natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to Article 15 of Regulation No 2377/90, that regulation shall in no way prejudice the application of Community legislation prohibiting the use in livestock farming of certain substances having a hormonal action.
Määruse nr 2377/90 artikli 15 kohaselt ei mõjuta kõnealune määrus mingil viisil selliste ühenduse õigusaktide kohaldamist, millega keelatakse teatavate hormonaalse toimega ainete kasutamine loomakasvatuses.
34 In my view, any implementing legislation adopted by the Commission pursuant to Regulation No 2377/90 must comply with the clear terms of Article 15 thereof.
34 Minu arvates peab iga rakendusakt, mille komisjon võtab vastu määruse nr 2377/90 alusel, olema kooskõlas kõnealuse määruse artikli 15 selgete nõuetega.
While Article 15 of Regulation No 2377/90 does not specifically refer to Directive 96/22, I consider that that directive, which seeks, inter alia, to prevent the misuse of certain hormones including progesterone in stockfarming, is covered by the terms of Article 15 of that regulation.
Ehkki määruse nr 2377/90 artiklis 15 ei ole konkreetselt viidatud direktiivile 96/22, leian, et kõnealuse artikli 15 nõuded hõlmavad kõnealust direktiivi, mille eesmärk on muu hulgas vältida teatavate hormoonide, sealhulgas progesterooni väärkasutamist loomakasvatuses.
The Commission is thus obliged pursuant to Article 15 of Regulation No 2377/90 when categorising a substance in Annexes I to IV to that regulation not to derogate from the terms of Dir ective 96/22, as amended, including Article 4(1) thereof which forms an integral part of that directive.
Liigitades aineid määruse nr 2377/90 I–IV lisasse, on komisjonil seega määruse nr 2377/90 alusel kohustus mitte kõrvale kalduda muudetud direktiivi 96/22 nõuetest, sealhulgas selle artikli 4 punktist 1, mis moodustab selle direktiivi lahutamatu osa. 35Arvestades, et
In my view, the Commission, notwithstanding its broad margin of appreciation, must, when imposing limitations on the mode of administration of a substance included in Annex II to Regulation No 2377/90, stay within the confines of the legislative power delegated to it by the Council and comply, inter alia, with all the basic elements of that regulation.
Minu arvates peab komisjon oma ulatuslikust kaalutlusõigusest olenemata jääma määruse nr 2377/90 II lisasse kantud aine manustamisviise piirates talle nõukogu poolt antud seadusandliku pädevuse raamidesse ja täitma muu hulgas kõiki kõnealuse määruse põhielemente.
In that regard, the Court has held that the Commission is authorised to adopt all the implementing measures which are necessary or appropriate for the implementation of the basic legislation, provided that they are not contrary to such legislation or to
Sellega seoses on Euroopa Kohus otsustanud, et komisjon võib vastu võtta kõik algmääruse rakendamiseks vajalikud ja kasulikud rakendusmeetmed
33 — See in the agricultural sphere, Case 121/83 Zuckerfabrik Franken [1984] ECR 2039, paragraph 13; Case C-478/93 Netherlands v Commission [1995] ECR I-3081, paragraph 31; and Case C-239/01 Germany v Commission [2003] ECR I-10333, paragraph 55.
33 – Vt põllumajandusvaldkonna kohta 15. mai 1984. aasta otsus kohtuasjas 121/83: Zuckerfabrik Franken (EKL 1984, lk 2039, punkt 13); 17. oktoobri 1995. aasta otsus kohtuasjas C-478/93: Madalmaad vs. komisjon (EKL 1995, lk I-3081, punkt 31); 30. septembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-239/01: Saksamaa vs. komisjon (EKL 2003, lk I-10333, punkt 55).
See also in relation to the Community Customs Code Case C-48/98 Söhl & Söhlke [1999] ECR I-7877, paragraph 36. 34 — See also Article 7(6) of Regulation No 2377/90 pursuant to which the Commission is obliged to prepare draft measures taking account of Community legislation.
Vt ka ühenduse tolliseadustikku puudutav 11. novembri 1999. aasta otsus kohtuasjas C-48/98 : Söhl & Söhlke (EKL 1999, lk I-7877, punkt 36). 34 – Vt ka määruse nr 2377/90 artikli 7 lõige 6, mille alusel komisjon peab koostama meetmete eelnõusid, võttes arvesse ühenduse õigust.
32 — See Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer in Commission v Boehringer Ingelheim Vetmedica and C. H. Boehringer Sohn (cited in footnote 12), point 42.
32 – Vt kohtujurist Ruiz-Jarabo Colomeri 4. oktoobri 2001. aasta ettepanek 12. joonealuses märkuses viidatud kohtuasjas komisjon vs. Boehringer Ingelheim Vetmedica ja C. H. Boehringer Sohn, punkt 42.
See also paragraph 196 of the judgment in Joined Cases T-125/96 and T-152/96 Boehringer Ingelheim Vetmedica and C. H. Boehringer Sohn v Council and Commission [1999] ECR II-3427 in which the Court of First Instance held that ‘[i]t is self-evident that residues of a pharmacologically active substance which are present in food of animal origin are neither more nor less dangerous for health, at a certain level of concentration, according to whether that substance was administered in respect of a particular therapeutic indication.
Vt ka 1. detsembri 1999. aasta otsus liidetud kohtuasjades T-125/96 ja T-152/96: Boehringer Ingelheim Vetmedica ja C. H. Boehringer Sohn vs. nõukogu ja komisjon (EKL 1999, lk II-3427, punkt 196), milles Esimese Astme Kohus leidis, et „[o]n endastmõistetav, et loomset päritolu toidus esinevad farmakoloogilise toimeaine jäägid ei ole teatava kontsentratsiooni juures selle tõttu rohkem või vähem tervisele ohtlikud, et neid on manustatud teataval näidustusel.
It follows that the MRLs for a given pharmacologically active substance cannot be determined by reference to the therapeutic properties or indications of that substance, which may be numerous.’
Sellest tulenevalt ei saa asjaomase farmakoloogilise toimeaine jääkide piirnorme kehtestada selle aine raviomaduste või -näidustuste alusel, mida võib olla palju.”
35 — While it is true that Article 4(1) of Directive 96/22 as an exception or derogation to the general rule laid down in Article 3 of that directive, which provisionally prohibits the administering of progesterone to farm animals, must be interpreted strictly — see, to that effect, inter alia, Case C-83/99 Commission v Spain [2001] ECR I-445, paragraph 19; Case C-5/01 Belgium v Commission [2002] ECR I-11991, paragraph 56; and C-43/04 Stadt Sundern [2005] ECR I-4491, paragraph 27 — that provision cannot simply be read out of Directive 96/22 on the basis of its exceptional nature.
35 – Kuigi on tõsi, et direktiivi 96/22 artikli 4 punkti 1 kui erandit või kõrvalekaldumist kõnealuse direktiivi artiklis 3 sätestatud üldreeglist, millega ajutiselt keelatakse progesterooni manustamine põllumajandusloomadele, tuleb tõlgendada rangelt — vt selle kohta mh 18. jaanuari 2001. aasta otsus kohtuasjas C-83/99: komisjon vs. Hispaania (EKL 2001, lk -445, punkt 19); 12. detsembri 2002. aasta otsus kohtuasjas C-5/01: Belgia vs. komisjon (EKL 2002, lk I-11991, punkt 56) ja 25. oktoobri 2005. aasta otsus kohtuasjas C-43/04: Stadt Sundern (EKL 2005, lk I-4491, punkt 27) — ei saa seda sätet selle erandliku laadi tõttu lihtsalt direktiivist 96/22 välja arvata.
CP-PHARMA the provisions of Regulation No 1873/2003 which limit the mode of administration of progesterone to intravaginal use clearly depart from the terms of Article 4(1) of Directive 96/22, I consider that those provisions of Regulation No 1873/2003 are invalid as the Commission has exceeded its implementing powers, as it failed to adhere to one of the basic elements of Regulation No 2377/90, namely Article 15 thereof.
CP-PHARMA määruse nr 1873/2003 sätted, mis piiravad progesterooni manustamisviisi intravaginaalse kasutamisega, kalduvad selgelt kõrvale direktiivi 96/22 artikli 4 punkti 1 nõuetest, olen seisukohal, et kõnealused määruse nr 1873/2003 sätted on kehtetud, kuna järgimata ühte määruse nr 2377/90 põhielementi, nimelt selle artiklit 15, on komisjon ületanud oma rakendusvolitusi.
in this Article through adopting: … by way of derogation from Article 37 [EC], measures in the veterinary and phytosanitary fields which have as their direct objective the protection of public health’.
otsene eesmärk on rahvatervise kaitse”.
The legislative procedure in Article 251 EC, which is also referred to as the co-decision procedure, calls inter alia for the participation of the European Parliament, the Council and the Commission in the legislative process.
EÜ artiklis 251 sätestatud seadusandlik menetlus, mida nimetatakse ka kaasotsustamismenetluseks, nõuab muu hulgas Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni osalemist seadusandlikus protsessis.
In my view, Regulation No 1873/2003 which was not adopted in accordance with the procedure laid down by Article 251 EC, encroaches on the legislative powers of both the European Parliament and the Council and thus affects the institutional balance intended by the Treaty.
Määrus nr 1873/2003, mida ei võetud vastu EÜ artiklis 251 sätestatud korras, kahjustab minu arvates nii Euroopa Parlamendi kui ka nõukogu seadusandlikku pädevust ning rikub seega asutamislepinguga kavandatud institutsioonilist tasakaalu.
I therefore consider that the assertion by the agent for the Commission at the hearing that the participation of the Standing Committee provided for pursuant to Article 8 of Regulation No 2377/90 in the procedure leading to the adoption of Regulation No 1873/2003 ensured that the latter regulation was adopted with the agreement or consent of the Council must be rejected.
Seetõttu olen seisukohal, et komisjoni esindaja poolt kohtuistungil esitatud väide, mille kohaselt määruse nr 2377/90 artikliga 8 ette nähtud alalise komitee osalus määruse nr 1873/2003 vastuvõtmiseni viinud menetluses tagas viimati nimetatud määruse vastuvõtmise nõukogu nõusolekul või heakskiidul, tuleb tagasi lükata.
In my view, aside from the fact that this approach ignores the role of the European Parliament in the legislative procedure provided by Article 251 EC, the Standing Committee referred to in Article 8 of Regulation No 2377/90 cannot act in the place of the Council, where the participation of the Council is specifically required.
Lisaks asjaolule, et see seisukoht ei arvesta Euroopa Parlamendi rolli EÜ artikliga 251 ette nähtud seadusandlikus menetluses, ei saa määruse nr 2377/90 artiklis 8 nimetatud alaline komitee minu arvates toimida nõukogu asemel, kui nõukogu osalus on eraldi ette nähtud.
Aside from the specific terms of Article 15 of Regulation No 2377/90, I consider that Regulation No 1873/2003 has modified the scope of obligations imposed on the Member States by Directive 96/22, as amended by Directive 2003/74, in that the latter regulation effectively eliminates the possibility hitherto available for the Member States pursuant to Article 4(1) of Direct- ive 96/22 to authorise the administration under certain conditions of progesterone to farm animals.
Peale määruse nr 2377/90 artikli 15 konkreetsete nõuete on määrus nr 1873/2003 minu arvates muutnud ka liikmesriikidele direktiiviga 96/22, muudetud direktiiviga 2003/74, kehtestatud kohustuste ulatust, kuivõrd määrus nr 1873/2003 välistab tegelikult liikmesriikide senise võimaluse lubada direktiivi 96/22 artikli 4 punkti 1 alusel teatavatel tingimustel progesterooni manustamist põllumajandusloomadele.
In my view, any modification of the scope of Directive 96/22, as amended, which is not specifically envisaged by that directive must be carried out pursuant to the legislative procedure provided for in Article 152(4)(b) EC.
Minu arvates tuleb muudetud direktiivi 96/22 kohaldamisala iga muudatus, mida ei ole kõnealuse direktiiviga konkreetselt ette nähtud, teha EÜ artikli 152 lõike 4 punktis b sätestatud seadusandliku menetluse kohaselt.
36Pursuant to Article 152(4)(b) EC ‘[t]he Council, acting in accordance with the procedure referred to in Article 251 and after consulting the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions, shall contribute to the achievement of the objectives referred to
36EÜ artikli 152 lõike 4 punkti b kohaselt „[t]oimides vastavalt artiklis 251 sätestatud menetlusele ning pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomitee ning regioonide komiteega, aitab nõukogu kaasa käesolevas artiklis viidatud eesmärkide saavutamisele, võttes: […] erandina [EÜ] artiklis 37 sätestatust veterinaaria ja fütosanitaaralal meetmeid, mille
Article 4(1) of Directive 96/22 provides that a veterinary medicinal product must comply with the Community rules concerning
Sellega seoses tuleb tagasi lükata eespool punktis 35 esitatud komisjoni ettepanek, 37 et kuna direktiivi 96/22 artikli 4 punkt 1 sätestab, et iga veterinaarravim peab vastama müügilube käsitlevatele ühen-
36 — It will be noted that Article 152(4)(b) EC is the legal basis of Directive 2003/74.
36 – Tuleb tähele panna, et EÜ artikli 152 lõike 4 punkt b on direktiivi 2003/74 õiguslik alus.
In his Opinion in Joined Cases C-453/03, C-11/04, C-12/04 and C-194/04 ABNA and Others [2005] ECR I-10423, Advocate General Tizzano noted that ‘[p]rior to the Treaty of Amsterdam, measures relating to the common agricultural policy which also pursued the objective of protecting public health had to be adopted, in accordance with the consultation procedure, on the basis of Article 37 EC. … Since the Treaty of Amsterdam entered into force, some of those measures may be based on Article 152 EC …’ See points 4 and 5.
Oma 7. aprilli 2005. aasta ettepanekus liidetud kohtuasjades C-453/03, C-11/04, C-12/04 ja C-194/04: ABNA jt märkis kohtujurist Tizzano: „Amsterdami lepingu sõlmimiseni tuli ühise põllumajanduspoliitika meetmed, mille eesmärk oli muu hulgas rahvatervise kaitse, vastu võtta konsulteerimismenetluse abil EÜ artikli 37 alusel. […] Alates nimetatud lepingu jõustumisest võib mõningate nimetatud meetmete õiguslikuks aluseks olla EÜ artikkel 152 […] (EKL 2005, lk I-10423, punktid 4 ja 5”).
37 — See also submissions of the Greek Government at point 31 above.
37 – Vt ka Kreeka valitsuse väited punktis 31.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-448/06 progesterone form a central and thus inextricable part of that regulation as a whole and cannot be severed from the remainder of the regulation.
KOHTUJURIST MAZÁKI ETTEPANEK – KOHTUASI C-448/06 piirangud on selle määruse kui terviku põhiline ja seega lahutamatu osa, mida ei saa määruse ülejäänud osast eraldada.
It is evident from the pleadings in this case, the legislative history which preceded the adoption of Regulation No 1873/2003 and the recitals in the preamble to that regulation that the decision of the Commission to place progesterone in Annex II to Regulation No 2377/90 was indissociably linked to limiting the mode of administration of that substance to intravaginal use.
Käesolevas asjas esitatud märkustest, määruse nr 1873/2003 kujunemisloost ja kõnealuse määruse preambuli põhjendustest ilmneb, et komisjoni otsus liigitada progesteroon määruse nr 2377/90 II lisasse oli lahutamatult seotud kõnealuse aine manustamisviisi piiramisega intravaginaalseks kasutamiseks.
I shall also deal with the arguments raised by the Polish Government relating to the inadequacy of reasoning 39 of Regulation No 1873/2003 for the sake of completeness.
Lõpetuseks käsitlen veel Poola valitsuse argumente, mis käsitlevad määruse nr 1873/2003 põhjenduste ebapiisavust.
marketing authorisations 38which in turn require that the rules relating to MRLs are complied with, the Commission can by the adoption of legislation implementing Regulation No 2377/90 incidentally alter the specific terms of Article 4(1) of Direct- ive 96/22, must be rejected.
39 duse õigusaktidele, 38mis omakorda nõuab jääkide piirnorme kehtestavate eeskirjade täitmist, võib komisjon määruse nr 2377/90 rakendusaktide vastuvõtmisel juhuslikult muuta direktiivi 96/22 artikli 4 punkti 1 konkreetseid nõudeid.
While a particular substance must be listed in Annexes I to III to Regulation No 2377/90 in order to obtain a marketing authorisation pursuant to Directive 2001/82 and thereby comply with one of the conditions set by Article 4(1) of Directive 96/22 in order for a Member State to authorise its administration to farm animals, the Commission may not through its delegated powers under Regulation No 2377/90 impinge on the specific terms of Article 4(1) of Directive 96/22, which permits Member States, inter alia, to authorise the administration to farm animals of progesterone by injection in certain circumstances, and thereby unlawfully arrogate to itself legislative power which rightly rests with the European Parliament, the Council and the Commission.
Kui aine peab olema loetletud määruse nr 2377/90 I–III lisas, et saada direktiivi 2001/82 alusel müügiluba ja täita seega ühte direktiivi 96/22 artikli 4 punkti 1 tingimust, mis on vajalik selleks, et liikmesriik võiks lubada selle aine manustamist põllumajandusloomadele, ei tohi komisjon määruse nr 2377/90 kohaselt saadud volitusi kasutades mõjutada konkreetseid nõudeid, mis on sätestatud direktiivi 96/22 artikli 4 punktis 1, mis muu hulgas lubab liikmesriikidel anda teatavatel juhtudel luba progesterooni manustamiseks põllumajandusloomadele süstimise teel, ega võtta endale sellega seadusandlikku pädevust, mis õigusega kuulub Euroopa Parlamendile, nõukogule ja komisjonile.
According to the settled caselaw relating to Article 253 EC, the scope of the obligation to state reasons depends on the nature of the measure in question.
EÜ artikliga 253 seonduva väljakujunenud kohtupraktika kohaselt oleneb põhjendamiskohustuse ulatus asjaomase meetme olemusest.
Where a measure of general application is involved, the statement of reasons may be confined to indicating the general situation which led to its adoption, on the one hand, and the general objectives which it is intended to achieve, on the other.
Üldkohaldatava meetme puhul võib põhjendus piirduda ühelt poolt selle vastuvõtmise tinginud üldise olukorra ja teiselt poolt sellega taotletavate eesmärkide kirjeldamisega.
40Furthermore, the Court has repeatedly held that, if the contested measure clearly discloses the essential objective pursued by the institution, it would be exces-
40Lisaks on Euroopa Kohus korduvalt otsustanud, et kui vaidlustatud õigusaktist üheselt selgub akti andnud institutsiooni põhiline eesmärk, on liigne
I therefore consider that Regulation No 1873/2003 is invalid to the extent that it limits the mode of administration of progesterone to ‘intravaginal therapeutic or zootechnical use and in accordance with the provisions of Directive 96/22/EC’ and excludes administration of that substance by injection.
Seetõttu leian, et määrus nr 1873/2003 on kehtetu osas, milles see piirab progesterooni manustamisviisi, lubades seda üksnes „intravaginaalseks raviks või zootehniliseks kasutamiseks ja vastavalt direktiivi 96/22/EÜ sätetele” ning välistades kõnealuse aine manustamise süstimise teel.
In my view, Regulation No 1873/2003 should be declared invalid in its entirety as the limitations imposed by that regulation on the mode of administration of
Minu arvates tuleks määrus nr 1873/2003 kuulutada täies ulatuses kehtetuks, kuna sellega pro -gesterooni manustamisviisile kehtestatud
38 — Article 4(1) of Directive 96/22 makes specific reference to Directive 81/851.
38 – Direktiivi 96/22 artikli 4 punkt 1 viitab konkreetselt direktiivile 81/851.
Directive 81/851 was repealed by Directive 2001/82.
Direktiiv 81/851 tunnistati kehtetuks direktiiviga 2001/82.
Many of the provisions of Directive 81/851 were recast in Directive 2001/82.
Mitmed direktiivi 81/851 sätted esitati uuesti direktiivis 2001/82.
CP-PHARMA sive to require a specific statement of reasons for the various technical choices made.
CP-PHARMA nõuda erinevate tehniliste valikute täpset põhjendamist.
41 of the use of that substance established in Directive 96/22 are observed.
41 ainele kehtestatud kasutuspiirangutest kinni peetakse.
In my view, as the key recitals in the preamble to Regulation No 1873/2003 mentioned above, together with the remaining recitals, contain a coherent and sufficient description of the general situation which led to its adoption, the obligation to state reasons laid down in Article 253 EC has been satisfied.
Olen seisukohal, et kuna määruse nr 1873/2003 eespool osutatud peamised põhjendused koos ülejäänud põhjendustega sisaldavad määruse vastuvõtmise tinginud üldise olukorra sidusat ja piisavat kirjeldust, on EÜ artiklis 253 sätestatud põhjendamiskohustus täidetud.
As is clear from the above, I consider that Regulation No 1873/2003 is contrary to Community law and should therefore be declared invalid in its entirety.
Nagu eeltoodust selgub, olen seisukohal, et määrus nr 1873/2003 on vastuolus ühenduse õigusega ja tuleks seetõttu tuvastada, et see on täies ulatuses kehtetu.
I consider however that in the light of the particular circumstances of this case, not least the considerable scientific uncertainty surrounding the substance progesterone, the risk of its misuse as a growth promoter and the need to administer that substance to farm animals for therapeutic purposes, all the effects of Regulation No 1873/2003 should be preserved provisionally until the Commission has adopted, within a reasonable period of time, a new regulation on the matter pursuant to Regulation No 2377/90 which complies with Community law. 42
Leian siiski, et arvestades käesoleva asja konkreetseid asjaolusid, mille seas pole väheoluline märkimisväärne teaduslik ebakindlus seoses progesterooni, selle kasvustimulaatorina väärkasutamise ohu ja vajadusega manustada seda ainet ravimina põllumajandusloomadele, tuleks kogu määruse nr 1873/2003 mõju ajutiselt säilitada, kuni komisjon on mõistliku aja jooksul kõnealuses küsimuses määruse nr 2377/90 alusel vastu võtnud uue määruse, mis on kooskõlas ühenduse õigusega. 42
In my view, contrary to the claim of the Polish Government, Regulation No 1873/2003 does not give the impression that it was adopted in conformity with the Committee’s opinion.
Vastupidiselt Poola valitsuse väitele ei jäta määrus nr 1873/2003 minu arvates muljet, et see on vastu võetud kooskõlas komitee arvamusega.
The seventh recital in the preamble to Regulation No 1873/2003 shows clearly and unequivocally that the Committee recommended that progesterone be placed in Annex II to Regulation No 2377/90.
Määruse nr 1873/2003 preambuli põhjendus 7 näitab selgelt ja üheselt, et komitee soovitas liigitada pro -gesterooni määruse nr 2377/90 II lisasse.
However, the eighth to the 11th recitals in the preamble to Regulation No 1873/2003 clearly indicate why the Commission considered it was necessary to impose limitations on the mode of administration of progesterone, despite its inclusion in Annex II to Regulation No 2377/90.
Määruse nr 1873/2003 põhjendused 8–11 näitavad siiski selgelt, miks komisjon pidas vajalikuks kehtestada progesterooni manustamisviisile piirangud, vaatamata selle lisamisele määruse nr 2377/90 II lisasse.
Moreover, contrary to the claims of the Polish Government, the Commission indicated briefly in the recitals in the preamble to Regulation No 1873/2003 why it considered that the guarantees provided by Dir -ective 96/22 against the misuse of progesterone were insufficient.
Vastupidiselt Poola valitsuse väidetele on komisjon määruse nr 1873/2003 preambuli põhjendustes lühidalt käsitlenud ka seda, miks ta pidas direktiivi 96/22 pakutavaid tagatisi progesterooni väärkasutamise vastu ebapiisavaks.
It is clear from the recitals in the preamble to Regulation No 1873/2003, particularly the fifth and the eighth to the 10th recitals, that the purpose of limiting the mode of administration of progesterone to intravaginal use was to provide an additional safeguard, to avoid misuse of that substance, to those already provided by Directive 96/22.
Määruse nr 1873/2003 preambuli põhjendustest, eelkõige põhjendustest 5 ja 8–10 selgub, et progesterooni manustamisviisi intravaginaalse kasutamisega piiramise eesmärk oli pakkuda täiendavat tagatist lisaks direktiiviga 96/22 kõnealuse aine väärkasutamise vältimiseks pakutud tagatistele.
In that regard, the Commission specifically indicated in the eighth recital in the preamble to Regulation No 1873/2003 that it considered that the methods available to detect progesterone in animal tissues were incapable of controlling that the restrictions
Sellega seoses osutas komisjon määruse nr 1873/2003 preambuli põhjenduses 8 sellele, et tema arvates ei võimalda olemasolevad meetodid progesterooni avastamiseks loomsetes kudedes siiski kontrollida, et direktiiviga 96/22 kõnealusele