natgillin/translations-raw huggingface dataset:
First, in Le Levant 001 and Others v Commission, to which reference has already been made, the Court of First Instance dened the Commission’s obligations under Article 88(2) EC as regards respect for the procedural guarantees of persons concerned by a decision which declares a national measure incompatible with Article 87(1) EC.
Esiteks, eespool viidatud kohtuotsuses Le Levant 001 jt v. komisjon täpsustas Esimese Astme Kohus EÜ artikli 88lõikest 2 tulenevat komisjoni kohustust, mis puudutab huvitatud isikute menetluslikke tagatisi otsuse puhul, millega siseriiklik meede tunnistatakse EÜ artikli 87 lõikega 1 vastuolus olevaks.
The Court of First Instance held that the identication of the beneciary of the aid is necessarily one of the ‘relevant issues of fact and law’ which must be contained in the decision to open the procedure if that is possible at that stage of the procedure, since it is on the basis of that identication that the Commission will be able to adopt the recovery decision.
Esimese Astme Kohus otsustas, et abisaaja kindlakstegemine on kindlasti käsitletav asjakohase fakti- ja õigusküsimusena, mis peab juhul, kui see on vastavas menetluse staadiumis võimalik, sisalduma menetluse algatamise otsuses, kuna selle kindlakstegemise põhjal saab komisjon teha abi tagastamise otsuse.
In this case, the Court of First Instance found that the decision to open the procedure had made no reference to the investors as potential beneciaries of the alleged aid but, on the contrary, had given the
Esimese Astme Kohus sedastas kõnesolevas asjas, et menetluse algatamise otsuses ei olnud viidatud investoritele kui väidetava abi võimalikele saajatele, vaid see lubas vastupidi järeldada, et asjaomane abisaaja oli kaasomandi käitaja, keda oli nimetatud kui laeva operaatorit ja lõplikku omanikku.
The Court of First Instance concluded that, by not giving the private investors the opportunity to submit comments, the Commission had infringed Article 88(2) EC and also the general principle of Community law which requires that any person against whom an adverse decision may be taken must be given the opportunity to make his views known eectively regarding the facts held against him by the Commission as a basis for the disputed decision.
EÜ artikli 88 lõiget 2 ning ühenduse õiguse üldpõhimõtet, mis nõuab, et igale isikule, kelle suhtes võidakse teha temale kahjulik otsus, tuleb anda võimalus teha tegelikult teatavaks oma seisukoht komisjoni poolt vaidlusaluse otsuse põhjendamiseks tema vastu kasutatud asjaolude kohta.
Second, in Kuwait Petroleum (Nederland) v Commission 36, the Court of First Instance stated that the Commission cannot be required to present a complete analysis on the aid in question in its notice of intention to initiate that procedure.
Teiseks, kohtuotsuses Kuwait Petroleum (Nederland) v. komisjon36täpsustas Esimese Astme Kohus, et komisjoni ei saa kohustada esitama menetluse algatamise teatises kõnealuse abi kohta lõplikku analüüsi.
It must, however, dene suciently the framework of its investigation so as not to render meaningless the right of interested parties to put forward their comments.
Kuid samas peab komisjon piisavalt määratlema oma uurimise raamistiku, et mitte muuta sisutühjaks asjassepuutuvate isikute õigust esitada oma märkusi.
In this case, the fundamental concept, namely that the oil companies could be the actual recipients of the aid in the light of the exclusive supply agreements, had been contained in the notice, so that the Commission, with the means it had at its disposal, had correctly performed its task of putting the interested parties on formal notice duly to submit their comments during the formal investigation procedure on the aid.
Kõnesolevas asjas oli põhimõte, mis võimaldas abisaajaid määratleda, teatises kirjas, nii et komisjon oli oma käsutuses olevate vahendite piires nõuetekohaselt täitnud oma ülesannet võimaldada asjassepuutuvatel isikutel abi käsitlevas ametlikus uurimismenetluses oma märkusi esitada.
Reliance before the Court of First Instance on facts not mentioned during the administrative phase before the Commission
Tuginemine Esimese Astme Kohtus faktilistele asjaoludele, mida ei ole mainitud komisjoni haldusmenetluses
In two judgments delivered in 2006, the Court of First Instance supplemented its caselaw limiting the right for an applicant to rely before the Court on evidence not available to the Commission during the administrative phase 37.
Esimese Astme Kohus täiendas kahes sel aastal kuulutatud kohtuotsuses oma kohtupraktikat, mis piirab hageja õigust tugineda Esimese Astme Kohtus faktilistele asjaoludele, millest komisjon ei olnud haldusmenetluses teadlik.37
Thus, in Schmitz-Gotha Fahrzeugwerke v Commission 38, the Court of First Instance held that as the applicant had not participated in the administrative procedure, it could not rely on elements of which the Commission had not been aware during that phase, although the applicant had been mentioned by name as being the beneciary of the aid in question and although the Commission had requested the German authorities and any interested parties to produce evidence of certain elements.
Nii otsustas Esimese Astme Kohus kohtuotsuses Schmitz-Gotha Fahrzeugwerke v. komisjon,38et kuna hageja ei osalenud haldusmenetluses, siis ei saanud ta tugineda tõenditele, millest komisjon ei olnud selles menetluse staadiumis teadlik, kuigi selles menetluse etapis nimetati hagejat nimeliselt kui asjaomase abi saajat ja kuigi komisjon palus Saksa ametiasutustel ja võimalikel huvitatud isikutel esitada teatud asjaolude kohta tõendeid.
Once the Commission has given the interested parties the opportunity to submit their comments, it cannot be criticised for having failed to take account of any elements of fact which could have been submitted to it during the administrative procedure but which were not, as the Commission is under no obligation to consider, of its own motion and on the basis of prediction, what elements might have been submitted to it.
Kui komisjon on kord juba andnud huvitatud isikutele võimaluse tegelikult esitada omapoolseid märkusi, ei saa talle ette heita seda, et ta ei arvestanud võimalike faktiliste asjaoludega, mida talle oleks haldusmenetluse käigus võidud esitada – kuid mida ei esitatud –, sest komisjonil ei ole kohustust uurida omal algatusel ja ettenägelikkuse alusel, millised on asjaolud, mida talle oleks võidud esitada.
Judgment of 31 May 2006 in Case T-354/99 Kuwait Petroleum (Nederland) v Commission, not yet published in the ECR.
Esimese Astme Kohtu 31. mai 2006. aasta otsus kohtuasjas T-354/99: Kuwait Petroleum (Nederland) v. komisjon, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata.
Judgments of 14 January 2004 in CaseT-109/01 FleurenCompost v Commission [2004] ECR II-127, paragraphs 50 and 51, and of 11 May 2005 in Joined Cases T-111/01 and T-133/01 Saxonia Edelmetalle and Zemag v Commission, paragraphs 67 to 70, not yet published in the ECR.
Esimese Astme Kohtu 14. jaanuari 2004. aasta otsus kohtuasjas T-109/01: Fleuren Compost v. komisjon, EKL 2004, lk II-127, punktid 50 ja 51, ning 11. mai 2005. aasta otsus liidetud kohtuasjades T-111/01 ja T-133/01: Saxonia Edelmetalle ja Zemag v. komisjon, punktid 67–70, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata.
Judgment of 6 April 2006 in Case T-17/03 Schmitz-Gotha Fahrzeugwerke v Commission, not yet published in the ECR.
Esimese Astme Kohtu 6. aprilli 2006. aasta otsus kohtuasjas T-17/03: Schmitz-Gotha Fahrzeugwerke v. komisjon, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata.
The Court of First Instance likewise found in Ter Lembeek v Commission 39that, notwithstanding that the applicant had been perfectly aware of the initiation of a formal investigation procedure and of the need and importance for it to supply certain information, it had decided not to participate in that procedure and had not even claimed that the reasons given in the decision to initiate the formal investigation procedure were insucient to allow it properly to exercise its rights.
Esimese Astme Kohus olid ebapiisavad selleks, et võimaldada tal oma õigusi sisuliselt rakendada.
In those circumstances, the applicant could neither rely for the first time before the Court on information which had been unknown to the Commission at the time when it had adopted the contested decision nor rely on a plea supported only by information which had been unknown to the Commission when it had adopted the contested decision, such a plea being inadmissible.
Neil asjaoludel ei saanud hageja esmakordselt alles Esimese Astme Kohtus tugineda teabele, millest komisjon ei olnud vaidlustatud otsuse vatsuvõtmise ajal teadlik, ega esitada väidet, mis tugines üksnes sellisele teabele, millest komisjon ei olnud vaidlustatud otsuse vastuvõtmise ajal teadlik, sest selline väide on vastuvõetamatu.
The Court of First Instance held that, as the reasonableness of the duration of an initial investigation procedure within the meaning of Article 88(3) EC must be determined in relation to the particular circumstances of each case, in the present case neither the volume of documents submitted to the Commission by the applicants nor the other circumstances of the case justied the duration of the initial investigation conducted by the Commission.
Esimese Astme Kohus otsustas, et kuna esialgse uurimise ebamõistlikku kestust EÜ artikli 88 lõike 3 tähenduses tuleb hinnata sõltuvalt iga juhtumi konkreetsetest asjaoludest, siis kõnesolevas asjas ei olnud komisjoni teostatud uurimise kestus põhjendatud ei hagejate poolt komisjonile esitatud dokumentide hulga ega muude juhtumi asjaoludega.
However, in the absence of other circumstances the existence of which had not been established by the applicants, the mere adoption of a decision after the expiry of a reasonable period was not regarded by the Court of First Instance as in itself sucient to render unlawful a decision taken by the Commission.
Siiski, kuna puudusid muud asjaolud, mille olemasolu hagejad oleksid tõendanud, siis Esimese Astme Kohus ei lugenud üksnes asjaolu, et otsus võeti vastu pärast mõistlikku tähtaega, piisavaks, et muuta komisjoni tehtud otsus õigusvastaseks.
The Court of First Instance therefore dismissed the action for annulment.
Esimese Astme Kohus jättis seega tühistamishagi rahuldamata.
Community trade mark
D. Ühenduse kaubamärk
In 2006 a great many decisions again concerned Regulation (EC) No 40/94 41.
Ka sel aastal on olnud väga palju kohtulahendeid, milles kohaldati määrust nr 40/94.41Kaubamärgiga seotud lahendatud kohtuasjade arv (90) moodustab 20% Esimese Astme
The 90 trade mark cases completed thus account for 20 % of the cases disposed of by the Court in 2006.
Kohtus 2006. aastal lõpetatud kohtuasjadest.
The Court annulled decisions of the Boards of Appeal in two of the total of eight judgments which disposed of substantive issues in cases concerning absolute grounds for refusal of registration 42.
Kaheksast kohtuotsusest, mis olid tehtud absoluutse keeldumispõhjusega seonduvates kohtuasjades, tühistas Esimese Astme Kohus apellatsioonikoja otsuse kahes.42 2006. aasta kohtupraktika puudutab peamiselt absoluutseid keeldumispõhjuseid, mis tuginevad esiteks sellele, et taotletud kaubamärgil puudub eristusvõime või see on kirjeldava iseloomuga (määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punktid b ja c).
In 2006 the caselaw dealt essentially with the absolute grounds for refusal
Näiteks on leitud, et kirjeldava iseloomuga või ilma eristusvõimeta on jookide, maitseainete ja vedelate toiduainete mahutamiseks mõeldud plastikpudeli kuju, eelkõige teatud andmekandjate ja paberiga
Judgment of 12 December 2006 in Case T-95/03 Asociación de Estaciones de Servicio de Madrid and Federación Catalana de Estaciones de Servicio v Commission, not yet published in the ECR.
Esimese Astme Kohtu 12. detsembri 2006. aasta otsus kohtuasjas T-95/03: Asociación de Estaciones de Servicio de Madrid ja Federación Catalana de Estaciones de Servicio v. komisjon, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata.
Council Regulation (EC) No 40/94 of 20 December 1993 on the Community trade mark.
Nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määrus (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT 1994, L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 146).
Judgments of 4 October 2006 in Case T-188/04 Freixenet v OHIM (Shape of a frosted matt black bottle) and Case T-190/04 Freixenet v OHIM (Shape of a frosted white bottle), neither published in the ECR.
Esimese Astme Kohtu 4. oktoobri 2006. aasta otsus kohtuasjas T-188/04: Freixenet v. Siseturu Ühtlustamise Amet (Lihvitud musta mattpinnaga pudeli kuju), ja T-190/04: Freixenet v. Siseturu Ühtlustamise Amet (Lihvitud valge mattpinnaga pudeli kuju), kohtulahendite kogumikus ei avaldata.
Court of First Instance based on lack of any distinctive character of the sign and the fact that it is descriptive (Article 7(1)(b) and (c) of Regulation (EC) No 40/94).
Tegevus seotud kaupadele mõeldud tähis WEISSE SEITEN ning teatud toiduainete jaoks mõeldud piklik, palmikut või punutist meenutav kuju.43
There was once again a great deal of caselaw in 2006 in relation to this point.
Kohtupraktika selles küsimuses oli ka sel aastal väga ulatuslik.
Mention can for example be made of the clarications to the relationship between distinctive character and reputation set out in the judgment in Vitakraft-Werke Wührmann v OHIM — Johnson’s Veterinary Products (VITACOAT), or the temporal assessment of the conict between two marks in MIP Metro v OHIM — Tesco Stores (METRO) 44. However, only the new developments in relation to the concept of a ‘family of marks’ and the scope of the protection conferred by genuine use of a mark will be discussed here.
Näiteks võib mainida kohtuotsuses Vitakraft-Werke Wührmann v. Siseturu Ühtlustamise Amet – Johnson’s Veterinary Products (VITACOAT) esitatud täpsustusi seoses eristusvõime ja maine vaheliste seostega või kahe kaubamärgi vahelise vastuolu ratione temporis hindamisega kohtuotsuses MIP Metro v. Siseturu Ühtlustamise Amet – Tesco Stores (METRO).44 Siinkohal on esitatud siiski ainult uued arengud, mis puudutavad esiteks „kaubamärkide rühma” mõistet ja teiseks kaubamärgi tegeliku kasutamisega tagatud kaitse ulatust.
Concept of a ‘family of marks’
„Kaubamärkide rühma” mõiste
In Ponte Finanziaria v OHIM — Marine Enterprise Projects (BAINBRIDGE), the Court explained the relevance of the concept of a ‘family of marks’ for the assessment of the likelihood of confusion 45. In that case the applicant submitted that the earlier trade marks, all characterised by the presence of the same word component,‘bridge’, constituted a ‘family of marks’ or ‘marks in a series’.
Kohtuotsuses Ponte Finanziaria v. Siseturu Ühtlustamise Amet – Marine Enterprise Projects (BAINBRIDGE) täpsustas Esimese Astme Kohus „kaubamärkide rühma” mõiste olulisust segiajamise tõenäosuse seisukohast.45 Hageja väitis selles kohtuasjas, et varasemad kaubamärgid, mida kõiki iseloomustab sama sõnalise koostisosa („bridge”) olemasolu, kujutasid endast „kaubamärkide rühma” või „seeriasse kuuluvaid kaubamärke”.
In its view, such a circumstance was liable to give rise to an objective likelihood of confusion.
Selline asjaolu tekitas tema väitel objektiivse segiajamise tõenäosuse.
For the Court, although the concept of ‘marks in a series’ is not referred to by Regulation (EC) No 40/94, the likelihood of confusion must nonetheless be assessed globally, taking into account all factors relevant in the circumstances.
Esimese Astme Kohus leidis, et kuigi määruses nr 40/94 ei ole viidatud„seeriasse kuuluvate kaubamärkide”mõistele, tuleb segiajamise tõenäosust hinnata siiski igakülgselt, arvestades kõiki kõnesolevas asjas asjakohaseid tegureid.
The Court added that the fact that an opposition to a Community trade mark application is based on several earlier marks and that those marks display characteristics which give grounds for regarding them as forming part of a single ‘series’ or ‘family’ constitutes such a relevant factor for the purpose of assessing whether there is a likelihood of confusion.
Ta lisas, et segiajamise tõenäosuse olemasolu hindamisel on selline asjakohane tegur asjaolu, et ühenduse kaubamärgi taotlusele esitatud vastulause põhineb mitmel varasemal kaubamärgil ja neil kaubamärkidel on tunnused, mis võimaldavad neid pidada samasse „seeriasse” või „rüh-ma” kuuluvateks.
That may be the case, inter alia, either when those marks reproduce in full a single distinctive element with the addition of a figurative or word element dierentiating them from one another, or when they are characterised by the repetition of a single prex or sux taken from an original mark.
See võib toimuda eelkõige kas juhul, kui need sisaldavad täies ulatuses sama eristavat elementi koos neid üksteisest eristava lisatud graafilise või sõnalise elemendiga, või juhul, kui neid iseloomustab algupärase kaubamärgi osaks oleva sama ees- või järelliite kordumine.
In those circumstances, a likelihood of confusion may be created by the possibility of association between the trade mark applied for and the earlier marks
Sellistel juhtudel võib segiajamise tõenäosus tekkida taotletava kaubamärgi ja seeriasse kuuluvate varasemate kaubamärkide seostamise võimalusest, kui taotletaval kaubamärgil on viimastega sarnasusi, mis võivad panna tarbija arvama, et see kuulub samasse seeriasse ja et
Judgments of 15 March 2006 in Case T-129/04 Develey v OHIM (Shape of a plastic bottle) (under appeal, Case C-238/06 P); of 16 March 2006 in CaseT-322/03 Telefon & Buch v OHIM — Herold Business Data (Weisse Seiten), neither yet published in the ECR; and of 31 May 2006 in Case T-15/05 De Waele v OHIM (Shape of a sausage), not yet published in the ECR. 44
Esimese Astme Kohtu 15. märtsi 2006. aasta otsus kohtuasjas T-129/04: Develey v. Siseturu Ühtlustamise Amet (Plastmassist pudeli kuju) (apellatsioonimenetluses kohtuasi C-238/06 P), 16. märtsi 2006. aasta otsus kohtuasjas T-322/03: Telefon & Buch v. Siseturu Ühtlustamise Amet – Herold Business Data (Weisse Seiten), kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, ning 31. mai 2006. aasta otsus kohtuasjas T-15/05: De Waele v. Siseturu Ühtlustamise Amet (Vorsti kuju), kohtulahendite kogumikus veel avaldamata. 44
See, respectively, judgments of 12 July 2006 in CaseT-277/04 Vitakraft-Werke Wührmann v OHIM — Johnson’s Veterinary Products (VITACOAT) and of 13 September 2006 in Case T-191/04 MIP Metro v OHIM — Tesco Stores (METRO) (under appeal, Case C-493/06 P), neither yet published in the ECR.
Vt vastavalt Esimese Astme Kohtu 12. juuli 2006. aasta otsus kohtuasjas T-277/04: Vitakraft-Werke Wührmann v. Siseturu Ühtlustamise Amet – Johnson’s Veterinary Products (VITACOAT), ning 13. septembri 2006. aasta otsus kohtuasjas T-191/04: MIP Metro v. Siseturu Ühtlustamise Amet – Tesco Stores (METRO) (apellatsioonimenetluses kohtuasi C-493/06 P), kohtulahendite kogumikus veel avaldamata.
Judgment of 23 February 2006 in Case T-194/03 Ponte Finanziaria v OHIM — Marine Enterprise Projects (BAINBRIDGE) (under appeal, Case C-234/06 P), not yet published in the ECR.
Esimese Astme Kohtu 23. veebruari 2006. aasta otsus kohtuasjas T-194/03: Ponte Finanziaria v. Siseturu Ühtlustamise Amet – Marine Enterprise Projects (BAINBRIDGE) (apellatsioonimenetluses kohtuasi C-234/06 P), kohtulahendite kogumikus veel avaldamata.
Page 136
Tegevus
Proceedings forming part of the series where the trade mark applied for displays such similarities to those marks as might lead the consumer to believe that it forms part of that same series and therefore that the goods covered by it have the same commercial origin as those covered by the earlier marks, or a related origin.
Esimese Astme Kohus järelikult sellega tähistatud kaupadel on sama kaubanduslik päritolu kui varasemate kaubamärkidega kaitstud kaupadel või sellega seotud päritolu.
The Court however limited that solution to cases in which two conditions are cumulatively satised.
Esimese Astme Kohus piiras selle lahenduse kohaldamisala siiski juhtumiga, milles on täidetud kumulatiivselt kaks tingimust.
First, the proprietor of a series of earlier registrations must furnish proof of use of all the marks belonging to the series or, at the very least, of a number of marks capable of constituting a ‘series’.
Esiteks peab varasemate registreeringute seeria omanik esitama tõendeid kõikide seeriasse kuuluvate kaubamärkide kasutamise kohta või vähemalt sellise hulga kaubamärkide kohta, mis võib„seeria” moodustada.
Second, in addition to its similarity to the marks belonging to the series, the trade mark applied for must also display characteristics capable of associating it with the series.
Teiseks, lisaks sarnasusele seeriasse kuuluvate kaubamärkidega peab taotletaval kaubamärgil olema ka tunnuseid, mille alusel seda võib seeriaga seostada.
The Court stated that that could not be the case where, for example, the element common to the earlier marks in a series is used in the trade mark applied for either in a dierent position from that in which it usually appears in the marks belonging to the series or with a dierent semantic content.
Esimese Astme Kohus täpsustas, et olukord ei ole selline näiteks juhul, kui seeriasse kuuluvate varasemate kaubamärkide ühisosa kasutatakse taotletavas kaubamärgis teistsuguses asendis kui see, milles ta on tavaliselt seeriasse kuuluvates kaubamärkides, või kui ühisosa on erineva semantilise sisuga.
In this instance the Court held that, at the very least, the first of those two conditions was not satised since the applicant had proved the presence on the market only of two earlier marks in the series relied on.
Esimese Astme Kohus sedastas kõnesolevas asjas, et neist kahest tingimusest vähemalt esimene ei olnud täidetud, kuna hageja oli tõendanud üksnes kahe seeriasse kuuluva varasema kaubamärgi turul esinemise.
Scope of the protection conferred by genuine use of the trade mark
Kaubamärgi tegeliku kasutamisega seoses antud kaitse ulatus
Article 15(1) of Regulation (EC) No 40/94 states that if, within a period of five years following registration, the proprietor has not put the Community trade mark to genuine use in the Community in connection with the goods or services in respect of which it is registered, or if such use has been suspended during an uninterrupted period of five years, the Community trade mark is to be subject to the sanctions provided for in that regulation, unless there are proper reasons for non-use.
Määruse nr 40/94 artikli 15 lõige 1 sätestab, et kui omanik ei ole ühenduse kaubamärki viie aasta jooksul pärast registreerimist ühenduses tegelikult kasutusele võtnud kaupade või teenuste puhul, mille jaoks see on registreeritud, või kui selle kasutamine on katkematu viieaastase ajavahemiku jooksul peatatud, siis rakendatakse kaubamärgi suhtes käesoleva määrusega ettenähtud sanktsioone, välja arvatud juhul, kui kasutamata jätmine on põhjendatud.
Article 15(2) provides that use of the Community trade mark in a form diering in elements which do not alter the distinctive character of the mark in the form in which it was registered also constitutes genuine use.
Selle sätte lõige 2 näeb ette, et tegelikult käsitatakse ka ühenduse kaubamärgi kasutamist kujul, mis erineb registreeritud kujust selliste elementide poolest, mis ei muuda märgi eristusvõimet.