natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Governments realised how big a threat climate change was and that they had to do something about it.
Valitsused mõistsid, kui suurt ohtu kliimamuutus endast kujutab, ja et tuleks midagi ette võtta.
They also realised that they had to work together to have a chance of success.
Samuti mõistsid nad, et edu saavutamiseks peaksid nad töötama üheskoos.
Climate change is a global issue because all countries contribute, in varying degrees, to greenhouse gas emissions, and all countries are affected by it.
Kliimamuutus on ülemaailmne probleem, sest kasvuhoonegaaside eraldumisega on erineval määral seotud kõik riigid ning see mõjutab kõiki riike.
So no country can solve the problem on its own.
Seepärast ei saa ükski riik seda probleemi üksi lahendada.
The UN Framework Convention on Climate Change
Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsioon
In 1992, governments agreed the United Nations Framework Convention on Climate Change (UNFCCC).
1992. aastal leppisid valitsused kokku Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsioonis.
So far, this international agreement has been formally accepted by 189 countries — almost all the countries in the world.
Praegu tunnustab seda rahvusvahelist kokkulepet ametlikult 189 riiki – peaaegu kõik maailma riigid.
The ultimate objective of this Convention is: the stabilisation of greenhouse gas concentrations in the atmosphere at a level that would prevent dangerous anthropogenic [human-induced] interference with the climate system.
Selle konventsiooni lõppeesmärk: saavutada kasvuhoonegaaside kontsentratsiooni stabiliseerumine atmosfääris tasemel, mis võimaldab ära hoida inimtegevusest tulenevaid ohtlikke häireid kliimasüsteemis.
Such a level should be achieved within a timeframe sufficient to allow ecosystems to adapt naturally to climate change, to ensure that food production is not threatened and
Sellise taseme peaks saavutama aja jooksul, mis oleks piisav ökosüsteemide looduslikuks kohanemiseks kliimamuutusega, ei ohustaks toiduainete tootmist ja võimaldaks majandusarengu jätkumist säästval viisil.
Under the Convention, the 189 governments monitor and report the greenhouse gases they produce, develop climate change strategies, and help the poorer among them address climate change.
Konventsiooni kohaselt kontrollivad 189 valitsust oma riigis toodetud kasvuhoonegaase ja annavad selle kohta aru, töötavad välja kliimamuutuse tegevuskava ning aitavad vaesematel riikidel kliimamuutusega toime tulla.
They meet once a year to discuss things and decide what to do next.
Nad kohtuvad asjade arutamiseks ja järgmiste sammude üle otsustamiseks ühe korra aastas.
The Convention was designed as an umbrella under which more action would be agreed in the future.
Konventsioon kavandati raamistikuna, mis hõlmaks tulevikus rohkem meetmeid.
In 1997, in the Japanese city of Kyoto, the governments took the next step and agreed the important Kyoto Protocol.
1997. aastal astusid valitsused järgmise sammu ning sõlmisid Jaapani linnas Kyotos tähtsa Kyoto protokolli.
This treaty commits the industrialised countries among them to reduce or limit their greenhouse gas emissions and reach certain emission targets by 2012.
Selle kokkuleppega võtavad tööstusriigid endale kohustuse vähendada või piirata kasvuhoonegaaside heitkoguseid ning täita 2012. aastaks kindlad heitkogustega seotud eesmärgid.
For each country, there is a target.
Igal riigil on oma eesmärk.
The Kyoto Protocol focuses on industrialised countries because they are responsible for most of the past and current greenhouse gas emissions and have the knowledge and money to reduce them.
Kyoto protokoll keskendub tööstusriikidele, sest need vastutavad enamiku varem tekitatud ja praeguste kasvuhoonegaaside heitmete eest ning neil on teadmisi ja raha heitmete vähendamiseks.
For example, the amount of greenhouse gases produced in the EU is 11 tonnes per citizen every year, while developing countries produce only around 1 tonne per citizen each year.
Näiteks toodetakse ELis igal aastal 11 tonni kasvuhoonegaase elaniku kohta, samas kui arengumaad toodavad igal aastal neid gaase vaid umbes ühe tonni elaniku kohta.
The Kyoto Protocol came into legal force on 16 February 2005.
Kyoto protokoll jõustus ametlikult 16. veebruaril 2005.
So far, 150 governments, including all 25 EU countries, have formally adopted it ().
Praeguseks on selle ametlikult vastu võtnud 150 riiki, sealhulgas kõik 25 ELi riiki.
Thirty-six are industrialised countries and have Kyoto targets, most of which require greenhouse gas reductions of5 to 8 % from 1990 levels by 2012.
Tööstusriike on 36, kellest enamiku eesmärk Kyoto protokolli kohaselt on vähendada 2012. aastaks kasvuhoonegaaside heitkoguseid 1990. aasta tasemega võrreldes 5–8%.
Only the US and Australia have decided not to participate in the Kyoto Protocol although they had initially planned to do so.
Kyoto protokolli osalised ei ole vaid Ameerika Ühendriigid ja Austraalia, kuigi nad seda algselt teha kavatsesid.
() The status of the number of ratifications is as of 29 April 2005.
Ratifitseerimiste arv on antud 29. aprilli 2005. aasta seisuga.
The Kyoto Protocol is a first step — even when it was negotiated, it was clear that it would not be enough to stop climate change.
Kyoto protokoll on esimene samm: juba läbirääkimiste käigus sai selgeks, et ainult sellest kliimamuutuse peatamiseks ei piisa.
But the Protocol is crucial because it signals to the rest of the world that the vast majority of industrialised nations are willing to change course to save the world’s climate.
Kuid protokoll on oluline, sest see annab ülejäänud maailmale märku sellest, et enamik tööstusriike on valmis maailma kliima päästmiseks midagi muutma.
It has also introduced various mechanisms under which countries cooperate in reducing emissions, which will lower costs.
Samuti on protokoll pakkunud mitmeid võimalusi riikidevaheliseks koostööks heitkoguste vähendamisel, mis vähendab selle kulusid.
What the EU is doing
Mida teeb EL?
The European Union is at the forefront of the global fight against climate change.
Euroopa Liit on võitluses kliimamuutusega esirinnas.
It is convinced that as a major economic power it has a duty to lead by example.
Ta on veendunud, et peamise majandusliku jõuna lasub tal kohustus teistele eeskujuks olla.
During the negotiations of the Kyoto Protocol, the 15 countries that made up the EU at the time (marked in yellow, see box next page) took on a particularly ambitious target: to reduce their collective greenhouse gas emissions by 8 % below 1990 levels until 2012.
Kyoto protokolli läbirääkimiste käigus võtsid 15 sellal ELi moodustanud riiki (märgitud kollasega, vt kasti järgmisel lk) eriti keeruka eesmärgi vähendada 2012. aastaks kasvuhoonegaaside ühist heitkogust 1990. aasta tasemega võrreldes 8%.
They then decided how much each of them should do for this collective target to be reached, taking into account the economic situation and industrial structure of each country.
Seejärel otsustasid nad iga riigi majanduslikku olukorda ja tööstuse struktuuri arvesse võttes selle, kui palju peaks iga riik selle ühise eesmärgi saavutamiseks tegema.
Most have to reduce their emissions, but some are allowed to increase them up to a certain limit, while others must keep their emissions at the same levels as in 1990.
Enamik peab oma heitkoguseid vähendama, kuid mõned võivad neid kuni teatava piirini suurendada. Mõned aga peavad oma heitkogused hoidma 1990. aasta tasemel.
The ten countries that joined the EU on 1 May 2004 (marked in blue) have individual targets under the Protocol with the exception of Cyprus and Malta, which have no targets.
1. mail 2004 ELiga ühinenud riikidel (märgitud sinisega) on protokolli alusel individuaalsed eesmärgid; ainsateks eranditeks on Küpros ja Malta, kellel eesmärgid puuduvad.
Kyoto Targets in the EU
Kyoto eesmärgid ELis
EU Member States with individual targets under the Kyoto Protocol
ELi liikmesriigid, kes jagavad Kyoto protokolli alusel eesmärkivähendada heitkoguseid 8%
EU Member States sharing an 8 % reduction target under the Kyoto Protocol
Kyoto protokolli aluselindividuaalse eesmärgi võtnud ELi liikmesriigid
Estonia Hungary Latvia Lithuania Poland Slovak Republic Slovenia
Eesti Ungari Läti Leedu Poola Slovaki Vabariik
Denmark Finland France Germany Greece Ireland Italy Luxembourg Netherlands Portugal Spain Sweden
Iirimaa Itaalia Luksemburg Madalmaad Portugal Hispaania Rootsi
In March 2000, the EU launched the European Climate Change Programme (ECCP).
2000. aasta märtsis käivitas EL Euroopa kliimamuutuse programmi.
Together with representatives from industry, environmental associations and other interested groups, the EU has identified 42 measures that will help its member states reduce their greenhouse gas emissions in a cost-effective way.
Koos tööstuse, keskkonnaühingute ja muude huvirühmade esindajatega määras EL kindlaks 42 meedet, mis aitaksid liikmesriikidel kasvuhoonegaaside heitkoguseid tõhusalt vähendada.
All these measures have already become law or are in the process of being adopted.
Kõik need meetmed on seadusena juba vastu võetud või vastuvõtmisel.
A cornerstone of EU climate change policies is the EU’s emissions trading scheme launched on 1 January 2005.
ELi kliimamuutusega seotud poliitika tähtsaima osa moodustab 1. jaanuaril 2005 käivitatud heitkogustega kauplemise süsteem.
EU governments have set limits to how much CO some 12 000 power plants and energy-intensive factories are allowed to emit per year.
ELi riikide valitsused on umbes 12 000 elektrijaamale ja energiamahuka tootmisega tehasele kehtestanud lubatud CO aastase heitkoguse.
These plants account for almost half of the EU’s CO emissions.
Need tehased tekitavad umbes poole ELi süsinikdioksiidi heitmetest.
Those plants that emit less CO than they are allowed to can sell the unused emission quotas to other factories that are not doing that well.
Tehased, mille CO heide on väiksem, võivad kasutamata heitmekvoodid müüa teistele tehastele, millel nii hästi ei lähe.
This provides for a financial incentive to reduce emissions.
See loob heitkoguste vähendamiseks rahalise ajendi.
The system also makes sure that there are buyers for the emission allowances.
Süsteem tagab ka heitmekvootide ostjate olemasolu.
Companies that exceed their emission limits and do not cover them with emission rights bought from others will have to pay hefty penalties.
Ettevõtted, kes ületavad lubatud heitkogust ja kellel ei ole selle katmiseks teistelt ostetud õigusi, peavad maksma suuri trahve.
Other ECCP measures are, for example, aimed at improving the fuel-efficiency of cars and the energy efficiency of buildings (better insulation can reduce heating cost by 90 %!); increasing the use of renewable energy sources, such as wind, the sun, tidal power, biomass (organic material such as wood, mill residues, plants, animal droppings, etc.) and geothermal power (heat from hot springs and volcanoes); advancing combined heat and power generation because this requires less energy; controlling the fluorinated greenhouse gases used in air conditioning; reducing methane emissions from landfills; raising awareness; and strengthening research and the development and use of climatefriendly technologies.
Muud Euroopa kliimamuutuse programmi meetmed käsitlevad näiteks autode kütusekasutuse ja hoonete energiakasutuse tõhusust (parem soojustus võib küttekulusid 90% vähendada!); selliste taastuvate energiaallikate nagu tuul, päike, tõus ja mõõn ning biomass (orgaaniline materjal: puit, saejäägid, taimed, loomade väljaheited jms) ja geotermilise energia (kuumaveeallikad ja vulkaanide soojus) kasutamise suurenemist; soojuse ja elektri koostootmise soodustamist, sest selleks kulub vähem energiat; kliimaseadmetes kasutatavate fluoreeritud kasvuhoonegaaside kontrollimist; prügilatest eralduvate metaani heitkoguste vähendamist; teadlikkuse suurendamist; uurimis- ja arendustegevuse laiendamist ning kliimasõbralike tehnoloogiate kasutuselevõttu.
Many climatefriendly technologies already exist and only need to be further improved to be widely used.
Kliimasõbralikke tehnoloogiaid on juba palju ning nad vajavad laialdasemaks kasutamiseks vaid täiendamist.
For example, it is possible to capture some of the carbon released
Näiteks on fossiilkütuste põletamisel võimalik siduda osa süsinikku ning matta see seejärel vanadesse kaevandustesse või vanadele naftaväljadele.
Greenhouse gas emissions in the EU in 2001
Kasvuhoonegaaside heitk2001. aastal
Other 4% when fossil fuels are burnt and then bury it in old mines or former oil fields.
Muud 4% sidumiseks ja ladustamiseks ning see vähendab õhku eralduva CO kogust.
Another promising technology, which, however, requires considerably more research, is the production of hydrogen from renewable energies and its use in ‘fuel cells’.
Teine paljulubav tehnoloogia, mida on küll vaja märkimisväärselt enam uurida, on taastuvenergiast vesiniku tootmine ja selle kasutamine kütuseelementides.
The fuel cell converts the hydrogen with oxygen into water, and in the process it produces electricity.
Kütuseelement muudab vesiniku koos hapnikuga veeks ning toodab selle protsessi käigus elektrit.
Industry 20%
Kui viiakse ellu kõik ELi ja selle liikmesriikide Tööstuskavandatud meetmed, saavutab EL oma Kyoto 20%eesmärgid 2012. aastaks.
Source: European Environment Agency written, the former 15 EU countries had reduced their greenhouse gas emissions by 2.9 % compared to 1990 levels (their Kyoto target is 8 %).
2002. aastaks, mis on viimane aasta, mille kohta leidusid käesoleva teatmiku kirjutamise ajal andmed, olid 15 ELi vana liikmesriiki vähendanud kasvuhoonegaaside heitkoguseid 1990. aastaga võrreldes 2,9% (nende Kyoto eesmärk on 8%).
Together, the 25 EU countries had reduced their emissions by 9 %.
25 ELi liikmesriiki on kokku vähendanud oma heitkoguseid 9%.
What businesses are doing
Mida teevad ettevõtjad?
Companies are playing an important role in the fight against climate change.
Ettevõtjatel on võitluses kliimamuutusega oluline osa.
They are coming to understand that by cutting their greenhouse gas emissions they not only protect the climate, but can also save money, earn good publicity, and gain an advantage over their competitors.
On hakatud aru saama, et kasvuhoonegaaside heitkoguste piiramisega ettevõtjad ainuüksi ei kaitse kliimat, vaid hoiavad kokku ka raha, reklaamivad ennast ning saavutavad eelisseisundi oma konkurentide ees.
For example, a big multinational company manufacturing a wide range of products in different regions of the world has, since 1990, saved EUR 1.5 billion by reducing energy consumption and installing new climatefriendly technologies in its factories.
Näiteks on suur rahvusvaheline ettevõte, mis toodab eri maailmajagudes palju mitmesuguseid tooteid, säästnud energiatarbimise vähendamise ja uute kliimasõbralike tehnoloogiate rakendamisega oma tehastes 1990. aastast alates 1,5 miljardit eurot.
In addition, it saves EUR 7 to 11 million annually through the use of renewable energy.
Lisaks sellele säästab ettevõte igal aastal taastuvenergia kasutamisega veel 7–11 miljonit eurot.
With these measures, it has reduced its greenhouse gas emissions by 67 % since 1990 ().
Nende meetmetega on see ettevõte vähendanud oma kasvuhoonegaaside heitkogust 1990. aastast alates 67%.
The associations of European, Japanese and Korean car manufacturers have voluntarily committed themselves to reducing the average CO emissions of new passenger cars sold in Europe by roughly a quarter from 1995 levels by 2008 (European carmakers) or 2009 (Japanese and Korean carmakers).
Euroopa, Jaapani ja Korea autotootjate ühendused on võtnud vabatahtlikult kohustuse vähendada uute Euroopas müüdavate sõiduautode CO keskmisi heitkoguseid 2008. (Euroopa autotootjad) või 2009. aastaks (Jaapani ja Korea autotootjad) umbes veerandi võrra 1995. aasta tasemega võrreldes.
The development of climatefriendly technologies also creates new jobs and opens up new markets.
Kliimasõbralike tehnoloogiate areng loob ka uusi töökohti ning avab uusi turge.
Thanks to support schemes for wind power in several EU countries, European companies now supply 90 % of the booming global market for wind power equipment.
Tänu tuuleenergia toetuskavadele mitmes ELi riigis katavad Euroopa ettevõtjad 90% kasvava ülemaailmse tuuleenergiaseadmete turu nõudlusest.
In Germany, introducing wind power has generated work for 40 000 people.
Saksamaal on tuuleenergia kasutuselevõtt loonud töökohti 40 000 inimesele.
If European companies are quick in developing new climatefriendly technologies, they will have a competitive advantage when global demand for such technologies rises.
Kui Euroopa ettevõtjad suudavad kliimasõbralikke tehnoloogiaid piisavalt kiiresti välja töötada, on nõudluse suurenedes selliste tehnoloogiate järele neil eelis konkurentide ees.
() See‘Less is more: 14 pioneers in reducing greenhouse gas emissions’ by the Climate Group, a coalition of organisations committed to reducing their greenhouse gas emissions.
Vt kliimarühma, s.o kasvuhoonegaaside vähendamisele pühendunud organisatsioonide ühenduse dokumenti„Vähem tähendab rohkem: 14 teerajajat kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamisel“.
Document available at http://www.theclimategroup.org/tcg_lessmore.pdf
Dokument on kättesaadav aadressil: http://www.theclimategroup.org/tcg_lessmore.pdf.
What you can do
Mida saad teha sina?
• If you or your parents buy a new electrical appliance, for example a fridge or a washing machine, make sure that it is graded ‘A’under the European energyefficiency label, which every appliance must carry.
Kliimamuutus on globaalne probleem ning igaüks meist saab midagi ära teha. Isegi väikesed muudatused meie käitumises võivad ilma meie elukvaliteeti mõjutamata vähendada kasvuhoonegaaside eraldumist.
‘A’certifies that it is very efficient in energy use.
Tegelikult saame sellega ka raha kokku hoida.
In fact, they can save us money.
A-klass annab tunnistust sellest, et seade on energiakasutuse poolest väga tõhus.
• Look for goods with the European eco-label, symbolised by a little flower (see top left corner of this box), in shops and supermarkets.
• Otsi kauplustest ja kaubahallidest kaupu, millel on väikese lille kujuline Euroopa ökomärgis (vt käesoleva lk vasakusse ülanurka).
This means they have been manufactured under strict environmental standards.
See tähendab, et need on toodetud rangeid keskkonnanormatiive järgides.
• Recycle things.
• Võta asjad ringlusse.
Recycling 1 kg of old aluminium cans consumes ten times less energy than producing them from scratch, and factories use far less energy to make paper from old newspapers than from wood pulp.
1 kg alumiiniumpurkide ringlussevõtt kulutab kümme korda vähem energiat, kui kulub nende tootmiseks algusest peale, ning tehased kasutavad palju vähem energiat paberi tootmiseks vanadest ajalehtedest kui puidutselluloosist.
• When you make a hot drink, just boil the amount of water you need.
• Kuuma jooki tehes keeda ainult niipalju vett, kui sa parasjagu vajad.
• Don’t overheat your home.
• Ära oma kodu üle küta.
Reducing the temperature by just 1° Celsius can cut up to 7 % off your family’s energy bill.
Alandades temperatuuri vaid 1 °C võrra, võid hoida kokku 7% oma pere energiaarvest.
• Save hot water by taking a shower rather than a bath — it requires four times less energy.
• Hoia kokku sooja vett sellega, et käid vanni asemel duši all: selleks kulub neli korda vähem energiat.
• When you air your room, leave the window wide open for a few minutes and then close it again, rather than letting the heat escape over a long period.
• Oma tuba õhutades tee aken mõneks minutiks päris lahti ning seejärel pane uuesti kinni, selle asemel et pika aja jooksul soojusel kaduda lasta.
• Don’t forget to switch off the lights when you don’t need them.
• Ära unusta kustutada tulesid, kui sa neid enam ei vaja.
Households are responsible for 30 % of the electricity consumption in the EU, so if we all save electricity, it will make a big difference.
Kodumajapidamistes kulutatakse 30% ELis tarbitavast elektrienergiast, seega saame kõik koos elektrienergiat kokku hoides asju oluliselt muuta.
• Private cars are responsible for 10 % of the EU’s COst emissions.
• Sõiduautod toodavad 10% kogu ELi CO heitkogusest.
Public transport, cycling and walking are cheaper and healthier alternatives.
Ühiskondlik transport, rattasõit ja jalutamine on palju odavamad ning tervislikumad alternatiivid.
• If you buy new light bulbs, try energy-savings ones — they last longer and use five times less electricity than conventional bulbs.
• Uusi elektripirne ostes vali energiasäästlikud: nende eluiga on pikem ning nad tarbivad viis korda vähem elektrienergiat kui tavalised elektripirnid.
• If your parents are about to buy a new car, ask them to buy a small and fuel-efficient model.
• Kui sinu vanemad hakkavad uut autot ostma, palu neil osta väike ja kütusesäästlik mudel.
Under European legislation, car manufacturers must display information about how much COst their cars emit.
Euroopa õigusaktide kohaselt peavad autotootjad esitama teabe selle kohta, kui palju CO nende autod toodavad.
• Don’t leave your TV, stereo and computer on standby – this is the mode when a little light is still on.
• Ära jäta oma televiisorit, stereoseadmeid ega arvutit ooteolekusse – seda märkad väikesest põlevast tulest.
On average, a TV set uses 45 % of its energy in standby mode.
Televiisor tarbib ooteolekus keskmiselt 45% energiat.
If all Europeans avoided the standby mode, they would save enough electricity to power a country the size of Belgium.
Kui kõik eurooplased lõpetaksid ooteoleku kasutamise, hoiaksime kokku sellise hulga energiat, millest piisaks Belgia-suuruse riigi varustamiseks.
• Plant a tree at school, in your garden or neighbourhood.
• Istuta kooli juurde, oma aeda või ümbruskonda puu.
Five trees typically soak up around 1 tonne of COst throughout their lifetime.
Oma elu jooksul tarbivad viis puud ära umbes ühe tonni CO.
• Also, don’t leave you mobile phone charger plugged in when you are not charging your phone.
• Kui sa parasjagu oma telefoni ei lae, ära jäta vooluvõrku ka selle laadijat.
If you do, 95 % of the electricity is wasted – only 5 % is used to actually charge your phone.
Muidu läheb 95% elektrienergiast raisku: telefoni laadimiseks kulub vaid 5%.
The European Union is convinced that we can cut our greenhouse gas output and go on improving people’s standards and quality of life at the same time.
Euroopa Liit on veendunud, et me suudame kasvuhoonegaaside heitkoguseid vähendada ning parandada samal ajal inimeste elustandardit ja -kvaliteeti.
The two are not incompatible.
Need kaks koos on võimalikud.
But it will mean making adjustments to the way we live and how we produce and use energy.
Kuid see nõuab muudatusi meie elustiilis ning viisis, kuidas me energiat toodame ja kasutame.
European leaders have agreed that global temperatures should not be allowed to rise by more than 2° Celsius above pre-industrial levels — because if they did, there would be a much greater risk of diminished food and water supplies and environmental disasters in the world.
Euroopa riikide juhid on nõustunud sellega, et ülemaailmne temperatuur ei tohiks tõusta tööstuse-eelse tasemega võrreldes rohkem kui 2 °C, vastasel juhul suureneb oht, et toidu- ja veevarud vähenevad ning keskkonnakatastroofide arv maailmas kasvab.
To reach the 2° goal, far-reaching action will be needed after 2012, the year by which the Kyoto Protocol targets are to be met.
2 °C eesmärgi saavutamiseks tuleb pärast 2012. aastat, s.t Kyoto protokolli eesmärkide saavutamise tähtaega, võtta kaugeleulatuvaid meetmeid.
It may be necessary that industrialised countries reduce their greenhouse gas emissions, from 1990 levels, by around 15–30 % by 2020, and by 60–80 % by 2050.
Võib osutuda vajalikuks, et tööstusriigid vähendaksid oma kasvuhoonegaaside heitkoguseid 1990. aasta tasemega võrreldes 2020. aastaks umbes 15–30% ning 2050. aastaks 60–80%.
But it is also important that developing countries that are doing well economically participate in a future agreement because their emissions are rising fast.
Samuti on oluline, et majanduslikult hästi toime tulevad arengumaad osaleksid tulevikus selles kokkuleppes, sest nende heitkogused suurenevad kiiresti.