natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The available information suggests that the trend towards concentration of agriculture in the most productive areas, as well as to further intensity and productivity increases, is likely to continue (38).
Loodus ja elurikkus ja elurikkus kemikaalid, metallid ja farmatseutilised tooted) jõuavad pinnasesse, maapinnale või pinnavette. Eutrofeerivate ja hapestavate ainete, sh lämmastikoksiidi (NO
The European environment _BAR_ State and outlook 2010
), ammooniumi ja ammoniaagi (NH
) and sulphur dioxide (SO
Ökosüsteemidele avalduvad tagajärjed ulatuvad puude ja ja põllusüsteemidest (36
2 adds to the cocktail of pollutants. The effects on ecosystems include damage to forests and lakes from acidification; habitat deterioration due to nutrient enrichment; algal blooms caused by nutrient enrichment; and neural and endocrine disruption in species by pesticides, steroidal estrogens and industrial chemicals like PCBs.
keskkonda puudutavate normatiivaktide nõuetele vastavusest võivad teataval määral kergendada keskkonnale avaldatavat survet, aga see pole HNV põllumaade püsiva säilitamise ja hooldamise tagamiseks kaugeltki mitte piisav.
Most European data regarding the effects of pollutants on biodiversity and ecosystems concern acidification and eutrophication (G
Suurem osa andmestikust, mis illustreerib saastajate elurikkusele ja ökosüsteemile avalduvat mõju, on seotud hapestumise ja eutrofeerumisega (G).
The area subject to acidification has decreased further since
1970. aastatest. Hapestumise ohvriks olnud maa-ala on alates
In 2010, 10 % of the EEA-32 natural ecosystem area is, however, still subject to acid depositions beyond its critical load.
Aastal 2010 on 10% EEA-32 loodusliku ökosüsteemi alast siiski jätkuvalt kriitilist koormust ületava happe ladestumise ohvriks.
With sulphur emissions declining, nitrogen emitted by agriculture is now the principal acidifying component in our air (39).
Kuna väävli emissiooni tase on langenud, on just põllunduses õhku emiteeritav lämmastik praegune suurimaid probleeme tekitav hapestav komponent (39).
Agriculture is also a major source of eutrophication through emissions of excess nitrogen and phosphorous, both used as nutrients.
Põllundus on ka väetisteks kasutatavate liigse lämmastiku ja fosfori emissiooni tõttu üks suurimatest eutrofeerumise põhjustajatest.
The agricultural nutrient balance for many EU Member States has improved in recent years, but more than 40 % of sensitive terrestrial and freshwater ecosystem areas are still subject to atmospheric nitrogen deposition beyond their critical loads.
Põllumajanduses kasutatavate väetiste tasakaal on viimastel aastatel küll mitmes ELi liikmesriigis paranenud, kuid rohkem kui 40% tundlikke maiseid ja mageveekogude piirkondi on mõjutatud liigsest lämmastiku ladestumisest atmosfääri.
Agricultural nitrogen loads are expected to remain high as nitrogen fertiliser use in the EU is projected to increase by around 4 % by 2020 (40).
Põllumajanduslikud lämmastikukoormad jäävad ilmselt ka lähiajal suureks, sest lämmastikväetiste kasutamine kasvab 2020. aastaks eeldatavasti umbes 4% (40).
Phosphorous in freshwater systems stems mainly from run-off from agriculture and discharges from municipal wastewater treatment plants.
Mageveekogudes leiduv fosfor pärineb peamiselt põllumajandusliku tegevuse jääkidest ja reoveejaamade eritusest.
There has been a significant decline of phosphate concentrations in rivers and lakes, mainly due to progressive implementation of the Urban Wastewater Treatment Directive (41) since the early 1990s.
Jõgedes ja järvedes on toimunud suur fosfaatide taseme langus, mis on peamiselt tingitud asulareovee puhastamise direktiivi (41) edukast täideviimisest alates 1990. aastatest.
Current concentrations, however, often exceed the minimum level for eutrophication.
Praegune fosfaatide kontsentratsioon ületab siiski tihtipeale eutrofeerumise käivitumiseks vajaliku miinimumtaseme.
In some water bodies they are such that substantial improvements will be required to achieve good status under the Water Framework Directive (WFD).
Mõnes veekogus on olukord nii halb, et vee raamdirektiivi (WFD) alusel hea hinnangu saavutamiseks on vaja veel tõsiseid täiustusi teha.
Exceedances of critical loads for eutrophication due to the deposition of nutrient nitrogen in 2000
Eutrofeerumise toimumiseks vajaliku toitainekoormuse alampiiri ületamised lämmastiktoitainete ladestumise tõttu aastatel 2000
Exceedance of nutrient critical loads, 2010
Toitainete kriitiliste koormuse ületamine, 2010
> 1 200 Outside datacoverage
> 1 200 väljaspool andmeala väljaspool andmeala Märge:
Note:
Märge:
For Malta no data were available.
Malta kohta info puudub.
) originating
Kokkuvõte
Page 69
Loodus
Nature and
Loodus ja elurikkus ja elurikkus
Proportion of fish stocks within and outside safe biological limits
Ohutute bioloogiliste piiride raames ja väljas asuvate kalavarude vahekord
Iceland and Faroes grounds
Island ja Fääri saarte ümbrus
West Ireland
Lääne-Iirimaa
North Sea
Läänemeri
Celtic Sea and W. Channel
Keldi meri ja W Channel
Bay of Biscay
) ja laevaemissioonidest tulenev NO
Atlantic waters around Iberian Peninsula
Ibeeria poolsaare ümbrusesasuvad Atlandi ookeani veed
Proportion of stocks within and outside safe biological limits, 2008
Väljaspool ohutuid bioloogilisi piire asuvate kalavarude vahekord, 2008 hinnatud kalade koguvarud ülekalastatudvarude arv ohutute piiridesees asuvad kaubanduslikud varud
Number of overfishedstocks
ICEM ja GFCM kalastamispiirkonnad m n o ).
Biscay.
Loodus
In the Mediterranean Sea, the percentage of stocks outside safe biological limits is about 60 %, with four out of six areas exceeding
Nende levimise ja ründavaks muutumise potentsiaali võimendab kaubanduse üleilmastumine ning kliimamuutuse ja põllunduslike monokultuuride suurenev vastuvõtlikkus ohtudele.
Overfishing not only reduces the total stock of commercial species, but affects the age and size distribution within fish populations, as well as the species composition of the marine ecosystem.
Suured netoimpordid hõlmavad ka teravilja (u 7,5 miljonit tonni), sööta (u 26 miljonit tonni) ja puitu (u 20 miljonit tonni) (49), mõjutades elurikkust väljaspool Euroopat (nt troopilistes kliimavööndites toimuv raadamine).
The average size of the fish caught has decreased, and there has also been a serious decrease in the numbers of large predatory fish species, which occupy the higher trophic levels (46).
Veelgi enam, kiirelt kasvav vajadus biokütuste järele võib edaspidi suurendada Euroopa globaalset jalajälge (vt ptk 6).
The consequences of this for the marine ecosystem are still poorly understood, but could be substantial.
Sellised trendid suurendavad survet üleilmsetele ressurssidele (vt ptk 7).
While the Common Fisheries Policy (CFP) reform in 2002 stated conservation objectives, it is widely acknowledged that these have not been achieved.
ELi üldise kalanduspoliitika (CFP) reform 2002. aastal märkis ära säilitamise eesmärgid, kuid on tunnistatud, et neid eesmärke pole täidetud.
An EU Green Paper on reforming the CFP in 2009 called for a complete reform of the way fisheries are managed (47).
CFP reformimise teemaline ELi roheline paber aastast 2009 kutsus üles kalanduse haldamise küsimustes täielikule ümberkorraldamisele (47).
It acknowledges overfishing, fleet over-capacity, heavy subsidies, low economic resilience and a decline in the biomass of fish caught by European fishermen.
Mainitud dokument teadvustas ülekalastamise, liiga suure kalalaevastiku, suurte subsiidiumite, madala majandusliku elastsuse ja Euroopa kalameeste püütud kalade biomassi vähenemise probleeme.
This marks an important step towards implementation of an ecosystem-based approach that regulates human exploitation of marine resources from the much wider perspective of ecosystem services.
Järjest enam seostame me söödavat toitu, riideid ja ehitusmaterjale elurikkusega. See on eluliselt vajalik ressurss, mis vajab säilitavat hooldamist ja kaitset, et vastutasuks olla võimeline kaitsma meid ja planeeti.
Maintaining biodiversity, also at global level, is crucial for people
Elurikkuse säilitamine, ka üleilmsel tasandil, on inimeste jaoks kriitilise tähtsusega
Biodiversity loss has ultimately far-reaching consequences for people through impacts on ecosystem services.
Elurikkuse vähenemisel on inimeste jaoks kaugeleulatuvad tagajärjed ökosüsteemi teenuste mõju tõttu.
Large-scale cultivation and drainage of natural systems has increased carbon emissions to the air and at the same time reduced carbon and water retention capacity.
Laiaulatuslik maaharimine ja loodussüsteemide kuivendamine on suurendanud süsiniku eraldust õhku ja samal ajal vähendanud süsiniku ja vee säilitusvõimet.
Increased run-off speed, combined with increased precipitation as a result of climate change, is a dangerous cocktail that more and more people have come to experience in the shape of serious flooding.
Suurenenud äravoolukiirus kombineerituna kliimamuutusest tingitud suurema sadestumisega on ohtlik kooslus, mida üha rohkemad inimesed on tõsiste üleujutuste näol ka oma nahal kogenud.
Biodiversity affects wellbeing also through providing recreational opportunities and appealing landscapes, a relationship that is increasingly recognised in urban design and spatial planning.
Elurikkus mõjutab heaolu ka puhkusevõimaluste ja meeldivate maastikega – see on asjaolu, mida hinnatakse üha enam linnaehituses ja ruumilises planeerimises.
Less obvious perhaps, but equally important, is the relationship between the distribution patterns of species and habitats and vector-borne
Pisut vähem ilmne, kuid sama tähtis on suhe liikide ja nende elupaikade jaotumise ning vektorhaiguste vahel.
The overall environmental impact of Europe's resource use continues to grow
Euroopa loodusvarade kasutamisest tulenev üldine keskkonnamõju näitab jätkuvat kasvutrendi
Europe relies heavily on natural resources (A) to fuel its economic development.
Euroopa majandusareng sõltub suuresti loodusvaradest (A).
Past and current production and consumption patterns have underpinned substantial growth in wealth across Europe.
Euroopa üldise rikkuse kasvule on aluse pannud nii endised kui ka praegused tootmis- ja tarbimisharjumused.
However, concerns about the sustainability of these patterns are mounting, particularly regarding the implications related to resource use and over-use.
Sellest hoolimata on jätkusuutlikkuse küsimus murettekitav, eriti arvestades viise, kuidas ressursse on (üle)kasutatud.
The assessment of natural resources and waste in this chapter complements the assessment of biotic natural resources in the previous chapter by focusing on material, and often non-renewable, resources as well as water resources.
Siinses peatükis antakse loodusvaradele ja jäätmetele hinnang, mis täiendab eelmises peatükis toodud biootiliste loodusvarade hinnangut. Peamiselt keskendutakse eluta ja sageli uuenematutele ressurssidele, samuti veeressurssidele.
A life-cycle perspective on natural resources addresses several environmental concerns related to production and consumption, and ties together the use of resources and the generation of waste.
Loodusvarade elutsükliga seoses kerkivad esile mõned tootmise ja tarbimisega seotud keskkonnaprobleemid, mis on omakorda seotud ressurrsside kasutamise ja jäätmetekkega.
While both resource use and waste generation have distinct environmental impacts, the two issues share many of the same driving forces — largely related to how and where we produce and consume goods, and how we use natural capital to sustain economic development and consumption patterns.
Ehkki nii ressursside kasutamine kui ka jäätmete teke mõjutavad mitmel viisil keskkonda, on mõlemaid seotud küsimusega, kuidas ja kus me toodame ja tooteid tarbime ning kuidas me kasutame rahvuslikku kapitali majandusarengu ja seniste tarbimisharjumuste jätkumiseks.
In Europe, resource use and waste generation continue to rise.
Euroopas on jätkuvalt tõusuteel nii ressursikasutus kui ka jäätmeteke.
However, there are considerable national differences in per person resource use and waste generation, driven mainly by varying social and economic conditions as well as different levels of environmental awareness.
Siiski, üksikisiku tasandil on eri riikides märgatav erinevus, mille peamine põhjus on varieeruvad sotsiaalsed ja majanduslikud tingimused, samuti erisugune keskkonnateadlikkuse tase.
While resource extraction within Europe has been stable over the past decade, dependence on imports is increasing (1).
Samal ajal, kui loodusvarade kasutamine Euroopas on viimase kümnekonna aasta jooksul olnud stabiilne, näitab sõltuvus impordist tõusutrendi (1).
Environmental problems associated with the extraction and processing of many materials and natural resources are shifting from Europe to the respective exporting countries.
Loodusvarade kasutamisega seotud keskkonnaprobleemid nihkuvad Euroopast ekspordimaadesse.
Consequently, the impacts of consumption and resource use from Europe on the global environment are increasing.
Sellest võib järeldada, et Euroopa tarbimine ja ressursikasutus mõjutab üha enam keskkonda ka mujal maailmas.
As resource use in Europe exceeds local availability, Europe's dependence on and competition for resources from elsewhere in the world raises questions about security in
Euroopa sõltuvus teiste maade ressurssidest ja imporditud ressursside tarbimine tõstatab küsimuse, kui kauaks neid ressursse mujal pikemas perspektiivis Euroopa jaoks jätkub ja kas see ei või tulevikus saada konfliktiallikaks (2).
Life-cycle chain: extraction — production — consumption — waste s s s
Loodusvarad ja ja jäätmed jäätmed
Extraction s re l m a e a t h
m b e tus ü m r u t ö s ö a jäätmed heitkogused k t tootmine heitkogused s l e a m at e n i jä ä d t te m o ed to ed us en te t tarbimine r o p s h d n e e i s
Consumption o p
Euroopa Keskkonnaagentuur, ETC Jätkusuutlik tarbimine ja tootmine.
Source: EEA, ETC Sustainable Consumption and Production.
Jäätmekäitlus jätkab liikumist taastöötluse ja ennetuse poole
the supply of resources for Europe in the long term, and carries a potential for future conflicts (2
Euroopa soovib eraldada majanduskasvu ja keskkonnaseisundi halvenemise
Europe's ambition is to decouple economic growth from environmental degradation
Alates 1970. aastatest on jäätmemajandus olnud Euroopa Liidu keskkonnapoliitika keskmes.
Waste management has been a focus of EU environmental policies since the 1970s.
EL keskendub jäätmetootmise vähendamisele, see aga ei õnnestu.
Such policies, which increasingly require the reduction, reuse and recycling of waste, are contributing to closing the loop of material use throughout the economy by providing waste-derived materials as inputs for production.
Jäätmevoogude trendid, mille kohta on infot, annavad märku vajadusest jäätmetootlust märgatavalt kahandada, et kindlustada keskkonnamõjude vähendamine. 2006. aastal tootsid EL-27 riigid umbes 3 miljardit tonni jäätmeid ehk keskmiselt 6 tonni inimese kohta.
More recently, life-cycle thinking has been introduced as a guiding principle of resource management.
Hilisemal ajal on elutsükliga arvestamist tutvustatud kui ressursimajanduse juhtmõtet.
Environmental impacts are considered across the whole life cycle of products and services to avoid or minimise shifting the environmental burden between
Keskkonnamõjudega arvestatakse kogu toodete ja teenuste elutsükli jooksul, et vältida või muuta minimaalseks selle tegevuse mõju keskkonnale elutsükli eri perioodide ja ühest riigist teise transportimise ajal.
Trends in the use of material resources in EU-15 and EU-12 and municipal waste generation in EUcompared with GDP and population
Jäätmehulga suurenemine oli tingitud peamiselt kodumajapidamiste tarbimisest ja majapidamiste arvu suurenemisest.
Population DMC/capita
Samuti suureneb Euroopas mereprahist ( rahvaarv DMC/cap
GDPMaterial productivity
SKT materjalitootlikkus
Municipal waste generation GDPPopulation
Hinnanguna umbes 0, 75% ELi SKTst tuleneb
Source: The Conference Board (
15 jäätmekäitlusest ja taastootmisest (
; Eurostat (domestic material consumption indicator )
Otsene materiaalne tarbimine (DMC) on kogum ressursse (v.a arvatud vesi ning õhk), mida reaalselt ühe riigi majanduse raames tarbitakse: kasutatud on siseriiklikku eraldust ja reaalset importi (imporditud toodete kaal), millest on maha arvatud eksport (eksporditud toodete kaal).
; EEA (municipal waste generation, CSI 16
16 a taastootmistööstusest (
Percentage of municipal waste landfilled in EEA countries, 2003 and 2008; and development of municipal waste management in EU-27, 1995 to 2008
Olmejäätmete ladustamine Euroopa Keskkonnaameti liikmesriikides 2003. ja 2008. aastal ning olmejäätmete käitlemise areng EL-27 riikides aastatel 1995–2008
Municipal waste landfilled in EEA countries
Olmejäätmete ladustamine Euroopa Keskkonnaameti liikmesriikides
Development of municipal waste management in EU-27
Kokkuvõttes võib öelda, et kasvavast jäätmeturust tingitud keskkonnamõju tuleks tähelepanelikult ja laialdaselt uurida.
Source: EEA, based on Eurostat.
Euroopa Keskkonnaagentuur, Eurostat.
Waste policies can primarily reduce three types of environmental pressures: emissions from waste treatment installations such as methane from landfills; impacts from primary raw materials extraction; and air pollution and greenhouse gas emissions from energy use in production processes.
Jäätmepoliitika abil saab esmajärjekorras vähendada kolme tüüpi keskkonnamõju: jäätmekäitluse emissioon (nt metaani ladustamine), toormaterjalide kaevandamisest tulenev mõju ning õhusaastest ja tööstuslikust energiakasutusest tingitud kasvuhoonegaaside heitkogused.
Although recycling processes themselves also have environmental impacts, in most cases the overall impacts avoided by recycling and recovery are greater than those incurred in the recycling processes (17).
Ehkki ka ümbertöötlemise protsess mõjutab keskkonda, on sellega siiski võimalik ära hoida tunduvalt suuremat negatiivset mõju (17).
Waste prevention can help reduce environmental impacts during all stages of the life-cycle of resources.
Jäätmetekke ennetamine võib vähendada keskkonnamõju kõigis ressursi elutsükli etappides.
Although prevention has the highest potential to reduce environmental pressures, policies to reduce waste generation have been sparse and often not very effective.
Ehkki ennetamisel on kõige suurem potentsiaal keskkonnamõju vähendada, on jäätmetekke vähendamise poliitika suhteliselt kasin ning sageli üsna ebaefektiivne.
For example, there has been an emphasis on diverting biowaste,
Näiteks on rõhutatud bioloogiliste jäätmete, sh toidujäätmete eemaldamist
But more might be including food waste (
Palju mõttekam oleks suunata kogu prügilatest (
The European environment _BAR_ State and outlook 2010
Sloveenia Eesti Küpros
Natura
Läti
Resource use per person, by country, 2000 and 2007
Rumeenia Tšehhi Vabariik toiduainetetööstust ja tarbimist jäätmeteket ennetades, st panustada säästvasse ressursikasutusse, pinnase kaitsmisse ja kliimamuutuste leevendamisse.
Czech Republic Bulgaria
Poola Leedu
EU-27 average
EL-27 keskmine
Australia (*)New Zealand (*)Canada (*)
Austraalia (*)Uus-Meremaa (*)Kanada (*)Ameerika Ühendriigid (*)
USA (*)Japan (*)
Jaapan (*)
(*) 2005 data
(*) 2005 andmed
Domestic material consumption (DMC) is an aggregate of materials (excluding water and air) which are actualy consumed by a national economy.
Materjali kulu (DMC) on ressursside (k.a vesi ja õhk) kogum, mida ühe riigi majanduse raames reaalselt tarbitakse.
It includes used domestic extraction and physical imports (mass weight of imported goods) minus exports (mass weight of exported goods).
See hõlmab kasutatud riigisisest ekstraktsiooni ja füsilist importi (imporditud kaupade kaalu), millest on maha arvestatud eksport (eksporditud kaupade kaal).
Source: Eurostat and OECD (DMC data); The Conference Board (Growth and Development Centre (population data).
Eurostat ja OECD (DMC andmed), Konverentsi Juhatuse (Kasvu ning Arengu Keskus (rahvastikuandmed).
S y n the he si s iss the EU-12.
Kokkuvõte
This continues to have considerable environmental and economic consequences.
Koguseliselt väljenduv keskkonnasurve ja ressursikasutusest tulenev keskkonnamõju
Of 8.2 billion tonnes of materials used in the EU-27 in 2007, minerals and including metals accounted for more than half, and fossil fuels and biomass for about a quarter each.
Mõned algatused liiguvad selles suunas, et parandada ja eraldada ressursikasutusest tulenevat koguseliselt väljenduvat mõju (nt eraldatakse majanduskasv ja ressursikasutus ning majanduskasv, ressursikasutuse ja keskkonnaseisundi halvenemine).
The resource use category which increased most between 1992 and 2005 was that of minerals for construction and industrial use.
Ressursid, mille kasutamine vahemikus 1992–2005 enim kasvas, olid ehitusvaldkonnas ja tööstuses kasutatavad mineraalid.
Differences between individual countries are significant: the use of resources per person varies by a factor of almost ten between the highest and the lowest numbers.
Riikidevahelised erinevused on selles vallas märkimisväärsed: ressursikasutus ühe inimese kohta varieerub kõrgeima ja madalaima vahel ligi 10 korda.
Factors that determine resource use per person include climate, population density, infrastructure, availability of resources, level of economic development, and the structure of the economy.
Tegurid, mis näitavad ressursikasutust ühe inimese kohta, on kliima, rahvastikutihedus, infrastruktuur, ressursside kättesaadavus, majandusarengu tase ja majandusstruktuur.
Although the level of extraction of resources within Europe has remained stable, and in some cases has even decreased — some unmanaged burdens from past extraction persist related to mining closures.
Ehkki ressursside ekstraktsiooni tase Euroopas on jäänud stabiilseks ja mõnel juhul koguni vähenenud, on mõned kaevanduste sulgemisega seotud minevikuprobleemid selles vallas siiski püsima jäänud.
As Europe uses up reserves that are easy to access, it will have to rely more on less concentrated ores, less accessible resources and fossil fuels with lower energy content, which are expected to cause higher environmental impacts per unit of material or energy produced.
Kuna Euroopas kasutatakse ära need reservid, mida on kerge kätte saada, tuleks kasutada kontsentreeritud maagi, sest vähem kättesaadavad ressursid ja fossiilkütused, mis sisaldavad vähem energiat, mõjutavad keskkonda rohkem.
The high use of resources to fuel economic growth increases the problems of ensuring supplies and sustainable yields, and managing the environmental impacts in relation to ecosystems' absorption capacities.
Toitvate ressursside suur kasutamine majanduskasvu eesmärgil tekitab probleeme varude ja püsiva toodanguga kindlustamisel ning mõjutab ökosüsteemide imendumisvõime kaudu keskkonda.
A challenge for both policy and science is how best to measure environmental impacts that result from resource use; several current initiatives aim to better quantify the environmental impacts of resource use.
Lisaks ülaltoodule võib öelda, et nii indikaatorite kogumil kui ka aruandlusel põhineva lähenemise eesmärk on jälgida ressursikasutusest tulenevaid keskkonnamõjusid.
Reducing resource use in Europe also reduces environmental impacts globally
Ressursikasutuse vähendamine Euroopas vähendab keskkonnamõjusid kogu maailmas
European economies are creating more and more wealth from the resources that we use.
Näiteks EL-12 riikides on ressursitõhusus ainult 45% EL-15 riikide omast.
Resource efficiency in Europe has improved over the past two decades through the use of more eco-efficient technologies, the transition to service-based economies and an increased share of imports in EU economies.
Ressursitõhusus on Euroopas kahe viimase aastakümnega paranenud ning selle põhjus on efektiivsemate ökoloogiliste tehnoloogiate kasutuselevõtt, üleminek teenusepõhisele majandusele ning kasvav kaupade sissevedu ELi riikides.
However, differences in resource efficiency across Europe are substantial, with a factor of almost ten between the most and least resource-efficient EU economies.
Osa sellest on tingitud majanduse ümberstruktureerimisest, teeninduse kasvavast osakaalust, samuti sellest, et tööjõud on muutunud kallimaks võrreldes energia või ressurssidega ja ka valdavast maksusüsteemist.