natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission contends that the rights of the defence have been respected since, in the Decision, it does not hold the undertakings concerned responsible for different infringements from those referred to in the account of the objections and had regard only to facts on which those concerned had the opportunity to provide an explanation.
Komisjon rõhutab, et kaitseõigused on tagatud, kuna komisjon ei pane otsuses pooltele süüks teistsuguseid rikkumisi kui need, mida nimetati vastuväidete ülevaates, ja võtab arvesse üksnes asjaolusid, mille kohta pooltel on olnud võimalus selgitusi anda.
The account of the objections satisfied that requirement since it sets out, albeit succinctly, but clearly, the essential facts on which the Commission relies (the Commission refers to Case 41/69 ACF Chemiefarma v Commission [1970] ECR 661, paragraphs 26 and 94, and to Atlantic Container Line and Others v Commission, paragraph 70 above, paragraphs 138 and 191 et seq.).
Ülevaade vastuväidetest vastab sellele nõudele, kui selles on kas või kokkuvõtlikult, kuid selgelt esitatud peamised asjaolud, millele komisjon tugineb (komisjon viitab Euroopa Kohtu 15. juuli 1970. aasta otsusele kohtuasjas 41/69: ACF Chemiefarma vs. komisjon, EKL 1970, lk 661, punktid 26 ja 94, ning eespool punktis 70 viidatud kohtuotsusele Atlantic Container Line jt vs. komisjon, punktid 138, 191 jj).
In the present case, the statement of objections already contained a description of the circumstances of law and of fact taken into account in the Decision for the purposes of the calculation of the fine.
Komisjoni sõnul sisaldas vastuväiteteatis käesoleval juhul juba nende õiguslike ja faktiliste asjaolude kirjeldust, mida otsuses trahvi arvutamisel arvesse võeti.
Thus, at paragraph 295 of the statement of objections, the Commission stated that it would take account, in particular, of ‘the role played by each participant, in particular the leading role played by some companies’.
Nii märkis komisjon vastuväiteteatise punktis 296, et ta võtab arvesse muu hulgas „iga kartelliosalise rolli, eriti teatavate ettevõtjate rolli eestvedajana”.
At paragraph 60 of the statement of objections, Hoechst is expressly criticised for having been a ‘leader’ of joint meetings together with Daicel (the Commission also refers to paragraph 64 of the statement of objections).
Vastuväiteteatise punktis 60 on Hoechstile sõnaselgelt ette heidetud, et tal oli koos Daiceliga ühistel koosolekutel „eestvedaja roll” (komisjon viitab ka vastuväiteteatise punktile 64).
At paragraph 282 of the statement of objections, Hoechst is presented as one of the ‘main actors’ in the cartel.
Vastuväiteteatise punktis 282 käsitleti Hoechsti ühena „peamistest kartelliosalistest”.
Furthermore, Hoechst was given advance notice of all the facts on the basis of which it was characterised as a leader of the cartel, by means of the statement of objections (in particular paragraphs 60, 77, 79, 94, 166, 178, 179, 210 et seq. and 282 of the statement of objections).
Lisaks teavitati Hoechsti vastuväiteteatises eelnevalt kõikidest asjaoludest, mille alusel ta kvalifitseeriti kartelli eestvedajaks (täpsemalt vastuväiteteatise punktides 60, 77, 79, 94, 166, 178, 179, 210 jj ning 282).
The Commission also refers to recitals 347 to 367 to the Decision, where there is a reference to recitals 92 to 95.
Komisjon mainib ka otsuse põhjendusi 347–367, milles viidatakse põhjendustele 92–95.
The Commission concludes that Hoechst had the opportunity before the Decision was adopted to express its views on the objection relating to its role as leader, and did so, moreover, both in its response to the statement of objections and at the hearing.
Komisjon järeldab sellest, et Hoechstil oli võimalik enne otsuse tegemist võtta seisukoht eestvedaja rolli puudutava etteheite suhtes, mida ta tegigi nii vastuväiteteatisele saadetud vastuses kui ka ärakuulamisel.
The fact that Hoechst did not agree with that objection and that it sought to refute it in its response to the statement of objections does not alter the fact that the objection was levelled against it.
Asjaolu, et Hoechst ei nõustunud selle etteheitega ja et ta püüdis seda vastuväiteteatisele saadetud vastuses ümber lükata, ei muuda mingil viisil fakti, et talle esitati selline etteheide.
It must be borne in mind that respect for the rights of the defence in any proceedings which might lead to the imposition of penalties, notably fines or periodic penalties, constitutes a fundamental principle of Community law, which must be observed, even in the context of administrative proceedings (Case 85/76 Hoffmann-Laroche v Commission [1979] ECR 461, paragraph 9; Case C-176/99 P Arbed v Commission [2003] ECR I-10687, paragraph 19; and Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied and Technische Unie v Commission, paragraph 216 above, paragraph 32).
Tuleb meenutada, et kaitseõiguste tagamine on igas menetluses, mis võib kaasa tuua karistuse, sealhulgas trahvi või karistusmakse määramise, ühenduse õiguse aluspõhimõte, mida tuleb järgida isegi haldusmenetluses (Euroopa Kohtu 13. veebruari 1979. aasta otsus kohtuasjas 85/76: Hoffmann-Laroche vs. komisjon, EKL 1979, lk 461, punkt 9, ja 2. oktoobri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-176/99 P: Arbed vs. komisjon, EKL 2003, lk I-10687, punkt 19; eespool punktis 216 viidatud kohtuotsus Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied ja Technische Unie vs. komisjon, punkt 32).
That principle requires, in particular, that the statement of objections which the Commission sends to an undertaking on which it envisages imposing a penalty for an infringement of the competition rules contain the essential elements used against it, such as the facts, the characterisation of those facts and the evidence on which the Commission relies, so that the undertaking may submit its arguments effectively in the administrative procedure brought against it (see Arbed v Commission, paragraph 420 above, paragraph 20 and the caselaw cited).
Kõnealune põhimõte nõuab muu hulgas, et vastuväiteteatis, mille komisjon saadab ettevõtjale, kellele ta kavatseb määrata karistuse konkurentsieeskirjade rikkumise eest, sisaldaks peamisi tema vastu kasutatavaid asjaolusid nagu etteheidetavad faktid, nendele antav kvalifikatsioon ja tõendid, millele komisjon tugineb, selleks et ettevõtjal oleks võimalik tema suhtes toimuvas haldusmenetluses oma argumente tulemuslikult esitada (vt eespool punktis 420 viidatud kohtuotsus Arbed vs. komisjon, punkt 20 ja viidatud kohtupraktika).
As regards, more particularly, the calculation of the fines, the Commission fulfils its obligation to respect the undertakings’ right to be heard provided that it indicates expressly in the statement of objections that it is going to consider whether it is appropriate to impose fines on the undertakings concerned and provided that it sets out the main elements of fact and of law which might entail a fine, such as the gravity and duration of the alleged infringement and the fact that the infringement was committed ‘deliberately or negligently’.
Mis puudutab täpsemalt trahvide arvutamist, siis täidab komisjon oma kohustust järgida ettevõtjate õigust olla ära kuulatud niipea, kui komisjon märgib vastuväiteteatises sõnaselgelt, et ta kavatseb uurida, kas asjaomastele ettevõtjatele tuleb trahv määrata, ja toob esile peamised faktilised ja õiguslikud asjaolud, mis võivad trahvi kaasa tuua, näiteks väidetava rikkumise raskusaste ja kestus ning asjaolu, et rikkumine pandi toime „tahtlikult või hooletusest”.
In doing so, the Commission provides the undertakings concerned with the necessary material to defend themselves not only against a finding of infringement but also against the imposition of a fine (Dansk Rørindustri and Others v Commission, paragraph 344 above, paragraph 428; see also Case T-23/99 LR AF 1998 v Commission [2002] ECR II-1705, paragraph 199 and the caselaw cited; judgment of 15 June 2005 in Tokai Carbon v Commission, paragraph 118 above, paragraph 139; see also, to that effect, Joined Cases 100/80 to 103/80 Musique Diffusion française and Others v Commission [1983] ECR 1825, paragraph 21).
Nii käitudes annab komisjon ettevõtjatele piisavalt teavet enda kaitsmiseks mitte üksnes rikkumise tuvastamise, vaid ka neile trahvi määramise asjaolu eest (eespool punktis 344 viidatud kohtuotsus Dansk Rørindustri jt vs. komisjon, punkt 428; vt Esimese Astme Kohtu 20. märtsi 2002. aasta otsus kohtuasjas T-23/99: LR AF 1998 vs. komisjon, EKL 2002, lk II-1705, punkt 199 ja viidatud kohtupraktika, ning eespool punktis 118 viidatud 15. juuni 2005. aasta kohtuotsus Tokai Carbon vs. komisjon, punkt 139; vt selle kohta ka Euroopa Kohtu 7. juuni 1983. aasta otsus liidetud kohtuasjades 100/80–103/80: Musique diffusion française jt vs. komisjon, EKL 1983, lk 1825, punkt 21).
It must also be borne in mind that the role of ‘leader’ played by one or more undertakings in a cartel must be taken into account for the purposes of calculating the fine, since the undertakings which have played such a role must for that reason bear particular responsibility by comparison with the other undertakings (judgment of 29 April 2004 in Tokai Carbon and Others v Commission, paragraph 165 above, paragraph 301, and BASF v Commission, paragraph 120 above, paragraph 281; see also, to that effect, Case T-347/94 Mayr-Melnhof v Commission [1998] ECR II-1751, paragraph 291).
Samuti tuleb meenutada, et trahvisumma arvutamisel tuleb arvesse võtta ühe või mitme ettevõtja rolli kartelli „eestvedajana”, kuna sellise rolliga ettevõtjad peavad teiste ettevõtjatega võrreldes kandma selles osas erilist vastutust (Esimese Astme Kohtu eespool punktis 165 viidatud 29. aprilli 2004. aasta otsus Tokai Carbon jt vs. komisjon, punkt 301, ja eespool punktis 120 viidatud kohtuotsus BASF vs. komisjon, punkt 281; vt selle kohta ka Esimese Astme Kohtu 14. mai 1998. aasta otsus kohtuasjas T-347/94: Mayr-Melnhof vs. komisjon, EKL 1998, lk II-1751, punkt 291).
In accordance with those principles, Section 2 of the Guidelines establishes, under the heading ‘Aggravating circumstances’, a non-exhaustive list of circumstances which may justify an increase in the basic amount of the fine, including, inter alia, the ‘role of leader in, or instigator of the infringement’ (third indent).
Vastavalt nendele põhimõtetele kehtestab suuniste punkt 2 pealkirja „Raskendavad asjaolud” all mitteammendava loetelu asjaoludest, mis võivad õigustada trahvi põhisumma suurendamist ja mille hulka kuulub ka „rikkumise eestvedamine või algatamine” (kolmas taane).
In that context, in order to be characterised as a leader, the undertaking in question must have represented a significant driving force in the cartel (see, to that effect, BASF v Commission, paragraph 120 above, paragraph 374).
Selleks et ettevõtjat oleks võimalik kvalifitseerida eestvedajaks, peab tal olema tegutsenud kartelli märkimisväärse käivitusjõuna (vt selle kohta eespool punktis 120 viidatud kohtuotsus BASF vs. komisjon, punkt 374).
In the present case, first, it must be observed that, although all the elements of fact on which the Commission relied in the Decision to substantiate the objection that the applicant was a leader of the cartel were already to be found in the statement of objections, they were set out at various points in that statement of objections, without any link being established between them and without being characterised in any particular way by the Commission.
Käesolevas asjas tuleb esiteks märkida, et isegi kui kõik faktilised asjaolud, millele komisjon otsuses eestvedaja rolli puudutava etteheite osas tugines, sisaldusid juba vastuväiteteatises, olid need esitatud vastuväiteteatise erinevates punktides, ilma et nende vahel oleks loodud mingit seost ning et komisjon oleks neid mingil viisil kvalifitseerinud.
It was only at the stage of the Decision that those elements were brought together in a single part and that the objection that Hoechst was a leader was clearly apparent.
Alles otsuse staadiumis koondati kõnealused asjaolud ühte ossa ja toodi selgelt esile Hoechstile eestvedaja rolli kohta tehtud etteheide.
More specifically, only paragraph 60 of the statement of objections, among the paragraphs on which the Commission relies in support of its defence, uses the word ‘leader’ (‘führende Rolle’ in the German version of the statement of objections) with respect to Hoechst.
Täpsemalt kasutatakse vastuväiteteatise kõikide punktide hulgast, millele komisjoni oma kaitse toetuseks viitab, üksnes punktis 60 Hoechsti puhul sõna „eestvedaja” (kõnealuse teatise ingliskeelses versioonis leader ja saksakeelses versioonis führende Rolle).
However, the sentence concerned, as a whole, reads as follows: ‘Hoechst was a leader … of the joint meetings held with the four Japanese producers, together with Daicel’.
See lause tervikuna kõlab siiski järgmiselt: „Hoechst oli koos Daiceliga nende ühiste koosolekute eestvedaja, mis peeti Jaapani tootjatega”.
A similar sentence was set out at paragraph 64 of the statement of objections, concerning Daicel (‘[Daicel] … was a leader of the joint meetings, along with Hoechst’).
Sarnane lause sisaldub vastuväiteteatise punktis 64 Daiceli kohta („[Daicel] […] oli koos Hoechstiga ühiste koosolekute eestvedaja”).
However, the abovementioned sentence at paragraph 60 of the statement of objections may mean that Hoechst had had a particular role in arranging the joint meetings — as is demonstrated, moreover, by the other matters set out at the same paragraph, which deal with the actual organisation of those meetings — without giving the clear impression that Hoechst was a ‘leader of the infringement’ for the purposes of the Guidelines.
Vastuväiteteatise punktis 60 sisalduv viidatud lause võib siiski tähendada, et Hoechstil oli ühiste koosolekute läbiviimisel eriline roll – nagu see nähtub ka samas punktis esitatud muudest asjaoludest, mis puudutavad koosolekute sisulist korraldamist –, andmata siiski selgelt mõista, et Hoechst oli „rikkumise eestvedaja” suuniste tähenduses.
That interpretation is borne out, furthermore, by the fact that the Commission changed the terminology used in the Decision.
Sellist tõlgendust kinnitab ka asjaolu, et komisjon muutis otsuses kasutatud termineid.
Thus, at recital 92 to the Decision the Commission states: ‘Along with Daicel, Hoechst was in charge of scheduling and chairing the joint meetings’.
Nii märgib komisjon otsuse põhjenduses 92: „Hoechsti ülesanne oli koos Daiceliga ühiseid koosolekuid kokku kutsuda ja juhatada”.
The same change was made with respect to Daicel; the Commission states in the Decision: ‘Along with Hoechst, [Daicel] was in charge of scheduling and chairing the joint meetings’ (recital 89).
Sama muudatus on tehtud Daiceli puhul ja komisjon märgib otsuses: „Daiceli ülesanne oli koos Hoechstiga ühiseid koosolekuid kokku kutsuda ja juhatada” (põhjendus 89).
In addition, although the Commission states in the Decision that Hoechst, along with Daicel, was in charge of ‘scheduling’ the joint meetings, in the statement of objections that role seemed to be attributed solely to Daicel, as may be seen from paragraph 64 of the statement of objections, which reads: ‘[Daicel] organised the pre-meetings, it was in charge of scheduling the joint meetings and was a leader of the joint meetings, along with Hoechst’.
Samal ajal kui komisjon täpsustab otsuses, et Hoechsti ülesanne oli koos Daiceliga ühiseid koosolekuid „kokku kutsuda”, näib vastuväiteteatises see ülesanne olevat omistatud ainult Daicelile tulenevalt kõnealuse teatise punktist 64, mis on sõnastatud järgmiselt: „[Daicel] korraldas ettevalmistavaid koosolekuid, tema ülesanne oli ühised koosolekud kokku kutsuda ja ta oli koos Hoechstiga ühiste koosolekute eestvedaja”.
Second, as regards the fact, stated at paragraph 77 of the statement of objections, that Hoechst was ‘usually’ the first to announce the new price in Europe, followed by the Japanese producers, it must be emphasised that the mere fact that a member of a cartel was the first to announce a new price or a price increase cannot be regarded as indicating that it had the role of leader of the cartel when the circumstances of the case show that the price or price increase in question was previously fixed by joint agreement with the other members of the cartel and when those other members also decided which of them would be first to make the announcement, such a designation showing that the fact of being first to announce the price or price increase is merely an act of strict observance of a plan predefined by common intention and not a spontaneous initiative giving an impetus to the cartel (BASF v Commission, paragraph 120 above, paragraph 427).
Mis puudutab teiseks vastuväiteteatise punktis 77 esiletoodud asjaolu, et Hoechst oli „tavaliselt” esimene, kes teatas uuest hinnast Euroopas ja kellele järgnesid Jaapani tootjad, siis tuleb rõhutada, et ainuüksi asjaolu, et kartelliosaline teatas esimesena uuest hinnast või hinnatõusust, ei saa käsitleda kui viidet tema rollile kartelli eestvedajana, kui juhtumi asjaoludest nähtub, et kõnealune hind või hinnatõus kehtestati eelnevalt ühisel kokkuleppel teiste kartelliosalistega ja kui viimased osalesid otsuse tegemisel, kes neist teatab sellest esimesena, sest niisuguse isiku määramine näitab, et hinnast või hinnatõusust esimesena teatamine on üksnes eelnevalt ühisel tahtel kindlaksmääratud skeemi range järgimine, mitte spontaanne algatus, mis annab kartellile tõuke (eespool punktis 120 viidatud kohtuotsus BASF vs. komisjon, punkt 427).
In this case, as shown at paragraphs 150, 158 and 190 of the statement of objections, certain price announcements were scheduled by the members of the cartel, who decided which undertaking would be the first to make them.
Nagu nähtub vastuväiteteatise punktidest 150, 158 ja 190, planeerisid kartelliosalised käesoleval juhul hindade teatamist ning nägid vastaval juhul ette, milline ettevõtja
HOECHST v COMMISSION permit the clear conclusion, in the light of the other elements in that document, that the price announcements made by Hoechst corresponded to a spontaneous initiative giving impetus to the cartel.
KOMISJON teatab esimesena. Eespool viidatud vastuväiteteatise punkt 77 ei võimaldanud seega teisi teatises sisalduvaid asjaolusid arvesse võttes selgelt järeldada, et Hoechsti poolne hindadest teatamine oli spontaanne algatus, mis andis kartellile tõuke.
Third, as regards the fact, described at paragraph 94 of the statement of objections, that Daicel and Hoechst agreed on the agenda for the joint meetings, it must be noted, as shown by paragraph 207 of the statement of objections, that the agenda for the joint meetings were first of all prepared by the Japanese producers during the preparatory meetings and then proposed to Hoechst.
Mis puudutab kolmandaks vastuväiteteatise punktis 94 esitatud asjaolu, mille kohaselt Daicel ja Hoechst leppisid omavahel kokku ühiste koosolekute päevakordades, siis tuleb tõdeda, et vastuväiteteatise punktist 207 nähtuvalt töötasid Jaapani tootjad kõigepealt ettevalmistavatel koosolekutel välja ühiste koosolekute päevakorrad ning seejärel esitati need Hoechstile.
Those preparatory meetings also enabled the Japanese producers, as may be seen from paragraph 204 of the statement of objections, to agree upon the target prices and volume allocations, which were then proposed to Hoechst.
Nagu nähtub vastuväiteteatise punktist 204, võimaldasid ettevalmistavad koosolekud Jaapani tootjatel omavahel kokku leppida ka sihthindades ja koguselistes kvootides, mille kohta tehti seejärel ettepanek Hoechstile.
Fourth, the fact, set out at paragraph 166 of the statement of objections, that Hoechst, as a member of CIPEC, had access to the Japanese export statistics, whereas the Japanese producers could not have access to the official German statistics, cannot be interpreted as meaning in itself that Hoechst represented a driving force for the cartel.
Mis puudutab neljandaks asjaolu, mida on mainitud vastuväiteteatise punktis 166 ja mille kohaselt Hoechstil oli CIPEC-i liikmena juurdepääs Jaapani eksporti käsitlevale statistikale, samal ajal kui Jaapani tootjatel ei olnud juurdepääsu Saksa ametlikule statistikale, siis ei saa seda iseenesest tõlgendada nii, et see tähendab, et Hoechst kujutas endast kartelli käivitavat jõudu.
Fifth, concerning the bilateral meetings between Hoechst and the Japanese producers referred to at paragraphs 210 and 211 of the statement of objections, it must be observed that even if those contacts were to a large extent with Daicel, Hoechst also maintained relations with Ueno and Nippon Synthetic, as stated at paragraph 211 of the statement of objections.
Viiendaks tuleb märkida Hoechsti kahepoolsete sidemete kohta Jaapani tootjatega, mida on käsitletud vastuväiteteatise punktides 210 ja 211, et isegi kui need sidemed olid suures osas sõlmitud Daiceliga, olid Hoechstil suhted ka Ueno ja Nippon Syntheticuga, nagu nähtub vastuväiteteatise punktist 211.
As regards the other bilateral contacts referred to at paragraph 212 et seq. of the statement of objections, it must be held that, as stated in particular at paragraphs 219 and 220 of the statement of objections, certain of those contacts were the result of the intention of all the members of the cartel, or indeed of the Japanese producers alone.
Vastuväiteteatise punktis 212 ja sellele järgnevates punktides nimetatud muude kahepoolsete sidemete osas on kohane tõdeda, et nagu nähtub eelkõige vastuväiteteatise punktidest 219 ja 220, tulenesid osad nendest sidemetest kõigi kartelliosaliste või isegi üksnes Jaapani tootjate tahtest.
Sixth, as regards the sentence set out at paragraph 282 of the statement of objections, and highlighted by the Commission, namely that Hoechst was one of the main players in the cartel, it must be placed in its context.
Mis puudutab kuuendaks vastuväiteteatise punktis 282 esitatud lauset, mida komisjon esile toob ja mille kohaselt oli Hoechst üks kartelli peaosalisi, siis tuleb kõnealune lause asetada selle konteksti.
Paragraph 21 et seq. of the statement of objections is clearly intended to specify the extent of the responsibilities of
Vastuväiteteatise punkti 281 ja sellele järgnevate punktide eesmärk oli ilmselt täpsustada ühelt poolt Hoechsti ja teiselt poolt
Hoechst and those of Nutrinova, in so far as Nutrinova took over Hoechst’s sorbates business from September 1997.
Nutrinova vastutusala ulatust, kuna viimane võttis alates septembrist 1997 üle Hoechsti tegevusharu sorbaadisektoris.
That sentence could not be taken, in any event in a sufficiently precise manner, as delimiting any role as leader played by Hoechst.
Seda lauset ei saa mõista – vähemalt mitte piisavalt täpselt – Hoechsti kui eestvedaja rolli piiritlevana.
Admittedly, certain factual elements set out in the statement of objections, notably at paragraphs 79 (a proposal to establish a price difference between sorbic acid and potassium sorbates), 178 (a proposal to increase Hoechst’s volume quota) and 179 (a proposal to provide the Japanese producers’ sales figures to a neutral organisation), reflect occasional initiatives on Hoechst’s part.
Teatavad faktilised asjaolud, mida on mainitud vastuväiteteatises, täpsemalt punktides 79 (ettepanek eristada sorbhappe ja kaaliumsorbaadi hindu), 178 (ettepanek suurendada Hoechsti koguselist kvooti) ja 179 (ettepanek teha neutraalsele organile ülesandeks koguda andmeid Jaapani tootjate müüginäitajate kohta), peegeldavad tõepoolest mõningaid Hoechsti-poolseid algatusi.
Taken together, however, the elements mentioned by the Commission in the statement of objections, and on which the Commission based its conclusion in the Decision that Hoechst had played a role as leader, were insufficiently precise as to their scope and their characterisation.
Kui käsitleda kogumis asjaolusid, mida komisjon on maininud vastuväiteteatises ja mis toetavad otsuses Hoechsti kui eestvedaja rolli kohta tehtud järeldust, siis ei ole need oma ulatuse ja kvalifikatsiooni poolest piisavalt täpsed.