natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Legislation such as that at issue in the main proceedings is liable — since it is applied to specimens from another Member State — to restrict intraCommunity trade for the purposes of Article 28 EC (see, to that effect, Tridon, paragraph 49).
Kui sellist õigusnormi, nagu on vaidluse all põhikohtuasjas, kohaldatakse teisest liikmesriigist pärinevate isendite suhtes, võib see takistada ühendusesisest kaubandust EÜ artikli 28 mõttes (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Tridon, punkt 49).
Any legal provision of a Member State prohibiting goods which have not been previously authorised from being marketed, acquired, offered, put on display or sale, kept, prepared, transported, sold, disposed of for valuable consideration or free of charge, imported or used, constitutes a measure having an effect equivalent to a quantitative restriction within the meaning of Article 28 EC of the Treaty (see, to that effect, inter alia, Case C-400/96 Harpegnies [1998] ECR I-5121, paragraph 30).
Nimelt on selline liikmesriigi õigusnorm, mis keelab turule viia, omandada, pakkuda, esitleda või müügiks pakkuda, hoida, valmistada, transportida, müüa, anda üle tasu eest või tasuta, importida või kasutada kaupu, mille jaoks ei ole eelnevalt luba antud, koguselise piiranguga samaväärne meede EÜ artikli 28 tähenduses (vt selle kohta eelkõige 17. septembri 1998. aasta otsus kohtuasjas C-400/96: Harpegnies, EKL 1998, lk I-5121, punkt 30).
The Court has also held that legislation which requires for the marketing of certain goods prior inclusion of those goods on an ‘authorised list’ makes the marketing of those goods more difficult and more expensive, and consequently hinders trade between the Member States (see, to that effect, inter alia, Case C-24/00 Commission v France [2004] ECR I-1277, paragraph 23).
Euroopa Kohus on ka sedastanud, et õigusnorm, mille alusel on nõutud, et teatavate kaupade turustamise eeltingimuseks oleks nende eelnev kandmine nn positiivsesse loetellu, muudab nende turustamise raskemaks ja kulukamaks ning takistab järelikult liikmesriikidevahelist kaubandust (vt selle kohta eelkõige 5. veebruari 2004. aasta otsus kohtuasjas C-24/00: komisjon vs. Prantsusmaa, EKL 2004, lk I-1277, lk 23).
According to the Belgian Government, the legislation at issue in the main proceedings, although it hinders the free movement of goods, pursues a legitimate objective, namely the welfare of animals held in captivity.
Belgia valitsus väidab, et kuigi põhikohtuasjas vaidluse all olevad õigusnormid takistavad kaupade vaba liikumist, on neil siiski õigustatud eesmärk, nimelt vangistuses hoitavate loomade heaolu.
It is based on the finding that the holding of mammals is acceptable only in a limited number of cases, in view of the minimum physiological and ethological needs of those mammals.
Need tuginevad tõdemusele, et imetajate pidamine on aktsepteeritav vaid piiratud juhtudel, arvestades nende imetajate minimaalseid füsioloogilisi ja etoloogilisi vajadusi.
The Belgian Government submits in that regard that, if it appears, having regard to those needs, that specimens of a particular species of mammal may not be held by anyone without jeopardising the welfare of those animals, they may not be included in the positive list and, consequently, they may not be traded in, subject to the derogations provided for in Article 3bis(2) of the animal welfare law.
Nimetatud valitsus märgib selle kohta, et kui nendest vajadustest lähtudes näib, et imetajate teatud liigi isendeid ei saa pidada igaüks, ilma et see seaks ohtu loomade heaolu, ei saa neid kanda positiivsesse loetellu ning sellest tulenevalt ei saa nendega kaubelda, välja arvatud loomade heaolu seaduse artikli 3a lõikes 2 ette nähtud erandjuhtudel.
That legislation is therefore justified in the interests of the protection of the health and life of the animals concerned.
Kõnealused õigusnormid on seega õigustatud asjaomaste loomade tervise ja heaolu kaitsmiseks.
Furthermore, according to the Belgian Government, the contested legislation is proportionate to the objective pursued.
Lisaks on vaidlusalused õigusnormid Belgia valitsuse väitel seatud eesmärgiga proportsionaalsed.
First, it does not impose an absolute prohibition on the importation of those animals.
Esiteks ei ole nendega kehtestatud absoluutset keeldu kõnealuseid loomi importida.
Under Article 3bis(2) of the animal welfare law, specimens of species or categories other than those included in the list constituting Annex I to the Royal Decree may nevertheless be held inter alia in zoological gardens, laboratories, circuses and travelling exhibitions, but also by private individuals recognised by the Minister responsible for the protection of animals and by
Nimelt võib vastavalt loomade heaolu seaduse artikli 3a lõikele 2 pidada isendeid, mis kuuluvad teistesse liikidesse või kategooriatesse kui need, mis on kantud kuningliku dekreedi lisa I loetellu, siiski loomaaedades, laboratooriumides, tsirkustes ja rändnäitustel, aga ka isikute poolt, kes on saanud loomakaitse valdkonnas pädevalt ministrilt vastava loa ning loomakauplustes, kui nad on eelne-
NATIONALE RAAD VAN DIERENKWEKERS EN LIEFHEBBERS AND ANDIBEL firms trading in animals provided that a prior written agreement has been concluded with the natural or legal persons in one of the abovementioned categories.
NATIONALE RAAD VAN DIERENKWEKERS EN LIEFHEBBERS JA ANDIBEL valt sõlminud kirjaliku lepingu füüsiliste või juriidiliste isikutega, kes kuuluvad ühte eespool nimetatud gruppidest.
Secondly, the authorised list was drawn up after the National Council for animal welfare had established objective criteria, inter alia on the basis of contributions from scientists and specialists.
Teiseks kehtestati positiivne loetelu Belgia valitsuse sõnul pärast seda, kui Conseil national du bien-être des animaux (riigi loomakaitseamet) määras eelkõige teadlaste ja spetsialistide nõuannete alusel kindlaks teatavad objektiivsed kriteeriumid.
Those criteria are as follows.
Need kriteeriumid on järgmised.
First, the animals must be easy to keep and capable of being given shelter with respect for their fundamental physiological, ethological and ecological needs; secondly, they must not be aggressive in nature or constitute any other particular danger to human health; thirdly, they may not belong to species in respect of which there are clear indications showing that specimens, once they have escaped into the wild, can continue to exist there and may therefore constitute an ecological threat; and, fourthly, there must be bibliographical data with regard to holding them.
Esiteks peab asjaomaseid loomi olema lihtne valvata ja neid peab saama majutada vastavalt nende põhilistele füsioloogilistele, etoloogilistele ja ökoloogilistele vajadustele; teiseks ei või nad olla loomult agressiivsed ega kujutada muud erilist ohtu inimeste tervisele; kolmandaks ei või nad kuuluda liikidesse, mille kohta on selged näitajad, et kui nende isendid põgenevad loodusesse, võivad nad püsima jääda ja kujutada endast seetõttu ökoloogilist ohtu; ja neljandaks peavad nende pidamise kohta olema bibliograafilised andmed.
Where there is a conflict between the data or the available information on whether specimens of a species may be held, the benefit of the doubt must be given to the animal.
Kui esineb vastuolu saadaolevates andmetes või teabes teatava liigi isendi pidamise võimalikkuse kohta, tuleb kahtluse korral otsustada looma kasuks.
In that regard, it should be noted, first, that the protection of animal welfare is a legitimate objective in the public interest, the importance of which was reflected, in particular, in the adoption by the Member States of the Protocol on the protection and welfare of animals, annexed to the Treaty establishing the European Community (OJ 1997 C 340, p. 110).
Sellega seoses on esiteks oluline meenutada, et loomade kaitse on üldisest huvist kantud õiguspärane eesmärk, mille tähtsust väljendab eelkõige see, et liikmesriigid on võtnud vastu protokolli loomade kaitse ja heaolu kohta, mis on lisatud Euroopa Ühenduse asutamislepingule (EÜT 1997, C 340, lk 110).
Secondly, it must be borne in mind that, according to Article 30 EC, the provisions of Articles 28 EC and 29 EC are not to preclude prohibitions or restrictions justified on grounds, inter alia, of the protection of the health and life of humans or animals, provided that such prohibitions or restrictions do not constitute a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on trade between Member States, and that the Court has held that the protection of the health and life of animals constitutes a fundamental requirement recognised by Community law (see, to that effect, Case C-350/97 Monsees [1999] ECR I-2921, paragraph 24).
Teiseks tuleb meenutada, et vastavalt EÜ artiklile 30 ei välista EÜ artiklite 28 ja 29 sätted keelde või piiranguid, kui need on õigustatud inimeste ja loomade elu ja tervise kaitsmiseks, tingimusel et sellised keelud või piirangud ei kujuta endast siiski suvalise diskrimineerimise vahendit või liikmesriikidevahelise kaubanduse varjatud piiramist, ning et Euroopa Kohus on sedastanud, et loomade elu ja tervise kaitsmine on ühenduse õiguses tunnustatud põhinõue (vt selle kohta 11. mai 1999. aasta otsus kohtuasjas C-350/97: Monsees, EKL 1999, lk I-2921, punkt 24).
As regards the risk that specimens, once they have escaped into the wild, may continue to exist there and may therefore constitute an ecological threat, it must be borne in mind, thirdly, that the Court has consistently held that restrictions on the free movement of goods may be justified by imperative requirements such as the protection of the environment (see Case C-341/95 Bettati [1998] ECR I-4355, paragraph 62, and Case C-314/98 Snellers [2000] ECR I-8633, paragraph 55).
Mis puutub riski, et kui isendid põgenevad loodusesse, võivad nad seal püsima jääda ja kujutada seetõttu endast ökoloogilist ohtu, siis tuleb kolmandaks meenutada, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt võivad kaupade vaba liikumise piirangud olla õigustatud selliste ülekaalukate nõuete nagu keskkonnakaitse tõttu (vt 14. juuli 1998. aasta otsus kohtuasjas C-341/95: Bettati, EKL 1998, lk I-4355, punkt 62, ja 12. oktoobri 2000. aasta otsus kohtuasjas C-314/98: Snellers, EKL 2000, lk I-8633, punkt 55).
Although the principle of proportionality, which underlies the last sentence of Article 30 EC, requires that the power of the Member States to prohibit imports of animals from other Member States in which they are legally traded should be restricted to what is necessary to achieve the objectives of protection being legitimately pursued (see, to that effect, inter alia, Harpegnies, paragraph 34), it is necessary, for the application of that principle in a context such as that of the case in the main proceedings, to take into account the specific nature of the species concerned and the interests and requirements noted in paragraphs 27 to 29 of this judgment.
Kuigi EÜ artikli 30 viimase lause aluseks oleva proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt peab liikmesriikide õigus keelata loomade import teistest liikmesriikidest, kus neid õiguspäraselt turustatakse, olema piiratud sellega, mis on vajalik õigustatud kaitse-eesmärkide saavutamiseks (vt selle kohta eelkõige eespool viidatud kohtuotsus Harpegnies, punkt 34), siis tuleb selle põhimõtte kohaldamisel sellises olukorras nagu põhikohtuasjas võtta arvesse asjaomaste liikide eripära ja ka käesoleva kohtuotsuse punktides 27–29 meenutatud huve ning nõudeid.
The fact that one Member State imposes less stringent rules than another Member State does not mean that the latter’s rules are disproportionate and hence incompatible with Community law.
Asjaolu, et üks liikmesriik kohaldab leebemaid eeskirju kui need, mida kohaldatakse teises liikmesriigis, ei tähenda iseenesest seda, et viimased on ebaproportsionaalsed ja seetõttu ühenduse õigusega vastuolus.
The mere fact that a Member State has chosen a system of protection different from that adopted by another Member State cannot affect the appraisal as to the need for and proportionality of the provisions adopted (see, inter alia, Case C-108/96 Mac Quen and Others [2001] ECR I-837, paragraphs 33 and 34).
Ainuüksi see, et üks liikmesriik on valinud teise liikmesriigi omast erineva kaitsekorra, ei saa mõjutada selles osas vastu võetud sätete vajalikkuse ja proportsionaalsuse hindamist (vt eelkõige 1. veebruari 2001. aasta otsus kohtuasjas C-108/96: Mac Quen jt, EKL 2001, lk I-837, punktid 33 ja 34).
Contrary to the submission of the applicants in the main proceedings, a negative list system — which entails limiting the prohibition to the species of mammals included in that list — might not suffice to achieve the objective of protecting or complying with the interests and requirements mentioned in paragraphs 27 to 29 of this judgment.
Vastupidi sellele, mida väidavad põhikohtuasja hagejad, võib negatiivse loetelu süsteem, mis piirdub vaid loetelus sätestatud imetajate liikide pidamise keelamisega, olla ebapiisav käesoleva kohtuotsuse punktides 27–29 mainitud huvide ja nõuete kaitse ja järgimise eesmärgi saavutamiseks.
Reliance on such a system could mean that, as long as a species of mammal is not included in the list, specimens of that species may be freely held even though there has been no scientific assessment capable of guaranteeing that that holding
Nimelt võib kirjeldatud süsteemi kasutamine tähendada seda, et kuni teatava imetajate liigi negatiivsesse loetellu kandmiseni võib sellesse kuuluvaid isendeid vabalt pidada, kuigi ei ole antud mingit teaduslikku hinnangut, mis tagaks, et nende pidamine ei kujuta endast ohtu kõnealuste huvide või nõuete kaitsele (vt analoogia alusel 12. juuli 2005. aasta otsus liidetud
NATIONALE RAAD VAN DIERENKWEKERS EN LIEFHEBBERS AND ANDIBEL entails no risk to the protection of those interests and requirements (see, by analogy, Joined Cases C-154/04 and C-155/04 Alliance for Natural Health and Others [2005] ECR I-6451, paragraph 70).
NATIONALE RAAD VAN DIERENKWEKERS EN LIEFHEBBERS JA ANDIBEL kohtuasjades C-154/04 ja C-155/04: Alliance for Natural Health jt, EKL 2005, lk I-6451, punkt 70).
However, the Court has consistently held that legislation, such as that referred to in the main proceedings, which makes the holding of mammals subject to the prior inclusion of the species to which they belong in a positive list and which also applies to specimens of species which are legally held in other Member States is in compliance with Community law only if a number of conditions are satisfied (see, by analogy, inter alia, Case C-344/90 Commission v France [1992] ECR I-4719, paragraphs 8 and 16, and Case C-24/00 Commission v France, paragraph 25).
Sellegipoolest on Euroopa Kohtu praktika kohaselt selline õigusnorm nagu põhikohtuasjas vaadeldav õigusnorm, mis kehtestab imetajate pidamise eeltingimuseks selle, et liigid, millesse nad kuuluvad, oleks eelnevalt kantud positiivsesse loetellu, ja mida kohaldatakse ka nende liikide isendite suhtes, keda teistes liikmesriikides peetakse õiguspäraselt, ühenduse õigusega kooskõlas üksnes siis, kui on täidetud mitu tingimust (vt analoogia alusel eelkõige 16. juuli 1992. aasta otsus kohtuasjas C-344/90: komisjon vs. Prantsusmaa, EKL 1992, lk I-4719, punktid 8 ja 16, ning eespool viidatud kohtuotsus komisjon vs. Prantsusmaa, punkt 25).
First, the drawing up of such a list and the subsequent amendments to it must be based on objective and nondiscriminatory criteria (see, to that effect, inter alia, Case C-192/01 Commission v Denmark [2003] ECR I-9693, paragraph 53).
Kõigepealt peavad see loetelu ja selle hilisemad muudatused põhinema objektiivsetel ja mittediskrimineerivatel kriteeriumidel (vt selle kohta eelkõige 23. septembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-192/01: komisjon vs. Taani, EKL 2003, lk I-9693, punkt 53).
Secondly, that legislation must make provision for a procedure enabling interested parties to have new species of mammals included in the national list of authorised species.
Samuti peab selle õigusnormiga kaasnema menetlus, mille raames on huvitatud isikutel võimalik taotleda teiste imetajate liikide kandmist lubatud liikide üleriigilisse loetellu.
The procedure must be one which is readily accessible, which presupposes that it is expressly provided for in a measure of general application, and can be completed within a reasonable time, and, if it leads to a refusal to include a species — it being obligatory to state the reasons for that refusal — the refusal decision must be open to challenge before the courts (see, by analogy, Case C-344/90 Commission v France, paragraph 9, and Case C-24/00 Commission v France, paragraphs 26 and 37).
Sellest menetlusest peab saama lihtsalt osa võtta, mis eeldab, et see on otseselt sätestatud üldaktis, ja seda peab olema võimalik läbi viia mõistliku aja jooksul ning kui menetlus lõpeb keelduva otsusega – mida peab põhjendama –, siis peab seda olema võimalik kohtus vaidlustada (vt analoogia alusel eespool viidatud 16. juuli 1992. aasta otsus komisjon vs. Prantsusmaa, punkt 9, ja eespool viidatud 5. veebruari 2004. aasta otsus komisjon vs. Prantsusmaa, punktid 26 ja 37).
Lastly, an application to obtain the inclusion of a species of mammal in that national list may be refused by the competent administrative authorities only if the holding of specimens of that species poses a genuine risk to the protection of or compliance with the interests and requirements mentioned in paragraphs 27 to 29 of this judg-
Viimaks, pädev ametiasutus võib mõne imetajate liigi kõnealusesse loetellu kandmise taotluse rahuldamata jätta üksnes siis, kui selle liigi isendi pidamine kujutab endast tegelikku ohtu käesoleva kohtuotsuse punktides 27–29 mainitud huvide ja nõuete kaitsele või järgimisele (vt analoogia alusel eelkõige eespool viidatud 16. juuli
2008 — CASE C-219/07 ment (see, by analogy, inter alia, Case C-344/90 Commission v France, paragraph 10, and Case C-24/00 Commission v France, paragraph 27).
1992. aasta otsus komisjon vs. Prantsusmaa, punkt 10, ja eespool viidatud 5. veebruari 2004. aasta otsus komisjon vs. Prantsusmaa, punkt 27).
In any event, an application to have a species included in the list of species of mammal which may be held may be refused by the competent authorities only on the basis of a full assessment of the risk posed to the protection of the interests and requirements mentioned in paragraphs 27 to 29 of this judgment by the holding of specimens of the species in question, established on the basis of the most reliable scientific data available and the most recent results of international research (see, by analogy, inter alia, Alliance for Natural Health and Others, paragraph 73).
Igal juhul võib pädev ametiasutus jätta taotluse kanda mõni liik nende imetajate liikide loetellu, keda on lubatud pidada, rahuldamata vaid juhul, kui selle aluseks on kõige usaldusväärsemate olemasolevate teaduslike andmete ja kõige viimaste rahvusvaheliste teadusuuringute alusel antud põhjalik hinnang ohule, mis tekib kõnealuse liigi isendite pidamisel käesoleva kohtuotsuse punktides 27–29 mainitud huvide ja nõuete kaitsele (vt analoogia alusel eespool viidatud kohtuotsus Alliance for Natural Health jt, punkt 73).
Where it proves impossible to determine with certainty the existence or extent of the risk envisaged because of the insufficiency, inconclusiveness or imprecision of the results of the studies conducted, but the likelihood of real harm to human or animal health or to the environment persists should the risk materialise, the precautionary principle justifies the adoption of restrictive measures.
Kui seetõttu, et tehtud uuringute tulemused ei ole piisavad, usutavad või selged, osutub võimatuks kindlalt otsustada arvatava ohu olemasolu või selle ulatuse üle, kuid kui tegeliku kahju tõenäosus inimeste või loomade tervisele või keskkonnale jääb püsima oletusel, et see oht muutub tõeliseks, õigustab ettevaatuspõhimõte piiravate meetmete võtmist.
Furthermore, derogations such as those provided for in Article 3bis(2) of the animal welfare law must not lead to the favouring of domestic products, because that would constitute arbitrary discrimination against or a disguised restriction on products imported from other Member States (see, inter alia, Case 27/80 Fietje [1980] ECR 3839, paragraph 14).
Selliste erandite kohta, nagu on ette nähtud loomade heaolu seaduse artikli 3a lõikes 2, tuleb lisaks märkida, et nende tagajärjeks ei või olla siseriiklike kaupade soodustamine, mis kujutaks endast teistest liikmesriikidest imporditud kaupade suvalist diskrimineerimist või nende impordi varjatud piirangut (vt eelkõige 16. detsembri 1980. aasta otsus kohtuasjas 27/80: Fietje, EKL 1980, lk 3839, punkt 14).
As regards specifically conditions such as those set out in Article 3bis(2)(3)(b) and (6) of the animal welfare law, in relation to the holding by private individuals or firms trading in animals of specimens of mammals not referred to in the list attached as an Annex to the Royal Decree, it is important to establish that such conditions are
Mis puutub täpsemalt sellistesse tingimustesse nagu need, mis on kehtestatud loomade heaolu seaduse artikli 3a lõike 2 punkti 3 alapunktis b ja punktis 6, mis puudutavad kuningliku dekreedi lisa loetelus mainimata imetajate liikide isendite pidamist eraisikute või loomakaupluste poolt, siis tuleb kontrollida, kas sellised tingi-
NATIONALE RAAD VAN DIERENKWEKERS EN LIEFHEBBERS AND ANDIBEL objectively justified and do not go beyond what is necessary to achieve the objective pursued by the national legislation as a whole.
NATIONALE RAAD VAN DIERENKWEKERS EN LIEFHEBBERS JA ANDIBEL mused on objektiivselt õigustatud ega lähe kaugemale sellest, mis on kõigi asjaomaste siseriiklike õigusnormidega taotletava lõppeesmärgi saavutamiseks vajalik.
It is clear that the assessment to be made of the proportionality of a body of rules such as that at issue in the main proceedings, in particular as regards the question whether the objective sought could be achieved by measures having less effect on intraCommunity trade, cannot be carried out in the present case without additional information on that body of rules and on the implementation thereof.
Järelikult tuleb tõdeda, et sellise korra proportsionaalsuse hindamist, nagu on vaidluse all põhikohtuasjas, iseäranis seoses sellega, kas taotletavat eesmärki oleks võimalik saavutada ühendusesisest kaubandust vähem kahjustavate meetmetega, ei saa käesoleval juhul läbi viia ilma täiendava teabeta kõnealuse korra ja selle rakendamise kohta.
The assessment of the criteria established and of their application, of the scope of the derogations provided for in Article 3bis(2) of the animal welfare law and of the characteristics of the procedure for inclusion in the list, such as its accessibility and the possibilities of review where there is a refusal to include a species, requires a specific analysis on the basis, inter alia, of the various applicable provisions, previous practice and scientific studies, it being for the national court to make that analysis (see, to that effect, Tridon, paragraph 58).
Kehtestatud kriteeriumide ja nende kohaldamise, loomade heaolu seaduse artikli 3a lõikes 2 ette nähtud erandite ulatuse ning liikide loetellu kandmise menetluse, selles osalemise ja keelduva otsuse puhul selle vaidlustamise võimaluste hindamine eeldab eelkõige erinevatel kohaldatavatel õigusaktidel ja praktikal ning teadusuuringutel põhinevat konkreetset analüüsi, mida peab teostama eelotsusetaotluse esitanud kohus (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Tridon, punkt 58).