natgillin/translations-raw huggingface dataset:
• The new member countries are getting ready to enter the euro area as soon as they fulfil the necessary criteria.
Uued liikmesriigid valmistuvad europiirkonnaga liitumiseks, mis toimub niipea, kui nad on täitnud vajalikud tingimused.
• In parallel with the objective of monetary stability, which is the responsibility of the European Central Bank, the member states are committed to higher growth and economic convergence.
Euroopa Keskpanga kohustuseks oleva rahandusliku stabiilsuse tagamise kõrval peavad liikmesriigid saavutama suurema kasvu ja majandusliku lähenemise.
I. The history of monetary cooperation a.
ERSist saab EMU a.
The European monetary system (EMS)
Euroopa rahasüsteem (ERS)
The EMS had a chequered history.
ERSi ajalugu on kirev.
Following the reunification of Germany and renewed currency pressures within Europe, the Italian lira and pound sterling left the EMS in 1992.
Pärast Saksamaa taasühinemist ja Euroopas vääringutele uuesti tekkinud surve tõttu lahkusid Itaalia liir ja Inglise nael 1992. aastal ERSist.
In August 1993, the EMS countries decided to temporarily widen the bands to 15%.
1993. aasta augustis otsustasid ERSi riigid ajutiselt tõsta lubatud kursikõikumise määra 15%ni.
Meanwhile, to prevent wide currency fluctuations among EU currencies and to eliminate competitive devaluations, EU governments had decided to relaunch the drive to full monetary union and to introduce a single currency.
ELi vääringute vahetuskursside suure kõikumise ja vääringute konkureerimisest tuleneva devalveerimise vältimiseks otsustasid liikmesriikide valitsused luua rahaliidu ja võtta kasutusele ühisraha.
In 1971, the United States decided to abolish the fixed link between the dollar and the official price of gold, which had ensured global monetary stability after World War Two.
1971. aastal otsustasid Ameerika Ühendriigid lõpetada dollari ja kulla ametliku hinna sidumise kseeritud kursiga, mis oli pärast Teist maailmasõda taganud rahalise stabiilsuse maailmas.
This put an end to the system of fixed exchange rates.
Sellega kaotati kseeritud vahetuskursside süsteem.
With a view to setting up their own monetary union, EU countries decided to prevent exchange fluctuations of more than 2.25% between the European currencies by means of concerted intervention on currency markets.
Selleks, et luua oma rahaliit, otsustasid ELi liikmesriigid kooskõlastatult sekkuda valuutaturgude toimimisse, et vältida Euroopa valuutade vahelisi üle 2,25% suuruseid kursikõikumisi.
At the European Council in Madrid in June 1989, EU leaders adopted a three-stage plan for economic and monetary union.
1989. aasta juunis Madridis toimunud Euroopa Ülemkogul võtsid liikmesriikide juhid vastu majandus- ja rahaliidu loomise kolmeetapilise kava.
This plan became part of the Maastricht Treaty on European Union adopted by the European Council in December 1991.
Sellest sai osa 1991. aasta detsembris Euroopa Ülemkogu poolt vastu võetud Maastrichti lepingust, millega loodi Euroopa Liit.
Economic and Monetary Union (EMU)
Majandus- ja rahaliit (EMU) a.
The three stages The first stage, which began on 1 July
Kolm etappi Esimene etapp, mis algas 1. juulil 1990. aas-
• an exchange rate mechanism: each currency had an exchange rate linked to the ecu; bilateral exchange rates were allowed to fluctuate within a band of 2.25%;
• vahetuskursi mehhanism: iga vääringu vahetuskurss oli seotud eküüga; vääringute omavaheline vahetuskurss võis kõikuda nullist kuni 2,25%ni; tal, hõlmas:
• completely free movement of capital within the EU (abolition of exchange controls);
• kapitali vaba liikumist Euroopa Liidus (valuutakontrolli kaotamine);
• a credit mechanism: each country transferred 20% of its currency and gold reserves to a joint fund.
• krediidimehhanism: iga liikmesriik kandis 20% oma vääringust ja kullareservist ühisfondi.
• increasing the amount of resources devoted to removing inequalities between European regions (structural funds);
• Euroopa piirkondade vahelise ebavõrdsuse kõrvaldamiseks eraldatud rahasummade suurendamist (tõukefondid);
Ljubljana’s market traders swapped the Slovenian tolar for the euro on 1 January 2007.
Ljubljana kauplejad läksid Sloveenia talaarilt üle eurole 1. jaanuaril 2007. aastal.
• economic convergence, through multilateral surveillance of member states’ economic policies.
• majanduslikku lähenemist liikmesriikide majanduspoliitika mitmepoolse järelevalve kaudu.
The second stage began on 1 January 1994.
Teine etapp algas 1. jaanuaril 1994. aastal.
It provided for :
Selles etapis nähti ette:
Euro notes and coins were issued on 1 January 2002 in these 12 euro area countries.National currencies were withdrawn from circulation two months later.
1. jaanuaril 2002. aastal tulid nimetatud 12 riigis käibele euro paberraha ja mündid. Riiklikud vääringud kõrvaldati käibelt kaks kuud hiljem.
Since then, only the euro has been legal tender for all cash and bank transactions in the euro area countries, which represent more than two thirds of the EU population.
Sellest ajast alates on eurotsooni riikides, kus elab enam kui kaks kolmandikku ELi elanikest, sularahatehingute ja pangaülekannete tegemisel ainsaks seaduslikuks maksevahendiks euro.
• establishing the European Monetary Institute (EMI) in Frankfurt.
• Euroopa Rahainstituudi (EMI) loomine Frankfurdis; EMI koosseisu kuulusid ELi liikmesriikide keskpankade juhid; b.
Each EU country must meet the five convergence criteria in order to go to the third stage. They are:
Kolmandasse etappi jõudmiseks peavad kõigil ELi liikmesriikidel olema täidetud viis lähenemiskriteeriumi:
• independence of national central banks;
• liikmesriikide keskpankade sõltumatuse tagamine;
• rules to curb national budget deficits.
• riikide eelarvepuudujäägi vähendamise eeskirjade kehtestamine.
• price stability: the rate of inflation may not exceed the average rates of inflation of the three member states with the lowest inflation by more than 1.5%;
• hindade stabiilsus: inatsioonitase ei tohi ületada kolme kõige madalama inat-siooniga liikmesriigi keskmist inatsioonita-set rohkem kui 1,5% võrra;
• interest rates: long-term interest rates may not vary by more than 2% in relation to the average interest rates of the three member states with the lowest interest rates;
• intressimäärad: pikaajalised intressimäärad ei tohi erineda kolme kõige madalama intressimääraga liikmesriigi intressimääradest rohkem kui 2% võrra;
• deficits: national budget deficits must be below 3% of GDP;
• eelarvepuudujääk: liikmesriigi eelarvepuudujääk ei tohi ületada 3% SKTst;
The third stage was the birth of the euro.
Kolmandas etapis sündis euro.
On 1 January 1999, 11 countries adopted the euro, which thus became the common currency of Austria, Belgium, Finland, France, Germany, Ireland, Italy, Luxembourg, the Netherlands, Portugal and Spain.
1. jaanuaril 1999. aastal võttis 11 riiki kasutusele euro, millest sai Austria, Belgia, Hispaania, Iirimaa, Itaalia, Luksemburgi, Madalmaade, Prantsusmaa, Portugali, Saksamaa ja Soome ühisraha.
(Greece joined them on 1 January 2001).
(Kreeka ühines 1. jaanuaril 2001. aastal.)
From this point onwards, the European Central Bank took over from the EMI and became responsible for monetary policy, which is defined and implemented in euros.
Sellest hetkest alates võttis Euroopa Keskpank üle EMI kohustused ja hakkas vastutama rahapoliitika eest, mida määratletakse ja rakendatakse eurodes.
• public debt: this may not exceed 60% of GDP; resent the euro in international monetary forums.
• riigivõlg: ei tohi ületada 60% SKTst; e.
• exchange rate stability: exchange rates must have remained within the authorised margin of fluctuation for the previous two years.
• vahetuskursi stabiilsus: kahe viimase aasta vahetuskursid peavad jääma lubatud kõikumise piiresse.
euro, when they are able to meet the criteria.
Kõik ELi uued liikmesriigid kavatsevad võtta euro kasutusele pärast vastavate tingimuste täitmist.
Slovenia was the first of countries from the 2004-enlargment to do so and joined the euro area on 1 January 2007.
2004. aastal ELiga liitunud riikidest oli Sloveenia esimene, kes täitis kõik nõutud tingimused ja ühines eurotsooniga 1. jaanuaril 2007. aastal.
The Stability and Growth Pact
Stabiilsuse ja kasvupakt oo pa Liidust ur
In June 1997, the European Council adopted a Stability and Growth Pact.
1997. aasta juunis võttis Euroopa Ülemkogu vastu stabiilsuse ja kasvupakti.
This was a permanent commitment to budgetary stability, and made it possible for penalties to be imposed on any country in the euro area whose budget deficit exceeded 3%.
Sellega kohustuti tagama pidev eelarve stabiilsus ja nähti ette trahvi määramise võimalus igale eurotsooni riigile, kelle eelarvepuudujääk ületas 3%.
The Pact was subsequently judged to be too strict and was reformed in March 2005.
Hiljem leiti, et pakti nõuded on liiga ranged, ning pakti muudeti 2005. aasta märtsis.
The Eurogroup is the informal body where the finance ministers of the euro area countries meet.
Eurogrupp on eurotsooni riikide rahandusministrite mitteametlik kohtumispaik.
The aim of these meetings is to ensure better coordination of economic policies, monitor the budgetary and financial policies of the euro area countries and rep-
Kõnealuste kohtumiste eesmärk on tagada eri riikide majanduspoliitika parem kooskõlastatus, jälgida eurotsooni riikide eelarve- ja rahanduspoliitikat ning esindada eurot rahvusvahelistel rahandusfoorumitel.
The euro: the common currency for over 310 million people in the EU.
Euro – üle 310 miljoni Euroopa Liidu elaniku ühisraha.
Priority on growth and jobs
Prioriteediks majanduskasv ja tööhõive
• The Union intends to respond to globalisation by making the Europe an economy more competitive (liberalisation of telecommunications, services and energy).
Vastuseks globaliseerumisele kavatseb Euroopa Liit muuta Euroopa majanduse konkurentsivõimelisemaks (side-, teenuste- ja energeetikasektori liberaliseerimine).
• The Union is supporting the reform programmes of member countries by making it easier to exchange ‘best practice’.
Euroopa Liit toetab liikmesriikide reformikavasid, lihtsustades „parimate tavade“ levitamist.
• It seeks to match the need for growth and competitiveness with the goals of social cohesion and sustainable development which are at the heart of the European model.
Euroopa Liit soovib saavutada kooskõla majanduskasvu ja konkurentsivõime suurendamise vajaduse ning Euroopa arengumudelis kesksel kohal olevate sotsiaalse ühtekuuluvuse ja säästva arengu eesmärkide vahel.
• The EU Structural Funds will spend more on training, innovation and research, in the 2007–13 budget period.
Eelarveperioodil 2007–2013 eraldatakse ELi tõukefondidest rohkem vahendeid koolitusele, uuendustegevusele ja teadusuuringutele.
The other was the technological revolution, including the internet and new information and communication technologies.
teisest üha rohkem sõltuma.Teine oli tehnika revolutsioon, sealhulgas Interneti ning uute info- ja sidetehnoloogiate kasutuselevõtmine.
At the beginning of the 1990s, two great changes began transforming economies and daily life throughout the world, including Europe.
1990ndate aastate alguses toimus kaks suurt muutust, mis hakkasid mõjutama kogu maailma ja sealhulgas ka Euroopa majandust ja igapäevaelu.
One was the emergence of a globalised economy as economies everywhere became increasingly interdependent.
Üks oli majanduse globaliseerumine, sest riigid hakkasid majanduslikult üks- y Im ag es et t d /G , L to
Europeans have to be equipped for today’s job market.
Eurooplastel peavad olema tänapäeva tööturul nõutavad teadmised ja oskused.
Tomorrow’s pensioners need social security which must be prepared today.
Tulevased pensionärid vajavad sotsiaalkindlustust, millele tuleb panna alus juba praegu.
Objectives structural and social changes without excessive pain.
Eesmärgid tult kohaneda vajalike struktuuriliste ja sotsiaalsete muutustega.
However, they must be modernised so as to make them sustainable and so that their benefits can be enjoyed by future generations.
Neid süsteeme tuleb siiski ajakohastada, et nad oleksid jätkusuutlikud ja et nendest saaksid kasu ka tulevased põlvkonnad.
Every spring, the European Council meets to review progress in implementing the Lisbon strategy.
Euroopa Ülemkogu tuleb kokku igal kevadel, et teha kokkuvõtteid Lissaboni strateegia rakendamisel saavutatust.
Closer focus on growth and jobs
Keskendumine majanduskasvule ja tööhõivele
By the year 2000, EU leaders were well aware that the European economy needed thorough modernisation in order to compete with the United States and other major world players.
2000. aastaks oli ELi juhtidele selge, et Euroopa majandus vajas põhjalikku kaasajastamist, et konkureerida USA ja teiste suurriikidega.
Meeting in Lisbon in March that year, the European Council set the EU a new and ambitious goal: to become, by 2010, ‘the most competitive and dynamic knowledge-based economy in the world, capable of sustainable growth with more and better jobs and greater social cohesion’.
Märtsis Lissabonis toimunud Euroopa Ülemkogul püstitati uus ambitsioonikas eesmärk: saada 2010. aastaks „maailma kõige konkurentsivõimelisemaks ja dünaamilisemaks teadmistepõhiseks majandusjõuks, mida iseloomustaks jätkusuutlik majanduskasv, paremate ja suurema arvu töökohtade loomine ning suurem sotsiaalne ühtekuuluvus”.
The European Council also agreed on a detailed strategy for achieving this goal.
Euroopa Ülemkogul lepiti kokku kõnealuse eesmärgi saavutamise üksikasjalikus strateegias.
The ‘Lisbon strategy’ covers a whole range of areas, such as scientific research, education, vocational training, internet access and online business.
Lissaboni strateegia hõlmab paljusid valdkondi, näiteks teadusuuringuid, haridust, kutseharidust, Interneti kättesaadavust ja e-ettevõtlust.
It also covers reform of Europe’s social security systems.
Strateegia käsitleb ka Euroopa sotsiaalkindlustussüsteemide reformi.
These systems are one of Europe’s great assets, as they enable our societies to embrace necessary
Need süsteemid on üks Euroopa suurimaid varasid, sest nad võimaldavad meie kodanikel valu-
The European Council in spring 2006 did not attempt to hide the fact that, six years after its launch, the results of the Lisbon process have been mixed.
2006. aasta kevadel toimunud Euroopa Ülemkogul ei kavatsetud varjata asjaolu, et kuus aastat pärast algatamist on Lissaboni protsessi tulemused vasturääkivad.
As a result, it decided to address the problem of continuing high unemployment in many EU countries and refocus the EU’s priorities on growth and jobs.
Otsustati lahendada paljudes ELi liikmesriikides jätkuvalt esinev suure tööpuuduse probleem ja seada ELi tähelepanu keskmesse majanduskasv ning tööhõive.
If it is to make its economies more productive and increase social cohesion, Europe must continue to concentrate its efforts mainly on raising economic performance, innovation and improving its people’s skills.
Selleks, et suurendada majanduse tootlikkust ja sotsiaalset ühtekuuluvust, peab Euroopa järjekindlalt keskendama oma jõupingutused majandustule-
On the initiative of the President of the European Commission, José Manuel Barroso, the EU member states have therefore decided: support to member states, particularly through the dissemination of ‘best practice’ in Europe;
• anda Euroopa Komisjonile koordineerijana suuremad volitused, et toetada liikmesriike eelkõige „parimate tavade” levitamise kaudu;
• to speed up reforms in the financial markets and in social security systems and accelerate liberalisation of the telecommunications and energy sectors.
• kiirendada nantsturgude ja sotsiaalkindlustussüsteemide reforme ning side- ja energiasektori liberaliseerimist.
• to give the European Commission a greater role as coordinator in order to give
• suurendada investeeringuid teadusuuringutesse ja uuendustegevusse;
• Thanks to the European Union, citizens of member countries can travel, live and work anywhere in Europe.
Tänu Euroopa Liidule saavad liikmesriikide kodanikud reisida, elada ja töötada kõikjal Euroopas.
• In daily life, the EU encourages and funds programmes to bring citizens closer together, particularly in the fields of education and culture.
Euroopa Liit toetab ja rahastab programme, mille eesmärk on lähendada kodanikke, eriti hariduse ning kultuuri valdkonnas.
• A feeling of belonging to the European Union will develop only gradually, through its tangible achievements and successes.
Euroopa Liitu kuulumise tunne tekib järk-järgult käegakatsutavate saavutuste ja edusammude kaudu.
How citizens can exercise their rights
Kuidas kodanikud saavad teostada oma õigusi
The first right of a European citizen is the right to travel, work and live anywhere in the Union.
Euroopa kodaniku esimene õigus on reisida, elada ja töötada kõikjal Euroopa Liidus.
The Treaty of Maastricht enshrined this right in its chapter on citizenship.
See õigus on sätestatud Maastrichti lepingu kodakondsust käsitlevas peatükis.
Europeans are not just consumers or participants in economic and social affairs.
Eurooplased ei ole pelgalt tarbijad või majandus ja ühiskondlikus elus osalejad.
They are also citizens of the European Union, and as such have specific political rights.
Nad on ka Euroopa Liidu kodanikud ja seega on neil konkreetsed poliitilised õigused.
Under the Maastricht Treaty, every citizen of the Union, regardless of nationality, has the right to vote and to stand as a candidate in local elections in his or her country of residence and in elections to the European Parliament.
Maastrichti lepingu kohaselt on igal Euroopa Liidu kodanikul kodakondsusest olenemata õigus hääletada ja kandideerida oma elukohariigis korraldatavatel kohalikel valimistel ning Euroopa Parlamendi valimistel.
The EU has passed a directive establishing a system of mutual recognition of higher education qualifications.
EL on vastu võtnud direktiivi, millega kehtestati kõrgharidust tõendavate dokumentide vastastikuse tunnustamise süsteem.
This directive applies to all university courses lasting three years or more and is based on the principle of mutual confidence in the quality of national education and training systems.
Kõnealust direktiivi kohaldatakse üle kolme aasta kestvate ülikoolikursuste suhtes ja see põhineb riikide haridussüsteemide kvaliteedi vastastikuse usaldamise põhimõttel.
This brings the EU closer to its people.
See toob Euroopa Liidu kodanikele lähemale.
Citizenship of the Union is now enshrined in the Treaty which states that ‘Every person holding the nationality of a Member State shall be a citizen of the Union.
Euroopa Liidu kodakondsus on sätestatud Maastrichti lepingus, mis sätestab: „Iga isik, kellel on mõne liikmesriigi kodakondsus, on liidu kodanik.
Citizenship of the Union shall complement and not replace national citizenship’.
Liidu kodakondsus täiendab, kuid ei asenda liikmesriigi kodakondsust.”
Any person who is a national of an EU country can work in the health, education and other public services anywhere in the Union, with the exception of activities covered by the prerogative of public authorities (the police, armed forces, foreign affairs, etc.).
Kõik ELi liikmesriikide kodanikud võivad töötada tervishoiu, hariduse ja muude avalike teenuste valdkonnas kõikjal Euroopa Liidus, välja arvatud kutsealad, mis kuuluvad ametivõimude pädevusse (politsei, relvajõud, välispoliitika jne).
Indeed, what could be more natural than recruiting a British teacher to teach English in Rome, or encouraging a young Belgian graduate to compete in a civil service exam in France?
Tõepoolest, mis olekski loomulikum, kui võtta mõni Suurbritannia õpetaja inglise keele õpetajana Roomas tööle või julgustada Belgia ülikooli värsket vilist-last konkureerima riigiteenistuja ametikohale Prantsusmaal?
Since 2004, European citizens who travel within the EU can obtain a European health insurance card, from their national authorities which helps cover medical costs if they fall ill while in another country.
1999. aastal jõustunud Amsterdami lepinguga tugevdati põhiõiguste mõistet.
The Treaty of Amsterdam, which came into force in 1999, strengthened the concept of fundamental rights.
Võeti kasutusele hagi algatamise menetlus kodanike põhiõigusi rikkunud ELi liikmesriigi vastu.
It introduced a procedure for taking action against an EU country that violates its citizens’ fundamental rights.
Samuti laiendati mittediskrimineerimise põhimõtet, nii et see hõlmab mitte ainult kodakondsust, vaid ka sugu, rassi, usulisi tõekspidamisi, vanust ja seksuaalset sättumust.
It also extended the principle of non-dis-crimination so that it covers not only nationality but also gender, race, religion, age and sexual orientation.
Alates 2004. aastast saavad ELis reisivad Euroopa kodanikud taotleda oma riigi vastavast ametiasutusest Euroopa haigekassakaarti,mis aitab katta ravikulud, kui nad haigestuvad teises liikmesriigis.
Europe means education and culture
Euroopa tähendab haridust ja kultuuri
Finally, the Amsterdam Treaty improved the EU policy of transparency and allowed citizens greater access to the official documents of the European institutions.
Amsterdami leping täiustas ELi läbipaistvuspoliitikat ja parandas kodanike juurdepääsu Euroopa institutsioonide ametlikele dokumentidele.
A sense of belonging together and having a common destiny cannot be manufactured.
Ühtekuuluvuse ja ühise saatuse jagamise tunnet ei saa kunstlikult luua.
It can only arise from a shared cultural awareness, which is why Europe now needs to focus its attention not just on economics but also on education, citizenship and culture.
See saab tekkida ainult kultuuride vastastikuse tunnistamise tulemusel ning seetõttu ei pea Euroopa pöörama nüüd tähelepanu mitte ainult majandusele, vaid ka haridusele, kodakondsusele ja kultuurile.
The EU’s educational and training programmes are one element in this.
Euroopa Liidu pühendumist kodanike õiguste kaitsele kinnitati Nice’is 2000. aasta detsembris Euroopa Liidu põhiõiguste harta piduliku väljakuulutamisega.
They promote exchange programmes so students can go abroad, participate in joint school activities across borders and learn new languages, etc.
Harta koostas liikmesriikide parlamentide esindajatest, Euroopa Parlamendi liikmetest, liikmesriikide valitsuste esindajatest ja Euroopa Komisjoni liikmest koosnev konvent.
It is still decided at national or local level how schools and education are organised and what the exact curriculum is.
Kuue jaotise (väärikus, vabadused, võrdsus, solidaarsus, kodanike õigused, õigusemõistmine) 54 artiklis on sätestatud Euroopa Liidu põhiõigused ning ELi kodanike kodaniku-, poliitilised, majanduslikud ja sotsiaalsed õigused.
The European Union’s commitment to citizens’ rights was reaffirmed in Nice in December 2000 with the solemn proclamation of the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Üheks tähelepanuobjektiks on ELi haridus- ja koolitusprogrammid.
This Charter was drawn up by a Convention composed of members of national parliaments, MEPs, representatives of national governments and a member of the European Commission.
Need toetavad vahetusprogramme, mille raames õpilased ja üliõpilased saavad minna välismaale õppima, osaleda riikidevahelises õppetegevuses, õppida uusi keeli jne.
Under six headings — Dignity, Freedoms, Equality, Solidarity, Citizens’ Rights and Justice — its 54 articles set out the European Union’s fundamental values and the civil, political, economic and social rights of EU citizens.
Kooli- ja hariduskorralduse ning õppekava üle otsustatakse siiski veel riiklikul või kohalikul tasandil.
In the field of culture, the EU programmes ‘Culture’ and ‘Media’ foster cooperation between programme makers, promoters, broadcasters and artists from different countries.
Avaartiklid käsitlevad inimväärikust, õigust elule, isikupuutumatusele ning sõna- ja südametunnistuse vabadusele.
This helps to produce more European TV programmes and films, thereby redressing the balance between European and American output.
Solidaarsust käsitlevas jaotises on uuenduslikult ühendatud sotsiaalsed ja majanduslikud õigused, näiteks: