natgillin/translations-raw huggingface dataset:
32 — Joined Cases C-74/00 P and C-75/00 P Falck and Acciaierie di Bolzano [2002] ECR I-7869, paragraphs 168 to 171; Case C-241/94 France v Commission [1996] ECR I-4551, paragraph 33; and Case 234/84 Belgium v Commission [1986] ECR 2263 (‘Meura’), paragraph 16.
32 – 24. septembri 2002. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-74/00 P ja C-75/00 P: Falck ja Acciaierie die Bolzano (EKL 2002, lk I-7869, punktid 168–171), 26. septembri 1996. aasta otsus kohtuasjas C-241/94: Prantsusmaa vs. komisjon (EKL 1996, lk I-4551, punkt 33) ja 10. juuli 1986. aasta otsus kohtuasjas 234/84: Belgia vs. komisjon (EKL 1986, lk 2263, nn. „Meura”, punkt 16).
33 — See, to that effect, for example, Falck and Acciaierie di Bolzano, cited in footnote 32, paragraph 169.
33 – Vt selle kohta nt 32. joonealuses märkuses viidatud Falck ja Acciaierie di Bolzano kohtuotsuse punkt 169.
31 — Besides, of course, having the possibility of deciding that the notified measure does not constitute aid.
31 – Muidugi lisaks võimalusele otsustada, et teatatud meede ei ole abi.
NUOVA AGRICAST information available at the time of the adoption of the decision even when a party which was not involved in the preliminary investigation, such as Nuova Agricast in the present case, challenges a decision not to raise objections.
NUOVA AGRICAST ja lõpetada abi uurimise esialgne etapp, kui ametlikku uurimismenetlust ei algatatagi. Selline otsus tehakse põhimõtteliselt 34 otsuse tegemise ajal, isegi kui isik, kes ei osalenud esialgses uurimises, nagu käesolevas asjas Nuova Agricast, vaidlustab otsuse mitte esitada vastuväiteid.
Such a decision is in principle 34taken on the basis of the information provided by the notifying Member State.
kavast teavitava liimesriigi esitatud teabe alusel.
The proced- ure does not provide a formal opportunity for third parties to intervene and submit information to the Commission that it may consider in order to evaluate the compatibility of the notified aid with the common market.
Menetlus ei anna kolmandatele isikutele ametlikku võimalust sekkuda ja esitada komisjonile teavet, mida ta võib arvestada, et hinnata teatatud abi kokkusobivust ühisturuga.
Companies such as potential beneficiaries of aid or their competitors are not even necessarily aware of the notification of an aid scheme which may be of interest to them, because the Commission is obliged to publish a notice on the notification of an aid only when the formal investigation proced- ure is initiated.
Sellised äriühingud nagu võimalikud abisaajad või nende konkurendid ei pruugi tingimata teada, et on teatatud neid huvitavast abikavast, kuna komisjon on kohustatud avaldama abist teatamise kohta teate ainult ametliku uurimismenetluse algatamise korral.
35 Thus, when the Commission adopts a decision not to raise objections, a notice on this decision will be the first act to be published in the Official Journal of the European Union.
35Seega, kui komisjon teeb otsuse mitte esitada vastuväiteid, on teade selle otsuse kohta esimene dokument, mis avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
Nevertheless, I believe that the Commission should be entitled to rely on the
Ma usun siiski, et komisjonil peaks olema õigus tugineda teabele, mis on kättesaadav
It follows clearly from the primary and secondary legislation, especially Regulation No 659/1999, that the preliminary investigation takes place primarily between the Commission and the Member State concerned.
Esmastest ja teisestest õigusaktidest ning eelkõige määrusest nr 659/1999 tuleneb selgelt, et esialgne uurimine toimub peamiselt komisjoni ja asjaomase liikmesriigi vahel.
36As a result, the Commission is not granted fact-finding powers to search for information beyond that provided to it, mainly by the Member State concerned, during the preliminary investigation.
36Seetõttu ei anta komisjonile teabe kogumise volitust, millega ta saaks õiguse koguda muud teavet lisaks sellele, mida peamiselt asjaomane liikmesriik talle esialgse uurimise ajal esitas.
Such limits on the powers of the Commission necessarily imply that the legality of its decisions cannot be challenged on the basis of information other than that available at the time of the adoption of the decision.
Komisjoni volituste selline piiramine viitab paratamatult sellele, et tema otsuste õiguspärasust ei saa vaidlustada muu teabe alusel kui see, mis oli talle kättesaadav asjaomase otsuse tegemise ajal.
Moreover, if third parties were to be able to challenge the validity of Commission decisions on the basis of information other than that available to it at the time of the adoption of the decision, the Commission would in all likelihood avoid such a risk by systematically
Pealegi, kui kolmandad isikud võiksid vaidlustada komisjoni otsuste kehtivuse muu teabe alusel kui see, mis oli talle kättesaadav asjaomase otsuse tegemise ajal, ennetaks komisjon tõenäoliselt sellist ohtu ja algataks
34 — Nothing in fact prevents potentially affected parties from submitting information to the Commission during the preliminary investigation, in which case the Commission must take such elements into account (see, to this effect, Case C-204/97 Portugal v Commission [2001] ECR I-3175, paragraph 35).
34 – Tegelikult ei takista miski isikutel, keda see võib mõjutada, esitada komisjonile teavet esialgse uurimise ajal ning sel juhul peab komisjon selliseid elemente arvesse võtma (vt selle kohta 3. mai 2001. aasta otsus kohtuasjas C-204/97: Portugal vs. komisjon (EKL 2001, lk I-3175, punkt 35)).
35 — See, to that effect, Case 84/82 Germany v Commission [1984] ECR 1451, paragraph 13, and Joined Cases 91/83 and 127/83 Heineken [1984] ECR 3435, paragraph 15.
35 – Vt selle kohta 20. märtsi 1984. aasta otsus kohtuasjas 84/82: Saksamaa vs. komisjon (EKL 1984, lk 1451, punkt 13) ja 9. oktoobri 1984. aasta otsus liidetud kohtuasjades 91/83 ja 127/83: Heineken (EKL 1984, lk 3435, punkt 15).
36 — See, to this effect, Case C-276/03 P Scott v Commission [2005] ECR I-8437, paragraph 33.
36 – Vt selle kohta 6. oktoobri 2005. aasta otsus kohtuasjas C-276/03 P: Scott vs. komisjon (EKL 2005, lk I-8437, punkt 33).
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-390/06 examining the compatibility of an aid scheme with the common market, the Commission may confine itself to examining the general characteristics of the scheme in question without being required to examine each particular case in which it applies.
KOHTUJURIST MAZÁKI ETTEPANEK — KOHTUASI C-390/06 komisjon abikava ühisturuga kokkusobivust uurides piirduda kõnealuse kava üldtunnuste uurimisega ning temalt ei nõuta iga konkreetse juhtumi uurimist, millega seoses seda kohaldatakse.
37 initiating the formal investigation procedure, thereby allowing all ‘interested parties’ within the meaning of Article 88(2) EC to submit relevant information.
37 süstemaatiliselt ametlikke uurimismenetlusi, võimaldades seeläbi kõigil „huvitatud isikutel” EÜ artikli 88 lõike 2 tähenduses esitada olulist teavet.
Such an outcome is however difficult to reconcile with the current two-stage State aid control proced- ure as provided for under the EC Treaty and Regulation No 659/1999.
Sellist tulemust on siiski raske sobitada praeguse kaheetapilise riigiabi kontrollimise korraga, mis on sätestatud EÜ asutamislepingus ja määruses nr 659/1999.
Therefore, the validity of a decision not to raise any objections adopted by the Commission should be assessed on the basis of the information available to the Commission when adopting such a decision.
Seega tuleks komisjoni otsuse mitte esitada vastuväiteid, kehtivust hinnata teabe alusel, mis oli komisjonile kättesaadav sellise otsuse tegemise ajal.
Moreover, it must be pointed out that the present case is not one of the exceptional cases where the Commission may be obliged to ensure that its decision concerning State aid contains a transitional provision and where it may be bound to ensure that such a provision complies with the principle of equal treatment.
Lisaks tuleb märkida, et käesolev asi ei ole üks sellistest erakorralistest asjadest, mille puhul võib kohustada komisjoni tagama, et tema otsus riigiabi kohta sisaldaks üleminekusätet, ja mille puhul ta võib olla kohustatud tagama, et asjaomane säte oleks kooskõlas võrdse kohtlemise põhimõttega.
Such an obligation can only arise in very specific circumstances where, among other things, the past behaviour of the Community institution triggers legitimate expectations which must be protected. 38
Selline kohustus võib tekkida ainult väga erilises olukorras, kus muu hulgas ühenduse ametiasutuse varasem käitumine kutsub esile õiguspärase ootuse, mida tuleb kaitsta. 38
In the present case the Commission has, however, never conducted itself in such a way as to create a legitimate expectation
Komisjon ei ole käesolevas asjas siiski kunagi käitunud viisil, mis kutsuks esile
37 — See, to that effect, Italy and Sardegna Lines v Commission, cited in footnote 28; Case 248/84 Germany v Commission [1987] ECR 4013, paragraph 18; and Case C-75/97 Belgium v Commission [1999] ECR I-3671, paragraph 48.
37 – Vt selle kohta 28. joonealuses märkuses viidatud Itaalia ja Sardegna Lines vs. komisjon kohtuotsus, 14. oktoobri 1987. aasta otsus kohtuasjas 248/84: Saksamaa vs. komisjon (EKL 1987, lk 4013, punkt 18) ja 17. juuni 1999. aasta otsus kohtuasjas C-75/97: Belgia vs. komisjon (EKL 1999, lk I-3671, punkt 48).
38 — This was the case in Belgium and Forum 187 v Commission, cited in footnote 29, paragraphs 168 to 174.
38 – Nii oli see 29. joonealuses märkuses viidatud Belgia ja Forum 187 ASBL vs. komisjon kohtuotsuse punktides 168–174.
In that case the Commission took a negative decision concerning a scheme of existing aid concerning coordination centres created under Belgian legislation.
Komisjon tegi selles asjas eitava otsuse seoses Belgia õigusaktide alusel loodud koordineerimiskeskustega seotud olemasoleva abikavaga.
For a more recent application of the same reasoning, see judgment of 12 September 2007 in Case T-348/03 Koninklijke Friesland Foods v Commission.
Sama arutluskäigu hilisema kasutamise osas vt 12. septembri 2007. aasta otsus kohtuasjas T-348/03: Koninklijke Frieslands Food vs. komisjon (EKL 2007, lk II-101*).
In any event, it may be recalled that, according to settled caselaw, when
Igal juhul tasub meelde tuletada, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt võib
NUOVA AGRICAST that the old aid scheme, which expired on 31 December 1999, would continue to have effects beyond this date.
NUOVA AGRICAST õiguspärase ootuse, et 31. detsembril 1999 aegunud vanal abikava mõju jätkus ka pärast nimetatud kuupäeva.
before the activity which is the subject of the aid is started.
hindamisel.
This principle has been used as a general rule in the assessment of the compatibility of aid by the Commission. 40Contrary to what the referring court appears to suggest in its reference, this principle has not been applied only since its inclusion in the Commission’s guidelines on regional aid in 1998.
40 Erinevalt sellest, millele eesotsusetaotluse esitanud kohus tundub oma taotluses viitavat, ei ole nimetatud põhimõtet kohaldatud alles pärast selle lisamist komisjoni regionaalabi suunistesse 1998. aastal.
41 This suffices to preclude any claim that an allegedly ‘sudden’ application of this principle may have breached legitimate expectations created by the Community with regard to the possibility of applying for aid under the new aid scheme under the conditions applicable to invitations to apply published under the old aid scheme.
41Sellest piisab igasuguse sellise väite ennetamiseks, mille kohaselt kõnealuse põhimõtte väidetavalt „äkiline” kohaldamine võis rikkuda õiguspäraseid ootusi, mille komisjon kutsus esile seoses võimalusega taotleda uue abikava alusel abi vana kava alusel avaldatud taotluste esitamise kutsele kohaldatud tingimustel.
The authorisation of the old aid scheme, which was limited in time and expired on 31 December 1999, is, by its very nature, not an act which could trigger such legitimate expectations.
Vana abikava heakskiitmine, mis oli ajaliselt piiratud ja aegus 31. detsembril 1999, ei ole oma laadilt akt, mis võiks esile kutsuda kõnealuseid õiguspäraseid ootusi.
The rule that exceptions to the general principle prohibiting State aid must be strictly interpreted precludes such an extension of the temporal scope of an approved aid scheme.
Reegel, mille kohaselt tuleb erandeid riigiabi keelavast üldpõhimõttest kitsalt tõlgendada, välistab heakskiidetud abikava ajalise ulatuse pikendamise.
39 Moreover, if it were possible to invoke rights allegedly acquired under a previous aid scheme after the authorisation has expired, this would question the very purpose of the temporal limitations of such authorisations, which allow the evaluation of State aid to be adapted in the light of changing economic circumstances.
39Pealegi, kui eelmise abikava alusel väidetavalt saadud õigusi oleks võimalik kasutada pärast loa aegumist, seaks see kahtluse alla kõnealuste lubade ajalise piiramise eesmärgi, mis võimaldavad riigiabi hindamist kohandada vastavalt majanduslike tingimuste muutumisele.
Nor can possible legitimate expectations, which have been triggered by the national authorities as to the possibility of an extension of certain effects of an expired State aid scheme, constitute a basis for an obligation of the Commission to lay down a transitional provision.
Samuti ei saa võimalik õiguspärane ootus, mida siseriiklikud ametiasutused on esile kutsunud seoses võimalusega pikendada aegunud riigiabi kava teatavaid mõjusid, olla aluseks komisjoni kohustusele näha ette üleminekusäte.
Articles 87 EC and 88 EC would lose much of their effectiveness if a party could rely on legitimate expectations
EÜ artiklid 87 ja 88 kaotaksid suure osa oma mõjususest, kui isikud võiksid ühenduse õigusakti kehtetuse väitmisel tugi-
Legitimate expectations cannot be invoked against the Commission by reason of its application of the principle of ‘necessity of aid’, which implies inter alia that the application to receive aid must normally be made
Õiguspärasele ootusele ei saa komisjoni vastu tugineda, kuna komisjon kohaldab „abi vajalikkuse” põhimõtet, mis muu hulgas viitab sellele, et abitaotlus tuleb tavaliselt esitada enne sellise tegevuse algust, mille jaoks abi antakse.
40 — Indeed the Court has consistently held that, in order for aid to benefit from one of the derogations contained in Article 87(3) EC, it must not only comply with one of the objectives set out in Article 87(3)(a), (b), (c) or (d) EC, but must also be necessary for the attainment of those objectives (see Case 730/79 Philip Morris v Commission [1980] ECR 2671, paragraph 17).
40 – Euroopa Kohus on korduvalt sedastanud, et EÜ artikli 87 lõikes 3 sätestatud mööndustest ühe kohaldamiseks abi suhtes peab abi olema kooskõlas mitte ainult ühega EÜ artikli 87 lõike 3 punktides a, b, c või d sätestatud eesmärkidest, vaid peab ka olema vajalik nende eesmärkide saavutamiseks (vt 17. septembri 1980. aasta otsus kohtuasjas 730/79: Philip Morris vs. komisjon (EKL 1980, lk 2671, punkt 17)).
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-390/06 created by Member States in order to claim the invalidity of a Community act.
KOHTUJURIST MAZÁKI ETTEPANEK — KOHTUASI C-390/06 esimese kategooria äriühingute väljajätmist oma üleminekusätte kohaldamisalast.
42 in the contested decision with regard to the exclusion of the companies of the first category from the scope of its transitional provision.
neda liikmesriikide esile kutsutud õiguspärasele ootusele. 42
It follows that, in the circumstances of the present case, the Commission was under no obligation to ensure that the contested decision contained a transitional measure which would have included the companies of the first category.
Sellest järeldub, et komisjonil ei olnud käesoleva asja asjaolusid arvestades kohustust tagada, et vaidlustatud otsus sisaldaks üleminekusätet, mis hõlmab esimese kategooria äriühinguid.
It has therefore not exceeded its discretion by not raising any objections to the notified measure because the scope of the transitional measure it contained allegedly infringed the principle of equal treatment.
Seega ei ole ta teatatud meedet vaidlustamata jättes ületanud oma kaalutlusõiguse piire põhjusel, et selles sisalduv üleminekusäte rikkus väidetavalt võrdse kohtlemise põhimõtet.
Thus, the contested decision cannot be regarded as invalid on that ground.
Vaidlustatud otsust ei saa seega pidada kehtetuks.
The Court has consistently held that the requirement to state reasons depends on the nature of the measure in question and, in the case of a measure intended to have general application, which is the case with an aid scheme, the preamble may be limited to indicating the general situation which led to its adoption, on the one hand, and the general objectives which it is intended to achieve, on the other.
Euroopa Kohus on korduvalt sedastanud, et põhjendamise nõue sõltub kõnealuse meetme laadist ja sellise meetme korral, mida kavatsetakse kohaldada üldiselt, nagu näiteks abikava, võib preambulis piirduda esiteks selle vastuvõtmiseni viinud üldise olukorra ja teiseks selle üldeesmärkide kirjeldamisega.
43 Therefore it would be unreasonable to require the Commission to state specific reasons for the precise scope of a transitional measure contained in a decision not to raise any objections to an aid scheme.
43Seega ei oleks mõistlik nõuda komisjonilt abikava vaidlustamata jätmise otsuse üleminekusätte täpse kohaldamisala erilist põhjendamist.
This is especially so when, as in the present case, the Commission, by its decision, limits itself to acknowledging a decision made by the Italian authorities as to the appropriate scope of the transitional provision.
Eriti on see nii juhul, nagu käesolevas asjas, kui komisjon piirdub oma otsuses selle otsuse tunnustamisega, mille Itaalia ametiasutused tegid üleminekusätte asjakohase kohaldamisala osas.
The alleged failure to state adequate reasons
Põhjendamiskohustuse väidetav rikkumine
The referring court also queries whether the Commission has provided sufficient reasons, in accordance with Article 253 EC,
Eelotsusetaotluse esitanud kohus küsib, kas komisjon on vaidlustatud otsuses vastavalt EÜ artiklile 253 piisavalt põhjendanud
It follows that the Commission has in my view not infringed its obligation to state adequate reasons by not giving reasons for the exclusion of the companies of the first category from the scope of the transitional provision of the contested decision.
Sellest järeldub, et komisjon ei ole minu arvates rikkunud oma põhjendamiskohustust, jättes põhjendamata esimese kategooria äriühingute väljajätmise vaidlustatud otsuse üleminekusätte kohaldamisalast.
43 — Since Case 5/67 Beus v Hauptzollamt München [1968] ECR 83, 95.
43 – Alates 13. märtsi 1968. aasta otsusest kohtuasjas 5/67: Beus vs. Hauptzollamt München (EKL 1968, lk 83, punkt 95).
See, for example, Case C-284/94 Spain v Commission [1998] ECR I-7309, paragraph 28.
Vt nt 19. novembri 1998. aasta otsus kohtuasjas C-284/94: Hispaania vs. komisjon (EKL 1998, lk I-7309, punkt 28).
In the light of the foregoing, I am of the view that the answer to the question referred should be that:
Eeltoodust lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata eelotsuse küsimusele järgmiselt:
Examination of the question referred has disclosed nothing capable of affecting the validity of Commission Decision SG(2000)D/105754 of 12 July 2000 declaring compatible with the Treaty an aid scheme provided for under Italian legislation in the form of aid for investment in the less-favoured regions of Italy.
Eelotsuse küsimuse analüüsimisel ei avastatud midagi, mis võiks mõjutada komisjoni 12. juuli 2000. aasta otsuse SG(2000)D/105754, millega tunnistatakse asutamislepinguga kooskõlas olevaks Itaalia õigusaktide alusel investeerimistoetusena Itaalia vähemsoodsatele piirkondadele ettenähtud riigiabi kava, kehtivust.
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, by the Tribunale ordinario di Roma (Italy), made by decision of 14 June 2006, received at the Court on 19 September 2006, in the proceedings
Kohtuasjas C-390/06, mille ese on EÜ artikli 234 alusel Tribunale ordinario di Roma (Itaalia) 14. juuni 2006. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 19. septembril 2006, menetluses
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, G. Arestis and U. Lõhmus, Presidents of Chambers, A. Borg Barthet, M. Ilešič (Rapporteur), J. Malenovský, J. Klučka, E. Levits and C. Toader, Judges,
EUROOPA KOHUS (suurkoda), koosseisus: president V. Skouris, kodade esimehed P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, G. Arestis ja U. Lõhmus, kohtunikud A. Borg Barthet, M. Ilešič (ettekandja), J. Malenovský, J. Klučka, E. Levits ja C. Toader,
Advocate General: J. Mazák, Registrar: H. von Holstein, Deputy Registrar, having regard to the written procedure and further to the hearing on 11 September 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
NUOVA AGRICAST kohtujurist: J. Mazák, kohtusekretär: abikohtusekretär H. von Holstein, arvestades kirjalikus menetluses ja 11. septembri 2007. aasta kohtuistungil esitatut, arvestades kirjalikke märkusi, mille esitasid:
— the Commission of the European Communities, by E. Righini and V. Di Bucci, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 27 November 2007, gives the following
– Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: E. Righini ja V. Di Bucci, olles 27. novembri 2007. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku, on teinud järgmise otsuse
The question referred for a preliminary ruling concerns the validity of the decision of the Commission of 12 July 2000 not to raise objections against an aid scheme for
Eelotsusetaotlus puudutab selle komisjoni 12. juuli 2000. aasta otsuse kehtivust, mille kohaselt ei esitata kuni 31. detsembrini 2006 vastuväiteid Itaalia vähem
That question was raised in proceedings brought by Nuova Agricast Srl (‘Nuova Agricast’), an undertaking established in the region of Apulia in Italy, against the Ministero delle Attività Produttive (Italian Ministry of Productive Activities), seeking damages alleged to arise from its failure to receive State aid as a result of the wrongful conduct of the Italian authorities in discussions with the Commission of the European Communities which preceded the adoption of the contested decision.
Eelotsusetaotlus esitati hagi raames, mille Itaalias Apuulia piirkonnas asuv ettevõtja Nuova Agricast Srl (edaspidi „Nuova Agricast”) esitas Ministero delle Attività Produttive (tootmistegevuse ministeerium) vastu ja milles nõutakse, et hüvitataks riigiabi saamata jäämise tõttu tekkinud kahju, mida see ettevõtja on kandnud Itaalia ametiasutuste õigusvastase käitumise tõttu vaidlustatud otsuse vastuvõtmisele eelnenud läbirääkimiste käigus Euroopa Ühenduste Komisjoniga.
Regulation (EC) No 659/1999
Määrus (EÜ) nr 659/1999
As the second recital in its preamble makes clear, Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article [88] of the EC Treaty (OJ 1999 L 83, p. 1) codifies and reinforces the practice developed by the Commission of the European Communities, in accordance with the Court’s caselaw, with regard to the review of State aid.
Vastavalt nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli [88] kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339), põhjendusele 2 kodifitseerib ja tugevdab see määrus riigiabi uurimisega seotud komisjoni praktikat kooskõlas Euroopa Kohtu praktikaga.
Article 1(c) of that regulation provides that ‘new aid’ is to mean ‘all aid, that is to say, aid schemes and individual aid, which is not existing aid, including alterations to existing aid’.
Selle määruse artikli 1 punkti c kohaselt on „uus abi” „kogu abi, see tähendab abikavad ja individuaalne abi, mis ei ole olemasolev abi, sealhulgas olemasoleva abi muudatused”.
Article 2 of Regulation No 659/1999 states:
Määruse nr 659/1999 artikkel 2 sätestab: