natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(f ) all servants or agents of persons mentioned in subparagraphs (c), (d) and (e),
punktides c, d ja e nimetatud isikute töötajate või agentide vastu, välja arvatud juhul, kui kahju põhjuseks oli nende endi kahju tekitamisele suunatud tegu või
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07 the owner’s liability was limited to around EUR 13 million. 8
KOHTUJURIST KOKOTT’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-188/07 juhtumi puhul oli omaniku vastutus piiratud summaga umbes 13 miljonit eurot. 8
In addition, Article 235(3) of the United Nations Convention on the Law of the Sea, signed at Montego Bay on 10 December 1982, 11(‘the Law of the Sea Convention’) requires States to cooperate with regard to liability for pollution of the marine environment:
Seoses vastutusega merereostuse korral näeb Montego Bays 10. detsembril 1982 alla kirjutatud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni 11(edas-pidi „mereõiguse konventsioon”) artikli 235 lõige 3 ette riikide koostöö:
The Liability Convention is supplemented by the Fund Convention.
Fondi konventsioon täiendab vastutuse konventsiooni.
That Convention has been ratified by among others 23 Member States, but not by the Community. 9
Fondi konventsiooni on ratifitseerinud 23 liikmesriiki, kuid mitte ühendus. 9
‘With the objective of assuring prompt and adequate compensation in respect of all damage caused by pollution of the marine environment, States shall cooperate in the implementation of existing international law and the further development of international law relating to responsibility and liability for the assessment of and compensation for damage and the settlement of related disputes, as well as, where appropriate, development of criteria and procedures for payment of adequate compensation, such as compulsory insurance or compensation funds’.
„Merereostusest põhjustatud kahju viivitamatuks ja õiglaseks hüvitamiseks teevad riigid koostööd rahvusvahelise õiguse kohaldamisel ning edendavad rahvusvahelist õigusloomet, mis käsitleb vastutust kahjude hindamisel ja hüvitamisel, vaidluste lahendamist ning vajaduse korral ka sellise piisava hüvitise maksmise kriteeriumide ja menetluse väljatöötamist, nagu kohustuslik kindlustus või muu hüvitusfond.”
Under Article 2 of the Fund Convention, the International Oil Pollution Compensation Fund (‘the Fund’) created by the Convention provides compensation for oil pollution damage to the extent that the protection afforded by the Liability Convention is inadequate.
Konventsiooniga asutatud naftareostusest põhjustatud kahju hüvitamise rahvusvahelise fond (edaspidi „fond”) hüvitab fondi konventsiooni artikli 2 kohaselt naftareostusest põhjustatud kahju selles osas, mida vastutuse konventsioon ei kata.
At the relevant time the liability coverage under the Fund was limited to 135 million units of account.
Fondi vastutuse määr oli asjaolude toimumise ajal 135 miljonit arvestusühikut.
In the case of the Erika, this gave a sum of around EUR 185 million. 10
Erika juhtumi puhul oli see umbes 185 miljonit eurot. 10
B — European Community law
B. Euroopa Ühenduse õigus
Under Article 28(4), the Fund Convention is open only to States which have ratified, accepted, approved or acceded to the Liability Convention.
Fondi konventsiooni artikli 28 lõike 4 alusel on konventsioon avatud ainult neile riikidele, kes on vastutuse konventsiooni ratifitseerinud, vastu võtnud, kinnitanud või sellega ühinenud.
The Waste Framework Directive
Jäätmete raamdirektiiv
8 — Note 92FUND/EXC.28/4 by the Director of the International Oil Pollution Compensation Fund of 15 February 2005, http://www.iopcfund-docs.org/ds/pdf/92exc28-4_e.pdf, p. 2.
8 – Naftareostusest põhjustatud kahju hüvitamise rahvusvahelise fondi direktori 15. veebruari 2005. aasta teatis 92FUND/EXC.28/4, http://www.iopcfund-docs.org/ds/pdf/92exc2-8-4_e.pdf, lk 2.
See also the Communication from the Commission to the European Parliament and the Council on a second set of Community measures on maritime safety following the sinking of the oil tanker Erika, COM(2000) 802 final, p. 59.
Vt ka komisjoni teatis Euroopa Parlamendile ja nõukogule ühenduse teise meetmete paketi kohta meresõiduohutuse tagamiseks pärast naftatankeri Erika hukku, KOM(2000) 802 (lõplik), lk 59. [mitteametlik tõlge]
Article 1 of the Waste Framework Direct ive defines inter alia waste, producers of waste and holders of waste:
Jäätmete raamdirektiivi artiklis 1 on määratletud muu hulgas jäätmed, jäätmete tekitaja ja valdaja:
9 — According to http://www.imo.org/includes/blastData.asp/ doc_id=693/status.xls, accessed on 5 March 2008, Belgium, Bulgaria, Denmark, Germany, Estonia, Greece, Spain, France, Ireland, Italy, Cyprus, Latvia, Lithuania, Luxembourg, Hungary, Malta, the Netherlands, Poland, Portugal, Slovenia, Finland, Sweden and the United Kingdom are parties to the Convention, but not the Czech Republic, Austria, Romania or Slovakia.
9 – http://www.imo.org/includes/blastData.asp/doc_id=693/ status.xls andmetel, külastatud 15. jaanuaril 2008, on konventsiooni osalisriigid Belgia, Bulgaaria, Taani, Saksamaa, Eesti, Kreeka, Hispaania, Prantsusmaa, Iirimaa, Itaalia, Küpros, Läti, Leedu, Luksemburg, Ungari, Malta, Madalmaad, Poola, Portugal, Sloveenia, Soome, Rootsi ja Ühendkuningriik, kuid ei ole Tšehhi Vabariik, Austria, Rumeenia ja Slovakkia.
10 — Note 92FUND/EXC.28/4 (cited in footnote 8, p. 2).
10 – Eespool 8. joonealuses märkuses viidatud teatis 92FUND/EXC.28/4, lk 2.
(a) “waste” shall mean any substance or object in the categories set out in Annex I which the holder discards or intends or is required to discard;
„Q15 Reostatud pinnase puhastamisel tekkinud saastunud materjalid, ained või tooted” a) jäätmed – I lisas loetletud kategooriatesse kuuluvad mis tahes ained või esemed, mille valdaja kasutuselt kõrvaldab, kavatseb kasutuselt kõrvaldada või on kohustatud kasutuselt kõrvaldama;
‘Q15 Contaminated materials, substances or products resulting from remedial action with respect to land’.
Jäätmete raamdirektiivi artikkel 15 sätestab jäätmete kõrvaldamisega seotud kulude kandmise:
(b) “producer” shall mean anyone whose activities produce waste (“original producer”) and/or anyone who carries out pre-processing, mixing or other operations resulting in a change in the nature or composition of this waste;
„Vastavalt „saastaja maksab” põhimõttele tuleb jäätmete kõrvaldamise kulud kanda: b) tekitaja – igaüks, kelle tegevuse käigus tekivad jäätmed („esmane tekitaja”), ja/või igaüks, kes teeb jäätmete eeltöötlust, segab jäätmeid või sooritab muid toiminguid, mille tulemusena jäätmete olemus või koostis muutub; c) valdaja – jäätmetekitaja või füüsiline või juriidiline isik, kelle valduses on jäätmed; d) […]”.
‘In accordance with the “polluter pays” principle, the cost of disposing of waste must be borne by
– jäätmevaldajal, kes on andnud jäätmed jäätmekogumisettevõttele või artiklis 9 osutatud ettevõttele, ja/või
— the holder who has waste handled by a waste collector or by an undertaking as referred to in Article 9; and/or
– eelmisel valdajal või tootjal, kelle tootest jäätmed on tekkinud.”
— the previous holders or the producer of the product from which the waste came.’
„Q4 Materjalid, mis on maha voolanud, riknenud või mõne õnnetusjuhtumi tõttu kahjustunud, kaasa arvatud materjalid, seadmed või muud esemed, mis on õnnetusjuhtumi tagajärjel saastunud”, ja
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07
KOHTUJURIST KOKOTT’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-188/07 põhjendus 4 ja artikkel 4 selgitavad ühenduse seisukohta vastutuse konventsiooni suhtes.
Directive 68/414/EEC on strategic resources to which a stock-holding obligation attaches
Direktiiv 68/414/EMÜ säilitamisele kuuluvate strateegiliste ressursside kohta
Article 1 of the Decision authorises the Member States to conclude a measure supplementary to the Fund Convention.
Otsuse artiklis 1 volitatakse liikmesriike ühinema fondi konventsiooni täiendava meetmega.
Some Member States are permitted in this connection to take part in the Fund Convention and the Liability Convention:
Teatavad liikmesriigid saavad sellega seoses õiguse osaleda fondi konventsioonis ja vastutuse konventsioonis.
Article 1 of Directive 68/414/EEC of 20 December 1968 imposing an obligation on Member States of the EEC to maintain minimum stocks of crude oil and/or petroleum products 12 obliges the Member States to maintain their stocks of petroleum products at a level corresponding to 90 days’ internal consumption.
Nõukogu 20. detsembri 1968. aasta direktiivi 68/414/EMÜ, millega EMÜ liikmesriike kohustatakse säilitama toornafta ja/või naftatoodete miinimumvarusid, 12artikkel 1 kohustab liikmesriike pidevalt säilitama oma naftatoodete varusid tasemel, mis vastab vähemalt 90 päeva keskmisele sisetarbimisele.
Under the third indent of Article 2 that obligation includes fuel oils.
Artikli 2 kolmanda taande kohaselt hõlmab see kohustus ka kütteõlisid.
The Member States are hereby authorised to sign, ratify or accede to, in the interest of the European Community, the Protocol of 2003 to the International Convention on the Establishment of an International Fund for Compensation for Oil Pollution Damage, 1992, (the Supplementary Fund Protocol) subject to the conditions set out in the following Articles.
Käesolevaga volitatakse liikmesriike naftareostusest põhjustatud kahju kompenseerimise rahvusvahelise fondi asutamise 1992. aasta rahvusvahelise konventsiooni 2003. aasta protokollile (lisafondi protokollile) Euroopa Ühenduse huvides alla kirjutama, seda ratifitseerima või sellega ühinema alljärgnevates artiklites sätestatud tingimustel.
Decision 2004/246/EC on the Fund Convention
Otsus 2004/246/EÜ fondi konventsiooni kohta
Furthermore, the Czech Republic, Estonia, Luxembourg, Hungary, Austria and Slovakia are hereby authorised to accede to the underlying instruments.
Lisaks sellele volitatakse Tšehhi Vabariiki, Eestit, Luksemburgi, Ungarit, Austriat ja Slovakkiat ühinema alusdokumentidega.
The Community’s position on the Liability Convention is illustrated in the fourth recital and in Article 4 of Council Decision 2004/246/EC of 2 March 2004 authorising the Member States to sign, ratify or accede to, in the interest of the European Community, the Protocol of 2003 to the International Convention on the Establishment of an International Fund for Compensation for Oil Pollution Damage, 1992, and authorising Austria and Luxembourg, in the interest of the European Community, to accede to the underlying instruments. 13
Nõukogu 2. märtsi 2004. aasta otsuse 2004/246/EÜ, millega volitatakse liikmesriike naftareostusest põhjustatud kahju kompenseerimise rahvusvahelise fondi asutamise 1992. aasta rahvusvahelise konventsiooni 2003. aasta protokollile Euroopa Ühenduse huvides alla kirjutama, seda ratifitseerima või sellega ühinema ning volitatakse Austriat ja Luksemburgi Euroopa Ühenduse huvides alusdokumentidega ühinema, 13
The text of the Supplementary Fund Protocol is attached in Annex I to this Decision.
Lisafondi protokolli tekst lisatakse käesoleva otsuse I lisasse.
The text of the underlying instruments is attached in Annexes II and III to this Decision.
Alusdokumentide tekst lisatakse käesoleva otsuse II ja III lisasse.
In this Decision, the term “underlying instruments” shall mean the Protocol of 1992
Käesolevas otsuses hõlmab termin „alusdokumendid” 1992. aasta protokolli,
Article 4 therefore calls on the Member States to work towards allowing accession by the Community: to amend the International Convention on Civil Liability for Oil Pollution Damage, 1969 and the Protocol of 1992 to amend the International Convention on the Establishment of an International Fund for Compensation for Oil Pollution Damage, 1971.
Artikkel 4 kutsub seetõttu liikmesriike üles seisma selle eest, et ühendusel oleks võimalik konventsiooniga ühineda: millega muudetakse naftareostusest põhjustatud kahju korral kehtiva tsiviilvastutuse 1969. aasta rahvusvahelist konventsiooni, ning 1992. aasta protokolli, millega muudetakse naftareostusest põhjustatud kahju kompenseerimise rahvusvahelise fondi asutamise 1971. aasta rahvusvahelist konventsiooni.
‘Member States shall, at the earliest opportunity, use their best endeavours to ensure that the Supplementary Fund Protocol, and the underlying instruments, are amended in order to allow the Community to become a Contracting Party to them.’
„Liikmesriigid püüavad esimesel võimalusel tagada, et lisafondi protokolli ning alusdokumente muudetaks nii, et ühendusel oleks võimalik saada nende osaliseks.”
In this Decision, “Member State” means all the Member States with the exception of Denmark.’
Käesolevas otsuses hõlmab termin „liikmesriigid” kõiki liikmesriike, välja arvatud Taani.”
Article 2 urges the Member States to accede to the Supplementary Fund Protocol as soon as possible or, in the case of the States mentioned in Article 1(2), to that Protocol and the underlying instruments.
Nõukogu otsuse põhjenduste 2 ja 3 kohaselt oli otsus möödapääsmatu, sest lisafondi protokolli sätted puudutavad nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määrust (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades 14ja kuuluvad selles osas ühenduse ainupädevusse.
That Council Decision became necessary, according to the second and third re -citals in the preamble, because rules of the Supplementary Fund Protocol affect Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters 14and fall within the exclusive competence of the Community.
Artikkel 2 kohustab liikmesriike esimesel võimalusel ühinema lisafondi protokolliga ja artikli 1 lõikes 2 nimetatud riikide puhul ka selle aluseks oleva konventsiooniga.
The fourth recital in the preamble states:
Põhjendus 4 on sõnastatud järgmiselt:
The Italian electricity production company ENEL agreed a contract with Total
Itaalia energiaettevõtja ENEL sõlmis äriühinguga Total international Ltd. lepingu raske kütteõli veoks Itaaliasse. Raske kütteõli
‘Pursuant to the Supplementary Fund Protocol, only sovereign States may be party to it; it is not therefore possible for the Community to ratify or accede to the Protocol, nor is there a prospect that it will be able to do so in the near future.’
„Vastavalt lisafondi protokollile võivad selle osalised olla ainult suveräänsed riigid; seetõttu ei ole ühendusel võimalik protokolli ratifitseerida ega sellega ühineda, samuti ei ole ette näha, et ta saaks seda teha lähemas tulevikus.”
14 — OJ 2001 L 12, p. 1.
14 – EÜT 2001, L 12, lk 1; ELT eriväljaanne 19/04, lk 42.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07 following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
KOHTUJURIST KOKOTT’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-188/07 oli ette nähtud põletamiseks elektrijaamas elektrienergia tootmise eesmärgil.
The heavy fuel oil was to be used as combustible fuel in a power station for electricity production.
Kohtuasja menetleb nüüd Cour de Cassation, kes esitab Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
Heavy fuel oil is created when crude oil is refined.
Raske kütteõli saadakse toornafta rafineerimisel.
Lighter elements of crude oil which pass into a gaseous state at low temperatures are processed into petrol or heating oil, for example.
Toornafta kergemad koostisosad, mis muutuvad madalal temperatuuril gaasiliseks, töödeldakse ümber bensiiniks või kütteõliks.
Heavy fuel oil, on the other hand, is viscous at normal temperatures and must be warmed for it to become liquid.
Raske kütteõli seevastu on tavatemperatuuril viskoosne, vedeldamiseks tuleb seda soojendada.
To fulfil the contract with ENEL, Total Raffinage Distribution, now Total France, sold a certain quantity of heavy fuel oil to Total International Ltd, which chartered the tanker Erika to transport it to the port of Milazzo in Sicily.
ENEL-iga sõlmitud lepingu täitmiseks ostis Total international Ltd. äriühingult Total raffinage distribution, praegu Total France, teatava koguse rasket kütteõli ja prahtis veoks Milazzo sadamasse Sitsiilias tankeri Erika.
The ship sank on 11 and 12 December 1999.
1999. aasta 11.–12. detsembril toimus laevaõnnetus.
Some of its cargo was spilled into the sea and polluted stretches of the French Atlantic coastline, including areas of Mesquer.
Erika last voolas osaliselt merre ja reostas Prantsusmaa Atlandi ookeani rannikut, sealhulgas Mesquer’ alasid.
Does a cargo of heavy fuel oil, transported by a ship and accidentally spilled into the sea, constitute — either in itself or on account of being mixed with water and sediment — waste falling within Category Q4 in Annex I to Directive 2006/12?
Kas laeva lastina veetav raske kütteõli, mis voolab õnnetusjuhtumi tagajärjel merre, kujutab iseenesest või vee ja setetega segunenuna jäätmeid direktiivi 2006/12 I lisa kategooria Q 4 tähenduses?
The Commune adopted an order putting the Total companies on formal notice to dispose of the waste from the ship.
Kõigepealt nõudis vald oma otsusega Totalgrupi ettevõtjatelt laevast pärinevate jäätmete kõrvaldamist.
However, it also incurred expenditure in respect of the operations for cleansing the Commune’s territory and removing the pollution.
Vallal tekkisid siiski kulutused ka seoses reostuse kõrvaldamise ja jäätmete käitlemisega valla territooriumil.
It brought an action against Total France and Total International Ltd (‘Total’) for payment of those costs.
Vald esitas Total France’i ja Total international Ltd. (edaspidi „Total”) vastu hagi ning nõudis nimetatud kulude hüvitamist.
Where the first question is answered in the negative and the second in the affirmative, can the producer of heavy fuel oil (Total Raffinage) and/or the seller and carrier (Total International Ltd) be regarded as the producer and/or holder of waste within the meaning of Article 1(b) and (c) of Directive 2006/12 and for the purposes of applying Article 15 of that Directive, even though at the time of the accident which transformed it into waste the product was being transported by a third party?
Kui vastus esimesele küsimusele on eitav ja teisele küsimusele jaatav, siis kas raske kütteõli tootjat (Total raffinage) ja/või müüjat või prahtijat (Total international Ltd) tuleb pidada direktiivi 2006/12 artikli 1 punktide b ja c tähenduses ning sama direktiivi artikli 15 kohaldamise eesmärgil jäätmete tekitajaks ja/või valdajaks, kuigi ajal, mil toimus laevaõnnetus, mille tagajärjel muutus toode jäätmeteks, vedas toodet kolmas isik?”
It should first be pointed out that the consolidated version of the Waste Framework Directive also mentioned in the order for reference does not apply to events from 1999, but the version that was applicable at that time. 19
Kõigepealt tuleb märkida, et 1999. aastal toimunud sündmuste suhtes ei ole kohaldatav eelotsusetaotluses muu hulgas nimetatud jäätmete raamdirektiivi kodifitseeritud redaktsioon, vaid tol ajal kehtinud redaktsioon. 19
During the proceedings before the Court of Justice, on 16 January 2008 the Tribunal de grande instance de Paris (Regional Court, Paris) ordered various persons, including different companies in the Total Group, to pay fines as a result of the Erika accident.
Euroopa Kohtus toimuva menetluse ajal, 16. jaanuaril 2008, määras Pariisi Tribunal de grande instance seoses tankeri Erika põhjaminekuga rahatrahvid mitmele isikule, sealhulgas mitmele Totalgrupi ettevõtjale.
Under that judgment, those convicted had to pay damages amounting to around EUR 192 million to various civil parties to the proceedings.
Sama otsuse alusel peavad süüdimõistetud isikud tasuma menetluse eri pooltele hüvitist kokku summas 192 miljardit eurot.
In calculating the damages, the payments under the International Oil Pollution Compensation Fund were taken into account.
Hüvitise summa arvutamisel võeti arvesse ka naftareostusest põhjustatud kahju hüvitamise rahvusvahelise fondi hüvitisi. 15Mesquer peab saama
15Mesquer is to be awarded EUR 500 000 in compensation for damage to its reputation.
500 000 eurot hüvitist tema maine kahjustamise eest.
16 On the other hand, the Tribunal de grande instance rejected as unsubstantiated a claim for EUR 67 181.78 in compensation for damage not covered by the Fund.
16 Tribunal jättis seevastu põhjen- damatuse tõttu rahuldamata nõude summas 67 181,78 eurot kahjude eest, mida fond ei hüvitanud.
17 The fault on the part of Total S.A. was based on the selection and inspection of the Erika for transportation of heavy fuel oil.
17 Ajaomase äriühingu Total S.A. süü tulenevat Erika valikust ja raske kütteõli veoks sobivuse kontrollist. 18
Total considers the reference for a preliminary ruling to be hypothetical since Mesquer has already been compensated in full and there is therefore no legal interest in bringing proceedings in the main action.
Totali arvates on eelotsusetaotlus hüpoteetiline, sest Mesquer’ vald olevat juba saanud hüvitise ja seega puuduvat tal põhikohtuasjas põhjendatud huvi.
Furthermore, on receipt of the payment Mesquer waived all further claims in relation to the damage.
Lisaks olevat Mesquer’ vald hüvitise summa saamisel loobunud kõigist asjaomast kahju puudutavatest edasistest nõuetest.
Mesquer, Total, the Kingdom of Belgium, the French Republic, the Italian Republic, the United Kingdom and the Commission submitted written observations pursuant to Article 23 of the Statute of the Court of Justice.
Vastavalt Euroopa Kohtu põhikirja artiklile 23 esitasid kirjalikke märkusi Mesquer’ vald, Total, Belgia Kuningriik, Prantsuse Vabariik, Itaalia Vabariik, Ühendkuningriik ja komisjon.
Apart from Belgium and Italy, they also took part in the hearing on 22 January 2008.
Kohtuistungil, mis toimus 22. jaanuaril 2008, osalesid kõik eelnimetatud peale Belgia ja Itaalia.
15 — Judgment of the Tribunal de grande instance de Paris of 16 January 2008 (9934895010, p. 236), quoted from http:// www.fortunes-de-mer.com/documents%20pdf/ jurisprudence/Arrets/7%20TC%20Paris%2016012008%20 Erika.pdf.
15 – Aadressil http://www.fortunes-de-mer.com/documents%20 pdf/ jurisprudence/Arrets/7%20TC%20Paris%2016012008 %20Erika.pdf viidatud Tribunal de grande instance de Paris 16. jaanuari 2008. aasta otsus (9934895010, lk 236).
16 — Judgment of the Tribunal de grande instance de Paris of 16 January 2008 (cited in footnote 15, p. 245 and 274).
20Selles osas tuleneb väljakujunenud kohtupraktikast, et siseriikliku kohtu esitatud eelotsusetaotluse saab jätta läbi vaatamata vaid siis, kui on ilmne, et ühenduse õigusnormi tõlgendamine, mida
17 — Judgment of the Tribunal de grande instance de Paris of 16 January 2008 (cited in footnote 15, p. 245).
16 – Eespool 15. joonealuses märkuses viidatud Tribunal de grande instance de Paris 16. jaanuari 2008. aasta otsus, lk 245 ja 274.
19 — Case C-252/05 Thames Water Utilities [2007] ECR I-3883.
19 – Vt 10. mai 2007. aasta otsus kohtuasjas C-252/05: Thames Water Utilities (EKL 2007, lk I-3883).
18 — Judgment of the Tribunal de grande instance de Paris of 16 January 2008 (cited in footnote 15, p. 228).
17 – Eespool 15. joonealuses märkuses viidatud Tribunal de grande instance de Paris 16. jaanuari 2008. aasta otsus, lk 245.
20 — Joined Cases C-295/04 to C-298/04 Manfredi and Others [2006] ECR I-6619, paragraph 27.
20 – 13. juuli 2006. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-295/04–C-298/04: Manfredi jt (EKL 2006, lk I-6619, punkt 27).
Only a national court can assess the effect of the waiver of further claims asserted by Total.
Üksnes siseriiklik kohus saab otsustada, mida toob kaasa Totali väidetud loobumine edasistest nõuetest.
Since the alleged waiver must have been known to the referring court, it must be assumed that it did not preclude the action.
Nimetatud asjaolu oli eelotsusetaotluse esitanud kohtule ilmselt teada, seega tuleb lähtuda eeldusest, et see ei takistanud hagi menetlemist.
national court only where it is quite obvious that the interpretation of Community law sought bears no relation to the actual facts of the main action or its purpose or where the problem is hypothetical and the Court does not have before it the factual or legal ma -terial necessary to give a useful answer to the questions submitted to it.
siseriiklik kohus palub, ei ole mingil viisil seotud põhikohtuasja faktiliste asjaolude või esemega, või kui probleem on hüpoteetiline või kui Euroopa Kohtule ei ole teada vajalikke faktilisi või õiguslikke asjaolusid, et anda tarvilik vastus talle esitatud küsimustele.