüül) piperasiin) kohta, et see aine tarbijatele eriti ei meeldi ja on ebatõenäoline, et sellest saaks iseseisev meelelahutusasutuste uimasti.
In 2008, however, mCPP continued to be the most widely available new synthetic drug on the illicit drug market, encountered alone or in combination with MDMA.
Kuid 2008. aastal oli mCPP kõige kättesaadavam uus sünteetiline uimasti ebaseaduslikul uimastiturul ja seda kasutati kas eraldi või koos MDMA-ga.
This is evidenced both by the number of seizures and the amount of seized material reported to the EMCDDA and Europol.
Seda tõestavad EMCDDA-le ja Europolile teatatud konfiskeerimiste arvud ning konfiskeeritud kogused.
It is still unclear if the substance is used to enhance or mimic some of the effects of MDMA or simply as a ‘cutting agent’.
Ei ole veel selge, kas seda ainet kasutatakse MDMA mõju tugevdamiseks või imiteerimiseks või lihtsalt lahjendusainena.
However, as mCPP is not a controlled substance in most Member States, it is likely that seizures are under-reported.
Kuid kuna mCPP ei ole enamikus liikmesriikides kontrollitav aine, on tõenäoliselt konfiskeerimisi rohkem.
On 3 March 2008, the Council decided that Member States shall take the necessary measures, in accordance with their national law, to submit BZP to control measures proportionate to the risks of the substance, and criminal
3. märtsil 2008 otsustas nõukogu, et liikmesriigid peavad kooskõlas oma siseriiklike õigusnormidega võtma vajalikud meetmed, et rakendada bensüülpiperasiini (BZP) osas kontrollmeetmeid, mis oleksid proportsionaalsed vastava aine riskidega, ning kriminaalkaristusi, mis on ette nähtud riikide õigusaktidega vastavalt ÜRO 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsioonist tulenevatele
The ESPAD school population surveys carried out in 2007 provide the most recent data on GHB use among 15- to 16-year-old school students across Europe.
2007. aastal läbi viidud ESPADi kooliõpilaste uuringus on esitatud kõige värskemad andmed GHB tarbimise kohta 15-16aastaste kooliõpilaste hulgas kogu Euroopas.
Among the school students surveyed in 26 EU countries plus Norway and Croatia, lifetime prevalence of GHB use ranges from zero to 3 %, though most countries report a level of 1 % or less.
Uuritud 26 ELi riigi ning Norra ja Horvaatia kooliõpilaste hulgas jäi GHB tarbimise levimus elu jooksul vahemikku 0–3%, kuigi enamik riike teatas 1%-lisest või madalamast tasemest.
) Belgium, Denmark, Germany, Estonia, Ireland, Greece, France, Italy, Cyprus, Lithuania, Luxembourg, Malta, Hungary, Portugal, Slovakia, Sweden and Finland; as well as Croatia, Turkey and Norway.
Belgia, Taani, Saksamaa, Eesti, Iirimaa, Kreeka, Prantsusmaa, Itaalia, Küpros, Leedu, Luksemburg, Malta, Ungari, Portugal, Slovakkia, Rootsi ja Soome; samuti Horvaatia, Türgi ja Norra.
EMCDDA (2005), Comorbidity: drug use and mental disorders, Drugs in focus No 14, European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction, Lisbon.
EMCDDA (2005), Kaasnevad haigused – narkootikumide tarbimine ja vaimsed häired, Narkootikumid Nr 14, Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskus, Lissabon.
EMCDDA (2008b), Annual report 2008: the state of the drugs problem in Europe, European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction, Lisbon.
EMCDDA (2008b), 2008. aasta aruanne: uimastiprobleemide olukord Euroopas, Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskus, Lissabon.
Luxembourg: Publications Office of the European Union
Luxembourg: Euroopa Liidu Väljaannete Talitus x
About the EMCDDA
EMCDDA kohta
The European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction (EMCDDA) is one of the European Union’s decentralised agencies.
Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskus (EMCDDA) on üks Euroopa Liidu detsentraliseeritud asutustest.
Established in 1993 and based in Lisbon, it is the central source of comprehensive information on drugs and drug addiction in Europe.
EMCDDA loodi 1993. aastal Lissabonis ning see on Euroopa narkootikume ja narkomaaniat käsitlevate võrdlevate andmete keskne allikas.
The EMCDDA collects, analyses and disseminates factual, objective, reliable and comparable information on drugs and drug addiction.
EMCDDA kogub, analüüsib ja levitab faktilist, objektiivset, usaldusväärset ja võrreldavat teavet narkootikumide ja narkomaania kohta.
In doing so, it provides its audiences with an evidence-based picture of the drug phenomenon at European level.
Seeläbi varustab ta oma kasutajaskonda tõenditel põhineva ülevaatega narkoalasest olukorrast Euroopas.
The Centre’s publications are a prime source of information for a wide range of audiences including policymakers and their advisers; professionals and researchers working in the field of drugs; and, more broadly, the media and general public.
Keskuse väljaanded on esmane teabeallikas paljudele sihtrühmadele, sealhulgas poliitikakujundajatele ja nende nõustajatele, narkovaldkonna asjatundjatele ja teadlastele ning laiemas plaanis ka meediale ja avalikkusele.
The annual report presents the EMCDDA’s yearly overview of the drug phenomenon in the EU and is an essential reference book for those seeking the latest findings on drugs in Europe.
Aastaaruanne on EMCDDA aastaülevaade narkoalasest olukorrast Euroopa Liidus ning see on oluline teabematerjal kõigile neile, kes otsivad kõige värskemat teavet narkootikumide kohta Euroopas.
The contents of this publication do not necessarily reflect the official opinions of the EMCDDA’s partners, the EU Member States or any institution or agency of the European Union.
Käesoleva väljaande sisu ei pruugi kajastada EMCDDA partnerite, ELi liikmesriikide või Euroopa Liidu mis tahes institutsioonide või asutuste ametlikku seisukohta.
A great deal of additional information on the European Union is available on the Internet.
Euroopa Liidu kohta on internetis saadaval rohkesti lisateavet.
It can be accessed through the Europa server (http://europa.eu).
Teave on kättesaadav Euroopa serveri kaudu (http://europa.eu).
Europe Direct is a service to help you find answers to your questions about the European Union.
Europe Direct on teenistus, mis aitab leida vastuseid Euroopa Liitu puudutavatele küsimustele.
This report is available in Bulgarian, Spanish, Czech, Danish, German, Estonian, Greek, English, French, Italian, Latvian, Lithuanian, Hungarian, Dutch, Polish, Portuguese, Romanian, Slovak, Slovenian, Finnish, Swedish and Norwegian.
Käesolev aruanne on saadaval bulgaaria, hispaania, tšehhi, taani, saksa, eesti, kreeka, inglise, prantsuse, itaalia, läti, leedu, ungari, hollandi, poola, portugali, rumeenia, slovaki, sloveenia, soome, rootsi ja norra keeles.
Luxembourg: Publications Office of the European Union, 2010
Kõik tõlked on teinud Euroopa Liidu Asutuste Tõlkekeskus.
© European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction, 2010
Kataloogimisandmed on esitatud käesoleva väljaande lõpus.Luxembourg: Euroopa Liidu Väljaannete Talitus, 2010ISBN 978-92-9168-430-4doi:10.2810/32448© Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskus, 2010Reprodutseerimine on lubatud, kui viidatakse algallikale.Printed in Luxembourg TRÜKITUD VALGELE KLOORIVABALE PABERILE
Commentary: Old realities, new threats and economic austerity — the current landscape for European drug policy
Ülevaade. Euroopa uimastipoliitika praegune olukord: varasemate arengute jätkumine, uued ohud ja majanduslik kitsikus
Chapter 1: Policies and laws
1. peatükk. Poliitika ja õigusnormid
Chapter 2: Responding to drug problems in Europe¢— an overview
2. peatükk. Ülevaade narkoprobleemide lahendamisest Euroopas
Prevention • Treatment • Harm reduction • Social exclusion and reintegration • Drug law enforcement and offences • Health and social responses in prison
Ennetamine • Ravi • Kahjude vähendamine • Sotsiaalne tõrjutus ja ühiskonda taasintegreerimine • Narkootikumidega seotud õiguskaitse ja narkoseaduste rikkumised • Tervishoiualane ja sotsiaaltegevus vanglas
Chapter 6: Opioid use and drug injection
6. peatükk. Opioidide tarbimine ja narkootikumide süstimine
Supply and availability • Problem opioid use • Injecting drug use • Treatment
Pakkumine ja kättesaadavus • Probleemne opioidide tarbimine • Narkootikumide süstimine • Ravi
Chapter 7: Drugrelated infectious diseases and drugrelated deaths
7. peatükk. Ebaseaduslike uimastitega seotud nakkushaigused ja surmad
Action on new drugs • ‘Spice’ phenomenon • Follow-up on substances
Meetmed uute narkootikumide suhtes • Spice´i fenomen • Ainete järelkontroll
Foreword continues to face.
Euroopalt jätkuvat tähelepanu nõudva probleemi suurust.
Opioid substitution treatment remains the biggest sector in this area, and here the mood appears to be changing, with questions being asked about the longterm outcomes of those in care.
Opioidide asendusravi jääb ka edaspidi suurimaks ravivaldkonnaks, kuigi suhtumine sellesse on muutumas, sest üha sagedamini küsitakse, kas selline ravi annab ka pikaajalisi tulemusi.
These are important questions, but it is also important to recognise the public health and social benefits delivered by increased treatment provision.
Tegemist on olulise küsimusega, kuid sama oluline on mõista, millist rahvatervisealast ja sotsiaalset kasu annab sellise ravi veelgi laialdasem pakkumine.
We are proud to present this, the 15th, annual report on the state of the drugs problem in Europe.
Saame teile uhkusega tutvustada nüüdseks juba viieteistkümnendat Euroopa uimastiprobleemide olukorda käsitlevat aastaaruannet.
The analysis included here is built on the data collected by the Reitox network of national focal points, working closely with their national experts.
Käesoleva aruande raames esitatud analüüs tugineb andmetele, mille on kogunud Reitoxi riiklike teabekeskuste võrgustik tihedas koostöös riiklike ekspertidega.
The report benefits from our collaboration with the European Commission, Europol, the European Medicines Agency and the European Centre for Disease Prevention and Control.
Käesoleva aruande koostamisele on kaasa aidanud ka meie koostöö Euroopa Komisjoni, Europoli, Euroopa Ravimiameti ning Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskusega.
The increase in treatment availability is a positive finding, but large inequalities in access to care still exist across Europe.
Ravi kättesaadavuse kasv on positiivne, kuid siiski valitseb Euroopas selles vallas suur ebavõrdsus.
In practice, treatment is sometimes least available to those who need it most.
Tegelikkuses on ravi vahel kõige vähem kättesaadav just neile, kes seda kõige rohkem vajavad.
This inequality is not just geographical.
Selline ebavõrdsus ei ole pelgalt geograafiline.
This year’s report explores the importance of the prison setting for targeting those with drug problems.
Käesolevas aastaaruandes uuritakse uimastisõltuvuses inimestega tegelemise olulisust vangla tingimustes.
While some progress has been made in this setting, too often a valuable opportunity to intervene with a key group of problem drug users is being lost.
Olgugi, et neis asutustes on saavutatud mõningast edu, lastakse siiski liiga sageli käest võimalus sekkuda sellesse rühma kuuluvate probleemsete uimastitarbijate edasisse käekäiku.
In this year’s report, as ever, you will find a comprehensive overview of Europe’s drug problem and the measures being taken to tackle it.
Nii nagu eelnevategi aruannete korral leiate ka käesolevast aastaaruandest tervikliku ülevaate Euroopa uimastiprobleemidest ja nende ohjeldamiseks võetud meetmetest.
However, our task goes beyond simply reporting statistics.
Meie ülesanne on siiski midagi enamat kui pelgalt statistilise aruande esitamine.
The report is guided by the need to identify and share best practice and to ensure that evidencebased interventions are supported.
Käesolevas aruandes on lähtutud vajadusest teha kindlaks ja jagada parimaid tavasid ning tagada tõenditel põhinevate sekkumiste toetamine.
This imperative applies equally to actions targeting the supply of drugs and to those targeting demand.
See käib nii uimastite pakkumisele kui ka nende nõudlusele suunatud meetmete kohta.
Reading this report, it is clear that we now have a better understanding of what works, and that Europe has made great advances in some areas.
Käesolevat aruannet lugedes saab selgeks, et nüüdseks mõistame paremini, millised meetmed töötavad ja millised mitte ning et Euroopa on mõnes valdkonnas saavutanud märkimisväärset edu.
Despite this, approaches lacking a sound foundation for their efficacy still attract funding.
Sellest hoolimata rahastatakse ikka veel ka selliseid lähenemisviise, mille tõhusus ei ole usaldusväärset tõestust leidnud.
With the current pressures on the public purse, there is a heightened need to ensure that public funds are wisely spent.
Praeguses olukorras, kus surve avaliku sektori rahakotile on suur, on eriti oluline tagada, et avalikke vahendeid kulutataks otstarbekalt.
Here, our role is to provide a neutral and dispassionate assessment of the evidence base for interventions.
Siinkohal on meie ülesanne anda neutraalne ja tasakaalukas hinnang tõenditele, mille põhjal sekkumisi rakendatakse.
We deliver this report to you at a difficult time.
Käesolev aruanne jõuab teieni rasketel aegadel.
The¢current economic situation presents EU Member States with pressing challenges, and the implications for levels of drug use and service provision need to be carefully assessed.
Majanduse olukord esitab ELile tõsiseid väljakutseid ning selle mõju uimastitarbimise tasemele ja teenuste pakkumisele tuleb hoolikalt hinnata.
It is too early to predict what impact the economic crisis will have on drug use in Europe — but we know that marginalised and socially disadvantaged communities are the hardest hit by drug problems.
Praegu on veel vara ennustada, millist mõju avaldab majanduskriis uimastitarbimisele Euroopas, kuid on teada, et kõige tugevama löögi alla satuvad marginaliseerunud ja ühiskonnas ebasoodsas seisundis olevad kogukonnad.
Services for drug users are increasingly threatened by¢budget cuts, which could have a detrimental effect, not only on those who use drugs, but also on the communities in which they live.
Üha sagedamini ähvardavad eelarvekärped uimastitarbijatele pakutavaid teenuseid ning selliste kärbete mõju võib olla kahjulik mitte üksnes neile, kes uimasteid tarbivad, vaid ka kogukondadele, kus nad elavad.
But this is not the only challenge facing Europe in the drugs field.
Kuid see pole ainus probleem, millega Euroopal tuleb uimastite valdkonnas rinda pista.
Changes in the supply of established drugs and the emergence of new substances increasingly test our drug control models.
Muutused laialt levinud uimastite pakkumises ning uute ainete turule ilmumine paneb üha sagedamini proovile mudelid, mida kasutatakse uimastite kontrolli all hoidmiseks.
The problems presented by these changes are complex and interconnected.
Selliste muudatustega kaasnevad probleemid on keerulised ja omavahel tihedalt seotud.
They will require a concerted and collective response.
Neile on vaja reageerida kooskõlastatult ja ühiselt.
The positive message from this report is that Europe is improving its capacity to keep track of this fast-moving phenomenon.
Käesolev aruanne kannab positiivset sõnumit selle kohta, et Euroopa suudab üha paremini kõnealuse kiiresti areneva nähtusega sammu pidada.
This is a critical prerequisite to understanding the challenges now confronting us and to ensuring that our policy responses keep pace with an evolving drug situation.
See on hädavajalik eeltingimus selleks, et mõista meid ees ootavaid probleeme ning tagada, et uimastipoliitika vastaks pidevalt muutuvale olukorrale.
Though focused on Europe, the report repeatedly acknowledges the global nature of the drugs problem.
Olgugi, et käesolevas aruandes keskendutakse Euroopale, tõdetakse selles korduvalt, et uimastiprobleem on oma olemuselt ülemaailmne.
You will read, for example, about the growing and severe drugrelated problems now faced by many of our neighbouring countries.
Näiteks võite lugeda suurenevatest ja üha tõsisemaks muutuvatest uimastiprobleemidest paljudes meie naaberriikides.
These are not just public health disasters for the countries concerned; by undermining social development and feeding corruption and organised crime they represent a real threat for the European Union.
Õõnestades sotsiaalset arengut, toites korruptsiooni ja organiseeritud kuritegevust, ei piirdu sellised rahvatervist ähvardavad katastroofid vaid nende riikidega, kujutades tõsist ohtu ka Euroopa Liidule.
Europe is committed to a balanced and evidencebased drugs policy supported by a sound understanding of the problem.
Euroopa on kindlalt otsustanud järgida tasakaalustatud ja tõenditel põhinevat uimastipoliitikat, mida toetab probleemi põhjalik tundmine.
We are proud that the European model for developing national drug information systems is becoming increasingly influential.
Oleme uhked, et Euroopas kasutusel olev riiklike uimastiteabe süsteemide mudel muutub üha mõjukamaks.
And we are pleased to report on the EMCDDA’s growing role in European initiatives to assist non-EU countries in developing capacity in this respect.
Samuti on meil hea meel teatada EMCDDA üha kasvavast osast Euroopa algatustes, millega aidatakse Euroopa Liitu mittekuuluvatel riikidel arendada oma suutlikkust kõnealuses valdkonnas.
João Goulão Chairman, EMCDDA Management Board
João Goulão EMCDDA haldusnõukogu esimees
The estimated 1 million people now in drug treatment testifies to the work that has been done to ensure that care is made available to those in need.
Praegu uimastiravi saavad ligikaudu miljon inimest annavad tunnistust tööst, mida on tehtud selleks, et need, kes ravi vajavad, seda ka saaksid.
• the heads of the Reitox national focal points and their staff;
• Reitoxi riiklike teabekeskuste juhte ja töötajaid;
• the European Parliament, the Council of the European Union¢— in particular its Horizontal Working Party on Drugs¢— and the European Commission;
• Euroopa Parlamenti, Euroopa Liidu Nõukogu – eelkõige selle horisontaalset narkootikumide töörühma – ja Euroopa Komisjoni;
• the European Centre for Disease Prevention and Control (ECDC), the European Medicines Agency (EMEA) and Europol;
• Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskust (ECDC), Euroopa Ravimiametit (EMA) ja Europoli;
• the Pompidou Group of the Council of Europe, the United Nations Office on Drugs and Crime (UNODC), the WHO Regional Office for Europe, Interpol, the World Customs Organisation, the ESPAD project and the Swedish Council for Information on Alcohol and other Drugs (CAN);
• Euroopa Nõukogu Pompidou gruppi, ÜRO Uimastikontrolli ja Kriminaalpreventsiooni Bürood (UNODC), Maailma Terviseorganisatsiooni Euroopa Regionaalbürood, Interpoli, Maailma Tolliorganisatsiooni, projekti ESPAD, alkoholi ja muude sõltuvust tekitavate ainete Rootsi teabenõukogu (CAN);
• the Translation Centre for Bodies of the European Union and the Publications Office of the European Union.
• Euroopa Liidu Asutuste Tõlkekeskust ja Euroopa Liidu Väljaannete Talitust.
Reitox national focal points
Reitoxi riiklikud teabekeskused