natgillin/translations-raw huggingface dataset:
When Aldel refused to pay the sums corresponding to that surcharge, Essent brought an action before the Rechtbank Groningen. Aldel has claimed in those proceedings that Article 9 of the OEPS is incompatible with Community law. 11
Kuna Aldel keeldus nimetatud hinnatõusuga seonduvaid summasid maksmast, esitas Essent Rechtbank Groningen’ile hagi; Aldel väitis sama menetluse raames, et OEPS-i artikkel 9 on vastuolus ühenduse õigusega. 11
In order to resolve the dispute, the national court considered it necessary to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Asjaomane kohus leidis, et kohtuvaidluse lahendamiseks on vajalik esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
In December 1996, availing themselves of the option of concluding individual supply contracts with large industrial customers, which had been accorded to the company designated under Article 32 of the 1989 Law on electricity, namely SEP, one of the EGUs (EPON) and the distribution company Edon 9concluded with Aldel, the defendant in the main proceedings, a ‘contract for the provision of electrical capacity and the supply of electrical energy and load management’.
Kasutades Elektriciteitswet 1989 artiklis 32 sätestatud selleks määratud äri -ühingu õigust sõlmida suurte tööstusklientidega eraldi tarnelepinguid, sõlmisid SEP, üks elektritootjatest (Epon) ja elektri jaotamisega tegelev äriühing Edon 91996. aasta detsembris käesolevas kohtuasjas kostjaks oleva Aldeliga „lepingu elektrivõimsuse käsutusse andmise, elektri ülekandmise ja load management’i kohta”.
That contract stipulated an all-in price for the different services provided, which was exclusive of nonrecoverable costs.
Selles lepingus on erinevatele pakutavatele teenustele kehtestatud üks hind, mis ei hõlma luhtunud kulusid.
From 1 January 2000, electricity was transmitted to Aldel, in its capacity as local net operator, 10 by Essent, the applicant in the main proceedings, which had been formed as a result of splitting up the activities of the distribution company Edon.
Alates 1. jaanuarist 2000 tagab Aldelile elektri ülekandmise Essent kui kohaliku üle -kandevõrgu operaator, 10kes on käesolevas kohtuasjas hageja ning kes moodustati elektri jaotamisega tegeleva äriühingu Edon tegevuse eraldamisel.
Essent is not a party to the supply contract mentioned above.
Essent ei ole eespool nimetatud tarnelepingu pool.
Both Essent and Aldel are established in the Netherlands.
Nii Essent kui ka Aldel on asutatud Madalmaades.
During the period between 1 August and 31 December 2000, Essent transported 717 413 761 kWh of electricity to Aldel’s connection.
Ajavahemikul 1. augustist 2000 kuni 31. detsembrini 2000 kandis Essent Aldelile üle 717 413 761 kilovatt-tundi elektrit.
For the services provided to Aldel during that period, Essent invoiced a total amount inclusive of the surcharge under Article 9 of the OEPS.
Sellel ajavahemikul Aldelile osutatud teenuste eest esitas Essent arve kogusummas, mis hõlmas OEPS-i artiklis 9 nimetatud hinnatõusu.
— is the joint subsidiary of four domestic generating undertakings;
on nelja siseriikliku elektritootja ühine tütarettevõtja,
9 — NEA, Elektrabel Groep BV and Edon Groep BV became successors to SEP, EPON and Edon, respectively, in the contract.
9 – NEA, Elektrabel Groep BV ja Edon Groep BV astusid lepingus vastavalt SEP-i, EPON-i ja Edoni asemele.
11 — In the context of the main proceedings, third-party notices were served on SEP and Saranne BV by Essent, and on the State by Aldel.
11 – Põhikohtuasja raames astusid Essenti toetuseks menetlusse SEP ja Saranne ning Aldeli toetuseks riik.
10 — Within the meaning of Article 1(1)(k) of the 1998 Law on electricity.
10 – Elektriciteitswet 1998 artikli 1 lõike 1 punkti k tähenduses.
— was solely responsible, in the period in question (2000), for the non-market-compatible costs which arose during that year;
– oli kõnealusel ajavahemikul (2000) ainuvastutav luhtunud kulude eest, mis selle aasta jooksul ilmnesid,
The Court asked Essent, Aldel, NEA, the Netherlands Government and the Commission to answer a number of written questions before the hearing.
Euroopa Kohus palus Essentil, Aldelil, NEA-l, Madalmaade valitsusel ja komisjonil vastata mõnele kirjalikule küsimusele enne kohtuistungit.
— so far as the income generated by the price surcharge exceeds the aforementioned amount, is required to forward such surplus to the Minister?
A. Esimene eelotsuse küsimus peab juhul, kui hinnatõusu tulu ületab eespool viidatud summa, kandma seda ületava osa üle ministeeriumile?
(2) Does the rule mentioned in the first question satisfy the requirements of Article 87(1) EC?’
Kas esimeses küsimuses vaadeldud kord vastab EÜ artikli 87 lõike 1 tingimustele?”
By the first question referred, the national court is asking the Court of Justice whether Articles 25 EC and 90 EC preclude the application of a price surcharge, such as that provided for by Article 9 of the OEPS.
Esimese eelotsuse küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus Euroopa Kohtult teada, kas EÜ artiklitega 25 ja 90 on vastuolus sellise hinnatõusu kohaldamine, nagu on ette nähtud OEPS-i artiklis 9.
Essent, Aldel, NEA (formerly SEP), the Netherlands Government and the Commission lodged written observations in accordance with Article 23 of the Statute of the Court of Justice and made oral submissions at the hearing on 10 May 2007.
Esiteks tuleb märkida, et eelotsusetaotlusest ei nähtu selgelt sellise küsimuse tähtsus põhikohtuasja lahendamisel. Euroopa Kohtule esitatud teabest ei tulene nimelt, kas ja mil määral imporditi Aldelile 1. augustist 2000 kuni 31. detsembrini 2000 üle kantud elektrit teistest liikmesriikidest.
As a preliminary point, it must be noted that the relevance of that question for the purpose of resolving the dispute in the main proceedings is not clear from the order for reference.
Essent, Aldel, NEA (varem SEP), Madalmaade valitsus ja komisjon esitasid märkusi Euroopa Kohtu põhikirja artikli 23 tähenduses ja nad kuulati ära 10. mai 2007. aasta kohtuistungil.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-206/06 the questions which it submits to the Court. The Court may review that assessment only where it is quite obvious that the interpretation of Community law sought bears no relation to the actual facts of the main action or its purpose. 13
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK – KOHTUASI C-206/06 kontrollida üksnes siis, kui on ilmselge, et taotletud ühenduse õiguse tõlgendusel puudub igasugune seos põhikohtuasja asjaolude või esemega. 13
It must be pointed out that any finding that the price surcharge at issue is unlawful on the ground of incompatibility with Article 25 EC or 90 EC would relate exclusively to the sums levied on imported electricity.
Tuleb märkida, et vaidlusaluse hinnatõusu võimalik õigusvastaseks tunnistamine põhjusel, et see on vastuolus EÜ artiklitega 25 ja 90, puudutaks üksnes neid summasid, mida maksti imporditud elektrilt.
In other words, a finding of that nature would allow Aldel to challenge the imposition of the charges on that product exclusively, and only in so far as those charges are incompatible with the provisions of the EC Treaty.
Teiste sõnadega võimaldaks selline õigusvastaseks tunnistamine Aldelil vastu vaielda üksnes selliselt tootelt arvestatava tasu maksmisele ja üksnes ulatuses, milles need on vastuolus asutamislepingu sätetega.
Since that is not the case here, I propose that the Court should consider the first question referred, even though the relevance of the Court’s answer will depend on the outcome of further assessments, which it will be for the national court to make.
Kuna käesolevas kohtuasjas see nii ei ole, siis teen Euroopa Kohtule ettepaneku uurida esimest eelotsuse küsimust, ehkki sellele antava vastuse kasulikkus sõltub hilisematest tuvastustest, mida siseriiklik kohus peab läbi viima.
It follows that should the energy transmitted to Aldel’s connection prove to be exclusively of national origin, the Court’s answer to the first question would be irrele -vant to the outcome of Essent’s action in the main proceedings. 12
Sellest tuleneb, et kui tuvastatakse, et Aldelile üle kantud elekter oli üksnes kodumaist päritolu, siis ei oma Euroopa Kohtu vastus esimesele eelotsuse küsimusele mingit tähtsust põhikohtuasjas Essenti poolt Aldeli vastu esitatud nõuete rahuldamise või rahuldamata jätmise osas. 12
(a) A brief account of the caselaw
Hinnang a) Lühike ülevaade kohtupraktikast
However, according to settled caselaw, under the procedure established by Article 234 EC providing for cooperation between national courts and the Court of Justice, it is for the national court to determine both the need for a preliminary ruling in order to enable it to deliver judgment in the proceedings before it and the relevance of
Kuid vastavalt väljakujunenud kohtupraktikale on EÜ artiklis 234 sätestatud siseriiklike kohtute ja Euroopa Kohtu vahelises koostöös siseriiklik kohus pädev hindama, kas nende menetluses olevas kohtuasjas otsuse tegemiseks on vaja eelotsust ja kas Euroopa Kohtule esitatud küsimustel on asjas tähtsust; viimane võib seda hinnangut
Within the system of the Treaty, Ar -ticles 25 EC and 90 EC which prohibit, respectively, customs duties and taxes having equivalent effect and discriminatory internal taxation, complement each other in pursuing the objective of prohibiting any national fiscal measure that is capable of discriminating against products originating in or destined
EÜ artiklid 25 ja 90, mis näevad vastavalt ette tollimaksude ja samaväärse toimega maksude ning diskrimineerivate riigimaksude keelu, järgivad asutamislepingu süsteemis teineteist täiendavalt eesmärki kõrvaldada mis tahes siseriiklik maksumeede, mis võib kaasa tuua teistest liikmesriikidest pärit või sinna suunatud toodete diskrimineerimise,
12 — Under the 1998 Law on electricity, SEP, as the designated company, had a monopoly over the import of electricity for public use, with a voltage above 500 V (see Case C-393/92 Almelo and Others [1994] ECR I-1477).
12 – Elektriciteitswet 1998 kehtivusajal oli SEP kui selleks määratud äriühing monopoli seisundis avalikuks kasutamiseks mõeldud ja 500 V suurema pingega elektri importimisel (vt 27. aprilli 1994. aasta otsus kohtuasjas C-393/92: Almelo, EKL 1994, lk I-1477).
A private user such as Aldel was, therefore, entitled to import electricity for its own use simply on the basis of that law.
Sellisel eraõiguslikul kasutajal nagu Aldel oli seega juba seaduse alusel õigus importida elektrit oma tarbeks.
Furthermore, 1 January 2000 saw the completion of the first stage in liberalising the Netherlands electricity market in implementation of Directive 96/92, with the opening-up of the large-consumer market segment.
Lisaks sellele lõppes 1. jaanuaril 2000 Madalmaade elektrituru direktiivi 96/92 rakendamisest tuleneva liberaliseerimise esimene etapp, mille käigus avati suuri tarbijaid puudutav turuosa.
The question whether, during the period when the contested surcharge applied, that option actually translated into a working possibility for Aldel to import electricity depends both on the contractual relations linking it at the time to the national generating undertakings and on the conduct on the market of the latter and SEP (see, in that respect, Decision 91/50).
Küsimus sellest, kas vaidlusaluse hinnatõusu kohaldamise ajavahemikul oli Aldelil lisaks nimetatud teoreetilisele võimalusele ka tegelikult võimalik elektrit importida, sõltub nii lepingulistest suhetest, mis sidusid teda sel ajal siseriiklike elektritootjatega, kui ka viimaste ja SEP-i käitumisest turul (vt selle kohta eespool 4. joonealuses märkuses viidatud komisjoni otsus 91/50/EMÜ).
13 — See, in particular, Case C-421/97 Tarantik [1999] ECR I-3633, paragraph 33; Case C-390/99 Canal Satélite Digital [2002] ECR I-607, paragraph 19; and Joined Cases C-393/04 and C-41/05 Air Liquide Industries Belgium [2006] ECR I-5293, paragraph 24.
13 – Vt eelkõige 15. juuni 1999. aasta otsus kohtuasjas C-421/97: Tarantik (EKL 1999, lk I-3633, punkt 33); 22. jaanuari 2002. aasta otsus kohtuasjas C-390/99: Canal Satélite Digital (EKL 2002, lk I-607, punkt 19) ja 15. juuni 2006. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-393/04 ja C-41/05: Air Liquide Industries Belgium (EKL 2006, lk I-5293, punkt 24).
ESSENT NETWERK NOORD AND OTHERS for other Member States by impeding their free movement within the Community in normal conditions of competition.
ESSENT NETWERK NOORD JT takistades neil ühenduses vabalt tavapärastes konkurentsitingimustes liikuda.
Although recognising that they are, essentially, complementary provisions, 14the its designation and mode of application, which is imposed unilaterally on domestic or foreign goods by reason of the fact that they cross a frontier, even if it is not imposed for the benefit of the State, is not discriminatory or protective in effect and if the product on which the charge is imposed is not in competition with any domestic product, constitutes a charge having equivalent effect.
Ehkki Euroopa Kohtu praktikas tunnustatakse üldiselt nende artiklite teineteist täiendavat laadi 14, eristatakse kahte asutamislepingus sätestatud keeldu siiski formaalselt – Euroopa Kohus on korduvalt täpsustanud, et EÜ artikleid 25 ja 90 ei saa kohaldada kumulatiivselt; 15seetõttu ei tähenduses iga kas või tühine ühepoolselt kehtestatud rahaline kohustus, hoolimata selle nimetusest ja kohaldamise viisist, mis kehtib nii kodumaiste kui ka välismaiste toodete suhtes asjaolu tõttu, et neid toimetatakse üle piiri, ja seda isegi siis, kui seda ei nõuta sisse riigi huvides, sellel ei ole diskrimineerivat või kaitsvat mõju ja toode, mille suhtes seda kohaldatakse, ei konkureeri kodumaise tootega.
17According to the Court, a charge of that nature, which is imposed specifically upon an imported product to the exclusion of a similar domestic product, has, by altering its price, the same restrictive effect on the movement of products as a customs duty. 18
17Euroopa Kohtu hinnangul selline rahaline kohustus, mida kohaldatakse konkreetselt imporditud toote suhtes ja mitte sarnase kodumaise toote suhtes, muutes selle hinda, avaldab samasugust kaupade liikumist takistavat mõju, nagu tollimaks.
However, pecuniary charges under a general system of internal taxation applying systematically to domestic and imported products according to the same criteria are covered by Article 90 EC. 19
Maksud, mis kuuluvad nii kodumaiste kui ka imporditud toodete suhtes kohaldatavate riigimaksude üldisesse korda, kuuluvad samade kriteeriumide kohaselt hoopis EÜ artikli 90 kohaldamisalasse. 19
According to the caselaw, the distinction between taxes having equivalent effect and internal taxes lies in the fact that the former affect only imported or exported products, but not similar or competing national products, whereas the latter affect both categories.
Kohtupraktikas eristatakse samaväärse toimega makse ja riigimakse selle alusel, et esimesi kohaldatakse vaid imporditavate või eksporditavate toodete ja mitte sarnaste või konkureerivate kodumaiste toodete suhtes, samas kui viimaseid kohaldatakse mõlemate suhtes.
According to the definition established by the Court’s caselaw, any pecuniary charge, however small and whatever
Euroopa Kohtu praktikas kasutatava määratluse kohaselt kujutab endast samaväärse toimega maksu EÜ artikli 25
Nevertheless, the Court has stated that, for the purposes of categorising and providing a legal assessment of charges which are imposed on domestic and imported products according to the same criteria, it may be necessary to take into account the purpose to which the revenue from the charge is put, because it is specifically in the light of that purpose that charges, which are, formally speaking, neutral in terms of their
Euroopa Kohus on siiski täpsustanud, et nii kodumaiste kui ka imporditud toodete suhtes kohaldatavate maksude määratlemisel ja neile õigusliku hinnangu andmisel võib osutuda vajalikuks arvesse võtta seda, kuidas maksutulu kasutatakse, sest just nimelt selle kasutuse tõttu võivad nii struktuuri kui ka kohaldamise viisi poolest formaalselt neutraalsed maksud avaldada neile kahte liiki
14 — See, to that effect, Case 15/81 Schul [1982] ECR 1409, paragraph 26; see also Joined Cases 2/62 and 3/62 Commission v Luxembourg and Belgium [1962] ECR 425, and p. 431 in particular.
14 – Vt selle kohta 5. mai 1982. aasta otsus kohtuasjas 15/81: Schul Douane Expéditeur (EKL 1982, lk 1409, punkt 26); vt ka 14. detsembri 1962. aasta otsus liidetud kohtuasjades 2/62 ja 3/62: komisjon vs. Luksemburg ja Belgia (EKL 1962, lk 813, eelkõige lk 827).
15 — See, to that effect, Case 10/65 Deutschmann [1965] ECR 469 and Case 57/65 Lütticke [1966] ECR 205, which have been followed by many other decisions.
15 – Vt selle kohta juba 8. juuli 1965. aasta otsus kohtuasjas 10/65: Deutschmann (EKL 1965, lk 601) ja 16. juuni 1966. aasta otsus kohtuasjas 57/65: Lütticke (EKL 1966, lk 293), millele järgnesid arvukad muud otsused.
17 — See, inter alia, Case 24/68 Commission v Italy [1969] ECR 193, paragraph 9; Case 158/82 Commission v Denmark [1983] ECR 3573, paragraph 18; and Case C-347/95 UCAL [1997] ECR I-4911, paragraph 18.
17 – Vt mh 1. juuli 1969. aasta otsus kohtuasjas 24/68: komisjon vs. Itaalia (EKL 1969, lk 193, punkt 9); 9. novembri 1983. aasta otsus kohtuasjas 158/82: komisjon vs. Taani (EKL 1983, lk 3573, punkt 18) ja 17. septembri 1997. aasta otsus kohtuasjas C-347/95: UCAL (EKL 1997, lk I-4911, punkt 18).
18 — See Commission v Luxembourg and Belgium, cited in footnote 14, p. 828; Case 94/74 IGAV [1975] ECR 699, paragraph 10; and Case 77/76 Cucchi [1977] ECR 987, paragraph 13.
18 – Vt eespool 14. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus komisjon vs. Luksemburg ja Belgia, lk 828; 18. juuni 1975. aasta otsus kohtuasjas 94/74: IGAV (EKL 1975, lk 699, punkt 10) ja 25. mai 1977. aasta otsus kohtuasjas 77/76: Cucchi (EKL 1977, lk 987, punkt 13).
16 — In practically all of the cases in which the Court has been required to interpret those articles in relation to a specific national fiscal rule, or to assess the legality of such a rule on the basis of those articles, the Court has considered it necessary to decide whether the rule in question falls within the scope of the one article or the other.
16 – Praktiliselt kõigil juhtudel, mil Euroopa Kohtul paluti tõlgendada nimetatud artikleid seoses teatud siseriikliku maksumeetmega või hinnata maksumeetme õiguspärasust nende artiklite sätete alusel, pidas ta vajalikuks otsustada maksu kuulumise üle ühe või teise artikli kohaldamisalasse.
The Court adopted a less dichotomous approach in Case C-228/98 Dounias [2000] ECR I-577, paragraph 50.
Sellisest rangest eristamisest kõrvalekalduvat lähenemisviisi järgis Euroopa Kohus 3. veebruari 2000. aasta otsuses kohtuasjas C-228/98: Dounias (EKL 2000, lk I-577, punkt 50).
19 — See, inter alia, UCAL, cited in footnote 17, paragraph 19.
19 – Vt mh eespool 17. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus UCAL, punkt 19.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-206/06 and it will, therefore, have to be reduced proportionately.
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK – KOHTUASI C-206/06 toodet, kui kodumaist toodet, ja seda tuleb seega proportsionaalselt vähendada.
21 structure and method of collection, may have a different real economic impact on the two categories of product.
22Sel eesmärgil peab ta esiteks kontrollima, kas maksustatav toode ja toode, mille suhtes kohaldatakse soodustust, on samased. 23
Thus, if the revenue from a charge levied on both imported and domestic products is intended to finance activities for the special advantage of the taxed domestic product, the fiscal burden on the domestic product is, to a greater or lesser extent, neutralised by the advantages which the charge is used to finance, whilst the charge on the imported product constitutes a net burden. 20
Kui nii imporditud kui ka kodumaiste toodete suhtes kohaldatavast maksust tulenev maksutulu on suunatud sellise tegevuse rahastamiseks, millest saavad erilist kasu viimased, siis neutraliseerib saadud soodustus väiksemal või suuremal määral kodumaiselt tootelt arvestatavad rahalised kohustused, samas kui imporditud toote puhul kujutavad rahalised kohustused endast netomaksu. 20
23 It will also have to check, during a reference period, on the financial equivalence of the total amounts levied on domestic products in connection with the charge and the advantages afforded exclusively to those products. In that connection, the Court has stated that any other parameter, such as the nature, scope or indispensable character of those advantages, would not provide a sufficiently ob -jective basis on which to determine whether a domestic fiscal measure is compatible with the provisions of the Treaty. 24
Selles osas on Euroopa Kohus täpsustanud, et niisugusel tuvastamisel ei arvestata peale rahalise võrdväärsuse parameetri muude parameetritega – näiteks soodustuse laadi, tähtsuse või vajalikkusega –; muid parameetreid ei käsitata piisavalt objektiivsena hindamaks siseriikliku maksumeetme kooskõla asutamislepingu sätetega. 24
Therefore, in determining whether a parafiscal charge is compatible with Ar -ticles 25 EC and 90 EC, it is necessary, according to now settled caselaw, to assess the extent to which the charges levied on the domestic product are offset by the advantages which the revenue from the charge is used to finance.
Seetõttu, kui uuritakse maksutaolise lõivu kokkusobivust EÜ artiklitega 25 ja 90, siis tuleb väljakujunenud kohtupraktika kohaselt hinnata seda, mil määral neutraliseerivad kodumaiselt tootelt arvestatavad rahalised kohustused maksutulu abil rahastatavaid soodustusi.
Having completed this brief summary of the caselaw, I consider it useful to point out, as have a number of Advocates General before me, that since the caselaw which I have just cited requires the national courts to make assessments of an economic nature that are frequently complex and uncertain,
Selle kohtupraktika lühida käsitluse lõpus pean vajalikuks märkida, nagu on mitu kohtujuristi teinud enne mind, et äsja kirjeldatud kohtupraktika tõstatab vaieldamatult raskusi kohaldamisel, sest siseriiklik kohus peab andma tihtipeale keerukaid ja
If the burden is fully offset, the charge in question constitutes a tax having equivalent effect, since it actually affects the imported product alone and will have, therefore, to be deemed to be entirely unlawful; but if the burden is offset in part only, the charge must be categorised as a discriminatory internal tax, since its impact is greater on the imported than on the domestic product,
Kui need neutraliseerivad rahalised kohustused täielikult, siis kujutab maks endast samaväärse toimega maksu, kuna seda kohaldatakse tegelikult ainult imporditud toote suhtes ja see tuleb tunnistada täies ulatuses õigusvastaseks; kui rahalised kohustused ja soodustused neutraliseerivad teineteist vaid osaliselt, siis tuleb maksu käsitada diskrimineeriva riigimaksuna, kui see mõjutab olulisemal määral imporditud
21 — See Case C-17/91 Lornoy and Others [1992] ECR I-6523, paragraph 21; Case C-72/92 Sharbatke [1993] ECR I-5509, paragraph 10; Compagnie commerciale de l’Ouest and Others, cited in footnote 20, paragraph 27; and UCAL, cited in footnote 17, paragraph 22.
21 – Vt 16. septembri 1992. aasta otsus kohtuasjas C-17/91: Lornoy jt (EKL 1992, lk I-6523, punkt 21) 27. oktoobri 1993. aasta otsus kohtuasjas C-72/92: Scharbatke (EKL 1993, lk I-5509, punkt 10); eespool 20. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Compagnie commerciale de l’Ouest jt, punkt 27, ja eespool 17. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus UCAL, punkt 22.
22 — See, inter alia, Compagnie commerciale de l’Ouest and Others, cited in footnote 20, paragraph 28, and Lornoy and Others, cited in footnote 21, paragraph 22.
22 – Vt mh eespool 20. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Compagnie commerciale de l’Ouest jt, punkt 28, ja eespool 21. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Lornoy jt, punkt 22.
23 — See Case 105/76 Interzuccheri [1977] ECR 1029, paragraph 12, and Cucchi, cited in footnote 18, paragraph 19.
23 – Vt 25. mai 1977. aasta otsus kohtuasjas 105/76: Interzuc -cheri (EKL 1977, lk 1029, punkt 12) ja eespool 18. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Cucchi, punkt 19.