natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Committee on Petitions of the European Parliament, to which they also turned, informed them that it was not competent to deal with their petition, since it did not concern any EU-related issue.
Euroopa Parlamendi petitsioonikomisjon, mille poole nad samuti pöördusid, teatas neile, et pole pädev nende petitsiooniga tegelema, sest see ei sisalda ühtegi EL-iga seotud küsimust.
The complainants also addressed the Commission, which informed them in two letters that it was not in a position to help.
Kaebuse esitajad pöördusid ka Euroopa komisjoni poole, mis teatas neile kahes kirjas, et ei saa neid aidata.
Their complaint to the European Ombudsman contested the decision of the Committee on Petitions of the European Parliament and the replies from the Commission.
Oma kaebuses Euroopa ombudsmanile vaidlustasid nad Euroopa Parlamendi petitsioonikomisjoni otsuse ja Euroopa komisjoni vastused.
The Ombudsman considered that the complaint against the decision of the Committee on Petitions did not concern possible maladministration, because the work of that Committee is part of the political activity of the European Parliament.
Ombudsman leidis, et petitsioonikomisjoni vastu suunatud kaebus ei olnud seotud võimaliku haldusomavoliga, sest selle komisjoni töö on osa Euroopa Parlamendi poliitilisest tegevusest.
As regards the Commission, the Ombudsman considered that the position it had taken appeared to be reasonable and that there were no grounds, therefore, for an inquiry.
Euroopa Komisjoniga seoses leidis ombudsman, et komisjoni seisukoht paistis olevat põhjendatud ja seetõttu puudub uurimise alustamiseks alus.
Case 526/2003/GG
Kaasus 526/2003/GG
ANALYSIS OF THE COMPLAINTS
KAEBUSTE ANALÜÜS
Of the 13 533 complaints registered from the beginning of the activity of the Ombudsman, 17% originated from Germany, 14% from Spain, 13% from France, 10% from Italy and 7% from the UK.
Ombudsmani tegevuse algusest saadik registreeritud 13 533 kaebusest olid 17% pärit Saksamaalt, 14% Hispaaniast, 13% Prantsusmaalt, 10% Itaaliast ja 7% Ühendkuningriigist.
A full analysis of the geographical origin of complaints registered in 2003 is provided in Annex A, Statistics.
Täielik analüüs kaebuste geograafilise päritolu kohta on ära toodud lisas A, Statistika.
During 2003, the process of examining complaints to see if they are within the mandate, meet the criteria of admissibility and provide grounds to open an inquiry was completed in 95% of the cases.
2003. aastal lõpetati kaebuste läbivaatamise protsess, mille eesmärk on selgitada, kas kaebus on ombudsmani pädevuses, vastab menetlusse võtmise kriteeriumidele ja annab alust uurimise alustamiseks, 95% juhtudest.
Of all the complaints examined, 25% appeared to be within the mandate of the Ombudsman.
Kõigist läbivaadatud kaebustest olid ombudsmani pädevuses 25%.
Of these, 338 met the criteria of admissibility, but 90 did not appear to provide grounds for an inquiry.
Neist 338 vastasid menetlusse võtmise kriteeriumidele, ent 90 juhul puudus alus uurimiseks.
Inquiries were therefore begun in 248 cases.
Seetõ u alustati uurimist 248 kaebuse osas.
Most of the complaints that led to an inquiry were against the European Commission (66%).
Enamik kaebusi, mis tingisid uurimise, olid suunatud Euroopa Komisjoni vastu (66%).
As the Commission is the main Community organ that makes decisions having a direct impact on citizens, it is normal that it should be the principal object of citizens’ complaints.
Kuna komisjon on peamine ühenduse institutsioon, mis teeb kodanikke otseselt mõjutavaid otsuseid, on tavapärane, et see on kodanike kaebuste peamine objekt.
ANNUAL REPORT 2003
KAEBUSEDOMBUDSMANILE
The main types of maladministration alleged were lack of transparency (90 cases), unfairness or abuse of power (48 cases), discrimination (39 cases), unsatisfactory procedures (33 cases), avoidable delay (33 cases) negligence (16 cases), failure to ensure fulfilment of obligations, that is failure by the European Commission to carry out its role as “Guardian of the Treaties” vis-à-vis the Member States (15 cases) and legal error (15 cases).
Peamised väidetava haldusliku omavoli liigid olid vähene läbipaistvus (90 juhul), ebaõiglus või võimuliialdus (48 juhul), diskrimineerimine (39 juhul), menetlusvead (33 juhul), välditavad viivitused (33 juhul), hooletus (16 juhul), kohustuste täitmise tagamise suutmatud, st Euroopa Komisjoni poolt oma ”-{}-lepingute kaitsja” rolli täitmatajätmine liikmesriikide ees (15 juhul) ja õiguslik eksimus (15 juhul).
ADVICE TO CONTACT OTHER BODIES ANDTRANSFERS
SOOVITUSPÖÖRDUDA TEISTE ASUTUSTEPOOLEJAEDASISAATMINE
If a complaint is outside the mandate or inadmissible, the Ombudsman always tries to give advice to the complainant as to another body which could deal with the complaint.
Kui kaebus ei ole ombudsmani pädevuses või vastuvõetav, püüab ombudsman kaebuse esitajale alati soovitada mõnda teist asutust, mis võiks kaebusega tegelda.
If possible, the Ombudsman transfers a complaint directly to another competent body with the consent of the complainant, provided that there appear to be grounds for the complaint.
Kui võimalik, saadab ombudsman kaebuse esitaja nõusolekul kaebuse otse edasi teisele pädevale asutusele, eeldusel, et kaebuseks paistab olevat alust.
During 2003, advice was given in 1289 cases, most of which involved issues of Community law.
2003. aastal anti kaebajatele nõu 1289 juhul, millest enamik oli seotud ühenduse õiguse küsimustega.
In 616 cases, the complainant was advised to take the complaint to a national or regional Ombudsman or similar body.
616 juhul soovitati kaebuse esitajal pöörduda kaebusega liikmesriigi või regionaalse ombudsmani või sarnase asutuse poole.
The Ombudsman advised 143 complainants to petition the European Parliament and, additionally, six complaints were transferred to the European Parliament, with the consent of the complainant, to be dealt with as petitions, seven cases were transferred to the European Commission and 25 cases were transferred to a national or regional ombudsman.
143 kaebuse esitajal soovitas ombudsman esitada petitsiooni Euroopa Parlamendile ja lisaks sellele saadeti kuus kaebust kaebuse esitaja nõusolekul edasi Euroopa Parlamenti kui petitsioonid, seitse kaebust saadeti Euroopa Komisjoni ja 25 liikmesriigi või regionaalsele ombudsmanile.
In 189 cases, the advice was to contact the European Commission.
189 juhul soovitati pöörduda Euroopa Komisjoni poole.
This figure includes some cases in which a complaint against the Commission was declared inadmissible because appropriate administrative approaches had not been made to the Commission.
Selle numbri hulka kuuluvad mõned juhud, mil komisjoni vastu esitatud kaebus lükati tagasi, sest kohased haldusmenetlused komisjonis ei olnud ammendatud.
In 341 cases, the complainant was advised to contact other bodies.
341 juhul soovitati kaebuse esitajal pöörduda teiste asutuste poole.
Example of a case transferred to another institution or body
Näide kaebuse kohta, mis saadeti edasi teise institutsiooni või asutusse
In March 2003, Mr A. complained to the European Ombudsman about the failure of his bank to reimburse a sum of money that had been wrongly withdrawn from his account.
2003. aasta märtsis esitas hr A. Euroopa ombudsmanile kaebuse selle kohta, et tema pank ei tagastanud rahasummat, mis oli tema kontolt ekslikult ära võetud.
Since the complaint was not against a Community institution or body, the European Ombudsman could not deal with it.
Kuna see kaebus ei olnud esitatud ühenduse institutsiooni ega asutuse vastu, ei saanud Euroopa ombudsman sellega tegelda.
He therefore transferred the case to the Italian banking ombudsman, an institution that deals with disputes between banks and their clients.
Seetõttu saatis ta selle kaebuse edasi Itaalia pangandusombudsmanile, institutsioonile, mis tegeleb pankade ja nende klientide vaheliste vaidlustega.
The complainant was informed accordingly.
Kaebuse esitajat teavitati sellest kohaselt.
In April 2003, the Italian banking Ombudsman informed the European Ombudsman that the case had been settled to the complainantʼs full satisfaction.
2003. aasta aprillis teavitas Itaalia pangandusombudsman Euroopa ombudsmani sellest, et asjale leiti kaebuse esitajat täielikult rahuldav lahendus.
Case 427/2003/IP
Kaasus 427/2003/IP
Complaints to the Ombudsman
KAEBUSEDOMBUDSMANILE
THE OMBUDSMAN’SPOWERS OFINVESTIGATION
OMBUDSMANI ÕIGUS TEOSTADA UURIMIST
The hearing of witnesses
Tunnistajate ülekuulamine
According to Article 3.2 of the Statute of the Ombudsman:
Vastavalt ombudsmani põhimääruse artiklile 3.2:
“Officials and other servants of the Community institutions and bodies must testify at the request of the Ombudsman; they shall speak on behalf of and in accordance with instructions from their administrations and shall continue to be bound by their duty of professional secrecy”.
”Ühenduse institutsioonide ja asutuste ametnikud ning teised teenistujad peavad ombudsmani nõudel andma tunnistusi. Nad annavad oma tunnistuse oma asutuse nimel ja selle juhiste kohaselt ning jäävad seotuks ametisaladuse hoidmise kohustusega.”
The general procedure applied for the hearing of witnesses is the following:
Üldine tunnistajate ülekuulamise kord on alljärgnev:
The date, time and place for the taking of oral evidence are agreed between the Ombudsman’s services and the Secretariat General, which informs the witness(es).
1 suuliste tunnistuste võtmise kuupäev, kellaaeg ja koht lepitakse kokku ombudsmani ametkonna ja peasekretariaadi vahel, viimane teavitab tunnistajat/tunnistajaid.
Oral evidence is taken on the Ombudsman’s premises, normally in Brussels.
Suulisi tunnistusi võetakse ombudsmani tööruumides, tavaliselt Brüsselis;
Each witness is heard separately and is not accompanied.
2 iga tunnistaja kuulatakse üle eraldi ja ilma saatjata;
The Ombudsman’s services and the Secretariat General agree the language or languages of the proceedings.
3 ombudsmani ametkond ja peasekretariaat lepivad kokku menetluse keeles või keeltes.
If a witness so requests in advance, the proceedings are conducted in the mother tongue of the witness.
Kui tunnistaja seda eelnevalt taotleb, viiakse menetlus läbi tunnistaja emakeeles;
The questions and answers are recorded and transcribed by the Ombudsman’s services.
4 ombudsmani ametkond salvestab küsimused ja vastused ning teeb neist protokolli;
The transcript is sent to the witness for signature.
5 protokoll saadetakse tunnistajale allkirjastamiseks.
The witness may propose linguistic corrections to the answers.
Tunnistaja võib vastustesse keelelisi parandusi teha.
If the witness wishes to correct or complete an answer, the revised answer and the reasons for it are set out in a separate document, which is annexed to the transcript.
Kui tunnistaja soovib vastust parandada või täiendada, koostatakse parandatud vastus ja paranduse põhjused eraldi dokumendis, mis lisatakse protokollile;
The signed transcript, including any annex, forms part of the Ombudsman’s fi le on the case.
6 allkirjastatud protokoll koos mis tahes lisadega moodustab ombudsmani toimikus asjaomase juhtumi osa.
Point 6 also implies that the complainant receives a copy of the signed transcript and has the opportunity to make observations.
Punkti 6 kohaselt saab kaebuse esitaja allkirjastatud protokolli koopia ja tal on võimalus avaldada oma seisukohti.
During 2003, the Ombudsman’s power to hear witnesses was invoked in one case (1889/2002/GG).
2003. aastal kasutati ombudsmani õigust tunnistajaid üle kuulata ühe kaasuse puhul (1889/2002/GG).
Inspection of documents
Dokumentide kontrollimine
During 2003, the Ombudsman’s powers to inspect fi les and documents relating to an inquiry were invoked in 10 cases.
2003. aastal kasutati ombudsmani õigust uurimisega seotud toimikuid ja dokumente kontrollida 10 korral.
According to Article 3.2 of the Statute of the Ombudsman:
Vastavalt ombudsmani põhikirja artiklile 3.2:
“The Community institutions and bodies shall be obliged to supply the Ombudsman with any information that he has requested of them and give him access to the fi les concerned.
”Ühenduse institutsioonid ja asutused on kohustatud andma ombudsmanile viimase poolt nõutud teavet ja võimaldama talle juurdepääsu asjaomastele dokumentidele.
They shall give access to other documents originating in a Member State a er having informed the Member State concerned.”
Teistele liikmesriigi dokumentidele võimaldatakse juurdepääs, olles eelnevalt sellest asjaomast liikmesriiki teavitanud.”
The Ombudsman’s instructions to his staffconcerning inspection of documents include the following points:
Ombudsmani juhtnöörid tema teenistujatele seoses dokumentide kontrollimisega sisaldavad alljärgnevat:
The legal officer is not to sign any form of undertaking or any acknowledgement other than a simple list of the documents inspected or copied.
Õigusametnik ei tohi allkirjastada ühtegi dokumenti, mis looks kohustusi või annaks heakskiidu, välja arvatud tavaline kontrollitavate või paljundatavate dokumentide nimekiri.
If the services of the institution concerned make such a proposal, the legal officer transmits a copy of it to the Ombudsman.
Kui asjaomase institutsiooni teenistused sellise e epaneku teevad, edastab õigusametnik e epaneku koopia ombudsmanile.
If the services of the institution concerned seek to prevent or impose unreasonable conditions on the inspection of any documents the legal officer is to inform them that this is considered as a refusal.
Kui asjaomase institutsiooni teenistused püüavad tõkestada mis tahes dokumentide kontrollimist või seavad sellele põhjendamatuid takistusi, peab õigusametnik neid teavitama, et seda loetakse kontrollimisest keeldumiseks.
If inspection of any document is refused the legal officer asks the services of the institution or body concerned to state the duly substantiated ground of secrecy on which the refusal is based.
Kui mis tahes dokumendi kontrollimisest keeldutakse, palub õigusametnik asjaomase institutsiooni või asutuse teenistustel teatada salastatuse nõuetekohaselt põhjendatud alus, millel keeldumine põhineb.
The first point was added following a case in which the Commission services proposed that the Ombudsman’s staffshould sign an undertaking to indemnify the Commission in respect of any damage caused to a third party by release of information contained in the document.
Esimene punkt lisati pärast juhtumit, kui komisjoni talitused tegid e epaneku, et ombudsmani teenistujad kirjutaksid alla kohustusele hüvitada komisjonile kõik asjaomases dokumendis sisalduva teabe avaldamisega kolmandatele osapooltele tekitatavad kahjud.
INQUIRIES BY THE OMBUDSMAN AND THEIROUTCOMES
OMBUDSMANI ALUSTATUD UURIMISEDJA NENDETULEMUSED
Inquiries following a complaint
Kaebuse põhjal alustatud uurimised
When the Ombudsman decides to start an inquiry into a complaint, the first step is to send the complaint and any annexes to the Community institution or body concerned for an opinion.
Kui ombudsman otsustab kaebuse põhjal uurimist alustada, on esimeseks sammuks saata kaebus ja selle lisad asjaomasele ühenduse institutsioonile või asutusele selle arvamuse saamiseks.
When the opinion is received, it is sent to the complainant for observations.
Arvamuse saamisel saadetakse arvamus kaebuse esitajale seisukohtade avaldamiseks.
In some cases, the institution or body itself takes steps to se le the case to the satisfaction of the complainant.
Mõningatel juhtudel astub institutsioon või asutus ise samme, et juhtumit kaebuse esitajale rahuldavalt lahendada.
If the opinion and observations show this to be so, the case is then closed as “se led by the institution”.
Kui arvamus ja seisukohad kinnitavad, et see nii on, lõpetatakse asja menetlemine kui ”institutsiooni poolt lahendatud”.
If the complaint is neither se led by the institution nor dropped by the complainant, the Ombudsman continues his inquiries.
Mõningatel juhtudel otsustab kaebuse esitaja kaebusest loobuda ja asja menetlemine lõpetatakse sel põhjusel.
When the European Ombudsman’s inquiries reveal an instance of maladministration, he seeks a friendly solution if possible.
Kui kaebust ei lahendata institutsiooni poolt ja ka kaebuse esitaja seda tagasi ei võta, jätkab ombudsman uurimist.
A critical remark is considered appropriate for cases in which it is no longer possible for the institution concerned to eliminate the instance of maladministration, the maladministration appears to have no general implications and no follow-up action by the Ombudsman seems necessary.
Kui uurimise käigus halduslikku omavoli ei tuvastata, teavitatakse sellest kaebuse esitajat ja institutsiooni või asutust ning asja menetlemine lõpetatakse.
Complaints to the Ombudsman delays or lack of reply which had given rise to 15 of these critical remarks.
Kokkulepped ja hüvitis
In cases where follow-up action by the Ombudsman does appear necessary (that is, where it is possible for the institution concerned to eliminate the instance of maladministration, or in cases where the maladministration is particularly serious, or has general implications), the Ombudsman makes a dra recommendation to the institution or body concerned.
Üks asi, mis eristab ombudsmane kohtutest, on lepitaja rolli täitmine.
In accordance with Article 3 (6) of the Statute of the Ombudsman, the institution or body must send a detailed opinion within three months.
Lepitusmenetluses võidakse saavutada kokkulepe, mis rahuldab nii kaebuse esitajat kui institutsiooni, mille vastu kaebus esitati.
If a Community institution or body fails to respond satisfactorily to a dra recommendation, Article 3 (7) provides for the Ombudsman to send a report to the European Parliament and to the institution or body concerned.
Kui Euroopa ombudsmani poolt läbi viidava uurimise käigus tuvastatakse haldusliku omavoli juhtum, püüab ombudsman võimalusel kokkulepet saavutada. Mõningatel juhtudel soovitab ta asjaomasel institutsioonil või asutusel kaebuse esitajale hüvitist pakkuda.
The report may contain recommendations.
Institutsioonid teevad kõik sellised pakkumised ex gratia, st ilma õiguslikku vastutust võtmata ja pretsedenti loomata.
THE OMBUDSMAN
Kriitilised märkused, soovituste projektid ja erie ekanded
Own initiative inquiries
KAEBUSEDOMBUDSMANILE
Article 195 EC also provides the Ombudsman with power to open inquiries on his own initiative. Such inquiries are mainly used to tackle possible systemic problems, o en based on a series of complaints.
Kriitilist märkust peetakse kohaseks juhtudel, mil asjaomane institutsioon ei saa enam haldusliku omavoli juhtu kõrvaldada, haldusliku omavoli juhtumil ei paista olevat üldisi tagajärgi ja ombudsmani edaspidine tegevus ei paista olevat vajalik.
One such inquiry (OI/2/2002/IJH – see chapter 3 below) led the Commission to adopt a new procedure in 2003 to give unsuccessful bidders in its tender procedures time to challenge contract award decisions through legal proceedings. The new procedure is outlined in a Commission Communication dated 3 July 2003.4
Soovituse põhjal, mille Euroopa Parlament tegi ombudsmani 2000. aasta tegevusaruannet käsitledes, lõi ombudsman registri kriitilistest märkustest, mis on tehtud alates 2002. aasta algusest, ja teavitas ühenduse institutsioone ning asutusi oma kavatsusest nõuda reeglipäraselt teavet institutsiooni või asutuse poolt kasutusele võetud järelmeetmete kohta.
Three new owninitiative inquiries of this kind were launched in 2003.
2003. aasta jaanuaris palus ombudsman komisjonil teda teavitada mis tahes järelmeetmetest 21 kriitilise märkuse puhul, mis tehti 2002. aastal ja mille suhtes ta polnud veel komisjonilt teavet saanud.
OI/1/2003 deals with the internal dispute resolution procedures available to national experts who are seconded to the Commission.
Oma 26. märtsi 2003. aasta vastuses väljendas komisjon kahetsust viivituste või vastamatajätmise pärast, mis olid andnud alust 15-ks neist kriitilistest märkustest.
OI/3/2003 concerns the integration of persons with disabilities, in particular as regards the measures implemented by the European Commission to ensure that persons with disabilities are not discriminated against in their relations with the institution.
Samuti teavitas komisjon ombudsmani sellest, et komisjoni talitustele oli meelde tuletatud, et need järgiksid rangelt komisjoni käitumiseeskirja sä eid, ning nimetas mitu valdkonda, kus komisjoni siseprotseduure oli tugevdatud, et edaspidi sarnaseid haldusliku omavoli juhte vältida.
OI/5/2003 concerns the activity of the Commission to promote the good administration of the European Schools.
Juhtudel, kui ombudsmanile järelmeetmed vajalikud ei tundu (st, kui asjaomane institutsioon saab haldusliku omavoli juhtumi kõrvaldada, või juhtudel, mil haldusliku omavoli juhtum on eriti tõsine või omab üldisi tagajärgi), esitab ombudsman asjaomasele institutsioonile või asutusele soovituse projekti.
In addition, the owninitiative power can be used to investigate issues raised by complaints from persons who are not citizen or residents.
Kui ühenduse institutsioon või asutus soovituse projektile rahuldavalt ei reageeri, näeb artikli 3 lõige 7 e e, et ombudsman saadab Euroopa Parlamendile ja asjaomasele institutsioonile või asutusele e ekande.
Two such inquiries were opened in 2003, one of which was also closed during the year.
E ekanne võib sisaldada soovitusi.
Example of the use of the owninitiative power
Omal algatusel alustatud uurimised
A citizen of Cyprus applied to enter a competition organised by the European Personnel Selection Offi ce (EPSO) to establish a reserve list of Cypriot assistant administrators.
EÜ asutamislepingu artikkel 195 annab ombudsmanile õiguse alustada uurimisi ka omal algatusel.
He complained to the European Ombudsman that technical problems with EPSOʼs server meant that applicants could not register electronically up to the latest time announced in the notice of competition.
Omaalgatuslikke uurimisi kasutatakse peamiselt võimalike süstemaatiliste probleemide kõrvaldamiseks valdkondades, mille kohta esitatakse kaebusi sageli.
Since the complainant was neither a citizen nor a resident of the Union, the Ombudsman could not deal with the complaint as such.
Ühe sellise uurimise (OI/2/2002/IJ H – vt peatükk 3 allpool) tulemusel võ is komisjon 2003. aastal vastu uue korra, et anda pakkumismenetlustes edututele pakkujatele aega vaidlustada õigusmenetluses pakkumise edukaks tunnistamise otsust.
However, given the seriousness of the issues raised, the Ombudsman decided to open an owninitiative inquiry.
Uus kord on ära toodud komisjoni 3. juuli 2003 aasta teatises.4
It reviewed the case, however, after the Ombudsman intervened, and invited the complainant to the preselection tests.
OI/1/2003 tegeleb sisevaidluste lahendamise korraga seoses komisjoni lähetatavate ekspertidega.
Case OI/4/2003/ADB
OI/3/2003 käsitleb puuetega inimeste
Communication from the Commission. COM(2003)395 final (03.07.03).
Komisjoni teatis K(2003)395, lõplik (03.07.03).
Procedure for informing candidates and tenderers, a er a contract has been awarded and before the actual contract has been signed, in respect of public procurement contracts awarded by the Commission under Article 105 of the Financial Regulation.
Taotlejate ja pakkujate teavitamise kord pärast pakkumise edukaks tunnistamise otsuse tegemist ja enne lepingu tegelikku allkirjastamist seoses komisjoni poolt vastavalt fi nantsmääruse artiklile 105 sõlmitavate avaliku hanke lepingutega.
Complaints to the Ombudsman
2003. aastal alustati kahte sellist uurimist, millest üks aasta jooksul ka lõpetati.
Analysis of inquiries
Uurimiste analüüs
In 2003, the Ombudsman began 253 inquiries, 248 in relation to complaints and fi ve own-initiatives.
2003. aastal alustas ombudsman 253 uurimist, 248 seoses kaebustega ja viit omal algatusel.
(For further details, see Annex A, Statistics)
(Lisateabe saamiseks vt lisa A, Statistika)
During the course of the year, 48 cases were se led by the institution or body itself.
Selle aasta jooksul lahendasid institutsioonid või asutused ise asja 48 juhul.