natgillin/translations-raw huggingface dataset:
• developing scenarios for a sustainable transport system, examining energy efficiency, sustainable mobility and access, and synergies with neighbourhood and district development by identifying and characterising different possible measures, technology options, demand management options and user behavior options, in cooperation with the transport industry, JRC and European Commission services.
• koostades koostöös transporditööstuse, Teadusuuringute Ühiskeskuse ja Euroopa Komisjoni talitustega stsenaariume säästva transpordisüsteemi jaoks, uurides energiatõhusust, säästvat liikuvust ja ligipääsetavust ning koostoimet naabruskonna ja piirkondliku arenguga, tehes sel otstarbel kindlaks mitmesugused võimalikud meetmed, tehnoloogiavõimalused, nõudluse juhtimise võimalused ja kasutajate käitumisvõimalused ning kirjeldades neid võimalusi.
Integrated environmental assessment
3. strateegiline valdkond — terviklikudkeskkonnahinnangud
To ensure that these assessments support decision-making processes and policy development, increasing emphasis will be given to four elements:
Selleks et need hinnangud toetaksid otsuste tegemise protsesse ja poliitika väljatöötamist, pööratakse järjest enam tähelepanu neljale tegurile:
There is an increasing demand to carry out or contribute to environmental assessments of different geographical areas in Europe, neighbouring countries and globally.
Vajadus koostada Euroopa, selle naaberriikide ja kogu maailma eri geograafiliste piirkondade kohta keskkonnahinnanguid või nende koostamisele kaasa aidata üha kasvab.
These assessments are needed to help frame, support and evaluate the progress of a wide range of policy processes.
Need hinnangud on vajalikud suure hulga poliitiliste protsesside edusammude piiritlemiseks, toetamiseks ja hindamiseks.
There is also an increased demand to include economic information, forward looking perspectives and to address uncertainties.
Samuti on suur nõudlus majandusteabe, tulevikuväljavaadete ja määramatust põhjustavate tegurite käsitlemise järele.
However, this growth in the number and diversity of assessments is leading to inefficiencies, overlaps and inconsistencies, which can undermine their effectiveness.
Selline hinnangute arvu ja mitmekesisuse kasv tekitab aga siiski ebatõhusust, kattuvusi ja vastuolusid, mis võivad hinnangute mõjusust kahjustada.
• integrated environmental policy analysis and assessments of national and regional policies and actions to secure the environment e.g. in transport and infrastructure, agriculture (biotechnologies and transgenic organisms) energy and industry (sustainable production and consumption and nanotechnologies) and in the finance (insurance), and commerce (distribution);
• terviklikud keskkonnapoliitika analüüsid ja hinnangud riiklikule ja piirkondlikule poliitikale ja meetmetele keskkonnakaitse tagamiseks, nt transpordis ja infrastruktuuris, põllumajanduses (biotehnoloogiad ja transgeensed organismid), energiatootmises ja tööstuses (säästev tootmine ja tarbimine ning nanotehnoloogiad), finantsvaldkonnas (kindlustus) ning kaubanduses (turustamine);
• decision-making under conditions of risk, uncertainty and complexity and the use of decision support tools;
• otsuste tegemine ohtlikes, ebakindlates ja keerukates tingimustes ning otsuste tegemise abivahendite kasutamine;
• providing more social and economic analyses to help put the interconnectedness of the environment into the mainstream of societal thinking; and
• rohkemate sotsiaal- ja majandusanalüüside koostamine, et aidata juurutada keskkonna vastastikuse seostatuse ideed laiemasse ühiskondlikku mõtlemisviisi;
In line with its founding Regulation, the EEA is required to publish every five years a report of the state and outlook of the European Environment.
EEA asutamismääruse kohaselt peab agentuur iga viie aasta järel avaldama aruande Euroopa keskkonna seisundi ja väljavaadete kohta.
The next report is due in 2010.
Järgmine aruanne tuleb esitada 2010. aastal.
Since its inception, the EEA has also published four pan-European assessments, covering the countries of eastern Europe, central Asia and the Caucasus, two focused on the Mediterranean and two on the Arctic.
Alates tegevuse alustamisest on EEA avaldanud ka neli üleeuroopalist hinnangut, mis hõlmavad Ida-Euroopa, Kesk-Aasia ja Kaukaasia riike, ning kaks Vahemere piirkonda ja kaks Arktikat käsitlevat hinnangut.
In addition, we have paid increasing attention to scenario development and forward studies, economic evaluation and historical analyses of environmental and health issues to improve policy evelopment and decision-making under conditions of high uncertainty and complexity.
Peale selle pöörame üha rohkem tähelepanu stsenaariumide väljatöötamisele ja tuleviku-uuringutele, keskkonna- ja terviseprobleemide majanduslikule hindamisele ja ajaloolisele analüüsile, et parandada poliitika väljatöötamist ja otsuste tegemist ülimalt ebakindlates ja keerukates tingimustes.
The activities under this strategic area are found under five themes:
Selle strateegilise valdkonna tegevus jaguneb viieks teemaks:
Over the next five years, the EEA will deliver its main five-year reporting and assessment and with partners develop and contribute to other regional, pan-European and global assessments.
Järgmise viie aasta jooksul koostab EEA oma peamise viieaastase perioodi aruande ja hinnangu ning töötab koostöös partneritega välja muid piirkondlikke, üleeuroopalisi ja ülemaailmseid hinnanguid ja abistab nende väljatöötamisel.
It will also aim to provide a strong basis for the EU Environment Action Programme.
Samuti on eesmärgiks ELi keskkonnaalasele tegevusprogrammile tugeva aluse loomine.
•Integrated environmental assessment•Regional and global assessment•Decision support•Economics•Strategic futures
•Terviklikud keskkonnahinnangud•Piirkondlik ja ülemaailmne hindamine•Otsuste tegemise toetamine • Majandus • Strateegilised tulevikustsenaariumid
3.1 Integrated environmental assessment
Terviklikud keskkonnahinnangud
To develop, publish and communicate a cutting-edge report in 2010 on the state and outlook for the environment of Europe and establish a long-term strategy with our networks and partners to coordinate future global, regional, thematic and sectoral assessments and reports.
Koostada, avaldada ja edastada asjahuvilistele 2010. aastal uuenduslikku laadi aruanne Euroopa keskkonna seisundi ja väljavaadete kohta ning luua koostöös EEA võrgustike ja partneritega pikaajaline strateegia tulevaste ülemaailmsete, piirkondlike, temaatiliste ja valdkondlike hinnangute ning aruannete koostamise koordineerimiseks.
The EEA is mandated 'to publish a report on the state of, trends in and the prospects for the environment every five years, supplemented byindicator reports focusing upon specific issues' (Article 2 of EEA Establishing Regulation).
EEA-l on kohustus „avaldada iga viie aasta järel aruanne keskkonna seisundi, suundumuste ja väljavaadete kohta, täiendades seda konkreetseid küsimusi käsitlevate aruannetega” (EEA asutamismääruse artikkel 2).
The next state and outlook of the environment report is due in 2010.
Järgmine aruanne keskkonna seisundi ja väljavaadete kohta tuleb avaldada 2010. aastal.
• coordinating inputs from across the thematic activities, SEIS and the core sets of indicators in Europe (including those managed by Eurostat) to produce a thematic indicator-based integrated environmental assessment of the environmental trends and outlooks in Europe;
• koordineerides sisendandmeid eri temaatilistest meetmetest, ühisest keskkonnateabe süsteemist ja Euroopa näitajate põhikogumitest (sealhulgas Eurostati hallatavatest kogumitest), et koostada temaatilistel näitajatel põhinev terviklik hinnang keskkonna suundumuste ja väljavaadete kohta Euroopas;
• running a country-focused process for developing country analyses and a scorecard and on this basis develop a learning-oriented comparative assessment of country level state of action, situations and responses;
• juhtides konkreetsele riigile suunatud protsessi riigi analüüside ja tulemuskaardi väljatöötamiseks ning koostades selle põhjal kogemuste arvessevõtmiseks võrdleva hinnangu riigi tasandi tegevuse, valitseva olukorra ja meetmete kohta;
The EEA 5-year flagship reports provide a strategic stocktaking and forward-looking assessment of environmental issues within the context of sustainability in the EU Member States, candidate and potential candidate countries.
Viieaastaseid perioode hõlmavad EEA aruanded pakuvad strateegilist ülevaadet ning tulevikku suunatud hinnanguid keskkonnaküsimustest ELi liikmesriikide, kandidaatriikide ja potentsiaalsete kandidaatriikide säästvuse kontekstis.
The reports contribute to strategic environmentrelated policy-making at the European level, the evaluation of EU environmental action programmes and strategies and to future agenda setting.
Aruanded aitavad kaasa keskkonnaga seotud strateegilisele poliitikakujundamisele Euroopa tasandil, ELi keskkonnaalaste tegevusprogrammide ja strateegiate hindamisele ning tegevuskavade kindlaksmääramisele tulevikus.
• improving communication and dissemination of the assessment via multi-media, user-friendly, multilingual information;
• parandades hinnangute edastamist ja levitamist mitmeväljundilise, kasutajasõbraliku ja mitmekeelse teabena;
The SOER 2010 will be well placed to contribute to the evaluation of the 6th Environment Action Programme and the relevant parts of the EU Sustainable Development Strategy to provide a perspective on any subsequent programme through its forward look trends and projections and at emerging issues.
2010. aasta keskkonna seisundi ja väljavaadete aruanne on hea vahend kuuenda keskkonnaalase tegevusprogrammi ja ELi säästva arengu strateegia asjaomaste osade hindamise toetamiseks, et pakkuda perspektiivi järgmiste programmide väljatöötamisele, kasutades selleks tulevikusuundumusi ja -prognoose esilekerkivate probleemide kohta.
• producing a forward-looking cross-cutting integrated assessment of environmental issues which will look at how, in a sustainability perspective, the interaction between environmental issues and European and global socio-economic developments may develop under different plausible scenarios and how they could impact on Europe, its neighbours and other parts of the world;
• koostades tulevikku suunatud ning eri valdkondi hõlmava tervikliku hinnangu keskkonnaprobleemide kohta, milles vaadeldakse säästvuse vaatenurgast seda, kuidas keskkonnaprobleemide ning Euroopa ja ülemaailmsete sotsiaalmajanduslike arengute vastastikune toime võib mitmesuguste tõenäoliste stsenaariumide alusel avalduda ning kuidas need arengud Euroopat, selle naaberriike ja kogu maailma mõjutada võivad;
Recognising the wide interest in the SOER 2010, differentiated products and multimedia will be designed to suit the different audiences, including assessments on thematic issues and at country levels.
Pidades silmas laialdast huvi 2010. aasta keskkonna seisundi ja väljavaadete aruande vastu, kujundatakse eri tooted ja multimeediavahendid sobivaks eri sihtrühmadele, sealhulgas temaatilised hinnangud ning riikide tasandil koostatavad hinnangud.
• developing a long-term strategy for integrated environmental assessments in the region covering the ongoing 5-year reporting cycle and other regional, global and issue orientated assessment needs.
• töötades välja terviklike keskkonnahinnangute pikaajalise piirkondliku strateegia viieaastase aruandetsükli jaoks, täites nõudlust muude piirkondlike, ülemaailmsete ja konkreetsetele teemadele suunatud hinnangute järele.
A new improved perspective on assessments will be put in place at the beginning of the new strategy to enable the EEA to deliver on its main five-year reporting mandate and respond to these multiple requests coherently, effectively and efficiently.
Uue strateegiaperioodi alguses pannakse paika hindamiste uus täiustatud perspektiiv, mis võimaldab EEA-l täita oma peamist kohustust esitada viieaastast perioodi hõlmavaid aruandeid ning vastata arvukatele nõudmistele järjekindlalt, tulemuslikult ja tõhusalt.
3.2 Regional and global assessment
Piirkondlik ja ülemaailmne hindamine
To plan, prepare, contribute to and deliver regional assessments in support of various policies and political processes in line with EEA's long-term Strategy for integrated assessments and 5-year reporting.
Kavandada, ette valmistada, soodustada ja teostada piirkondlikke hindamisi, et toetada mitmesuguseid poliitikavaldkondi ja poliitilisi protsesse kooskõlas EEA terviklike hinnangute pikaajalise strateegiaga ja viieaastase tsükliga aruandlussüsteemiga.
We will achieve our objective by:
• kavandades ja koostades viienda üleeuroopalise hindamisaruande;
• cooperating with Mediterranean Action Programme, Eurostat and other partners to organise a regular reporting process under Horizon 2020, publishing five-yearly and biennial reports on the Mediterranean environment;
• võttes ekspertrühmades osalemise ja komisjonide eesistumise kaudu osa ÜRO Peaassamblee teostatavast merekeskkonna hinnangute hindamisest, ÜRO Keskkonnaprogrammi ülemaailmse keskkonnaülevaate koostamisest, muust ÜRO Keskkonnaprogrammi varajase hoiatamise ja hindamise osakonna (Division of Early Warning and Assessment, DEWA) tegevusest ning muudest ÜRO hindamistest;
• planning and preparing the fifth pan-European assessment report;
• tehes kindlaks vajadused konkreetsete erihindamiste järele Arktika keskkonna seisundi kohta ja koostades need hinnangud;
Common geographical and environmental patterns characterise specific areas in Europe, such as coastal regions or mountain ranges.
Teatavaid piirkondi Euroopas, näiteks rannikualasid või mäestikke iseloomustavad ühised geograafilised ja keskkondlikud mudelid.
They correspond on the one hand to the reality of Europe's landscape diversity and, on the other, to some form of targeted processes and policies or more generally territorial cohesion.
Ühest küljest osutavad need Euroopa maastiku mitmekesisusele ning teisest küljest teatavatele suunatud protsessidele ja poliitikale või üldisemalt võttes territoriaalsele ühtekuuluvusele.
Analysing the environmental status of these diverse areas, such as coastal, urban, rural, mountain, is thus rooted in the particular socio-economic characteristics of the different areas and current and historical land use patterns.
Nende mitmekesiste piirkondade (näiteks ranniku-, linna-, maa- ja mägipiirkondade) keskkonnaanalüüs põhineb seega asjaomaste piirkondade konkreetsetel sotsiaalmajanduslikel näitajatel ning praegustel ja mineviku maakasutusviisidel.
This has important consequences as many policies and decision-making scenarios need to consider a wide range of interactions; for example urban sprawl into rural areas; the impact of urbanisation in coastal areas on ecosystems services; the role of mountain agriculture in maintaining high-value nature farmland.
Sellel on olulised tagajärjed, sest poliitikas ja otsuste tegemise stsenaariumides tuleb arvestada laialdaste vastastikuste mõjutustega, näiteks valglinnastumine maapiirkondadesse, rannikupiirkondades toimuva linnastumise mõju ökosüsteemi teenustele, mägipõllumajanduse roll kõrge loodusliku väärtusega põllumajandusmaa säilitamisel.
The EEA is involved in the production of a number of regional assessments and State of Environment reporting processes.
EEA osaleb paljude piirkondlike hinnangute koostamises ning keskkonnaseisundi aruandlusprotsessides.
• participating in the UNGA assessment of assessments for the marine environment, UNEP-GEO, other UNEP DEWA activities and other UN assessments via expert groups and chairmanship of panels;
• tehes kindlaks vajadused asjakohaste hinnangute väljatöötamise järele, millega täiendada ühtekuuluvuspoliitikat, ruumilist planeerimist ning ökoloogiliselt seotud piirkondade käsitlemist (nt rannikualad, sisemered, linna-, maa- ja mägipiirkonnad), ja koostades need hinnangud;
• identifying the needs for and providing specific tailor-made assessments on the state of the Arctic environment;
Näidete hulka kuulub töö Euroopa naabruspoliitika ja Kesk-Aasia strateegia alusel, tulemuskaardi koordineerimine ja väljatöötamine Vahemere piirkonna algatuse Horizon 2020 protsessi kontekstis, et mõõta edusamme kokkulepitud näitajakogumi alusel, ÜRO Peaassamblee raames teostatav hinnangute üldhindamine eesmärgiga töötada välja merekeskkonna regulaarne hindamisprotsess, Arktika hinnangud ning oluliste ökosüsteemide, näiteks märgalade ja mäestike hinnangud.
Examples include work under the European Neighbourhood Policy and Central Asia Strategy; the coordination and production of a scorecard in the context of the Mediterranean Horizon 2020 process, to measure progress on the basis of an agreed set of indicators; the UNGA global assessment of assessments to develop a regular process for assessing the marine environment and assessments for the Arctic and key ecosystems such as wetlands and alpine areas.
• parandades terviklike hinnangute olulisust ja aluseid käsitleva teabe edastamist ja levitamist mitme väljundi kaudu, kasutajasõbralikult ja mitmekeelselt.
• improving communication and dissemination on the importance and basis of integrated assessment via multi-media, user-friendly, multilingual information.
• pakkudes linke ja hõlpsat juurdepääsu ühisele keskkonnateabe süsteemile, Reportnetile ja mitmesugustele tervikliku hindamise vahenditele, et võimaldada laiemal üldsusel neid väljatöötatud vahendeid paremini kasutada;
3.3 Decision support
Otsuste tegemise toetamine
To promote better and more widely accepted understanding of the implications of systems science, multi-causality, uncertainty and the sources of knowledge in order to support timely, participatory, robust and adaptive decision-making.
Edendada süsteemiteaduse tagajärgede, eri põhjuslike seoste, määramatuse ning teadmiste allikate paremat ja laiemalt aktsepteeritavat mõistmist, et toetada õigeaegset, osavõtlikku, jõulist ja kohanemisvõimelist otsuste langetamist.
• developing retrospective analyses of past environmental decision-making (e.g. Late lessons from early warnings vol. 2) in order to provide a greater knowledge-base from which to identify and implement future policy actions that are timely, robust and adaptive;
• teostades tehtud keskkonnaalaste otsuste retrospektiivseid analüüse (nt aruanne „Late lessons from early warnings”, 2. osa), et pakkuda laiemat teadmistepagasit, mille alusel kindlaks määrata ja rakendada tulevasi poliitilisi meetmeid, mis oleksid õigeaegsed, jõulised ja kohanemisvõimelised;
• promoting long-term monitoring of surprise-sensitive parameters so as to better anticipate perturbations in biological and health systems;
• edendades ootamatute sündmuste suhtes tundlike parameetrite pikaajalist jälgimist, et paremini prognoosida häireid bioloogilistes ja tervisesüsteemides;
• exploring diverse methods for achieving effective public participation in identifying and managing emerging ecological and health issues;
• uurides eri viise, kuidas avalikkust tekkivate ökoloogiliste ja terviseprobleemide kindlakstegemisse ja lahendamisse tõhusalt kaasata;
• developing and using decision support tools in key areas, such as climate change, adaptation, ecosystem valuation and vulnerability assessments;
Kasvamas on teadusringkondade teadlikkus sellest, et keskkonna, ökoloogilised ja terviseprobleemid on keerukamad, et neil on rohkem põhjuslikke seoseid ja et nad on omavahel enam seotud kui varem arvati.
There is growing scientific awareness that environmental, ecological and health issues are more complex, multi-causal and inter-connected than previously understood.
Süsteemiteadus, mittelineaarsed dünaamikad ja muutuvus iseloomustavad paljusid keskkonna- ja terviseprobleeme nagu näiteks kliimamuutused; neli prioriteetset haigust ja tervisehäiret ELi keskkonna ja tervise tegevuskavas; ökosüsteemide tervis; bioloogilise mitmekesisuse vähenemine.
Systems science, non–linear dynamics and threshold phenomena are characteristics of most environmental and health issues, such as: climate change; the four priority diseases and disorders of the EU Action Plan on Environment and Health; ecosystems health; and biodiversity loss.
Selleks et kahjusid ettevaatlikult vältida, peavad valitsuste ja üha enam ka kodanikuühiskonna võetavad õigeaegsed vastumeetmed sellistes keerukates ökoloogilistes ja bioloogilistes süsteemides ilmnevatele häiretele hõlmama pehmemate meetmete võtmist ning mõnikord ka teistsugust liiki tõendite otsimist (nt kohalikud teadmised või asjakohased teadmised täpsete andmete asemel).
Timely responses by governments, and increasingly by civil society, to perturbations in such complex ecological and biological systems involve taking action on lower strengths and sometimes different types of evidence, (e.g. indigenous knowledge, relevant knowledge rather than precise data), if the precautionary prevention of harm is to be achieved.
Sellised otsused tuleb langetada laiema teadmistepagasi taustal, mis on osaliselt saadud üldsuse panusest, ning seejuures peab tõusma teadlikkus varem võetud meetmete või tegevusetuse tulemuslikkusest ja tagajärgedest seoses esilekerkivate probleemide ja varajaste hoiatustega.
Such decisions need to be taken in light of a broader knowledge base, in part derived from public participation, supported by increased awareness of the effectiveness and consequences of previous actions, or inactions, on emerging issues and early warnings.
• töötades välja ja kasutades otsuste tegemise abivahendeid olulistes valdkondades, nagu kliimamuutuste, kohanemise, ökosüsteemide väärtuse ja haavatavuse hindamine;
• analysing and helping to harmonise more transparent approaches to the evaluation of scientific and other forms of knowledge, such as indigenous knowledge, and to support the wider use of the precautionary principle;
• analüüsides ja aidates ühtlustada läbipaistvamaid lähenemisviise teaduslike ja muude teadmiste hindamisele, näiteks kohalike teadmiste hindamisele, ning toetades ettevaatuspõhimõtte laialdasemat kasutamist;
Public and stakeholder participation is also increasingly recognised as a component of effective decision-making on issues that arise from complex systems such as: river basin management; strategic impact assessment; climate change adaptation; land management; nature protection; spatial planning: strategic futures development; the demand-side management of transport, water, energy and resource use; and the lay monitoring of environmental change.
Samuti on üha olulisem, et avalikkus ja sidusrühmad võtaksid osa otsuste tegemisest keerukate süsteemidega seotud küsimustes, näiteks: vesikondade majandamine; strateegiline mõjuhindamine; kliimamuutustega kohanemine; maaviljelus; looduskaitse; ruumiline planeerimine; strateegiliste tulevikustsenaariumide väljatöötamine; transpordi, vee, energia ja loodusvarade kasutamise nõudluse juhtimine ning keskkonnamuutuste pidev jälgimine.
• improving and simplifying the terminology used to characterise cause-effect relationships and uncertainties in ecological and biological systems, by fostering the widespread adoption of such terminology;
• parandades ja lihtsustades öko- ja bioloogiliste süsteemide põhjuslike seoste ja määramatuse kirjeldamiseks kasutatavat terminoloogiat, edendades sellise terminoloogia ulatuslikku kasutuselevõttu;
• developing with partners a better understanding of the types of jurisprudence that will properly reflect the needs of the environment; and
• arendades koostöös partneritega sellise kohtupraktika paremat mõistmist, mis peegeldab asjakohaselt keskkonnavajadusi;
• improving awareness of these issues via workshops with a broad range of stakeholders.
• tõstes eri sidusrühmadele mõeldud seminaride kaudu kõnealustes küsimustes teadlikkust.