natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On 20 March 2004 a test carried out on his urine revealed use of heroin and cannabis.
Talle 20. märtsil 2004 tehtud uriinianalüüs näitas, et ta on tarvitanud heroiini ja kanepit.
On that occasion he admitted regular use of cannabis.
Sellega seoses möönis ta, et ta tarvitab kanepit regulaarselt.
By decision of 14 April 2004 the Landratsamt Ravensburg withdrew Mr Wiedemann’s driving licence on the ground that he was unfit to drive a motor vehicle on account of his drug use.
Landratsamt Ravensburg võttis 14. aprilli 2004. aasta otsusega A. Wiedemannilt juhiloa ära põhjusel, et ta ei olnud narkootikumide tarvitamise tõttu juhtimiseks sobiv.
Mr Wiedemann’s appeal against that decision was rejected by the Regierungspräsi-dium Tübingen (Tübingen regional authority) by decision of 16 August 2004, which became final on 20 September 2004.
Regierungspräsidium Tübingen (Tübingeni maavalitsus) jättis nimetatud otsuse peale esitatud kaebuse rahuldamata 16. augusti 2004. aasta otsusega, mis jõustus 20. septembril 2004.
On 19 September 2004, a Sunday, the competent driving licence authorities of the city of Karlovice (Czech Republic) adopted a decision recognising Mr Wiedemann’s right to drive.
Ühel pühapäeval, 19. septembril 2004, tunnustas Karlovice linna (Tšehhi Vabariik) juhilube väljastav asutus oma otsusega A. Wiedemanni juhtimisõigust.
A category B Czech driving licence was issued to him on 1 October 2004, indicating ‘Bad Waldsee, Germany’ as the holder’s place of residence.
1. oktoobril 2004 väljastati talle Tšehhi B kategooria juhiluba, millele oli seoses elukohaga kantud märge „Bad Waldsee, Saksamaa”.
In possession of that licence, Mr Wiedemann drove in Germany where he caused an accident on 11 October 2004.
Selle juhiloaga sõitis A. Wiedemann Saksamaal, kus ta põhjustas 11. oktoobril 2004 liiklusõnnetuse.
On 16 October 2004 that licence was taken away by the Ravensburg police.
16. oktoobril 2004 võttis Ravensburgi politsei nimetatud juhiloa temalt ära.
By decision of the Landratsamt Ravensburg of 27 October 2004, Mr Wiedemann was deprived of his right to drive motor vehicles in Germany, that right arising from his Czech driving licence, on the ground that he had not, pursuant to German law, demonstrated that he was fit to drive such vehicles.
Landratsamt Ravensburg tühistas 27. oktoobri 2004. aasta otsusega A. Wiedemanni Tšehhi juhiloast tuleneva õiguse juhtida mootorsõidukeid Saksamaa territooriumil põhjendusel, et Saksa õiguse kohaselt ta ei olnud ta veel tõendanud oma sobivust niisuguseid sõidukeid juhtida.
The driving licence was returned to him after being endorsed as follows: ‘This driving licence does not authorise the holder to drive motor vehicles in Germany’.
Hiljem tagastati see juhiluba talle, olles eelnevalt teinud sellele märke „Juhiluba ei anna õigust mootorsõidukite juhtimiseks Saksamaal”.
The Czech Ministry of Transport was told by the German authorities that the competent Czech authorities had issued a driving licence without taking into account the fact that Mr Wiedemann had his main residence in Germany or the earlier with-
Tšehhi Transpordiministeerium sai Saksa ametiasutuste vahendusel teada, et Tšehhi pädev ametiasutus oli väljastanud juhiloa, ilma et ta oleks arvesse võtnud asjaolu, et A. Wiedemanni alaline elukoht oli Saksamaal või seda, et temalt oli Saksa juhiluba
By letters of 18 April 2005 and 10 January 2006 the Czech Ministry of Transport declared that there would be an investigation of the decisions taken by the competent Czech authorities.
18. aprilli 2005. aasta ja 10. jaanuari 2006. aasta kirjades teatas Tšehhi Transpordiministeerium, et Tšehhi pädeva ametiasutuse otsuste suhtes viiakse läbi uurimine.
His appeal against the decision of 27 October 2004 having been unsuccessful, Mr Wiedemann brought an action on 6 July 2005 before the Verwaltungsgericht Sigmaringen (Administrative Court of Sigmarigen), which has decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
Pärast seda, kui vaidemenetlus 27. oktoobri 2004. aasta otsuse peale ei olnud tulemusi andnud, esitas A. Wiedemann kaebuse Verwaltungsgericht Sigmaringenile (Sigmaringeni halduskohus), kes otsustas menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
On 26 April 2007 the Court was notified of a letter dated 14 March 2006 addressed to the German Minister for Transport by his Czech counterpart, in which the latter confirmed that Mr Wiedemann’s Czech driving licence had been issued to him in accordance with the applicable rules.
Euroopa Kohus sai 26. aprillil 2007 kirja, mille Tšehhi Transpordiministeerium oli 14. märtsil 2006 saatnud vastavale Saksa ministeeriumile ja milles ta kinnitab, et A. Wiedemanni Tšehhi juhiluba oli talle väljastatud kehtiva korra kohaselt.
That letter, and a translation of it into German, were supplied to the Court by the court making the reference.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus esitas nimetatud kirja ja selle saksakeelse tõlke ka Euroopa Kohtule.
In accordance with Article 23 of the Statute of the Court of Justice, those documents were notified to all the interested parties that had submitted written observations.
Vastavalt Euroopa Kohtu põhikirja artiklile 23 saadeti need dokumendid kõigile huvitatud isikutele, kes olid kohtule kirjalikke märkusi esitanud.
Case C-343/06
Kohtuasi C-343/06
By final judgment of the Amtsgericht Chemnitz (Chemnitz local court) of 25 May 2001, Mr Funk, the holder of a Category B driving licence issued in Germany on 12 July 2000, was convicted of driving under the influence of alcohol.
Amtsgericht Chemnitzi (Chemnitzi esimese astme kohus) 25. mai 2001. aasta lõpliku kohtuotsusega mõisteti 12. juulil 2000 Saksamaal väljastatud B kategooria juhiloa omanik P. Funk süüdi joobeseisundis sõidukijuhtimise eest.
His authorisation to drive was annulled and his driving licence taken away, and it was ordered that he should not obtain a new German driving licence for a period of nine months expiring on 24 February 2002.
Tema õigus mootorsõidukeid juhtida tunnistati kehtetuks, tema juhiluba võeti ära ja tal keelati uue Saksa juhiloa omandamine üheksa kuu jooksul, mis lõppes 24. veebruaril 2002.
As one of the steps taken by Mr Funk in order to obtain a new driving licence, he underwent a medicalpsychological examination.
Kui ta taotles uut juhiluba, seati selle tingimuseks meditsiinilispsühholoogilise kontrolli läbimine.
The resulting report, of 7 February 2002, concluded that he was not fit to drive motor vehicles, on the ground that that there was a significant danger of his reoffending, his personality not having changed for the better.
Selle kontrolli tulemusel 7. veebruaril 2002 väljastatud tõend kinnitas, et asjaomane isik ei olnud mootorsõidukite juhtimiseks sobiv, kuna ta ei olnud paranenud ja püsis suur oht tagasilanguseks.
None the less, after following a course, Mr Funk obtained a new driving licence on 26 March 2002.
Siiski omandas P. Funk pärast vastava kursuse läbimist 26. märtsil 2002 uue juhiloa.
A check carried out on 17 June 2002 established that Mr Funk was again under the influence of alcohol.
17. juunil 2002 toimunud kontrollimisel tuvastati, et P. Funk oli taas joobeseisundis.
Another report, drawn up on 17 June 2003 in response to that check, having concluded that it was to be foreseen that Mr Funk would continue to drive vehicles under the influence of alcohol, the city of Chemnitz again withdrew his licence, by an uncontested decision of 15 July 2003.
Kuna pärast nimetatud kontrolli 17. juunil 2003 koostatud tervisetõendis oli järeldatud, et võis eeldada, et asjaomane isik jätkab mootorsõidukite juhtimist joobeseisundis, siis võttis Stadt Chemnitz temalt 15. juuli 2003. aasta otsusega, mida ei ole vaidlustatud, ta uue juhiloa ära.
On 2 December 2003 Mr Funk applied for a new licence.
P. Funk taotles uut luba 2. detsembril 2003.
However, an unfavourable report having been prepared on 27 February 2004, he withdrew his application.
Kuna 27. veebruaril 2004 läbi viidud tervisekontrolli tõend oli negatiivne, võttis ta oma taotluse tagasi.
The decision for reference shows that on 9 December 2004 when, according to the information he had supplied to the residents’ registration office of the Stadt Chemnitz, he was resident in that locality exclusively, a fact he himself later confirmed, Mr Funk obtained a Category B driving licence in Teplice (Czech Republic).
Eelotsusetaotlusest selgub, et kuigi Chemnitzi rahvastikuregistrisse oli kantud, et tema elukoht on ainult selles linnas, omandas P. Funk 9. detsembril 2004 Teplice’s (Tšehhi Vabariik) uue B kategooria juhiloa, mida ta on hiljem ise kinnitanud.
Informed of that fact, on 10 February 2005 the Stadt Chemnitz ordered Mr Funk to submit a medicalpsychological report establishing his fitness to drive motor vehicles.
Kui Stadt Chemnitz oli sellest teada saanud, nõudis ta 10. veebruaril 2005 P. Funkilt tervisekontrolli tõendit selle kohta, et ta sobib mootorsõidukeid juhtima.
When he failed to comply with that order, the Stadt Chemnitz withdrew his right to use his Czech driving licence in Germany by decision of 11 May 2005 and ordered him, on pain of paying a fine, to produce that licence so that that prohibition could be endorsed on it.
Kuna viimane seda nõuet ei täitnud, võttis Stadt Chemnitz talt õiguse kasutada oma Tšehhi juhiluba Saksamaa territooriumil ja nõudis talt selle loa esitamist, et kanda sellele keelumärge, vastasel korral pidi talle määratama trahv.
By decision of 31 May 2005, the fine payable for noncompliance with that order was fixed at EUR 500, Mr Funk being in addition warned that that licence might be withdrawn.
31. mai 2005. aasta otsusega määrati P. Funkile nimetatud nõude täitmata jätmise eest trahv 500 eurot ja tehti hoiatus, et see juhiluba võetakse temalt ära.
His appeal against those decisions not being successful, Mr Funk brought an action before the Verwaltungsgericht Chemnitz (Administrative Court of Chemnitz), which has decided to stay proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
Pärast seda, kui vaidemenetlus nende otsuse peale ei olnud tulemusi andnud, esitas P. Funk kaebuse Verwaltungsgericht Chemnitzile (Chemnitzi halduskohus), kes otsustas menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
A letter of 5 September 2005 from the Czech Ministry of Transport confirming the validity of Mr Funk’s Czech driving licence was annexed to his observations and also communicated to the Court by letter of 21 June 2007.
P. Funki kirjalikele märkustele on lisatud 21. juunil 2007 Euroopa Kohtule esitatud Tšehhi Transpordiministeeriumi 5. septembri 2005. aasta kiri, milles viimane kinnitab, et P. Funki Tšehhi juhiluba on kehtiv.
In accordance with Article 23 of the Statute of the Court Justice, that document has been sent to all the persons having submitted written observations.
Vastavalt Euroopa Kohtu põhikirja artiklile 23 saadeti need dokumendid kõigile huvitatud isikutele, kes olid kohtule kirjalikke märkusi esitanud.
By order of 10 October 2006 the President of the Court of Justice ordered that Cases C-329/06 and C-343/06 should be joined for the purposes of the written and oral procedures and also for judgment.
Euroopa Kohtu presidendi 10. oktoobri 2006. aasta määrusega liideti kohtuasjad C-329/06 ja C-343/06 kirjaliku ja suulise menetluse ning kohtuotsuse huvides.
By a series of written questions notified on 1 August 2007, the Court asked the Czech Government about the law of the Czech Republic concerning the investigation of the conditions laid down in Article 7(1)(a) and (b) of Directive 91/439, and inquired whether it is possible to issue a driving licence including an entry indicating the holder’s residence in another Member State and about the criteria applicable in order to ascertain whether a person has his residence in that Member State and whether checks are made to establish whether that residence is genuine.
Euroopa Kohus saatis 1. augustil 2007 Tšehhi valitsusele mitmed kirjalikud küsimused, milles ta küsis esiteks Tšehhi Vabariigi õiguse kohta seoses direktiivi 91/439 artikli 7 lõike 1 punktides a ja b sätestatud tingimuste täitmise kontrollimisega ning seoses võimalusega väljastada juhiluba, millel on omaniku elukoht märgitud teises liikmesriigis, ja teiseks tingimuste kohta, mida kohaldatakse selle kindlakstegemiseks, kas isiku elukoht on selles liikmesriigis ning kas selle elukoha olemasolu kontrollitakse.
By fax received at the Court Registry on 31 August 2007, the Czech Government stated in response to those questions that the condition of normal residence, as laid down by Directive 91/439, had not been introduced into the Czech legal order until 1 July 2006.
Tšehhi valitsus vastas nimetatud küsimustele Euroopa Kohtu kantseleisse 31. augustil 2007 saabunud faksis, et direktiivis 91/439 ette nähtud kujul alalise elukoha tingimus võeti Tšehhi õigussüsteemi üle alles alates 1. juulist 2006.
In the period before that date, the Czech rules allowed authorisation to drive to be issued to persons having neither a permanent nor a temporary residence in the territory of the Czech Republic.
Nimetatud kuupäevale eelnenud ajal võimaldasid Tšehhi õigusnormid väljastada juhilube isikutele, kellel Tšehhi Vabariigi territooriumil alalist ega ajutist elukohta polnud.
Concerning the questions referred for a preliminary ruling
Eelotsuse küsimused
These questions referred for a preliminary ruling concern two features of the mutual recognition of driving licences which it is appropriate to examine in turn, namely, first, whether a Member State may refuse to recognise the validity of a driving licence issued by another Member State and, second, whether it may temporarily suspend the right to drive stemming from such a licence until the issuing Member State has taken a decision as to the possible withdrawal of that licence.
Esitatud eelotsuse küsimused käsitlevad kahte juhilubade vastastikuse tunnustamise aspekti, mida tuleb uurida üksteise järel, nimelt esiteks liikmesriigi võimalust keelduda teise liikmesriigi väljastatud juhiloa tunnustamisest ja teiseks liikmesriigi võimalust ajutiselt peatada niisugusest juhiloast tulenev juhtimisõigus kuni ajani, mil juhiloa väljastanud liimesriik teeb selle juhiloa võimaliku äravõtmise kohta otsuse.
Whether a Member State may refuse to recognise the validity of a driving licence issued by another Member State
Liikmesriigi võimalus keelduda teise liikmesriigi väljastatud juhiloa tunnustamisest
The first point to be noted here is that in the procedure laid down by Article 234 EC providing for cooperation between national courts and the Court of Justice, it is for the latter to provide the national court with an answer which will be of use to it and enable it to determine the case before it.
Kõigepealt tuleb märkida, et EÜ artiklis 234 sätestatud siseriiklike kohtute ja Euroopa Kohtu vahelises koostöömenetluses on Euroopa Kohtu ülesanne anda siseriiklikule kohtule tarvilik vastus, mis võimaldaks viimasel poolelioleva kohtuasja lahendada.
To that end, the Court may have to reformulate the questions referred to it.
Seda arvestades tuleb Euroopa Kohtul temale esitatud küsimused vajadusel ümber sõnastada.
In addition, it is to be borne in mind that the Court has a duty to interpret all provisions of Community law necessary to national courts in order to decide the actions pending before them, even if those provisions are not expressly indicated in the questions referred to the Court of Justice by those courts (Case C-280/91 Viessmann [1993] ECR I-971, paragraph 17; Case C-42/96 Immobiliare SIF [1997] ECR I-7089, paragraph 28, and Case C-45/06 Campina [2007] ECR I-2089, paragraphs 30 and 31).
Lisaks tuleb meeles pidada, et Euroopa Kohtu ülesanne on tõlgendada kõiki ühenduse õiguse sätteid, mida siseriiklikud kohtud vajavad oma kohtuasjade lahendamiseks, isegi kui need kohtud ei ole selliseid sätteid Euroopa Kohtule esitatud küsimustes otseselt maininud (18. märtsi 1993. aasta otsus kohtuasjas C-280/91: Viessmann, EKL 1993, lk I-971, punkt 17; 11. detsembri 1997. aasta otsus kohtuasjas C-42/96: Immobiliare SIF, EKL 1997, lk I-7089, punkt 28, ja 8. märtsi 2007. aasta otsus kohtuasjas C-45/06: Campina, EKL 2007, lk I-2089, punktid 30 ja 31).
Here, having regard to the facts giving rise to the cases in the main proceedings and also to the terms of the observations submitted to the Court, examination of the questions raised must take into account Article 7(1)(a) and (b) of Directive 91/439.
Antud juhul tuleb põhikohtuasjade aluseks olevaid asjaolusid ja Euroopa Kohtule esitatud märkusi arvestades võtta esitatud küsimuste uurimisel arvesse direktiivi 91/439 artikli 7 lõike 1 punkte a ja b.
In order to furnish a reply both helpful and as complete as possible to the questions referred, it is therefore appropriate to widen their scope in so far as the national courts have not done so.
Seega tuleb selleks, et anda eelotsuse küsimustele tarvilik ja võimalikult täielik vastus, laiendada nende ulatust, kuna eelotsusetaotlused esitanud kohtud ei ole seda ise teinud.
By the first two questions in Case C-329/06 and the second and third questions in Case C-343/06, the referring courts have in essence sought to ascertain whether Articles 1(2), 7(1)(a) and (b) and 8(2) and (4) of Directive 91/439 are to be interpreted as preventing one Member State (the host Member State) from refusing to recognise in its territory a driving licence subsequently issued by another Member State (the issuing Member State) to a person who has earlier, in the host Member State, had his previous driving licence withdrawn for driving under the influence of drugs or alcohol, when that person has obtained that licence after any period in which he is forbidden to apply for a new licence, but in disregard of the condition of residence or of the conditions of fitness to drive imposed by the host Member State in that respect for the purposes of road safety.
Kohtuasja C-329/06 kahe esimese küsimusega ja kohtuasja C-343/06 teise ja kolmanda küsimusega soovivad eelotsusetaotlused esitanud kohtud teada sisuliselt seda, kas direktiivi 91/439 artikli 1 lõiget 2, artikli 7 lõike 1 punkte a ja b ning artikli 8 lõikeid 2 ning 4 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus, kui liikmesriik (vastuvõttev liikmesriik) keeldub oma territooriumil tunnustamast teise liikmesriigi (väljastanud liikmesriik) poolt niisugusele isikule väljastatud juhiluba, kelle varasem juhiluba on vastuvõtvas liikmesriigis narko- või alkoholijoobes sõidukijuhtimise tõttu ära võetud, kui see isik omandas uue juhiloa pärast selle taotlemise keeluaja möödumist, kuid eirates elukohatingimust või sobivuse tingimusi, mille vastuvõttev liikmesriik on sellega seoses liiklusohutuse tagamiseks kehtestanud.
Those questions may appropriately be examined with the first question in Case C-343/06 which seeks, in essence, to ascertain whether a host Member State may require the holder of a new driving licence, issued by another Member State, to apply for recognition of the right to use that licence in the host Member State, before using the licence, when his previous driving licence has been withdrawn or cancelled in that latter State.
Neid küsimusi tuleb uurida koos kohtuasja C-343/06 esimese küsimusega, millega sisuliselt soovitakse kindlaks teha, kas juhul, kui isiku varasem juhiluba on selle väljastanud liikmesriigis ära võetud või kehtetuks tunnistatud, võib vastuvõttev liikmesriik nõuda, et isik taotleks enne teise liikmesriigi poolt väljastatud uue juhiloa kasutamist seda, et vastuvõttev liikmesriik tunnustaks tema õigust seda juhiluba riigi territooriumil kasutada.
The first recital in the preamble to Directive 91/439 states that the general principle of mutual recognition of driving licences issued by the Member States, laid down in Article 1(2) of that directive, was established in order to facilitate the movement of persons settling in a Member State other than that in which they have passed a driving test (Case C-476/01 Kapper [2004] ECR I-5205, paragraph 71).
Direktiivi 91/439 põhjendusest 1 selgub, et direktiivi artikli 1 lõikes 2 sätestatud liikmesriikide väljastatud juhilubade vastastikune tunnustamine on kehtestatud eelkõige selleks, et hõlbustada selliste isikute liikumist, kes asuvad elama muus liikmesriigis kui see, kus nad sõidueksami sooritasid (29. aprilli 2004. aasta otsus kohtuasjas C-476/01: Kapper, EKL 2004, lk I-5205, punkt 71).
The Court has consistently held that Article 1(2) of Directive 91/439 provides for mutual recognition, without any formality, of driving licences issued by Member States.
Selgelt väljakujunenud kohtupraktika kohaselt näeb nimetatud artikli 1 lõige 2 ette liikmesriikide väljastatud juhilubade vastastikuse tunnustamise ilma ühegi formaalsuseta.
That provision imposes on Member States a clear and precise obligation, which leaves no room for discretion as to the measures to be adopted in order to comply with it (judgments in Case C-230/97 Awoyemi [1998] ECR I-6781, paragraphs 41 and 43; Case C-246/00 Commission v Netherlands [2003] ECR I-7485, paragraphs 60 and 61; and Kapper, paragraph 45; orders of 6 April 2006 in Case
See säte paneb liikmesriikidele selge ja täpse kohustuse, mis ei jäta selle kohustuse täitmiseks võetavate meetmete osas mingisugust kaalutlusruumi (vt selle kohta 29. oktoobri 1998. aasta otsus kohtuasjas C-230/97: Awoyemi, EKL 1998, lk I-6781, punktid 41 ja 43; 10. juuli 2003. aasta otsus kohtuasjas C-246/00: komisjon vs. Madalmaad, EKL 2003, lk I-7485, punktid 60 ja 61; eespool viidatud kohtuotsus Kapper,
C-227/05 Halbritter [2006] ECR I-0049, and of 28 September 2006 in Case C-340/05 Kremer [2006] ECR I-0098).
WIEDEMANN JA FUNK punkt 45; 6. aprilli 2006. aasta määrus kohtuasjas C-227/05: Halbritter, punkt 25, ja 28. septembri 2006. aasta määrus kohtuasjas C-340/05: Kremer, punkt 27).
It follows that the host Member State may not impose any formality as a precondition for recognition of a driving licence issued by another Member State.
Sellest tuleneb, et vastuvõttev liikmesriik ei saa kehtestada ühtegi formaalsust, mis oleks eeltingimuseks teise liikmesriigi poolt väljastatud juhiloa tunnustamisele.
It is therefore contrary to that principle of mutual recognition to demand of the holder of a driving licence issued by one Member State that he should apply for recognition of that licence in another Member State (see, to that effect, Commission v Netherlands, paragraph 60 et seq.).
Seega on vastastikuse tunnustamise põhimõttega vastuolus kohustada liikmesriigi väljastatud juhiloa omanikku taotlema selle juhiloa tunnustamist teises liikmesriigis (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus komisjon vs. Madalmaad, punkt 60 jj).
It is for the issuing Member State to investigate whether the minimum conditions imposed by Community law, particularly those relating to residence and fitness to drive, have been satisfied and, therefore, whether the issue of a driving licence — as the case may be, of a new licence — is justified.
Tõendi väljastanud liikmesriik peab kontrollima, kas ühenduse õigusega kehtestatud miinimumtingimused, eelkõige seoses elukohaga ja juhtimissobivusega, on täidetud, ja sellest lähtudes, kas juhiloa – antud juhul uue juhiloa – väljastamine on õigustatud.
As soon, therefore, as the authorities of one Member State have issued a driving licence in accordance with Article 1(1) of Directive 91/439, the other Member States are not entitled to investigate whether the conditions for issue laid down by that directive have been observed (see, to that effect, the orders in Halbritter, paragraph 34, and Kremer, paragraph 27).
Seega, kui ühe liikmesriigi ametiasutus on vastavalt direktiivi 91/439 artikli 1 lõikele 1 juhiloa väljastanud, ei ole teistel liikmesriikidel õigust kontrollida, kas nimetatud direktiivis ette nähtud juhiloa väljastamise tingimused on täidetud (vt selle kohta eespool viidatud kohtumäärus Halbritter, punkt 34, ja eespool viidatud kohtumäärus Kremer, punkt 27).