natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Appeals Commi4 ee upheld Europol’s decision.
Apellatsioonikomisjon kinnitas Europoli otsust.
Regulation (EC) No 45/2001 of the European Parliament and of the Council of 18 December 2000 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data by the Community institutions and bodies and on the free movement of such data, OJ 2001 L 8, p. 1.
Europoli direktor teatas ombudsmanile, et ombudsmani kiri, milles paluti Europoli arvamust kaebuse kohta, on edastatud Europoli ühisele järelevalveasutusele (JSB).
Since the Appeals Commi4 ee was to be regarded as an independent commi4 ee providing individuals with a legal remedy against Europol’s decisions, the JSB assumed that this exception applied in the present case.
Et apellatsioonikomisjoni tuleb vaadelda kui sõltumatut komisjoni, kes pakub üksikisikutele õiguskaitsevahendit Europoli otsuste suhtes, siis JSB eeldas, et nimetatud erand on käesoleval juhul kehtiv.
As regards the alleged failure to have carefully dealt with the complainant’s appeal, the JSB stated that two decisions in two di� erent cases had been adopted by the Appeals Commi4 ee and that the first page of the French translation of the decision on the complainant’s appeal had inadvertently been replaced by the first page of the French translation of the other decision.
Mis puudutab väidetavat kaebuse esitaja apellatsioonkaebuse hooletut käsitlemist, siis JSB kirjeldas, et apellatsioonikomisjon võ is vastu kaks otsust kahes eri asjas ning et esimene lehekülg kaebuse esitaja apellatsioonkaebuse prantsuskeelsest tõlkest oli eksitavalt vahetusse läinud teise otsuse prantsuskeelse tõlke esimese leheküljega.
The JSB emphasised that such mistakes should not occur and added that it would send its apologies to the complainant for this error.
JSB rõhutas, et selliseid eksitusi ei tohiks esineda, ning lisas, et saadab kaebuse esitajale vabanduse juhtunud vea pärast.
In his decision, the Ombudsman pointed out that the relevant exception set out in Article 195(1) was only applicable where a case had been dealt with by or was pending before a court and that this interpretation was confirmed by Article 1(3) of his Statute.
Ombudsman juhtis oma otsuses tähelepanu asjaolule, et artikli 195 lõikes 1 sätestatud asjassepuutuv erand kehtib üksnes juhul, kui asjaga on tegelenud või tegeleb kohus, ning seda tõlgendust kinnitas ombudsmani põhikirja artikli 1 lõikes 3 sätestatu.
The Ombudsman noted that he was not convinced that the Appeals Commi4 ee should be regarded as a judicial body for the purposes of Article 195 of the EC Treaty and that the fact that it had examined a given case should therefore prevent him from carrying out an inquiry.
Ombudsman märkis, et ta ei ole veendunud, et apellatsioonikomisjoni tuleks vaadelda õigustmõistva organina EÜ asutamislepingu artikli 195 tähenduses, ning asjaolu, et apellatsioonikomisjon oli vaidlusaluse juhtumi läbi vaadanud, ei tohiks takistada ombudsmani uurimise läbiviimist.
He considered, however, that it was not necessary for him to take a definitive position on this issue in the present case.
Ta leidis siiski, et kõnealuse juhtumi puhul ei ole tal vaja võ a kindlat seisukohta.
The Ombudsman noted in this context that the complainant had not provided any concrete information that would support her allegation that Europol’s decision had been wrong and abusive.
Ombudsman märkis, et selles kontekstis ei ole kaebuse esitaja esitanud konkreetset teavet Europoli otsuse väidetava ebaõigsuse ja kuritarvitava sisu kohta.
Nor had a careful examination of the decision of the Appeals Commi4 ee yielded any information that would call into doubt Europol’s decision.
Samuti ei andnud apellatsioonikomisjoni otsuse hoolikas kontroll teavet, mis võiks seada kahtluse alla Europoli otsuse.
In view of these circumstances, the Ombudsman considered that there appeared to be no grounds to pursue his inquiry into the complainant’s first allegation.
Sellistel asjaoludel leidis ombudsman, et puudub alus kaebuse esitaja esimese väite uurimise jätkamiseks.
As regards the alleged failure to have carefully dealt with the complainant’s appeal, the Ombudsman noted that the JSB had apologised to the complainant for the mistake that had occurred.
Kaebuse esitaja apellatsioonkaebuse väidetavalt hooletu käsitlemise kohta märkis ombudsman, et JSB palus kaebuse esitajalt vabandust juhtunud eksituse pärast.
The Ombudsman therefore took the view that there were no grounds to pursue his inquiry into this aspect of the case either.
Seetõ u asus ombudsman seisukohale, et puudub alus jätkata uurimist ka juhtumi selles osas.
The European Aviation Safety Agency
Euroopa Lennundusohutusamet
Alleged lack of a legal basis for decision on airworthiness certification of aircra
Õhusõiduki lennukõlblikkuse sertifitseerimise otsuse väidetav õigusliku aluse puudumine
Summary of decision on complaint 1103/2006/BU (Confidential) against the European Aviation Safety Agency (EASA)
Euroopa Lennundusohutusameti (EASA) kohta esitatud kaebuse 1103/2006/BU (konfidentsiaalne) asjus langetatud otsuse kokkuvõte
The complainant complained to the Ombudsman about the implementation by EASA of Article
• tootel, mis ei ole Ühinenud Lennuametite menetluste raames sertifitseeritud, kuid millele on mõni liikmesriik andnud tüübisertifikaadi (TC) enne 28. septembrit 2003, loetakse olevat määruse 1702/2003 kohaselt väljaantud tüübisertifikaat (EASA-TC), välja arvatud juhul, kui
33 laying down implementing rules for inter alia the airworthiness
EASA otsustab, et selline tüübisertifitseerimise alus ei taga piisavat ohutustaset.
Commission Regulation (EC) No 1702/2003 of 24 September 2003 laying down implementing rules for the airworthiness and environmental certification of aircra and related products, parts and appliances, as well as for the certification of design and production organisations, OJ 2003 L 243, p. 6.
Komisjoni 24. septembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1702/2003, millega nähakse e e õhusõidukite ja nendega seotud toodete, osade ja seadmete lennukõlblikkuse ja keskkonnaohutuse sertifitseerimise ning projekteerimis- ja tootjaorganisatsioonide sertifitseerimise rakenduseeskirjad, ELT 2003 L 243, lk 6.
!EASA determines that the type-certification basis of such a product does not provide for a su cient level of safety.
Kaebuse esitaja vaidlustas selles kontekstis EASA otsuse nr 2004/01/CF
In this context, the complainant challenged EASA’s Decision No 2004/01/CF34, by which it implemented the above Article 2(3)(a)(i) of Regulation 1702/2003.
, millega EASA rakendas määruse 1702/2003 eespool nimetatud artikli 2 lõike 3 punkti a alapunkti i.
In its Decision, EASA determined that the type-certification basis of the products listed in the annex to the same Decision may not provide for a su cient level of safety, since:
EASA väitis oma otsuses, et sama otsuse lisas esitatud toodete tüübisertifitseerimise alus ei pruugi tagada piisavat ohutustaset järgmistel põhjustel:
!products designed in a Member State can only be deemed to have an EASA-TC if the type-certification basis provides for a su cient level of safety,
• liikmesriigis toodetud tootel loetakse üksnes siis olevat EASA-TC, kui tüübisertifitseerimise alus tagab piisava ohutustaseme,
!airworthiness codes used in some Member States are not su ciently known to EASA to ensure that they provide for a su cient level of safety, and
• mõnes liikmesriigis kehtivad lennukõlblikkuse tingimused ei ole EASA-le piisavalt teada, et saaks olla kindel, et need tagavad piisava ohutustaseme,
!su cient details of the type-certification basis used in the certification of products by some Member States are not currently available to EASA.
• mõnes liikmesriigis toodete sertifitseerimiseks kasutatavate tüübisertifitseerimise aluste kohta puudub EASA-l praegu piisavalt üksikasjalik teave.
The complainant pointed out that EASA’s approach taken in Decision 2004/01/CF implies that a product will not be deemed to have an EASA-TC unless EASA determines that its type-certification basis does provide for a su cient level of safety, and thus contradicts the principle of automatic recognition provided for in Article 2(3)(a)(i) of Regulation 1702/2003.
Kaebuse esitaja juhtis tähelepanu asjaolule, et EASA otsuses 2004/01/CF väljendatud seisukoht vihjab sellele, et tootel ei loeta olevat EASA-TC, välja arvatud juhul, kui EASA otsustab, et selle toote tüübisertifitseerimise alus tõepoolest tagab piisavalt lennuohutust, ning on seetõ u vastuolus määruse 1702/2003 artikli 2 lõike 3 punkti a alapunktis i sätestatud automaatse tunnustamise põhimõ ega.
He also argued that the fact that EASA was not able to acquaint itself with certain airworthiness codes was not a valid reason for concluding that the national type-certification basis of the products listed in the annex to Decision 2004/01/CF may not provide for a su cient level of safety.
Kaebuse esitaja väitel ei saa olla asjaolu, et EASA ei ole suutnud ennast kurssi viia teatud lennukõlblikkuse tingimustega, piisav põhjendus järeldusele, et otsuse 2004/01/CF lisas loetletud toodete riiklikud tüübisertifitseerimise alused ei taga piisavat ohutustaset.
Therefore, the complainant alleged that EASA was not entitled to base its Decision 2004/01/CF on Article 2(3)(a)(i) of Regulation 1702/2003.
Seetõ u väitis kaebuse esitaja, et EASA ei ole õigustatud rajama oma otsust 2004/01/CF määruse 1702/2003 artikli 2 lõike 3 punkti a alapunktile i.
He also alleged that EASA, in breach of Article 2(3)(a)(i) of the same Regulation, failed to determine the EASA-TCs for certain aircra types.
Ta väitis veel, et EASA, rikkudes nimetatud määruse artikli 2 lõike 3 punkti a alapunkti i, on jätnud otsustamata teatud õhusõidukitüüpide EASA-TC-d (tüübisertifikaadid). kaadid).
A er having carefully analysed the relevant legal provisions and the arguments of the complainant and EASA, the Ombudsman was not convinced that EASA’s Decision 2004/01/CF (i) had a su cient legal basis in Regulation 1702/2003, and (ii) contained an accurate and su cient statement of the grounds on which it was based.
Pärast asjaomaste õigusnormide ning kaebuse esitaja ja EASA väidete hoolikat analüüsimist leidis ombudsman, et ta ei ole veendunud, et i) määrusest 1702/2003 tuleneb piisav õiguslik alus EASA otsusele 2004/01/CF ning ii) et otsus sisaldab oma aluste täpset ja piisavat põhjendust.
Therefore, the Ombudsman made a proposal for a friendly solution to EASA, in which he suggested that EASA could consider amending its Decision 2004/01/CF so that it would comply with Regulation 1702/2003 and principles of good administration.
Seetõ u tegi ombudsman EASA-le sõbraliku lahendi e epaneku, et EASA kaaluks oma otsuse 2004/01/CF muutmist selliselt, et otsus oleks kooskõlas määrusega 1702/2003 ning hea haldustava põhimõtetega.
In its reply to the friendly solution proposal, EASA stated that it had been able to determine the approved design for all aircrasubject to Decision 2004/01/CF that fall within the scope of its responsibilities, including the aircra types referred to by the complainant, for which an EASA-TC would be issued.
EASA avaldas vastuses sõbraliku lahendi e epanekule, et ta oli suutnud kindlaks määrata kõik otsusega 2004/01/CF hõlmatud EASA vastutusalasse kuuluvad õhusõidukite kinnitatud projektid, millele antakse välja EASA-TC, sealhulgas õhusõidukitüübid, millele on osutanud kaebuse esitaja.
EASA concluded that, as a consequence, Decision 2004/01/CF had been repealed by a new Decision35.
EASA järeldas, et selle tagajärjel muudeti uue otsusega35kehtetuks otsus 2004/01/CF.
The Ombudsman welcomed EASA’s rapid and positive response to his proposal for a friendly solution to the complaint.
Ombudsman tervitas EASA kiiret ja positiivset vastust sõbraliku lahendi e epanekule, mille ta oli kaebuse kohta koostanud.
In particular, the Ombudsman, as well as the complainant, welcomed the fact that EASA repealed, in its entirety, the contested Decision 2004/01/CF.
Nii ombudsman kui ka kaebuse esitaja tervitasid iseäranis asjaolu, et EASA tunnistas tervikuna kehtetuks vaidlustatud otsuse 2004/01/CF.
Decision No 2004/01/CF of the Executive Director of EASA of 28 April 2004 on the implementation of Article 2(3)(a) of Regulation 1702/2003.
EASA tegevdirektori 28. aprilli 2004. aasta otsus nr 2004/01/CF määruse nr 1702/2003 artikli 2 lõike 3 punkti a rakendamise kohta.
Decision No 2007/002/C of the Executive Director of EASA of 23 March 2007 repealing Decision 2004/01/CF of the Executive Director of EASA of 28 April 2004 on the implementation of Article 2(3)(a) of Commission Regulation (EC) No 1702/2003.
EASA tegevdirektori 23. märtsi 2007. aasta otsus nr 2007/002/C, millega tunnistatakse kehtetuks EASA tegevdirektori 28. aprilli 2004. aasta otsus nr 2004/01/CF määruse nr 1702/2003 artikli 2 lõike 3 punkti a rakendamise kohta.
CASES CLOSED AFTER ASPECIAL REPORT
PÄRAST ERIARUANNET LÕPETATUD JUHTUMID
Failure to take action on complaint concerning Working Time Directive
Tegevusetus tööaja direktiivi puudutava kaebuse osas
Summary of decision on complaint 3453/2005/GG against the European Commission
Euroopa Komisjoni vastu esitatud kaebuse 3453/2005/GG kohta langetatud otsuse kokkuvõte
In 2001, a German doctor complained to the European Commission about Germany’s alleged failure to comply with EU legislation on working time, in particular as regards the time spent on call by doctors in hospitals.
2001. aastal esitas üks Saksa arst Euroopa Komisjonile kaebuse, mille kohaselt Saksamaa väidetavalt rikub tööaega käsitlevaid ELi õigusakte, eriti mis puudutab arstide valveaegu haiglates.
The relevant rules were laid down in Directive 93/104/EC, and remained in force until the la4 er was replaced by Directive 2003/88.
Vastavad eeskirjad kehtestati direktiivis 93/104/EÜ, mis kehtis kuni selle asendamiseni direktiiviga 2003/88.
In two judgments rendered in 2000 and 2003, the European Court of Justice held that time spent on call is to be considered as working time within the meaning of these rules.
Euroopa Kohus sedastas kahes otsuses 2000. ja 2003. aastal, et valveaega loetakse nende eeskirjade tähenduses tööajaks.
In a complaint lodged with the Ombudsman in December 2003 (complaint 2333/2003/GG), the complainant alleged that the Commission had failed to deal with his infringement complaint against Germany within an appropriate period of time.
2003. aasta detsembris ombudsmanile esitatud kaebuses (kaebus 2333/2003/GG) väitis kaebuse esitaja, et komisjon ei ole tema poolt Saksamaa kohta esitatud rikkumiskaebust mõistliku aja jooksul läbi vaadanud.
Having examined the case, the Ombudsman considered that the complainant’s allegation was well-founded.
Ombudsman leidis juhtumi uurimise järel, et kaebuse esitaja väide on põhjendatud.
He noted, however, that Germany had recently introduced new legislation in this field which the Commission still needed to examine and that the Commission appeared to accept that the decisions of the Court of Justice had clarified the relevant legal issues.
Ta märkis siiski, et Saksamaa on hiljuti kehtestanud kõnealust küsimust käsitlevad uued õigusaktid, millega komisjon peab veel tutvuma, ning et komisjon on nähtavasti nõus, et Euroopa Kohtu otsused on selgitanud asjaomast õigustemaatikat.
On the assumption that the Commission would not incur further delays in dealing with the complainant’s infringement complaint, the Ombudsman thus closed his inquiry.
Eeldades, et komisjon ei viivita enam rikkumiskaebuse käsitlemisega, lõpetas ombudsman juhtumi uurimise.
In November 2005, the complainant turned to the Ombudsman again.
2005. aasta novembris pöördus kaebuse esitaja taas ombudsmani poole.
In his new complaint (3453/2005/GG), the complainant in essence repeated the allegation that he had already submi4 ed in his earlier complaint, according to which the Commission had failed to deal with his infringement complaint within an appropriate period of time.
Oma uues kaebuses (3453/2005/GG) ta sisuliselt kordas oma eelmises kaebuses toodud väiteid, mille kohaselt komisjon ei ole tema rikkumiskaebust mõistliku aja jooksul läbi vaadanud.
The Ombudsman decided to open a new inquiry.
Ombudsman otsustas algatada uue uurimise.
In its opinion, the Commission noted that in September 2004 it had submi4 ed to the Community legislator a proposal for an amendment of Directive 2003/88.
Komisjon märkis oma arvamuses, et ta oli 2004. aasta septembris esitanud ühenduse seadusandjale direktiivi 2003/88 paranduse epaneku.
The Commission pointed out that it would examine the complainant’s infringement complaint in the light of this proposal and of its ongoing discussions with the other Community institutions.
Komisjon juhtis tähelepanu asjaolule, et ta sooviks rikkumiskaebust läbi vaadata nimetatud e epaneku ning teiste ühenduse institutsioonidega käimasolevate arutelude taustal.
The Ombudsman took the view that submi4 ing a proposal for amending a directive did not allow the Commission to disregard its duty to ensure that the existing directive was respected by Member States.
Ombudsman asus seisukohale, et direktiivi paranduse epaneku esitamine ei vabasta komisjoni kohustusest tagada kehtiva direktiivi järgimine liikmesriikide poolt.
He further considered that the Commission’s undoubted discretion in ma4 ers relating to alleged infringements of Community law by Member States did not entitle it to postpone indefinitely reaching a conclusion on a complaint on the grounds that the applicable law may be amended at some time in the future.
Ta lisas, et komisjoni piiramatu kaalutlusõigus asjades, mis puudutavad väidetavaid liikmesriikide poolseid ühenduse õiguse rikkumisi, ei anna komisjonile õigust lükata rikkumiskaebuste läbivaatamist määramatuks ajaks edasi põhjusel, et kohaldatav õigus võib teatud ajal tulevikus muutuda.
On 12 September 2006, the Ombudsman therefore addressed a dra recommendation urging the Commission to deal with the complainant’s infringement complaint as rapidly and as diligently as possible.
Seetõ u pöördus ombudsman 12. septembril 2006 komisjoni poole soovituse projektiga, soovitades komisjonil tegeleda kaebuse esitaja esitatud rikkumiskaebusega nii kiiresti ja hoolsalt kui võimalik.
OWN-INITIATIVEINQUIRIES BY THE OMBUDSMAN
OMBUDSMANI OMAALGATUSLIKUD UURIMISED
Integration of people with disabilities by the European Commission
Euroopa Komisjoni tegevus puuetega inimeste integreerimisel
Summary of decision following owninitiative inquiry OI/3/2003/JMA
Omaalgatusliku uurimise OI/3/2003/JMA kohta langetatud otsuse kokkuvõte
People with disabilities face a wide range of obstacles which prevent them from achieving equal opportunities, independence and full economic and social integration.
Puuetega inimesed seisavad võrdsete võimaluste, iseseisvuse ning täieliku majandusliku ja sotsiaalse integratsiooni saavutamisel silmitsi mitmesuguste takistustega.
Even though the Union had responded to this challenge by adopting a number of legal and political initiatives to remove those obstacles, the Ombudsman considered that the seriousness of the situation encountered by people with disabilities demanded that the proclaimed commitments be put into practice by means of e � ective actions.
Kuigi Euroopa Liit on võtnud selles osas vastu mitmeid õiguslikke ja poliitilisi algatusi, leidis ombudsman siiski, et arvestades puuetega inimeste olukorra tõsidust, tuleb kohustused tõhusate meetmete võtmisega ellu rakendada.
Because of the Commission’s central role within the institutional framework of the Union and its specific commitments towards disabled people, the Ombudsman considered it useful to review the actions undertaken by this institution in this area, and to assess whether or not they were consistent with its legal obligations and stated commitments.
Et komisjonil on keskne roll Euroopa Liidu institutsionaalses võrgustikus ning erikohustused puuetega inimeste ees, leidis ombudsman, et on otstarbekas üle vaadata komisjoni poolt käsitletavas valdkonnas võetud meetmed ning anda hinnang sellele, kas institutsiooni tegevus vastab tema juriidilistele kohustustele ja võetud kohustustele.
The Ombudsman therefore decided to open an owninitiative inquiry into the subject of the integration of persons with disabilities by the Commission, in order to ensure that these citizens were not discriminated against in their relations with the institution.
Seetõ u otsustas ombudsman alustada omaalgatuslikku uurimist komisjoni tegevuse üle puuetega inimeste integreerimisel, soovides tagada, et puuetega kodanikke nende suhetes institutsiooniga ei diskrimineeritaks.
He requested the Commission to report on (i) the actions it had taken or intended to take to ensure that persons with disabilities were not discriminated against in their relations with the institution as well as (ii) the timetable for their adoption.
Ombudsman palus komisjonil anda aru a) meetmete kohta, mida ta on võtnud või kavatseb võ a tagamaks, et puuetega inimesi nende suhetes institutsiooniga ei diskrimineeritaks; ning b) nende meetmete vastuvõtmise ajakava kohta.
The Ombudsman’s inquiry was carried out through an open and transparent dialogue in which individuals with disabilities, representative groups, other ombudsmen at national and regional levels, and the public were invited to contribute.
Ombudsmani uurimine toimus avatud ja läbipaistva dialoogina, mis oli osalemiseks avatud puuetega inimestele, esindusrühmadele, teistele riiklikele ja piirkondlikele ombudsmanidele ning kodanikele.
On the basis of his review, the Ombudsman considers that the Commission has made a genuine e � ort to integrate people with disabilities, even if certain aspects of its policy do not appear to have met public expectations.
Ülevaate põhjal leidis ombudsman, et komisjon on tõeliselt pingutanud puuetega inimeste integreerimisel, isegi kui komisjoni poliitika teatud aspektid ei näi vastavat üldsuse ootustele.
The Ombudsman acknowledges that progress has been accomplished in a number of areas, including the following:
Ombudsman tunnistab, et on märgata arengut mitmes valdkonnas, sealhulgas järgmistes valdkondades:
!ensuring that the employment of persons with disabilities by all EU institutions respects fundamental principles enshrined in the new Sta�Regulations, such as non-discrimination on grounds of disability (Article 1d(1)), or the need to provide o cials with disabilities with reasonable accommodation, so that they can perform the tasks assigned to them (Article 1d(4));
• tagada, et kõik ELi institutsioonid peavad puuetega inimeste värbamisel kinni uutes personalieeskirjades sätestatud põhiprintsiipidest, näiteks mi ediskrimineerimine puude alusel (artikli 1d lõige 1) või vajadus tagada puudega ametnikele mõistlikud vahendid tööülesannete täitmiseks (artikli 1d lõige 4);
!candidates to EU competitions with a disability can now benefit from a number of measures to facilitate their participation; moreover, the Commission has undertaken to explore the various means by which the recruitment of people with disabilities can be promoted within the institution;
• on olemas meetmed, et lihtsustada ELi konkurssidel puuetega kandidaatide osalemist; veelgi enam, komisjon on hakanud uurima meetmeid, millega institutsioonis edendada puuetega inimeste värbamist;
!the adoption of new requirements regarding the accessibility of the Commission’s premises, fully in line with the standards set out by EU and Belgian law, and specifically addressing the needs of disabled people;
• komisjon on teinud kiiduväärt jõupingutusi, et soodustada puuetega inimeste juurdepääsu teabele, eelkõige komisjoni veebilehel olevatele andmetele;
!making information more accessible to persons with a disability, in particular as regards the data posted on the Commission’s website; the institution has made laudable e� orts in this direction;
• komisjoni rahalist toetust puudega ametnikele või puudega perekonnaliikmele peetakse endiselt ebapiisavaks; üldsus leiab, et puudega seotud kulutuste eelarveassigneeringut tuleb suurendada;
In this light, the Commission’s Code of Good Practice should be a very helpful tool to sensitise its sta�, although e� orts should be made to ensure that standards of conduct are fully upheld and periodically updated.
• komisjoni hea tava koodeksi rakendamisel on ilmnenud mitmed puudujäägid, eelkõige ei ole institutsiooni töötajate teadlikkuse tõstmiseks korraldatud piisaval hulgal kursusi ega seminare.