natgillin/translations-raw huggingface dataset:
To the extent that VAT is not deductible in respect of this activity, because it is not of an economic character and does not fall within the scope of VAT, the deduction of the tax is excluded, all the more so as the activity effected by way of that expenditure is not concerned by the VAT system.
Sellises ulatuses, milles käibemaksu selle tegevuse puhul maha ei arvata, kuna tegemist ei ole olemuselt majandusliku tegevusega ja see ei kuulu käibemaksu kohaldamisalasse, on maksu mahaarvamine välistatud seda enam, et nimetatud tegevus, milleks olid vajalikud kõnealused kulutused, ei kuulu käibemaksusüsteemi.
To that extent, the expenditure incurred in the framework of the issue of shares and atypical silent partnerships cannot be regarded as overheads or component parts of the price, having a direct and immediate link with the whole economic activity of the applicant and as such deductible.
Seetõttu ei saa aktsiate ja ebatüüpiliste hääleõiguseta aktsiate emissiooniga kaasnenud kulutusi arvestada üldkuludena, pidada hinna koostisosaks ega ka kulutusteks, millel on hageja majandustegevusega otsene ja vahetu seos ning mida võib sellistena maha arvata.
It follows that the deduction of the input tax on the expenditure connected with the issue of financial holdings is not justified unless the capital thereby acquired is allo-
Järelikult on seoses aktsiate emissiooniga kaasnenud kulutustega tekkinud sisendkäibemaksu mahaarvamine õigustatud üksnes juhul, kui sellisel viisil soetatud kapital
I agree with the referring court, the German Government and the Commission that the applicant’s situation is hardly comparable to the situation in Kretztechnik,
Ma nõustun eelotsusetaotluse esitanud kohtuga, Saksa valitsusega ja komisjoniga, et hageja olukord ei ole võrreldav olukorraga kohtuasjas Kretztechnik, kus asja-
17 — Kretztechnik, cited in footnote 5, and the caselaw cited therein.
17 – 5. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Kretztechnik ja osundatud kohtupraktika.
This meant that in that case Kretztechnik raised the capital in its capacity as a taxable person acting as such.
See tähendas, et nimetatud kohtuasjas suurendas Kretztechnik kapitali võimsust maksukohustuslasena, kellena ta tegutses.
Hence, VAT on inputs attributable as overheads to Kretztechnik’s whole economic activity was wholly deductible.
Seega oli tal õigus ostutehingutest tekkinud käibemaks tervenisti maha arvata, kuna tegemist oli kogu Kretztechnik’u majandustegevusega seotud kulutustega.
See, with regard to a more recent case decided by the Court, Investrand, cited in footnote 16.
Vt selle kohta palju hilisem, 16. joonealuses märkuses viidatud Euroopa Kohtu otsus Investrand.
18 — Ibid., and the caselaw cited.
18 – Ibidem ning osundatud kohtupraktika.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-437/06 who effects both transactions in respect of which VAT is deductible and transactions in respect of which it is not may, under the first subparagraph of Article 17(5) of the Sixth Directive, deduct only that proportion of the VAT which is attributable to the former transactions.
KOHTUJURIST MAZÁKI ETTEPANEK – KOHTUASI C-437/06 paigutatakse hageja majandustegevusse.
20 cated to the applicant’s economic activity.
Ometi ei anna hagejale mahaarvamisõigust kulutused, mis kaasnesid aktsiate ja ebatüüpiliste hääleõiguseta aktsiate emissiooniga ja mis on seotud hageja mittemajandusliku tegevusega (st teistes äriühingutes osaluste omandamine, hoidmine ja üleandmine).
However, the expenditure connected with the issue of shares or atypical silent partnerships and attributable to the applicant’s noneconomic activity (that is to say, to its acquisition, holding and sale of interests in other businesses) does not entitle the applicant to tax deduction.
peatselt seda, et maksukohustuslane, kes teostab üheaegselt tehinguid, mis annavad talle mahaarvamisõiguse, ja tehinguid, mis seda ei anna, võib kooskõlas kuuenda direktiivi artikli 17 lõike 5 esimese lõiguga käibemaksu maha arvata üksnes osas, mis vastab proportsionaalselt esimesena nimetatud tehingute summale. 20
Indeed, as the referring court points out, contrary to the situation in Kretztechnik, the applicant does not carry on a business which produces anything.
Tõepoolest, nagu mainib eelotsusetaotluse esitanud kohus, ei tegele hageja erinevalt kohtuasjast Kretztechnik, ettevõtluse raames tootmisega.
It follows that the costs connected with its share issues were not overheads which had an effect solely in the context of its economic activity.
Järelikult ei olnud aktsiaemissiooniga kaasnenud kulutused arvestatavad sellise üldkuluna, mis oleks mõjutanud üksnes majandustegevust.
Instead, as is clear from the foregoing, the applicant’s costs had — at least in part — an effect on its noneconomic activity.
Vastupidi, nagu selgub eespool toodust, mõjutasid hageja kulutused vähemalt osaliselt tema mittemajanduslikku tegevust.
It is important to note here that it is clear from the order for reference, as well as from the parties’ observations, that the latter fact is not disputed by the parties.
Siinkohal on oluline mainida, et nii eelotsusetaotlusest kui ka poolte märkustest selgub, et viimati nimetatud asjaolu suhtes poolte vahel vaidlust ei ole.
Therefore, where the taxable person simultaneously engages in an economic activity and a noneconomic activity, the deduction of VAT on expenditure connected with the issue of shares or atypical silent partnerships is allowed only to the extent that that expenditure is correctly to be attributed to the taxable person’s economic activity within the meaning of Article 2(1) of the Sixth Directive.
Seega, kui maksukohustuslane teostab üheaegselt nii majandustegevust kui ka mittemajanduslikku tegevust, siis võib aktsiate ja ebatüüpiliste hääleõiguseta aktsiate emissiooniga kaasnenud kulutustega seotud käibemaksu maha arvata ainult selles ulatuses, milles nimetatud kulutused on nõuetekohaselt seotud maksukohustuslase majandustegevusega kuuenda direktiivi artikli 2 punkti 1 mõttes.
20 — Kretztechnik, cited in footnote 5, paragraph 37 and the caselaw cited therein.
20 – 5. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Kretztechnik, punkt 37 ja osundatud kohtupraktika.
As I recalled above, in Kretztechnik, the Court hastened to add that a taxable person
Nagu ma eespool meelde tuletasin, lisas Euroopa Kohus kohtuotsuses Kretztechnik
21 — See Kretztechnik, ibid., paragraph 36.
21 – Vt ibidem kohtuotsus Kretztechnik, punkt 36.
Second question
Teine küsimus
However, neither Article 17 nor Article 19 — nor, for that matter, the Sixth Directive per se — contain any provision which deals with the methods or criteria which should be used by Member States when apportioning input tax between economic activities and noneconomic activities.
Ometi ei sisaldu ei artiklites 17 ja 19 ega ka kuuendas direktiivis endas sätet, mis kehtestaks meetodid ja kriteeriumid, millest liikmesriigid peaksid lähtuma sisendkäibemaksu jaotamisel majandustegevuse ja mittemajandusliku tegevuse vahel.
Given the proposed answer to the first question, it is also necessary to consider the second question, which essentially relates to the method of apportionment of input tax between the applicant’s economic and noneconomic activities (and whether Article 17(5) of the Sixth Directive should be applied mutatis mutandis to that apportionment).
Võttes arvesse pakutud vastust esimesele küsimusele, on vaja käsitleda ka teist küsimust, mis sisuliselt puudutab sisendkäibemaksu jaotamise meetodit hageja majandustegevuse ja mittemajandusliku tegevuse vahel (ning kas kuuenda direktiivi artikli 17 lõiget 5 tuleb kohaldada mutatis mutandis sisendkäibemaksu jaotamise suhtes).
In view of that silence on the part of the Community legislature, whether intentional or otherwise, I consider that the Court may not graft specific conditions relating to the apportionment of VAT inputs in relation to economic and noneconomic activities on to the text of the Sixth Directive.
Arvestades asjaoluga, et ühenduse õiguslooja ei ole seda teemat reguleerinud kas tahtlikult või muudel kaalutlustel, ma arvan, et Euroopa Kohtul ei ole kohane ise lisada kuuenda direktiivi teksti konkreetseid tingimusi sisendkäibemaksu jaotamise kohta majandustegevuse ja mittemajandusliku tege -vuse vahel.
I do not consider it appropriate, as argued in particular by the applicant, to apply the provisions of the Sixth Directive by analogy or mutatis mutandis.
Ma ei pea sobivaks kohaldada vastavaid kuuenda direktiivi sätteid analoogia alusel ega mutatis mutandis nagu väitis eeskätt hageja.
It is important to note that Article 17(5) of the Sixth Directive covers transactions in respect of which VAT is deductible (nonexempt taxable transactions) and transactions in respect of which VAT is not deductible (exempt taxable transactions).
Oluline on märkida, et kuuenda direktiivi artikli 17 lõikega 5 on hõlmatud tehingud, millelt võib käibemaksu maha arvata (maksustatavad tehingud, mis ei ole maksust vabastatud) ning tehingud, millelt ei või seda maha arvata (maksustatavad tehingud, mis on maksust vabastatud).
It can be inferred from the judgments in Sofitam, Flor­idienne and Berginvest, Cibo Participations and EDM that transactions outside the scope of the Sixth Directive must be excluded from the calculation of the deductible proportion referred to in Articles 17 and 19 of the Sixth Directive. 22
Kohtuasjades Sofitam, Floridienne ja Berginvest, Cibo Participations ning EDM tehtud otsustest nähtub, et kuuenda direktiivi kohaldamisalast väljapoole jäävad tehingud tuleb kuuenda direktiivi artiklites 17 ja 19 sätestatud mahaarvatava osa arvutamisel kõrvale jätta. 22
In Floridienne and Berginvest, for example, the Court held that Article 19 of the Sixth Directive is to be interpreted as meaning that the following must be excluded from the denominator of the fraction used to calculate the deductible proportions: share dividends paid by its subsidiaries to a holding company which is a taxable person in respect of other activities and which supplies management services to those subsidiaries.
Kuna kuues direktiiv ei sisalda sätet sisendkäibemaksu jaotamise kohta majandustegevuse ja mittemajandusliku tegevuse vahel, siis tuleb paraku järeldada, et kõnealune küsimus tuleb reguleerida liikmesriikidel kohaldades oma kaalutlusõigust. 23
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-437/06 to the aims and role of the provision at issue within the scheme of the Sixth Directive’. 24
KOHTUJURIST MAZÁKI ETTEPANEK – KOHTUASI C-437/06 ei kaldu kõrvale kõnealuse sätte eesmärgist ja asetusest kuuenda direktiivi ülesehituses”. 24
However, I would stress that when apportioning input tax between economic and noneconomic activities, the Member States’ discretion is not unfettered and they must comply with certain principles resulting from the Sixth Directive as interpreted in the caselaw of the Court.
Siiski ma rõhutaksin, et liikmesriikide kaalutlusõigus sisendkäibemaksu jaotamise reguleerimisel majandustegevuse ja mittemajandusliku tegevuse vahel ei ole absoluutne ning neil tuleb lähtuda teatavatest kuuendast direktiivist tulenevatest põhimõtetest Euroopa Kohtu praktika tõlgenduses.
The right of deduction provided for in Article 17 et seq. of the Sixth Directive is an integral part of the VAT scheme and in principle may not be limited.
Kuuenda direktiivi artiklis 17 jj sätestatud mahaarvamisõigus on käibemaksusüsteemi lahutamatu osa ning seda ei või põhimõtteliselt piirata.
The Court has consistently held that any limitation on the right of deduction affects the level of the tax burden and must be applied in a similar manner in all the Member States. 25
Euroopa Kohus on korduvalt sedastanud, et igasugune mahaarvamisõiguse piiramine mõjutab maksukoormuse taset ning et mahaarvamisõiguse kohaldamine liikmesriikides peab olema ühetaoline. 25
The method and criteria used by the Member States for the apportionment must be such as to ensure that the objectives pursued by the Sixth Directive are respected.
Liikmesriikide kehtestatud meetodid ja kriteeriumid sisendkäibemaksu jaotamise kohta peavad tagama kuuenda direktiivi eesmärkide järgmise.
Accordingly, they must not be contrary to the principle of fiscal neutrality on which the common system of VAT established by the Sixth Directive is based, and which precludes economic operators carrying out the same transactions from being treated differently in relation to the levying of VAT. 26
Sellest lähtuvalt ei tohi sisendkäibemaksu jaotamise meetodid ja kriteeriumid olla vastuolus neutraalse maksustamise põhimõttega, millel kuuenda direktiiviga kehtestatud ühine käibemaksusüsteem põhineb ning mis keelab käibemaksuga maksustamisel samalaadseid tehinguid tegevaid ettevõtjaid erinevalt kohelda. 26
24 — See, to that effect, Case C-72/05 Wollny [2006] ECR I-8297, paragraph 28.
24 – Vt selle kohta 14. septembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-72/05: Wollny (EKL 2006, lk I-8297, punkt 28).
See also Case 51/76 Verbond van Nederlandse Ondernemingen [1977] ECR 113, paragraphs 16 and 17.
Vt samuti 1. veebruari 1977. aasta otsus kohtuasjas 51/76: Verbond van Nederlandse Ondernemingen (EKL 1977, lk 113, punktid 16 ja 17).
25 — See, in particular, Case C-62/93 BP Soupergaz [1995] ECR I-1883, paragraph 18 and the caselaw cited.
25 – Vt eeskätt 6. juuli 1995. aasta otsus kohtuasjas C-62/93: BP Soupergaz (EKL 1995, lk I-1883, punkt 18 ja osundatud kohtupraktika).
Cf. also the 12th recital in the preamble to the Sixth Directive.
Vt samuti kuuenda direktiivi 12. põhjendus.
26 — See Case C-382/02 Cimber Air [2004] ECR I-8379, paragraphs 23 and 24, and Case C-280/04 Jyske Finans [2005] ECR I-10683, paragraph 39.
26 – Vt 16. septembri 2004. aasta otsus kohtuasjas C-382/02: Cimber Air (EKL 2004, lk I-8379, punktid 23 ja 24) ja 8. detsembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C-280/04: Jyske Finans (EKL 2005, lk I-10683, punkt 39).
In that regard, it should be noted that in a case concerning a different area (namely, the use of property forming part of the assets of a business for private purposes) but a similar issue, after noting that the Sixth Directive did not ‘contain the guidance necessary for defining uniformly and precisely the rules for establishing the full cost concerned’, the Court held that ‘it must be accepted that the Member States therefore have a certain margin of discretion as regards those rules provided that they do not fail to have regard
Siinkohal tuleb märkida, et ühes kohtuasjas, mis käsitles erinevat valdkonda (nimelt ettevõtte vara kasutamine omatarbeks), kuid sama teemat, sedastas Euroopa Kohus pärast seda, kui ta oli märkinud, et kuues direktiiv „ei sisalda asjaomase kogukulu kindlaksmääramise reeglite ühetaoliseks ja täpseks määratlemiseks vajalikke juhiseid”, et „tuleb nõustuda, et liikmesriikidel on nende reeglite osas teatav kaalutlusruum tingimusel, et nad
I am therefore of the opinion that the Court should give the following answers to the questions referred by the Niedersächsisches Finanzgericht:
Esitatud põhjendustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Niedersächsische Finanzgericht’i esitatud küsimustele järgmiselt:
‘(1) Where a taxable person simultaneously engages in an economic activity and a noneconomic activity, the deduction of input tax on the expenditure connected with the issue of shares or silent partnerships is allowed only to the extent that that expenditure is correctly to be attributed to that person’s economic activity within the meaning of Article 2(1) of Directive 77/388/EEC.
1) kui maksukohustuslane teostab üheaegselt nii majandustegevust kui ka mittemajanduslikku tegevust, siis võib aktsiate ja ebatüüpiliste hääleõiguseta aktsiate emissiooniga kaasnenud kulutustega seotud käibemaksu maha arvata ainult selles ulatuses, milles nimetatud kulutused on nõuetekohaselt seotud maksukohustuslase majandustegevusega direktiivi 77/388/EMÜ artikli 2 punkti 1 mõttes;
(2) The method of apportionment of the input tax between economic activities and noneconomic activities is a matter which lies within the discretion of the Member States.
2) majandustegevuse ja mittemajandusliku tegevuse vahel sisendkäibemaksu jaotamise meetodi küsimus kuulub liikmesriikide kaalutlusõiguse valdkonda.
When exercising that discretion, the Member States must ensure, in particular, that the principle of fiscal neutrality is respected.’
Kaalutlusõigust kohaldades peavad liikmesriigid tagama eeskätt neutraalsuse maksustamise põhimõtte järgimise.
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, by the Niedersächsisches Finanzgericht (Germany), made by decision of 5 October 2006, received at the Court on 24 October 2006, in the proceedings
Kohtuasjas C-437/06, mille ese on EÜ artikli 234 alusel Niedersächsisches Finanzgericht’i (Saksamaa) 5. oktoobri 2006. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 24. oktoobril 2006, menetluses
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of the Chamber, R. Silva de Lapuerta (Rapporteur), E. Juhász, J. Malenovský and T. von Danwitz, Judges,
EUROOPA KOHUS (neljas koda), koosseisus: koja esimees K. Lenaerts, kohtunikud R. Silva de Lapuerta (ettekandja), E. Juhász, J. Malenovský ja T. von Danwitz,
Advocate General: J. Mazák, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after considering the observations submitted on behalf of:
SECURENTA kohtujurist: J. Mazák, kohtusekretär: R. Grass, arvestades kirjalikku menetlust, arvestades kirjalikke märkusi, mille esitasid:
— the Portuguese Government, by L. Fernandes and R. Laires, acting as Agents,
– Portugali valitsus, esindajad: L. Fernandes ja R. Laires,
— the United Kingdom Government, by Z. Bryanston-Cross, acting as Agent, and by P. Harris, Barrister,
– Ühendkuningriigi valitsus, esindaja: Z. Bryanston-Cross, keda abistas barrister P. Harris,
— the Commission of the European Communities, by D. Triantafyllou, acting as Agent, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 11 December 2007,
– Euroopa Ühenduste Komisjon, esindaja: D. Triantafyllou, olles 11. detsembri 2007. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Articles 2(1) and 17(5) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment (OJ 1977 L 145, p. 1) (‘the Sixth Directive’).
Käesolev eelotsusetaotlus puudutab nõukogu 17. mai 1977. aasta direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas (EÜT L 145, lk 1; ELT eriväljaanne 09/01, lk 23; edaspidi „kuues direktiiv”) artikli 2 punkti 1 ja artikli 17 lõike 5 tõlgendamist.
The reference has been made in the course of proceedings between Securenta Göttinger Immobilienanlagen und Vermögensmanagement AG (‘Securenta’) and the Finanzamt Göttingen (‘the Finanzamt’) concerning the scope of the right to deduct amounts of value added tax (‘VAT’).
Taotlus on esitatud Securenta Göttinger Immobilienanlagen und Vermögensmanagement AG (edaspidi „Securenta”) ja Finanzamt Göttingeni (edaspidi „Finanzamt”) vahelises kohtuvaidluses teatud summade käibemaksust mahaarvamise õiguse ulatuse üle.
Article 2 of the Sixth Directive provides:
Kuuenda direktiivi artikkel 2 näeb ette:
‘The following shall be subject to value added tax:
„Käibemaksuga maksustatakse:
1. the supply of goods or services effected for consideration within the territory of the country by a taxable person acting as such;
1) kauba tarnimine või teenuste osutamine tasu eest riigi territooriumil maksukohustuslase poolt, kes sellena tegutseb;
Article 4 of the Sixth Directive sets out the following definitions:
Kuuenda direktiivi artikkel 4 avab järgmised mõisted:
“Taxable person” shall mean any person who independently carries out in any place any economic activity specified in paragraph 2, whatever the purpose or results of that activity.
Maksukohustuslane on iga isik, kes mis tahes paigas teostab iseseisvalt lõikes 2 sätestatud mis tahes majandustegevust, olenemata nimetatud tegevuse eesmärgist või tulemustest.
Under Article 13B of the Sixth Directive:
Kuuenda direktiivi artikli 13 B osa sätestab:
5. transactions, including negotiation but not management or safekeeping, in shares, interests in companies or associations, debentures and other securities …
5) tehingud, sealhulgas nendega kaasnev läbirääkimine, välja arvatud hoidmine ja haldamine, mis on seotud aktsiate, äriühingute ja ühenduste osakute, võlakirjade ning teiste väärtpaberitega […]
Article 17 of the Sixth Directive is worded as follows:
Kuuenda direktiivi artikkel 17 on sõnastatud järgmiselt:
In so far as the goods and services are used for the purposes of his taxable transactions, the taxable person shall be entitled to deduct from the tax which he is liable to pay:
Kui kaupa ja teenuseid kasutatakse maksukohustuslase maksustatavate tehingutega seoses, on maksukohustuslasel õigus tasumisele kuuluvast käibemaksust maha arvata: a) käibemaks, mis tuleb tasuda või on tasutud teiste maksukohustuslaste poolt temale tarnitud või tarnitavalt kaubalt või osutatud või osutatavalt teenuselt; [täpsustatud tõlge] b) imporditud kaubalt tasumisele kuuluv või tasutud käibemaks; c) artikli 5 lõike 7 punkti a ja artikli 6 lõike 3 kohaselt tasumisele kuuluv käibemaks.
(a) transactions relating to the economic activities as referred to in Article 4(2) carried out in another country, which would be eligible for deduction of tax if they had occurred in the territory of the country;
Liikmesriigid annavad kõikidele maksukohustuslastele ka õiguse lõikes 2 nimetatud käibemaks maha arvata või tagasi saada, kui kaupa ja teenust kasutatakse: a) seoses artikli 4 lõikes 2 nimetatud majandustegevusega teises riigis tehtavate tehingutega, mis oleksid kõlblikud maksu mahaarvamiseks, kui need oleksid tehtud riigi territooriumil;
As regards goods and services to be used by a taxable person both for transactions in respect of which VAT is deductible and for transactions in respect of which it is not … only such proportion of the value added tax shall be deductible as is attributable to the former transactions.
Kauba ja teenuste puhul, mida maksukohustuslane kasutab üheaegselt seoses […] tehingutega, mille puhul võib käibemaksu maha arvata, kui ka seoses tehingutega, mille puhul käibemaksu maha arvata ei või, võib maha arvata üksnes käibemaksu selle osa, mis tekib esimesena nimetatud tehingutest.
(a) authorise the taxable person to determine a proportion for each sector of his business, provided that separate accounts are kept for each sector;
Sellest olenemata võivad liikmesriigid: a) lubada maksukohustuslasel mahaarvatav osa määrata iga oma tegevusvaldkonna kohta, kui iga valdkonna kohta peetakse eraldi arvestust; b) kohustada maksukohustuslast mahaarvatavat osa määrama iga oma tegevusvaldkonna kohta ning pidama iga valdkonna kohta eraldi arvestust; c) lubada maksukohustuslasel käibemaks maha arvata kõikide kaupade ja teenuste või neist osa kasutamise alusel või kohustada teda seda tegema;
(d) authorise or require the taxable person to make the deduction in accordance with the rule laid down in the first subparagraph, in respect of all goods and services used for all transactions referred to therein;
SECURENTA d) lubada maksukohustuslasel esimeses lõigus nimetatud korras käibemaks maha arvata kõikide kaupade ja teenuste puhul, mida kasutatakse seoses kõikide selles nimetatud tehingutega, või kohustada teda seda tegema; e) näha ette, et kui maksukohustuslase poolt mahaarvamisele mittekuuluv käibemaksusumma on tühine, seda ei arvestata.
In accordance with Article 19 of the Sixth Directive:
Kuuenda direktiivi artikli 19 kohaselt:
— as numerator, the total amount, exclusive of value added tax, of turnover per year attributable to transactions in respect of which value added tax is deductible under Article 17(2) and (3);
– lugeja on artikli 17 lõigete 2 ja 3 kohaselt käibemaksu mahaarvamise aluseks olevate tehingutega seotud aastakäibe käibemaksuta kogusumma,