natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The EU cooperates withother countries to setenvironmental standards.
EL teeb teiste riikidega koostöödkeskkonnastandardite kehtestamiseks.
More than trade and aid research and development and environmental policy.
Enam kui kaubandus ja abi koostööd sellistes valdkondadAes naguteadus- ja arendustegevus ning keskkonnapoliitika.
They also provide aframework for discussing politicalissues like democracy and humanrights.
Kõnealuste lepinguteraames on võimalik arutada ka poliitilisiküsimusi, nagu demokraatia ja inimõigused.
Recent agreements alsorequire partners to commit themselves to the non-proliferation ofweapons of mass destruction.
Hiljutistes lepingutes sisaldub kapartnerite kohustus keelustada massihävitusrelvad.
The EU’s agreements with its partnersaround the globe go beyond tradeand traditional development assistance.
ELi lepingud maailma eri paigust päritpartneritega ei piirdu ainult kaubanduseja tavapärase arenguabiga.
Managing the Union’s external relations is a dynamic process: as the EUcrafts its own foreign policy, it mustalso respond to external forces.
Lepingudhõlmavad majandusreformide, tervis-hoiu- ja haridus-, infrastruktuuriprogrammide toetusi ning mõnel juhul
To benefit all players, trade has to befree and fair, with the same transparent and mutually agreed rules appliedto everyone. The EU firmly supportsthe World Trade Organisation, whichlays down a set of rules to help openup global trade and ensure fair treatment for all participants.
Euroopa Liit on maailma suurim kaubandusjõud, kelle arvel on peaaegu 20%kogu maailma ekspordist ja impordist.ELi suurim kaubanduspartner on Ameerika Ühendriigid, kellele järgnevad Hiina ja Venemaa.
The system,although imperfect, offers a degree oftransparency and legal certainty inthe conduct of international trade.
Kahepoolsete üleatlandiliste kaubavoogude väärtuseks on ligikaudu 400 miljardit eurot aastas.
Two-way trade flowsacross the Atlantic are worth close to400 billion a year.
ja kapitali vaba liikumine.
people, goods, services and capital.The Union therefore takes a lead inpushing for further trade liberalisationat world level for the benefit of richand poor countries alike.
Seepärastvõtab Euroopa Liit juhtrolli kaubanduseedasise liberaliseerimise edendamiselmaailma tasandil nii rikaste kui ka vaeste riikide hüvanguks.
Trade sanctions — e.g. removing trade preferences or limiting or freezing tradewith a partner in breach of humanrights or other international standards of behaviour — are also a toolof European foreign policy.
Kaubandussanktsioonid – nt kaubandussoodustustekaotamine või kauplemise vähendamine või peatamine partneriga, kes rikubinimõigusi või muid rahvusvahelisi käitumisnorme – on samuti Euroopa välispoliitiline meede.
Open trade among members of the EU has led to the single Europeanmarket with freedom of movement for
Avatud kaubavahetus ELi liikmete vahelon toonud kaasa ühtse Euroopa turu,kus valitseb inimeste, kaupade, teenuste
In parallel with its WTO membership,the EU has developed a network ofbilateral trade agreements with individual countries and regions acrossthe world.
Kõige ilmsem kaubanduse vabakslaskmise viis on vähendada riikide poolt kaupade suhtes kohaldatavaid imporditollimakse või -kvoote või kaotada need sootuks.
These agreements complement moves at the WTO to removebarriers to trade internationally andhelp us move more quickly to securemutual advantage with key commercial partners.
Sel juhul saavad nii kodu- kui välismaisedtarnijad avalikult hindade ja kvaliteedi poolest konkureerida.
There are clear WTOrules establishing conditions for theseagreements to prevent them beingused to discriminate against othertrade partners, and all EU agreementsare compatible with these rules.
Kuid on olemas ka varjatud või „tehnilised”kaubandustõkked, mille kaudu püüavad valitsused ja äriühingud saada teiste ees ebaõiglasi eeliseid.Kõnealused ebaõiglased kaubandustavad on järgmised:
But there are also hidden or ‘technical’ barriers to tradewhereby governments and companies try to gain an unfair advantage over others. These unfairtrade practices include the following: selling goods on foreign markets below cost or domestic price in order, for example, to forceproducers in these countries out of their home market — so called ‘dumping’;paying subsidies from the state budget to companies, including to ‘national champions’, togive them an unfair advantage in export or domestic markets;reserving public contracts for local firms, even though foreign bidders submit better offers;disregarding intellectual property rights (trade marks and copyrights) by producing pirated orcounterfeit goods which are sold cheaply to undercut the original manufacturer.
• kaupade müümine välisturgudel alla omahinna või kodumaise hinna, näiteks nende riikide tootjatekõrvaletõrjumiseks nende koduturult – nn dumping;äriühingutele, sealhulgas oma riigi juhtivatele ettevõtetele riigieelarvest subsiidiumide maksmine, etanda neile ekspordi- või siseturul ebaõiglane eelis;riigihankelepingute hoidmine kohalikele äriühingutele, ehkki välisriikide pakkujad esitavad paremaidpakkumisi;intellektuaalomandi õiguste (kaubamärgid ja autoriõigused) eiramine piraat- või võltsitud kaupa tootes, mida müüakse esmase tootja kehtestatud hindadest odavamalt.
mep-12sept07.qxd 9/17/07 11:10 AM Page 10
Maailmas tarbitakse meelsasti ELi tooteid.
Proactive foreign and security policy free access to the EU market for alltheir products, except exports of armsand ammunition.
Hüvedest osasaamine tooteid (v.a relvad ja laskemoon) täiestivabalt ELi turule eksportida.
But trade agreements are not justbased around commercial interests.The EU is particularly sensitive to theinterests of developing countries andhas long recognised that trade canboost their economic growth andtheir productive capacity.
Ent kaubanduslepingud ei põhine üksnes kaubandushuvidel. EL pöörab erilisttähelepanu arengumaade huvidele jaon ammu tõdenud, et kaubandus võibedendada nende majanduskasvu jatootmisvõimsust.
The idea that EU countries should acttogether to promote and defend theirstrategic interests is as old as the Union itself.
Arengumaad võivad ELi turule eksportida tollimaksuvabalt või vähendatudtariifimääraga 7200 toodet, mis kuuluvad ELi üldise soodustuste süsteemi(GSP) alla.
It started when the sixfounder members tried unsuccessfullyto create a European Defence Community in 1954.
See on ühepoolne soodustus, mis ei nõua soodustuste saajatelt samasugust käitumist.
They went on tofound the European Economic Community instead.
Maailma 50vähim arenenud riiki võivad kõiki oma
Developing countries enjoy duty-freeaccess or cut-rate tariffs on exports tothe EU market for the 7 200 productscovered by the EU's generalised system of preferences (GSP).
ELi ja 79 Aafrika, Kariibi mere ja Vaikseookeani piirkonna (AKV) riigi eriliselekaubandus- ja abipartnerlusele pandialus 1975. aasta Lomé lepingutega.Kõnealust partnerlust arendatakse edasinn majanduspartnerluslepingute kaudu.
Vulnerablecountries with special developmentneeds enjoy duty-free treatment forall products covered by the GSP.
Majanduspartnerluslepingu alusel saab arengumõõde ELi ja AKV riikide partnerlusenurgakiviks.
The world’s 50least developed countries have totally
Tulevikku suunatud välis- ja julgeolekupoliitika
The special trade and aid relationshipbetween the EU and the 79 countriesof the African, Caribbean and Pacific(ACP) group dates from the Lomé Agreements of 1975.
Idee, mille kohaselt peaksid ELi riigidoma strateegiliste huvide edendamiseja kaitsmise nimel ühiselt tegutsema, onsama vana kui Euroopa Liit ise.
This relationship is being further developedthrough so-called ‘economic partnership agreements’ (EPA).
See tekkis 1954. aastal, kui kuus asutajaliigetpüüdsid edutult luua Euroopa Kaitseühendust.
These agreements will combine EU trade and aidin a new way.
Nad asutasid hoopis Euroopa Majandusühenduse.
The ACP countries areencouraged to foster economic integration with regional neighbours as astep towards their global integration,while more aid is focused on institu-tion-building and good governance.Under the EPA the developmentdimension becomes the cornerstoneof the EU–ACP relationship.
Praeguse välis- ja julgeolekupoliitikajuured võib leida Euroopa poliitilisekoostöö protsessist, mis algatati 1970.aastal, et kooskõlastada ELi riikide seisukohta olulistes välispoliitika päevaküsimustes. Otsuseid võeti vastu konsensuse teel ja mõnikord osutus nõutava ühehäälsuse saavutamine raskeks, kui tegemist oli tundlike küsimustega, millepuhul eri riikide huvid lahknesid.
As the EU grew in size and enterednew policy areas, it intensified effortsto play an international diplomaticand security role more in line with itseconomic power.
Kui EL laienes ja hakkas tegelema uutepoliitikavaldkondadega, tõhustas ta jõupingutusi selleks, et tema rahvusvaheline diplomaatiline ja julgeolekualane rolloleks rohkem kooskõlas tema majandusliku võimsusega.
The conflicts thatbroke out in southeastern Europe inthe 1990s after the collapse of Yugoslavia convinced EU leaders ofthe need for effective joint action.More recently, the fight against international terrorism has strengthenedthis conviction.
1990. aastatelpärast Jugoslaavia kokkuvarisemist Kagu-Euroopas puhkenud konfliktidveensid ELi juhte, et on vaja tõhusaltkoos tegutseda.
The principle of a common foreign and security policy (CFSP)was formalised in the Maastricht Treaty in 1992.
Viimasel ajal on sedaveendumust süvendanud rahvusvahelise terrorismi vastane võitlus.
This defined the typesof diplomatic and political activitiesthe EU could undertake in conflictprevention and resolution.
Ühise välisja julgeolekupoliitika (ÜVJP) põhimõtesai ametliku kuju 1992. aastal Maastrichti lepingus.
The roots of the current foreign andsecurity policy are to be found in theprocess called European politicalcooperation, which was launched in1970, to coordinate the position of EUcountries on big foreign policy issuesof the day.
Selles määratikindlaks, milliseid diplomaatilisi ja poliitilisi meetmeid võib EL konfliktide ärahoidmiseks ja lahendamiseks kasutuselevõtta.
Reducing the human and economic cost
Inim- ja majanduslike kulude vähendamine
Since 1990 more than 4 million people have died in conflicts around the world.
Alates 1990. aastast on maailma eri paigus toimunud konfliktides hukkunud üle 4 miljoni inimese.
Ninety per centof them were civilians.
90%neist olid tsiviilelanikud.
Dealing with the seven biggest conflicts of the 1990s cost the international community 200 billion that could otherwise have been used for peaceful purposes.This is why the European Union is determined to act more effectively to prevent conflictshappening in the first place.
1990. aastate seitsme suurima konfliktiga tegelemine läks rahvusvahelisele üldsusele maksma 200 miljardit eurot, mida oleks muidu saadud kasutada rahumeelsetel eesmärkidel.Sellepärast ongi Euroopa Liit otsustanud tegutseda tõhusamalt, et eeskätt ennetada konflikte.
The European security and defence policy (ESDP) is now part ofthis effort.
Euroopajulgeoleku- ja kaitsepoliitika (EJKP) on nüüd osa sellest püüdest.
Besides the rapid reaction missions which can intervene early on as crisis situations develop, the ESDPalso has an information-gathering and analysis function and the ability to monitor the applicationof international agreements to anticipate potential conflicts.
Peale kiirreageerimismissioonide, mis võimaldavad sekkuda kriisiolukorra tekkimise varases järgus, on EJKP-l ka teabe kogumise ja analüüsimise kohustus ning võime jälgida rahvusvaheliste lepingute rakendamist, et olla valmis võimalikeks konfliktideks.
These new capabilities reinforce the EU’s traditional tools of external relations, including technicaland financial assistance, support for institution-building and good governance in developing countries, humanitarian aid and diplomatic instruments like political dialogue and mediation.
Kõnealused uued võimalused toetavad ELi tavapäraseid välissuhete meetmeid, sealhulgas tehnilist jafinantsabi, institutsioonide väljaarendamise ja hea valitsemistava toetamist arengumaades, humanitaarabi ning diplomaatilisi vahendeid, nagu poliitiline dialoog ja vahendamine.
In this way,the EU can be ready to respond to specific situations as they arise — with the right mix of instruments.
Sel viisil on EL valmis reageerima konkreetsetele olukordadele, kasutades selleks õigeid vahendeid.
The helping hand
Ebaõnnestumistest õppimine
In addition, the EU has also created amilitary rapid reaction capability—separate from NATO, but with accessto NATO resources.
Lisaks sellele on EL välja arendanud kasõjalise kiirreageerimise võime, mis toimib NATOst eraldi, kuid juurdepääsuga NATO ressurssidele.
It is based onwhat is called the battlegroup concept.
See põhineb lahinguüksuse ideel.
At any one time, the EU nowhas two battlegroups on permanentstandby, enabling the EU to respondrapidly to emerging crises by militarymeans.
ELil on nüüd kogu aegpidevas valmisolekus kaks lahinguüksust, mis võimaldab ELil tekkivatelekriisidele sõjaliselt reageerida.
Battlegroups are multinational, consist of about 1 500 soldiers,and are available for a period of sixmonths under a system of rotation.
Lahinguüksused on paljurahvuselised, koosnevad umbes 1500 sõjaväelasest ja neidsaab kasutada kuue kuu jooksul rotatsioonipõhimõttel.
physical and social infrastructures andproductive potential as well as tostrengthen democratic state institutions.
Pärast seda, kui luhtusid ELi diplomaatilised püüded olla Jugoslaavia lagunemisel sõdivate poolte vahel rahuvahendajaks, ja pidades silmas olulisi konflikte Aafrikas, kiitsid ELi juhid 1999. aastalheaks konkreetse Euroopa julgeolekuja kaitsepoliitika (EJKP), mis kuulub ÜVJPüldisesse raamistikku.
This support can also help poorcountries benefit from internationaltrade opportunities and attract moreinward investment to broaden theireconomic base.
Esimesed sõjaväelised operatsioonid toimusid 2003.aastal Balkanil, varasemate diplomaatiliste ebaõnnestumiste paigas, ja Kongo Demokraatlikus Vabariigis.
Promoting trade and opening its market is one side of the EU’s international development strategy. Lifting poorcountries out of poverty via directtechnical and financial assistance isthe other.
ÜVJPga seotud otsuste tegemist onpüütud aastate jooksul tõhustada, kuidvõtmetähtsusega otsuste puhul on ikkanõutav ühehäälsus.
More than 1 billion peoplearound the world live on a euro a dayor less. One third of them are in subSaharan Africa.
Seda on mõnikordraske saavutada, nagu näitab see, kuierinevalt reageerisid ELi riigid USA juhitud Iraagi invasioonile.
Following the failure of its diplomaticefforts to broker peace between thewarring parties as Yugoslavia disintegrated, and in light of major conflictsin Africa, EU leaders gave the goahead in 1999 for a specific Europeansecurity and defence policy (ESDP)which is incorporated into the overallframework of the CFSP.
EJKP kohaselt võib Euroopa sõja- võipolitseijõude saata konfliktipiirkondadesse kriisireguleerimiseks, humanitaarja päästeoperatsioonideks, rahuvalveksja isegi rahusobitamiseks.
The first military missions took place in 2003 inthe Balkans, scene of earlier diplomatic failures, and in the Democratic Republic of the Congo.
Samuti toetavad ja koolitavad nad kohalikku politseid.
As part of its support forhuman rights, the EU providesmonitors for electionsaround the world.
ELil on nüüd sõjaline võime rahuvalveoperatsioone korraldada.
But key decisions stillrequire a unanimous vote.
Abikäsi samuti tugevdada demokraatlikke riiklikke institutsioone.
This is sometimes hard to achieve, as illustrated bythe different ways EU countries responded to the US-led invasion of Iraq.
Kõnealune toetusvõib aidata ka vaestel riikidel saada kasurahvusvahelise kaubanduse võimalustest ja meelitada ligi rohkem investeeringuid, mis laiendaksid nende majanduslikku baasi.
Under the ESDP, European military orpolice forces can be sent to conflictareas to carry out crisis management,humanitarian and rescue missions,peacekeeping and even peacemaking operations.
ELi rahvusvahelise arengustrateegia üksosa on kaubanduse edendamine ja omaturu avamine. Teine on vaeste riikidevaesusest väljaaitamine otsest tehnilistja finantsabi andes.
They also supportand train local police.
Kolmandikneist asub Sahara-taguses Aafrikas.
The EU now has the militarycapacity to conduct peacekeeping missions.
Toetamaks inimõigusi, saadab EL vaatlejaid maailma eri paigus toimuvatele valimistele.
The European Union and its memberstates currently provide over 56% ofall official development assistancedelivered by the major industrialisedcountries.
Euroopa Liit ja tema liikmesriigid annavad praegu 56% peamiste tööstusriikidejagatavast ametlikust arenguabist.
In 2006, the total value was47 billion, which translates to nearly100 per citizen.
2006.aastal oli abi kogusuurus 47 miljarditeurot, mis on peaaegu 100 eurot kodaniku kohta.
This compares to53 per citizen from the United States and 69 from Japan.
Samal ajal annab USA 53eurot kodaniku kohta ja Jaapan 69 eurotkodaniku kohta.
In 2006European aid rose to 0.42% of grossnational income (GNI), still short ofthe UN target of 0.7% of GNI.
2006. aastal suurenes Euroopa abi 0,42%ni rahvuslikust kogutulust, mis on ikka veel väiksem ÜROseatud eesmärgist, mis on 0,7% rahvamajanduse kogutulust.
Only four EU countries, Denmark,Luxembourg, the Netherlands and Sweden, have achieved (and exceeded) the UN target.
Vaid neli ELi riiki – Taani, Luksemburg,Madalmaad ja Rootsi – on ÜRO eesmärgi saavutanud (ja ületanud).
The EU has set2015 as the year for reaching the collective target of 0.7%, with an interim target of 0.56% set for 2010.African countries receive 15 billionannually, the lion’s share of EU development assistance.
EL on määranud arenguabi suurendamise tähtajaks 2015. aasta, mil liikmesriigid peavad olema tõstnud arenguabi 0,7%nirahvamajanduse kogutulust, ja vaheeesmärgi, milleks on 0,56% rahvamajanduse kogutulust, saavutamise tähtajaks2010. aasta. Aafrika riigid saavad igalaastal 15 miljardit eurot, mis on lõviosa ELi arenguabist.
EU aid aims to improve basic
Vaeste järjele aitamine
The privileged relationship of ACPcountries with the EU has notprevented many ACP countries fromlosing market share in Europe andbecoming increasingly marginalisedin the global economy.
Vaatamata AKV riikide eelissuhetele ELiga on paljud AKV riigid Euroopasturuosa kaotanud ning maailmamajanduses järjest tähtsusetumaks muutunud.
This is whythe formula of economic partnership agreements has been devised.
Seepärast on välja töötatud majanduspartnerluslepingute põhimõte.
The countries and regions where the European Union provides humanitarian aid mirror the list of the world’strouble spots.
EL kasutab arengukoostööd kainimõiguste ja soolise võrdõiguslikkuseedendamiseks ning konfliktide ärahoidmiseks.
ECHO is also present in around 60other countries including Afghanistan,the Democratic Republic of the Congo, Sri Lanka and Tanzania.
ELi arengukoostöö eesmärk on aidataebasoodsas olukorras olevatel Kolmanda Maailma inimestel saavutada kontrolli nende enda arengu üle.
The main forgotten crises identified were in Nepal, the Myanmar–Thailand border area,Chechnya, Kashmir and the precarioussituation of refugees from Western Sahara in neighbouring Algeria.
See tähendab tõsist tegelemist nende haavatavuse allikatega, sealhulgas toidu ja puhtavee või tervishoiu, hariduse ja töökohtade ning tervisliku keskkonna halva kättesaadavusega.
An increasing share of the aidis contributed to partner countries’general and sector budgets to supportlocal ownership.
See tähendab ka haiguste vastu võitlemist ja odavate ravimite kättesaadavuse suurendamist, et võidelda selliste hädadega nagu AIDS, ning
EU humanitarian aidfeeds her and manylike her.
Väikeste summadega võib palju ära teha
The EU channels emergency relieffunding through its humanitarian aiddepartment (ECHO).
Euroopa Liit on aastate jooksul rahastanud tuhandeid Kolmanda Maailma arenguprojekte.
Often, relatively small amounts of cash can go a long way. Recent successstories include: help for a group of 250 women in the Indian state of Gujarat to export handicrafts to Europe, North America and Japan;support for a local firm in Belize to switch to sustainable logging and forest-managementtechniques;assistance to farmers in central Cameroon to diversify production;training for small farmers in Uganda to share the cost of using essential business supportservices.
India Gujarati osariigi 250 naise toetamine käsitöö eksportimisel Euroopasse, Põhja-Ameerikasse ja Jaapanisse; Belize’i kohaliku äriühingu toetamine üleminekul säästvale metsaraiele ja metsa majandamisele;Kesk-Kameruni talupidajatele abi andmine tootmise mitmekesistamiseks;Uganda väiketalupidajate õpetamine oluliste ettevõtluse tugiteenuste kasutamise kulusid jagama.
Globalised and interdependent like China in devising ways to useenergy more efficiently and to burnfossil fuels more cleanly.
Peamisteks unustatud kriisipiirkondadeks peeti Nepali, Birma ja Tai piiriala,Tšetšeeniat ja Kashmiri ning Lääne-Sahara põgenike ebakindlat olukordanaaberriigis Alžeerias.
cleanwater and sanitation, shelter,medical facilities and temporary communications systems.
Riigid ja piirkonnad, kellele Euroopa Liithumanitaarabi annab, on maailma kriisikollete loetelu peegeldus.
The EU expectsthe present high level of natural disasters and conflicts to continue and hasincreased the number of field officerswith experience in the rapid evaluation of needs, to improve its humanitarian response.
Abi antaksetingimusteta. Ei ole vahet, kas tegemiston loodus- või inimtegevusest põhjustatud katastroofiga, eesmärk on aidataohvreid võimalikult ruttu, olenematanende rassilisest kuuluvusest ja usulistest eelistustest või nende valitsusepoliitilistest tõekspidamistest.
As an active humanitarian donor, the European Commission, through ECHO, cooperates closely with implementing partners — non-governmen-tal organisations, UN bodies and the Red Cross/Red Crescent movement— to provide food and equipment,
EL juhib hädaolukordade rahastamistoma humanitaarabiameti (ECHO) kaudu. Alates selle loomisest 1992. aastal on ECHO tegutsenud rohkem kui 100 riigisüle kogu maailma, tarnides katastroofiohvritele olulist varustust ja hädaabi niikiiresti kui võimalik.
Energy dependence
Keeruline aasta
Stand-alone solutions willnot always work.
2006. aasta oli eriti keerukas.
Take energy and theenvironment.
ELi humanitaarabi järele tekkis lisavajadus järgmistel põhjustel:
But even as the EU tries to cut itsenergy consumption and promoterenewable energy sources, its dependence on outside suppliers for fossilfuels is increasing.
ECHO tegutseb ka 60 muus riigis, sealhulgas Afganistanis, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Sri Lankas ja Tansaanias.EL jätkab nn unustatud kriiside ohvritetoetamist, kõnealune toetus moodustas
While the situation has improved, allowing ECHO to reduce its programme for the first time since1999, many people still depend on funding channelled through organisations like the Red Cross,the UN High Commissioner for Refugees and the World Food Programme.
Euroopa Komisjon, kes on ECHO kaudutegutsedes aktiivne humanitaarabiandja, teeb tihedat koostööd meetmeidrakendavate partneritega – valitsusväliste organisatsioonide, ÜRO organite ning Punase Risti ja Punase Poolkuu liikumi- sega –, et pakkuda toitu ja varustust,puhast vett ja kanalisatsiooni, peavarju,meditsiiniasutusi ning ajutisi kommunikatsioonisüsteeme.
As part of its programme,the EU is funding training for vulnerable local people, with the aim of making them more selfsufficient.
EL eeldab, et praegune suur looduskatastroofide ja konfliktide hulk ei vähene, ja on suurendanud vajaduste kiire hindamise kogemustega väliametnike arvu, et parandada humanitaarabi andmist.
There is a consensus in Europe amonggovernments, citizens and the business community that global warming,linked mainly to emissions of carbondioxide from the use of fossil fuels(coal, oil and gas), needs immediateaction on the part of the EU.
1994. ja 1999. aasta konfliktid mõjutavad Tšetšeenia elanikke veel praegugi ja senini püsib vajadushumanitaarabi järele.
Thereafter it intends tocut greenhouse gas emissions byanother 20%, which it will raise to30% if other countries follow suit.
Umbes veerand Tšetšeenia vabariigi ligikaudu 800 000 inimese suurusest elanikkonnast asus ümber.