natgillin/translations-raw huggingface dataset:
[128] Such an outcome could have been jeopardised by intervention of the Community courts in reviewing the legality by reference to WTO rules of the conduct of the defendant institutions in the present case with a view to awarding compensation for the loss sustained by the applicants.
[128] Euroopa Kohtu sekkumine, mis seisneb kostjateks olevate institutsioonide tegevuse WTO reeglitele vastavuse kontrollimises hagejate kantud kahju hüvitamiseks, võiks aga eeltoodud tulemuse saavutamist ohustada.
[129] The Court notes in this regard that, as the United States of America has expressly stated, the memorandum of understanding of 11 April 2001 does not in itself constitute a mutually agreed solution for the purposes of Article 3(6) of the DSU and that the question of implementation by the Community of the DSB’s recommendations and rulings was still included on 12 July 2001, that is to say after the present action had been brought, on the agenda of the meeting of the DSB.
[129] Selles suhtes peab märkima, nagu seda selgelt rõhutasid Ameerika Ühendriigid, et 11. aprilli 2001. aasta käsituslepe ei kujuta endast iseenesest vastastikuse kokkuleppe teel saavutatud lahendust VLK artikli 3 lõike 6 tähenduses ja et VLO soovituste ja otsuste ühenduse poolse rakendamise küsimus oli 12. juulil 2001, st pärast käesoleva menetluse algatamist, endiselt VLO koosoleku päevakorras.
[130] It follows that the defendant institutions did not intend, by amending the Community regime at issue governing the import of bananas, to implement specific obligations arising from the WTO rules and in the light of which the DSB had found that regime to be incompatible with those rules.’
[130] Sellest johtub, et muutes vaidlusaluste banaanide ühenduse impordikorda ei soovinud kostjateks olevad institutsioonid täita WTO lepingutest tulenevaid erikohustusi, millega vastuolus olevaks VLO nimetatud korra tunnistas.”
The Court also ruled out any application of the exception derived from express reference to specific provisions of the WTO agreements, after having in particular found in paragraph 142 of the FIAMM judgment and paragraph 135 of the Fedon judgment that ‘the preambles to the various regulations amending the banana import regime do not show that the Community legislature referred to specific provisions of the WTO agreements when it purported to bring the regime into conformity with those agreements’.
Olles kohtuotsuse FIAMM punktis 142 ja kohtuotsuse Fedon punktis 135 leidnud, et „banaaniimpordi korda muutvate erinevate määruste preambulitest [ei tulene], et ühenduse seadusandja peaks viitama WTO lepingute konkreetsetele sätetele, kui ta soovib seda korda nende lepingutega kooskõlla viia”, välistas Esimese Astme Kohus ka selle erandi kohaldamise, mis põhineb selgel viitel WTO lepingute konkreetsetele sätetele.
The Court thus concluded, in paragraphs 144 and 145 of the FIAMM judgment and paragraphs 137 and 138 of the Fedon judgment, that, ‘notwithstanding a finding of
Seega leidis Esimese Astme Kohus kohtuotsuse FIAMM punktides 144 ja 145 ning kohtuotsuse Fedon punktides 137 ja 138, et „hoolimata VLO-poolsest vastuolu
After observing in paragraph 146 of the FIAMM judgment and paragraph 139 of the Fedon judgment that ‘the complaints advanced by the applicants based on breach of the principles of the protection of legitimate expectations and of legal certainty, on infringement of the right to property and to pursuit of an economic activity and, finally, on failure to observe the principle of proper administration all rest on the premiss that the conduct of which the defendant institutions are accused is contrary to WTO rules’, the Court deduced, in paragraphs 147 and 140 of those judgments, that, ‘inasmuch as those rules are not among the rules by reference to which the Community courts review the legality of the Community institutions’ conduct, these complaints [would] therefore be rejected’.
Olles kohtuotsuse FIAMM punktis 146 ja kohtuotsuse Fedon punktis 139 toonud välja, et „[h]agejate vastuväited, mis tulenevad õiguspärase ootuse kaitse, õiguskindluse ja proportsionaalsuse põhimõtete rikkumisest ning omandiõiguse ja õiguse tegeleda vabalt majandustegevusega ja lõpuks hea halduse põhimõtte rikkumisest, põhinevad kõik eeldusel, et kostjateks olevate institutsioonide tegevus on vastuolus WTO eeskirjadega”, järeldas Esimese Astme Kohus sellest mainitud kohtuotsuste punktides 147 ja 140, et „[k]una nende eeskirjade suhtes Euroopa Kohus ühenduse institutsioonide tegevuse õiguspärasust ei kontrolli, tuleb need väited järelikult ka tagasi lükata”.
In the light of the foregoing, the Court found, in paragraph 149 of the FIAMM judgment and paragraph 142 of the Fedon judgment, that, ‘since it [had] not been proved that the conduct of which the defendant institutions [were] accused was unlawful, one of the three cumulative conditions of noncontractual liability of the Community for unlawful conduct [was] not met’.
Eelnevat arvesse võttes leidis Esimese Astme Kohus kohtuotsuse FIAMM punktis 149 ja kohtuotsuse Fedon punktis 142, et „[k]una kostjateks olevate institutsioonide tegevuse õigusvastasus ei ole tõendatud, ei ole täidetud üks kolmest kohustuslikust tingimusest ühenduse lepinguvälise vastutuse tekkimiseks tema organite õigusvastase tegevuse eest”.
Consequently, it dismissed the applicants’ first head of claim.
Sellest tulenevalt jättis kohus hagejate nõude esimese osa rahuldamata.
As regards the head of claim founded on a regime providing for noncontractual Community liability even in the absence of unlawful conduct of the institutions, the Court first of all affirmed the existence of such a regime in paragraphs 157 to 160 of the FIAMM judgment and paragraphs 150 to 153 of the Fedon judgment, stating as follows:
Mis puudutab seda nõude osa, mis põhines ühenduse lepinguvälisel vastutusel, mis tekib isegi institutsioonide õigusvastase tegevuse puudumisel, siis kinnitas Esimese Astme Kohus kohtuotsuse FIAMM punktides 157–160 ja kohtuotsuse Fedon punktides 150–153 kõigepealt, et selline vastutus on olemas. Vastava seisukoha sõnastas kohus järgmiselt:
[150] Where, as in the present case, it has not been established that conduct attributed to the Community institutions is unlawful, that does not mean that undertakings which, as a category of economic operators, are required to bear a disproportionate part of the burden resulting from a restriction of access to export markets can in no circumstances obtain compensation by virtue of the Community’s noncontractual liability (see, to this effect, Case 81/86 De Boer Buizen v Council and Commission [1987] ECR 3677, paragraph 17).
[150] Kui – nagu antud asjas – ühenduse institutsioonidele süüks pandava tegevuse õigusvastasus ei ole tõendatud, ei tähenda see, et ettevõtjad, kes peavad oma majandustegevuse iseloomu tõttu kandma ebaproportsionaalseid kohustusi, mis tulenevad eksporditurgudele juurdepääsu piiramisest, ei saaks mingil juhul ühenduse lepinguvälise vastutuse alusel kompensatsiooni nõuda (vt selle kohta 29. septembri 1987. aasta otsus kohtuasjas 81/86: De Boer Buizen vs. nõukogu ja komisjon, EKL 1987, lk 3677, punkt 17).
[151] The second paragraph of Article 288 EC bases the obligation which it imposes on the Community to make good any damage caused by its institutions on the “general principles common to the laws of the Member States” and therefore does not restrict the ambit of those principles solely to the rules governing noncontractual Community liability for unlawful conduct of those institutions.
[151] EÜ artikli 288 teine lõik sätestab aluse kohustusele, mille kohaselt heastab ühendus oma institutsioonide poolt tekitatud kahjud „vastavalt liikmesriikide seaduste ühistele üldprintsiipidele”, piiramata järelikult nende printsiipide ulatust ainult ühenduse lepinguvälise vastutuse regulatsiooniga nimetatud institutsioonide õigusvastase tegevuse eest.
[152] National laws on noncontractual liability allow individuals, albeit to varying degrees, in specific fields and in accordance with differing rules, to obtain compensation in legal proceedings for certain kinds of damage, even in the absence of unlawful action by the perpetrator of the damage.
[152] Lepinguvälist kahju puudutavad siseriiklikud seadused lubavad kindlates valdkondades ja eri viisil, olgugi et erinevas ulatuses, üksikisikutel nõuda kohtu kaudu teatava kahju hüvitamist isegi juhul, kui kahju tekitaja ei ole tegutsenud õigusvastaselt.
[153] When damage is caused by conduct of the Community institution not shown to be unlawful, the Community can incur noncontractual liability if the conditions as to sustaining actual damage, to the causal link between that damage and the conduct of the Community institution and to the unusual and special nature of the damage in question are all met (Case C-237/98 P Dorsch Consult v Council and Commission [[2000] ECR I-4549], paragraph 19).’
[153] Eeldades, et kahju on tekitatud ühenduse institutsioonide tegevusega, mille õigusvastasus ei ole tõendatud, võib ühenduse lepinguvälist vastutust kohaldada siis, kui täidetud on kõik kohustuslikud tingimused: kahju tekkimine, põhjuslik seos kahju tekkimise ja ühenduse institutsioonide tegevuse vahel ning asjaomase kahju ebatavaline ja eriline iseloom ([…] 15. juuni 2000. aasta […]otsus [kohtuasjas C-237/98 P:] Dorsch Consult vs. nõukogu ja komisjon [(EKL 2000, lk I-4549)], punkt 19).”
The Court then concluded that the applicants had sustained actual and certain damage.
Seejärel leidis Esimese Astme Kohus, et hagejatele on tekkinud selline tegelik ja eriline kahju.
It further held that a direct causal link existed between the conduct of the Community institutions with regard to the importing of bananas into the Community and the damage thereby sustained by the applicants.
Kohus leidis muu hulgas ka seda, et kostjateks olevate institutsioonide tegevuse – mis puudutas ühenduse banaaniimpordi korda – ja hagejatele tekkinud kahju vahel oli otsene põhjuslik seos.
Finally, the Court held that the damage incurred by FIAMM and Fedon was not unusual in nature, and therefore rejected their claims in so far as they were founded on the regime providing for liability of the Community in the absence of unlawful conduct of its institutions.
Lõpuks asus Esimese Astme Kohus seisukohale, et FIAMM-ile ja Fedonile tekitatud kahju ei olnud ebatavaline, mistõttu kohus jättis nende nõuded rahuldamata osas, milles need põhinesid ühenduse vastutusel olukorras, kus ühenduse institutsioonid ei ole õigusvastaselt tegutsenud.
In reaching this conclusion, the Court held in particular, in paragraphs 205 and 207 of the FIAMM judgment and paragraphs 194 and 196 of the Fedon judgment:
Sellele järeldusele jõudmiseks leidis Esimese Astme Kohus kohtuotsuse FIAMM punktides 205 ja 207 ning kohtuotsuse Fedon punktides 194 ja 196 eelkõige, et:
[194] … the possibility, which has come about in the present case, of tariff concessions being suspended as provided for by the WTO agreements is among the vicissitudes inherent in the current system of international trade.
[194] Hoolimata sellest peab tõdema, et antud juhul esile kerkinud ja WTO lepingutega ettenähtud võimalus peatada tariifikontsessioonid on üks käesoleva aja rahvusvahelise kaubandussüsteemi juurde kuuluv paratamatus.
Accordingly, the risk of this vicissitude has to be borne by every operator who decides to sell his products on the market of one of the WTO members.
Seda paratamatust peab seega taluma iga ettevõtja, kes otsustab oma toodangut turustada ühe WTO liikme turul.
[196] In addition, it is clear from Article 22(3)(b) and (c) of the DSU, an international instrument which was publicised appropriately so as to ensure that Community operators were aware of it, that the complaining member of the WTO may seek to suspend concessions or other obligations in sectors other than that in which the panel or Appellate Body has found a violation by the member concerned, whether under the same agreement or another WTO agreement.’
[196] Lisaks sellele tuleneb VLK artikli 22 lõike 3 punktidest b ja c – mille puhul on tegemist rahvusvahelise instrumendiga, mille vastava reklaamimisega on tagatud ühenduse ettevõtjate teadlikkus sellest –, et kaebav WTO liige võib taotleda kontsessioonide või teiste kohustuste peatamist kas sama lepingu või mõne teise WTO lepingu alusel muudes sektorites kui see, milles vaekogu või apellatsioonikogu asjaomase liikme rikkumise tuvastas.”
The forms of order sought and the course of the proceedings before the Court of Justice
Poolte nõuded ja menetlus Euroopa Kohtus
FIAMM, in Case C-120/06 P, and Fedon, in Case C-121/06 P, claim respectively that the FIAMM judgment and the Fedon judgment should be set aside.
FIAMM nõuab kohtuasjas C-120/06 P ja Fedon kohtuasjas C-121/06 P vastavalt kohtuotsuse FIAMM ja kohtuotsuse Fedon tühistamist.
They each put forward two pleas in law in support of their appeal.
Kumbki esitab oma apellatsioonkaebuse toetuseks kaks väidet.
By their first plea, they submit that the judgments under appeal lack reasoning and are unfounded so far as concerns one of the main arguments — regarding direct effect of decisions of the DSB — underlying their respective applications for damages by reason of unlawful conduct of the Community.
Esimese väitega väidavad nad, et vaidlustatud kohtuotsustes puuduvad põhjendused ja alus osas, mis puudutab apellantide ühte peamist argumenti, millel põhinevad nende vastavad hagid ja mis käsitleb ühenduse õigusvastasest tegevusest tekkinud vastutust ning tugineb VLO otsuste vahetule õigusmõjule.
By their second plea, FIAMM and Fedon submit that, in concluding that the damage incurred by them was not unusual in nature and accordingly rejecting their claim for compensation founded on a liability regime applicable in the absence of unlawful conduct of the Community institutions, the Court of First Instance gave reasons that were insufficiently explained, illogical and at variance with the relevant settled case-law.
Teise väitega väidavad FIAMM ja Fedon, et Esimese Astme Kohus – asudes seisukohale, et hagejad ei kandnud ebatavalist kahju, ja jättes seetõttu rahuldamata hagejate kahju hüvitamise nõude, mis tugines ühenduse organite õigusvastase tegevuse puudumisel tekkiva vastutuse korrale – esitas arutluskäigu, mis ei ole piisavalt põhjendatud ega loogiline ja mis on vastuolus antud valdkonnas väljakujunenud kohtupraktikaga.
They each further claim that the Court should:
Lisaks sellele palub kumbki apellant Euroopa Kohtul:
— give a substantive ruling confirming their entitlement to compensation arising out of the defendants’ liability for an unlawful act or for a lawful act;
– teha sisuline otsus, tunnustades apellantide õigust kahju hüvitamisele vastustajate ebaseaduslikust või seaduslikust tegevusest tuleneva vastutuse alusel;
— in any event, order the defendants to pay the costs both of the appeal proceedings and of the proceedings at first instance.
– igal juhul mõista nii apellatsioonimenetluses kui ka Esimese Astme Kohtu menetluses kantud kulud välja kostjatelt.
In the alternative, FIAMM and Fedon request the Court to grant them fair compensation on account of the unreasonable duration of the proceedings before the Court of First Instance and to grant such further relief as fairness might require.
Teise võimalusena paluvad FIAMM ja Fedon Euroopa Kohtul määrata neile õiglane hüvitis Esimese Astme Kohtu menetluse ebamõistliku kestuse tõttu ja võtta kõik muud meetmed, mis on õigluse seisukohast vajalikud.
— replace certain of the Court of First Instance’s grounds or partially set aside the judgments under appeal, declaring that noncontractual liability of the Community in the absence of an unlawful act is inapplicable in respect of a failure to take legislative action or, in the alternative, declaring that the factors required for such liability are not present;
– asendada Esimese Astme Kohtu teatavad põhjendused või vaidlusalused kohtuotsused osaliselt tühistada ja tuvastada, et ühenduse lepinguvälist vastutust, mis tekib õigusvastase toimingu puudumisel, ei saa seadusandlusalase tegevusetuse puhul kohaldada, või teise võimalusena leida, et sellise vastutuse tekkimise aluseks olevaid asjaolusid ei esine;
— dismiss the appeals as unfounded;
– jätta apellatsioonkaebused põhjendamatuse tõttu rahuldamata;
— dismiss the appeals, altering, in so far as is necessary, the grounds of the judgments under appeal;
– jätta apellatsioonkaebused rahuldamata, muutes vajadusel vaidlustatud kohtuotsuste põhjendusi;
— in the alternative, dismiss the claims put forward at first instance seeking compensation for damage;
– teise võimalusena jätta rahuldamata esimeses astmes esitatud hüvitise väljamõistmise nõue;
— in the further alternative, refer the cases back to the Court of First Instance in order for the proceedings to be resumed and the damage for which compensation may be awarded to be quantified, in accordance with Article 61 of the Statute of the Court of Justice;
– kolmanda võimalusena saata kohtuasjad vastavalt Euroopa Kohtu põhikirja artiklile 61 tagasi Esimese Astme Kohtule uueks arutamiseks ja kahju suuruse kindlaksmääramiseks;
Both in Case C-120/06 P, in which it lodged a response in its capacity as a party to the proceedings before the Court of First Instance, and in Case C-121/06 P, in which it has the status of intervener before the Court of Justice, the Kingdom of Spain contends that the Court should:
Nii kohtuasjas C-120/06 P, milles ta esitas vastuse apellatsioonkaebusele Esimese Astme Kohtu menetluse poolena, kui ka kohtuasjas C-121/06 P, milles ta on Euroopa Kohtus menetlusse astuja, palub Hispaania Kuningriik Euroopa Kohtul:
— dismiss the appeal in so far as it relates to liability for an unlawful act of the defendant institutions;
– jätta apellatsioonkaebus rahuldamata osas, milles see puudutab vastustajateks olevate institutsioonide õigusvastasest toimingust tulenevat vastutust;
— partially set aside the judgment under appeal and find that liability for a lawful act does not exist in Community law or, in the alternative, dismiss the appeal in so far as it relates to the liability of the defendant institutions for a lawful act or, in the further alternative, dismiss the appellants’ claim for compensation for a lawful act;
– vaidlustatud kohtuotsus osaliselt tühistada ja tuvastada sellise vastutuse puudumine, mis tuleneb õiguspärasest toimingust ühenduse õigussüsteemis, või teise võimalusena jätta apellatsioonkaebus rahuldamata osas, milles see puudutab vastustajateks olevate institutsioonide vastutust õiguspärase toimingu puhul, või kolmanda võimalusena jätta hagejate poolt õiguspärase toimingu tõttu esitatud kahju hüvitamise nõue rahuldamata;
— declare the claim for compensation based on the unreasonable duration of the proceedings before the Court of First Instance to be inadmissible;
– tunnistada Esimese Astme Kohtu menetluse ebamõistliku kestuse alusel esitatud hüvitisnõue vastuvõetamatuks;
After the Council and the Commission had lodged their responses in Cases C-120/06 P and C-121/06 P and the Kingdom of Spain had lodged its response in Case C-120/06 P, FIAMM and Fedon were, upon application by them, granted the right to submit a reply under Article 117(1) of the Rules of Procedure of the Court of Justice.
Pärast seda, kui nõukogu ja komisjon olid esitanud vastused apellatsioonkaebustele kohtuasjades C-120/06 P ja C-121/06 P ning Hispaania Kuningriik oli esitanud oma vastuse apellatsioonkaebusele kohtuasjas C-120/06 P, anti FIAMM-ile ja Fedonile nende endi taotlusel õigus esitada repliik vastavalt Euroopa Kohtu kodukorra artikli 117 lõikele 1.
In Case C-120/06 P, the Court Registry received by fax, within the periods referred to in Article 117(1) and (2) respectively of the Rules of Procedure, FIAMM’s reply and its response to the cross-appeal brought by the Council.
Kohtuasjas C-120/06 P faksis FIAMM oma repliigid ja vastuse nõukogu vastuapellatsioonkaebusele Euroopa Kohtu kantseleisse mainitud kodukorra artikli 177 lõigetes 1 ja 2 sätestatud tähtaegadel.
The originals of those pleadings were not, however lodged at the Court Registry within the period of 10 days referred to in Article 37(6) of the Rules of Procedure.
Nende dokumentide originaalid ei jõudnud siiski Euroopa Kohtu kantseleisse sama kodukorra artikli 37 lõikes 6 ettenähtud kümnepäevase tähtaja jooksul.
Consequently, those pleadings, and the originals thereof belatedly received at the Registry, were excluded from the proceedings and returned to FIAMM.
Seetõttu jäeti nii eelmainitud dokumendid kui ka nende hilinenult kohtukantseleisse esitatud originaalid menetlusest välja ja tagastati FIAMM-ile.
In Case C-121/06 P, Fedon lodged neither a reply nor a response to the Council’s cross-appeal.
Kohtuasjas C-121/06 P ei esitanud Fedon ei repliiki ega vastust nõukogu vastuapellatsioonkaebusele.
Fedon and the Commission lodged observations on the statement in intervention of the Kingdom of Spain.
Fedon ja komisjon esitasid märkused Hispaania Kuningriigi menetlusse astumise avalduse kohta.
The first plea in the main appeals
Peamiste apellatsioonkaebuste esimene väide
By their first plea, FIAMM and Fedon submit that the judgments under appeal lack reasoning and are unfounded as regards one of the main arguments put forward in
Oma esimese väitega väidavad FIAMM ja Fedon, et vaidlustatud kohtuotsustes puuduvad põhjendused ja alus osas, mis puudutab nende kaebuste toetuseks esitatud
They state that, as the Court of First Instance indeed noted in paragraph 100 of the FIAMM judgment and paragraph 93 of the Fedon judgment, during both the written procedure and the hearing they dwelt on the specific legal effects attaching to the DSB’s decision of 25 September 1997 that found against the Community.
Nii nagu Esimese Astme Kohus muu hulgas märkis kohtuotsuse FIAMM punktis 100 ja kohtuotsuse Fedon punktis 93, rõhutasid nad nii kirjalikus menetluses kui ka kohtuistungil, et VLO 25. septembri 1997. aasta otsusel, millega ühendus süüdi mõisteti, on eriline õiguslik mõju.
They thus submitted that the existence of such a decision constitutes, alongside the two types of exception already laid down by Fediol v Commission and Nakajima v Council, a third case where it is appropriate to allow a breach of the WTO agreements by the Community institutions to be pleaded before the Community courts, in particular exclusively for purposes of compensation.
Seega väitsid nad, et selline otsus kujutab endast – kahte liiki erandite kõrval, mida on juba käsitletud eespool viidatud kohtuotsustes Fediol vs. komisjon ja Nakajima vs. nõukogu – kolmandat olukorda, mil peab olema lubatud tugineda ühenduse kohtus WTO lepingu rikkumisele ühenduse institutsioonide poolt, eelkõige üksnes hüvitise nõudmiseks.
The assessments of the Court of First Instance and the mere reference to previous caselaw contained in paragraphs 110 to 112 of the FIAMM judgment and paragraphs 103 to 105 of the Fedon judgment are irrelevant in this regard, since that caselaw rules on a different question, namely whether a substantive rule contained in the WTO agreements can be relied upon for the purpose of reviewing the legality of Community legislation and of declaring, where appropriate, such legislation to be inapplicable.
Esimese Astme Kohtu kaalutlused ja lihtne viide varasemale kohtupraktikale, mis sisalduvad kohtuotsuse FIAMM punktides 110–112 ja kohtuotsuse Fedon punktides 103–105, ei ole antud juhul asjakohased, sest mainitud kohtupraktika käsitleb teistsugust küsimust, täpsemalt seda, kas WTO lepingus sätestatud materiaal-õigusli-kule normile võib tugineda selleks, et kontrollida ühenduse õigusaktide seaduslikkust ja tunnistada vajadusel sellised õigusaktid kohaldamatuks.