natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Studies among young (under age 25) and new (injecting for less than two years) IDUs suggest that the time window to prevent HCV infection is quite short, as many contract the virus early in their injecting careers.
Noorte (alla 25aastaste) ja uute (vähem kui kaks aastat uimasteid tarvitanud) süstivate narkomaanide hulgas läbiviidud uuringutest võib järeldada, et ajavahemik, mille jooksul on võimalik HCV nakkust ennetada, on võrdlemisi lühike, kuna paljud nakatuvad viirusesse üsna pea pärast süstimise alustamist.
Recent studies (2005–06) typically report prevalence levels of between 20% and 50%, although with considerable variation between samples.
Viimaste uuringute (2005–2006) andmed näitavad tavaliselt levimust 20% ja 50% vahel, kuigi valimite näitajates esines olulisi erinevusi.
European countries may indicate that many IDUs infected with HIV do not receive HAART at a sufficiently early stage in their infection to obtain maximum benefit from the treatment.
AIDSi haigestumuse kõrge tase mõnes Euroopa riigis võib viidata sellele, et paljud HIVi nakatunud süstivad narkomaanid ei saa nakatumise järel aktiivset retroviirusevastast ravi nii ruttu kui vaja, mille tõttu kannatab ravi tõhusus.
The prevalence of antibodies to hepatitis B virus (HBV) varies to an even greater extent than that of HCV antibodies, possibly partly due to differences in vaccination levels, although other factors may play a role.
B-hepatiidi (HBV) antikehade levimuses esineb veelgi suuremaid erinevusi kui HCV antikehade omas. Võimalik, et osaliselt on selle põhjuseks erinevused vaktsineerimismäärades, kuigi ka teistel teguritel võib oluline roll olla.
The most complete data set available is that for the antibody to the hepatitis B core antigen (anti-HBc), which indicates a history of infection.
Kõige täielikumad andmekogud on olemas B-hepatiidi tuumaantigeeni antikeha (anti-HBc) kohta, mis viitab varasemale nakkusele.
In 2005–06, six of the 11 countries providing data on IDUs reported anti-HBc prevalence levels of over 40% (133).
Aastatel 2005–2006 teatas kuus riiki 11-st süstivate narkomaanide kohta andmed esitanud riigist üle 40%-lisest anti-HBc levimusest (133).
Trends over time in notified cases of hepatitis B and C show different pictures.
Portugalis on narkootikumide süstimisega seotud AIDSi haigestumus endiselt kõige kõrgem.
The proportion of IDUs among all notified cases of hepatitis B may have declined slightly in some countries, possibly reflecting the increasing impact of vaccination programmes targeted at IDUs.
2006. aasta näit oli hinnanguliselt 22,4 uut juhtu miljoni elaniku kohta, millest küll nähtub selge langustendents võrreldes 2005. aasta 29,9 juhuga miljonielanikukohta .
In the case of hepatitis C, the proportion of IDUs among notified cases has declined in five countries, but has increased in
Suhteliselt kõrge on AIDSi haigestumus ka Eestis, Hispaanias ja Lätis, sealsed näitajad on vastavalt 17,1; 15,1 ja 13,5 uut juhtu miljonielanikukohta .
Relatively high levels of AIDS incidence are also reported for Estonia, Spain and Latvia, at 17.1, 15.1 and 13.5 new cases per million, respectively.
Ajalises plaanis on B- ja C-hepatiidi nakkuste üldpilt erinev.
See Figure INF-1 in the 2008 statistical bulletin.
) Vt joonist INF-1 2008. a statistikabülletäänis. )
See Tables INF-111 to INF-113 in the 2008 statistical bulletin.
Vt tabeleid INF-111 kuni INF-113 2008. a statistikabülletäänis. ) Vt tabelit INF-115 2008. a statistikabülletäänis.
Access to HIV testing and treatment provision in Europe have increased considerably over the past decade.
HIVi testimise ja ravi kättesaadavus
Among people with HIV infection in Europe, as many as one in every three may be unaware of being infected (ECDC, 2007), and reports from some EU Member States suggest that levels of awareness may even be lower among infected IDUs.
HIVi nakatunud inimestest Euroopas ei pruugi iga kolmas oma nakkusest teadlik olla (ECDC, 2007), lisaks ilmneb mõnede ELi liikmesriikide aruannetest, et teadlikkuse tase võib süstivate narkomaanide hulgas olla veelgi madalam.
A recent cohort study in Amsterdam pointed to the benefits of the combined availability of methadone maintenance and needle exchange, as the involvement with both services, compared to the involvement with only one, was associated with a lower incidence of HCV and HIV infections among injecting drug users (Van den Berg et al., 2007).
Nõelaja süstlavahetusprogrammid ning opioidide asendusravi on saadaval kõigis ELi liikmesriikides, Horvaatias ja Norras, ehkki vastavate asutuste ja sihtrühmade osas esineb suuri erinevusi. Viimase kümnendi jooksul on Euroopas oluliselt paranenud nii asendusravi kui ka kahjude vähendamise teenuste pakkumine.
As a result many of those who become infected with the virus will not have the advantage of early treatment and care.
Selle tulemusena ei saa paljud viirusega nakatunud inimesed kasutada varajase ravi ja hoolduse eeliseid.
They may also contribute to the spread of HIV by unknowingly exposing others to the risk of infection.
Lisaks võivad nad teisi inimesi nakkusohtu asetades ka HIVi teadmatult edasi kanda.
In addition, the quality of the data collected by the HIV surveillance systems is diminished.
Peale selle on HIVi seiresüsteemide kogutud andmete kvaliteet langenud.
Assessing the coverage of needle and syringe programmes is difficult, and only some countries provide relevant figures. For instance, the CzechRepublic reports a network of 90 lowthreshold facilities, which reaches about 25 000 drug users per year, 70% of whom are injectors, and provides on average 210 syringes per IDU.
Hiljuti Amsterdamis läbiviidud kohortuuringus rõhutati kombineeritud metadooniravi ja süstlavahetusprogrammide pakkumise eeliseid, kuna mõlemas teenuses osalemisega kaasnes ainult ühe teenusega võrreldes madalam HCVsse ja HIVi haigestumus süstivate narkomaanide hulgas (Van den Berg et al., 2007).
Preliminary data suggest that access to antiretroviral treatment and care by IDUs is disproportionately low (Donoghoe et al., 2007).
Esialgsed andmed viitavad sellele, et uimastisüstijate seas on retroviirusevastase ravi ja hoolduse kättesaadavus ebaproportsionaalselt madal (Donoghoe et al., 2007).
Effective antiviral treatment approaches need to take account of the specific situation and needs of IDUs. These can include coexisting health and social problems (e.g. homelessness and lack of insurance), but also stigma and discrimination in healthcare settings or repeated arrests and incarceration.
Tõhusad viirusevastased ravimeetodid peavad arvestama süstivate narkomaanide olukorda ja vajadusi, milleks võivad olla kaasnevad tervise- ja sotsiaalprobleemid (nt kodutus ja tervisekindlustuse puudumine), aga ka stigmatiseerimine ja diskrimineerimine tervishoiuasutustes või korduv vahistamine ja kinnipidamine.
To improve the access to HIV testing and treatment, the EMCDDA has developed specific guidelines for offering annual voluntary medical examination to IDUs, including
HIVi-testide ja ravi kättesaadavuse parandamiseks on EMCDDA välja töötanud konkreetsed juhendeid süstivatele narkomaanidele iga-aastase vabatahtliku arstliku läbivaatuse pakkumiseks, millega kaasneb ka HIVi ja viirusliku hepatiidi analüüs (1).
) http://www.emcdda.europa.eu/publications/methods/ pdu/2008/medical-examination
) http://www.emcdda.europa.eu/publications/methods/ pdu/2008/medical-examination kõigist teatatud nakkusjuhtudest mõnes riigis veidi langevat, mis ilmselt peegeldab uimastisüstijatele mõeldud vaktsineerimisprogrammide kasvavat mõju.
Increases in the numbers of syringes given out by needle and syringe programmes are reported from some countries: in Estonia, the estimated number of syringes given out per IDU has doubled between 2005 and 2006, reaching 112; in the same period, Hungary’s syringe exchange programmes increased their turnover of syringes by 56% and their clients by 84%; and Finland continues to report arise in the number of clients seen and syringes distributed at health counselling centres.
C-hepatiidi teatatud juhtude hulgas on süstivate narkomaanide osakaal viies riigis langenud, kuid viies riigis (Tšehhi Vabariigis, Luksemburgis, Maltal, Rootsis, Ühendkuningriigis) jällegi tõusnud (134).
Not all countries reported increases, however: in Malta and Slovakia, syringe provision remained stable in 2006; Poland reported a decrease in the number of agencies operating and a reduction of 15% in the number of syringes exchanged; Romania reported a 70% decline in the number of syringes exchanged in Bucharest, with financial problems being reported as the main cause.
Nii B- kui C-hepatiidi osas on süstivate narkomaanide osakaal 2006. aastal teatatud juhtudest riigiti jätkuvalt üsna erinev, mis viitab geograafilistele erinevustele nende nakkushaiguste epidemioloogias, kuigi ei saa välistada ka testimis- ja teatamistavadest tulenevaid erinevusi.
five other countries (Czech Republic, Luxembourg, Malta, Sweden, UnitedKingdom ) (134).
Soome teatab jätkuvalt tervisenõustamiskeskustes teenindatud klientide ja jagatud süstalde arvu kasvust.
For both hepatitis B and hepatitis C, the proportion of IDUs among the notified cases continued to differ markedly between countries in 2006, suggesting geographic differences in the epidemiology of these infections, although bias due to different testing and reporting practices cannot be ruled out.
Vastavate näitude suurenemisest ei teata siiski kõik riigid: Maltal ja Slovakkias jäi 2006. aastal süstlavahetuste arv stabiilseks, Poola teatas asjaomaste asutuste hulga vähenemisest ning vahetatud süstalde arvu vähenemisest 15% võrra. Rumeenia teatas Bukarestis vahetatud süstalde arvu 70%-lisest vähenemisest ning märkis selle peamise põhjusena finantsprobleeme.
Preventing infectious diseases
Nakkushaiguste ennetamine
In a number of countries, stabilisation or decreases in syringe exchange may reflect changes in overall patterns of drug injecting and in the availability of treatment: in Luxembourg, the number of syringes distributed by lowthreshold agencies, after increasing for several years, stabilised in 2005 and decreased in 2006; recent declines in syringe provision have also been reported in Portugal and Belgium (the Flemish community), and at the local level in Germany and the Netherlands.
Mitmes riigis võib süstlavahetuste arvu stabiliseerumine või langus kajastada muutusi uimastisüstimise harjumustes ja kättesaadavas ravis: Luksemburgi madala läve keskuste poolt jagatud süstalde arv stabiliseerus pärast mitu aastat kestnud suurenemist 2005. aastal ja vähenes 2006. aastal.
The availability and coverage of these measures varies significantly between countries.
Vahetatud süstalde arvu hiljutisest vähenemisest on teatanud ka Portugal ja Belgia (flaami kogukond) ning piirkondlikul tasandil Saksamaa ja Madalmaad.
Needle and syringe programmes and opioid substitution treatment are available in all EU Member States, Croatia and Norway, although with considerable diversity in both delivery settings and targeted population.
Nõelavahetus ja madala läve teenused võivad samuti osutuda hoolduskanaliks nende jaoks, kel pole võimalik kasutada üldisi meditsiiniteenuseid.
Levels of both substitution treatment and harmreduction service
See hõlmab nii esmase
Needle exchange and lowthreshold services may also provide a conduit to care for those with poor access to generic services. This includes primary healthcare delivery as well as measures to promote sexual health, such as the distribution of condoms and lubricants and the provision of safer sex education.
Narkomaanide seas nakkushaiguste leviku piiramiseks ning nakkushaiguste tagajärgede vähendamiseks on ELi liikmesriikides kasutusel valik järgmistest meetmetest: uimastiravi, sealhulgas asendusravi (vt 6. peatükki), tervishoiualane teavitamine ja nõustamine, steriilsete süstimisvahendite jaotamine ning turvaseksi ja turvalisema tarvitamise alane teavitamine.
The delivery of infectious disease prevention services through outreach teams or at lowthreshold facilities is also established in
Nimetatud meetmete kättesaadavus ja katvus on riigiti väga erinev.
See Tables INF-105 and INF-106 in the 2008 statistical bulletin.
) Vt tabeleid INF-105 ja INF-106 2008. a statistikabülletäänis.
Hepatitis B vaccination among drug users
Viirusliku hepatiidi ennetamine
In Denmark, free hepatitis A and B vaccinations have been available since 2006 for drug users and their partners, and municipalities must now provide a comprehensive range of services for infectious diseases to those who inject drugs.
B-hepatiidi viiruse (HBV) edasiandmine Euroopa süstivate narkomaanide hulgas jätkub, kogu elanikkonnaga võrreldes on aktiivse HBV nakkuse määr (HBsAg levimus) nende seas enamikus riikides endiselt kõrge (1).
Vaccination is considered the most effective measure to prevent hepatitis B virus (HBV) infection and its consequences.
HBV nakkuse ja selle tagajärgede ennetamisel.
In line with the 1991 WHO recommendation, most, but not all EU Member States have adopted universal vaccination against this virus.
Enamik, ehkki mitte kõik ELi liikmesriigid on kooskõlas Maailma Terviseorganisatsiooni 1991. aasta soovitusega kehtestanud üldise viirusevastase vaktsineerimise.
Infant vaccination policies, however, will mostly affect future generations of drug users.
Imikute vaktsineerimise poliitika mõjutab aga peamiselt tulevasi uimastitarbijate põlvkondi.
To reduce the spread of the infection sooner, over half the EU Member States have adopted vaccination programmes specifically targeting injecting drug users and/or prisoners.
Et nakkuse levikut varem tõkestada, on enam kui pooled ELi liikmesriikidest vastu võtnud konkreetselt süstivatele narkomaanidele ja/või vangidele suunatud vaktsineerimisprogrammid.
Nevertheless, coverage of these programmes varies between countries, and a third of EU Member States still report no vaccination programme specifically for drug users.
Nende programmide hõlmavus eri riikides on siiski erinev ja kolmandikus liikmesriikides puudub endiselt konkreetselt uimastitarbijatele mõeldud vaktsineerimisprogramm.
Prisons are important settings for interventions targeting infectious diseases related to drug use and for providing healthcare to a population that is otherwise hard to reach (see Chapter 2).
Näiteks Luksemburgis muutus pärast vastavate uuringutulemuste saamist noorte ja uute uimastitarbijate hulgas ohutumate vahendite alane nõustamine tõhusamaks ning paranes süstivate narkomaanide vaba juurdepääs süstimisvahenditele.
Recent research indicates that it is important to provide viral testing to all those who have ever engaged in illicit drug use and showed that the detection of chronic hepatitis C infection on reception in to prison was a cost-effective measure (Sutton et al., 2006).
Taanis pakutakse alates 2006. aastast uimastitarbijatele ja nende partneritele tasuta Aja B-hepatiidi vastast vaktsineerimist ning kohalikud omavalitsused on kohustatud osutama uimastisüstijatele igakülgseid teenuseid nakkushaiguste osas.
In addition to those with infections receiving the necessary treatment and care, drug users in prison could benefit from a range of interventions such as health education and hepatitis B immunisation (135).
Iirimaal alustas 2007. aastal tegevust HCV töörühm, kelle ülesandeks on vastava järelevalve, hariduse ja ravi alase riikliku strateegia väljatöötamine.
Vaccination programmes targeting drug users often face the problem of low compliance resulting in non-completion of vaccination courses.
Uimastitarbijatele suunatud vaktsineerimisprogrammid seisavad tihti silmitsi vähese tulemuslikkusega, mis tuleneb vaktsineerimiskuuride lõpetamata jätmisest.
Given the availability of a safe and effective vaccine, strategies to achieve higher levels of immunisation among those at risk may involve a flexible approach, targeting drug users early in their career and reaching out to those communities with a higher prevalence of drug use.
Arvestades turvalise ja tõhusa vaktsiini olemasolu, võib kõrgema immuniseerimismäära saavutamise strateegiate hulka kuuluda paindlik lähenemine alles alustavatele uimastitarbijatele ja suurema uimastitarbimise levimusega rühmadele.
Repeated offers of vaccination and extra doses for those with decreased immune response may also help to achieve higher immunisation results.
Parematele immuniseerimistulemustele võib kaasa aidata ka korduv vaktsineerimise ja lisaannuste pakkumine neile, kelle immuunreaktsioon on vähenenud.
This may require EU Member States to review and possibly fine-tune their policies in order to decrease the occurrence of chronic HBV infection and its consequences.
Et vähendada kroonilise HBV-nakkuse juhtumeid ja nende tagajärgi, peavad ELi liikmesriigid oma poliitika vajadusel üle vaatama ning seda kohandama.
) See Tables INF-106 and INF-114 in the 2008 statistical bulletin.
) Vt tabeleid INF-106 ja INF-114 2008. a statistikabülletäänis.
Drugrelated deaths and mortality a majority of countries, although services in this area are still being developed.
Uimastitarbimisega seotud nakkushaiguste vastu võitlemise oluliseks keskkonnaks on vanglad, seal on võimalik osutada teenuseid elanikkonna rühmadele, kelleni muudes tingimustes on raske jõuda (vt 2. peatükki).
For example, a transnational lowthreshold prevention network, which will use common service standards and epidemiological monitoring protocols, is currently being established in Estonia, Latvia and Lithuania.
Lisaks sellele, et nakatunutele osutati vajalikku ravi ja hooldust, võisid uimastitarbijad kinnipidamiskohtades kasu saada mitmesugustest muudest sekkumistest, näiteks saada terviseharidust ja lasta end B-hepatiidi vastu immuniseerida (135).
Drug use is one of the major causes of health problems and death among young people in Europe.
Uimastitega seotud surmad ja suremus arstiabi teenuseid kui ka seksuaaltervise parandamise meetmeid, näiteks kondoomide ja lubrikantide jagamist ning teavet turvaseksist.
The considerable mortality resulting from opioid use, in particular, is illustrated by an international study supported by the EMCDDA, which found that in seven European urban areas, 10% to 23% of mortality among 15- to 49-year-olds could be attributed to opioid use (Bargagli et al., 2005).
Enamikus riikides osutatakse madala läve keskuste sihtrühmani minevate meeskondade poolt ka teenuseid nakkushaiguste ennetamiseks, ehkki selle valdkonna teenuseid alles arendatakse.
The EMCDDA’s key indicator ‘Drugrelated deaths and mortality among drug users’ principally monitors deaths directly caused by drug use (drug-induced deaths) and, to a more limited extent, overall mortality among drug users, which also includes deaths associated with various other health and social problems.
Näiteks on Eestis, Lätis ja Leedus loomisel riikidevaheline madala läve ennetusteenuste võrgustik, mis kasutab üldisi teenindusstandardeid ja epidemioloogilise seire protokolle.
The EMCDDA definition of druginduced deaths (136) refers to those deaths that are directly caused (poisonings or overdoses) by the consumption of one or more drugs, where at least one of the substances present is an illicit
Eelkõige opioiditarbimisest tingitud märkimisväärset suremust illustreerib EMCDDA poolt toetatud rahvusvaheline uuring, mille tulemusel selgus, et seitsmes Euroopa linnapiirkonnas võis 10–23 protsenti 15–49aastaste suremusest panna opioidide tarbimise arvele (Bargagli et al., 2005).
Medical services are provided at lowthreshold clinics and by mobile services, or via referral schemes.
Meditsiiniteenuseid osutatakse kas madala läve keskuste, mobiilsete teenuste või ravilesuunamise kaudu.
For example, the Czech lowthreshold network works closely with regional public healthcare services to facilitate access to counselling, testing and treatment for somatic co-morbidity, in particular, viral hepatitis.
Näiteks teeb Tšehhi madala läve asutuste võrgustik tihedat koostööd kohaliku tasandi terviseteenuseid osutavate asutustega, et võimaldada juurdepääsu nõustamis-, kontrolli- ja raviteenustele kaasnevate somaatiliste haiguste, eelkõige viirusliku hepatiidi korral.
In Bulgaria, a mobile surgery in Bourgas, on the Black Sea, provided 750 consultations in 2006.
Bulgaarias osutas Musta mere ääres Burgases paiknev mobiilne arstikabinet 2006. aastal konsultatsioone 750-l korral.
Some Danish municipalities received government funds for healthcare programmes targeted at the most vulnerable drug users.
Mõned Taani kohalikud omavalitsused said kõige tundlikumate uimastitarbijate
In addition, the ‘health room’ project in Copenhagen, which combines healthcare and social counselling measures with a lowthreshold approach, is a three-year pilot scheme established in 2008.
EMCDDA võtmeindikaator „Uimastitega seotud surmad ja suremus uimastitarbijate hulgas” jälgib põhiliselt uimastitarbimisega otseselt seotud surmasid (uimastitest põhjustatud surmasid) ning mõningal määral uimastitarbijate suremust tervikuna, mis hõlmab ka mitme teise tervise- ja sotsiaalprobleemiga seotud surmasid.
See the DUP tables in the 2008 statistical bulletin.
) Vt DUP tabeleid 2008. a statistikabülletäänis.
Drugrelated mortality: a complex concept of reporting between countries mean that any direct comparisons should be made with caution.
Uimastitega seotud suremuse keerukas mõiste
During the period 1990–2005, between 6 500 and 8 500 druginduced deaths were reported each year by EU Member States, adding up to about 130 000 deaths.
Aastatel 1990–2005 teatasid ELi liikmesriigid 6500-st kuni 8500-st uimastitest põhjustatud surmajuhtumist aastas, mis teeb kokku üle 130 000 surmajuhtumi selle aja jooksul.
These figures should be considered as a minimum estimate (138).
Neid näitajaid tuleb pidada miinimumhinnanguks (138).
Both the scientific and the policy debates on drugrelated mortality are hampered by the range of concepts and definitions that have been used in this area.
Nii uimastitega seotud suremuse alaseid teaduslikke kui ka poliitilisi debatte raskendab kõnealuses valdkonnas kasutatavate mõistete ja definitsioonide hulk.
If very broad and inclusive concepts are used, the data may be of little value for understanding the underlying factors associated with drugrelated mortality.
Kui kasutusel on väga laiad ja kõikehõlmavad mõisteid, ei pruugi andmed anda piisavalt teavet uimastitega seotud suremuse taustategurite mõistmiseks.
For example, if all deaths with a positive toxicological examination are grouped together, this will include cases where drugs have played a direct causal role, an indirect role or no role at all.
Näiteks kui kõik positiivse toksikoloogilise analüüsiga surmad pannakse ühte rühma, satuvad sinna juhtumid, kus narkootikumidel on olnud otsene põhjustav roll, kaudne roll või ei ole need üldse olnud surmaga seotud.
Population mortality due to druginduced death varies widely between countries, ranging from three to five to over 70 deaths per million inhabitants aged 15–64 years (on average, 21 deaths per million).
Rahvastiku suremus seoses uimastitest põhjustatud surmadega on riigiti väga erinev, ulatudes 3–5 kuni rohkem kui 70 surmajuhtumini miljoni 15–64aastase elaniku kohta (keskmiselt 21 surmajuhtumit miljonielanikukohta ).
Rates of over 20 deaths per million are found in 16 European countries and over 40 per million in five countries.
16 Euroopa riigis esineb üle 20 surmajuhtumi miljonielanikukohta ning viies riigis üle 40 juhtumi.
Among males aged 15–39 years, the mortality rates are, on average and in most countries, twice as high (averaging 44 deaths per million in Europe).
15–39aastaste meeste hulgas on suremus enamikus riikides ligikaudu kaks korda kõrgem (keskmiselt 44 surmajuhtumit miljonielanikukohta Euroopas).
In 2005–06, druginduced deaths accounted for 3.5% of all deaths among Europeans aged 15–39 years, and for more than 7% in eight countries (139) (Figure 11).
Aastatel 2005–2006 moodustasid uimastitest põhjustatud surmad 3,5% kõigist 15–39aastaste eurooplaste surmajuhtumitest ning kaheksas riigis koguni enam kui 7% (139) (joonis 11).
The first, and best documented, refers to those deaths directly caused by the action of one or more drugs. These deaths are typically called ‘overdoses’, ‘poisonings’ or ‘drug-induced deaths’.
Teine oluline teema on vaadeldavad ained, mis võivad piirduda ebaseaduslike uimastitega, aga nende hulka võib kuuluda ka teisi psühhoaktiivseid aineid ja ravimeid.