natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By virtue of the unlimited jurisdiction conferred on it by Article 31 of Regulation No 1/2003, the Community judicature is empowered, in addition to carrying out a mere review of the lawfulness of the penalty, to substitute its own appraisal for the Commission’s and, consequently, to cancel, reduce or increase the fine or penalty payment imposed where the question of the amount of the fine is before it (Groupe Danone v Commission, cited in paragraph 65 above, paragraphs 61 and 62).
Ühenduste kohtule määruse nr 1/2003 artikliga 31 antud täielik pädevus annab talle lisaks karistuse õiguspärasuse lihtsale kontrollimisele õiguse asendada komisjoni hinnang enda omaga ja järelikult määratud trahv või karistusmakse tühistada, seda vähendada või suurendada, kui ta peab lahendama selle summa küsimust (eespool punktis 65 viidatud kohtuotsus Groupe Danone vs. komisjon, punktid 61 ja 62).
In that context, it must be borne in mind that the Guidelines are without prejudice to the assessment of the fine by the Community judicature when it exercises that unlimited jurisdiction (Joined Cases T-49/02 to T-51/02 Brasserie nationale and Others v Commission [2005] ECR II-3033, paragraph 169).
Siinkohal tuleb märkida, et suunistega ei mõjutata trahvi hindamist ühenduse kohtus, kui kohus teeb otsuse mainitud pädevuse alusel (Esimese Astme Kohtu 27. juuli 2005. aasta otsus liidetud kohtuasjades T-49/02–T-51/02: Brasserie nationale jt vs. komisjon, EKL 2005, lk II-3033, punkt 169).
It is therefore appropriate for the Court to exercise its unlimited jurisdiction, as BASF has requested it to examine the question of the amount of the fine imposed .
Seega tuleb Esimese Astme Kohtul teostada oma täielikku pädevust, kuna BASF on kohtul palunud hinnata talle määratud trahvi summat.
In that regard, the Court must examine, as a preliminary matter, the Commission’s assertion in the defence in Case T-111/05 that a fresh calculation of the amount of the fines necessarily entails a change in the division into categories of the European producers.
Selles osas tuleb kõigepealt uurida komisjoni poolt kohtuasjas T-111/05 kostja vastuses esitatud väidet, mille kohaselt eeldab trahvide summa uus arvutamine Euroopa tootjate kategooriatesse liigitamise muutmist.
That assertion is based on the fact that the Decision made that division into categories by reference to the global market shares of the undertakings which
Selle väite aluseks on asjaolu, et otsus lähtus sellisel liigitamisel rikkumises osalenud ettevõtjate ülemaailmsetest turuosadest 1997. aastal, mis oli rikkumise viimane terve aasta. Selle hinnangu alusel
However, since the only infringement to be considered is the one relating to the EEA market (see paragraph 210 above), the market shares to be taken into account for the purposes of dividing the European producers into categories are those relating to that market.
Samas, kuna ainuke rikkumine, mida tuleb arvestada, on see, mis puudutab EMP turgu (vt eespool punkt 210), tuleb Euroopa tootjate kategooriatesse jagamisel lähtuda turuosadest sellel turul.
Nonetheless, such a modification does not alter the classification of the undertakings by category or the starting amounts determined by reference to the gravity of the infringement.
Selline muudatus ei muuda ettevõtjate kategooriatesse jagamist ega rikkumise raskuse alusel määratud lähtesummasid.
It is apparent from recital 44 to the Decision that in 1997 Akzo Nobel and UCB held 28.9% and 28.5% of the European market respectively, whereas BASF’s share came to 20.9%.
Otsuse 44. põhjendusest nähtub, et 1997. aastal olid Euroopa turul Akzo Nobeli ja UCB turuosad vastavalt 28,9% ja 28,5%, samas kui BASF-il oli see 20,9%.
That configuration of market shares means that it is correct to maintain the division into categories made by the Commission, with Akzo Nobel and UCB in the same category and BASF in the lower category.
Turuosade selline jagunemine õigustab komisjoni tehtud liigitust, mille kohaselt kuuluvad Akzo Nobel ja UCB kolmandasse ning BASF madalamasse kategooriasse.
The general level of the starting amounts must remain the same as those set out at recital 202 to the Decision.
Lähtesummade üldine tase peab jääma samaks, mis on määratletud otsuse 202. põhjenduses.
Those amounts were fixed on the basis of the very serious nature, both at the global level and at the European level, of the unlawful conduct adopted and also of the relatively low value of the European market for choline chloride (EUR 52.6 million in 1997) and those factors continue to be relevant even though the only infringement to be taken into account is the one relating to the EEA.
Need summad määrati kindlaks, lähtudes rikkuva tegevuse väga raskest laadist nii maailma kui ka Euroopa tasandil ning Euroopa koliinkloriidituru suhteliselt väikesest väärtusest (52,6 miljonit eurot aastal 1997), kusjuures need tegurid on asjakohased isegi siis, kui ainuke rikkumine, mida tuleb arvesse võtta, puudutab EMP turgu.
The starting amount for the gravity of the infringement fixed for BASF must therefore remain unaltered at EUR 18.8 million.
Seega peab BASF-ile rikkumise raskuse alusel määratud lähtesumma jääma samaks ehk 18,8 miljonile eurole.
As regards the duration of BASF’s participation in the European arrangements, it follows from recitals 101, 102, 105 and 206 to the Decision that it began on 29 November 1994, at a meeting in Amersfoort (Netherlands) and that it ended on
Mis puudutab BASF-i Euroopa kokkulepetes osalemise kestust, siis nähtub otsuse 101., 102., 105. ja 206. põhjendusest, et see algas 29. novembril 1994 Amersfoorti (Madalmaad) koosolekul ja lõppes 30. septembril 1998. Selles osas tuleb märkida,
30 September 1998. In that regard, the Court notes that the approach proposed by the Commission, which consists in increasing the starting amount by 10% for each full year and by 5% for each additional period of six full months, may give rise to considerable disparities between the applicants in the circumstances of the present case .
KOMISJON et komisjoni pakutud lähenemine, mis seisneb lähtesumma suurendamises 10% iga terve aasta eest ja 5% iga täiendava terve kuuekuulise perioodi eest, võib käesolevatel asjaoludel tekitada hagejate vahel märkimisväärseid lahknevusi.
As BASF’s participation in the infringement lasted for 3 years and 10 full months, if the Court were to apply an increase of 5% in order to take those 10 months into account it would ignore the four additional months.
Kuna BASF-i osalemine rikkumises kestis kolm aastat ja kümme tervet kuud, siis kui kohus peab kohaldama 5-protsendilist suurendamist, et arvestada neid kümmet kuud, jätaks see arvestamata neli täiendavat kuud.
The Court also notes that in the present case it has precise evidence of the duration of each applicant’s participation in the infringement and that it is therefore able to calculate their fines in a way that reflects the precise duration of that participation and thus makes the fines more proportionate.
Samuti tuleb märkida, et antud asjas on Esimese Astme Kohtul täpsed andmed iga hageja rikkumises osalemise kestuse kohta ja et seega on tal võimalik arvutada nende trahv viisil, mis peegeldab selle osalemise täpset kestust ja muudab trahvid proportsionaalsemaks.
Thus, in the exercise of its unlimited jurisdiction, the Court considers that it should apply an increase of 38% to take account of the period of 3 years and 10 months of BASF’s participation in the infringement.
Täieliku pädevuse teostamise raames leiab Esimese Astme Kohus, et kohaldada tuleb 38-protsendilist suurendamist, et arvestada BASF-i rikkumises osalemise perioodi, mis kestis kolm aastat ja kümme kuud.
The basic amount of BASF’s fine is therefore fixed at EUR 25.944 million.
BASF-i trahvi lähtesummaks on seega 25,944 miljonit eurot.
That amount must be increased by 50% for a repeated infringement (see paragraph 18 above), which brings the amount of the fine to EUR 38.916 million.
Seda summat tuleb korduvuse alusel suurendada 50% (vt eespool punkt 18), mis teeb trahvisummaks 38,916 miljonit eurot.
The final amount of BASF’s fine will be fixed following the reduction, under the head of cooperation, of 10% for not substantially disputing the accuracy of the facts.
BASF-i trahvi lõplik summa määratakse kindlaks pärast selle 10-protsendilist vähendamist sel alusel, et ta ei vaidlustanud faktide sisulist õigsust.
On the other hand, as regards the evidence supplied by BASF under the head of cooperation and for which it was given an additional reduction of 10% (see paragraph 87 above), it must be borne in mind that where an undertaking makes available to the Commission information concerning actions for which it could not have been required to pay a fine under Regulations No 17 or No 1/2003, that does not amount to cooperation falling within the scope of the 1996 Leniency Notice (Archer Daniels Midland and Archer Daniels Midland Ingredients v Commission, cited in paragraph 108 above, paragraph 297).
Mis aga puudutab tõendeid, mille BASF esitas koostöö alusel ja mis tagasid talle täiendava 10-protsendi-lise vähendamise (vt eespool punkt 87), siis tuleb meenutada, et asjaolu, et ettevõtja tegi komisjonile kättesaadavaks informatsiooni, mis puudutab tegusid, mille eest ei oleks määruste nr 17 ja nr 1/2003 alusel saanud temalt trahvi nõuda, ei kujuta endast 1996. aasta koostööteatise kohaldamisalasse kuuluvat koostööd (eespool punktis 108 viidatud kohtuotsus Archer Daniels Midland ja Archer Daniels Midland Ingredients vs. komisjon, punkt 297).
Since that evidence related exclusively to the global arrangements, whereas the information on the European arrangements
Võttes arvesse, et need tõendid käsitlesid eranditult ülemaailmseid kokkuleppeid, samas kui BASF-i poolt Euroopa kokkulepete osas
The amount of BASF’s fine must therefore be set at EUR 35.024 million.
Järelikult tuleb BASF-i trahvisummaks määrata 35,024 miljonit eurot.
UCB’s second plea, alleging incorrect application of the 1996 Leniency Notice
UCB teine väide, mis põhineb 1996. aasta koostööteatise ekslikul kohaldamisel
UCB maintains that the distinction that must be drawn between the global arrangements and the European arrangements would have repercussions on the application to it of the 1996 Leniency Notice.
UCB leiab, et ülemaailmsete ja Euroopa tasandi kokkulepete eristamine muudab 1996. aasta koostööteatise kohaldamise tema suhtes kahjulikumaks.
More specifically, as UCB was the first undertaking to report the secret cartel at Community level (see paragraph 19 above) and to have fulfilled all the other conditions laid down in section B of the 1996 Leniency Notice, it believes that it is entitled to a reduction of between 75 and 100% of the amount of the fine that would otherwise have been imposed on it .
Täpsemalt, kuna UCB oli esimene ettevõtja, kes ühenduse tasandi salajase kartellikokkuleppe avalikustas (vt eespool punkt 19) ja kes täitis kõik teised 1996. aasta koostööteatise B osas sätestatud tingimused, leiab ta, et tal on õigus trahvisumma, mis talle muidu oleks määratud, vähendamisele 75–100%.
UCB claims that the new Commission notice on immunity from fines and reduction of fines in cartel cases (OJ 2002 C 45, p. 3; ‘the 2002 Leniency Notice’, which replaces the 1996 Leniency Notice, states that the Commission will grant immunity to any undertaking which is the first to submit evidence which may enable the Commission find an infringement of Article 81 EC.
UCB väidab, et komisjoni uus teatis, mis käsitleb kaitset trahvide eest ja trahvide vähendamist kartellide puhul (EÜT 2002, C 45, lk 3; ELT eriväljaanne 08/02, lk 155, edaspidi „2002. aasta koostööteatis”), mis asendab 1996. aasta koostööteatise, sätestab, et komisjon tagab kaitse kehtestatava trahvi eest ettevõtjale, kes esitab
BASF AND UCB v COMMISSION retroactivity in mitius, a general principle of law which is internationally recognised and the corollary of the principle of non-retroactivity of laws which increase a penalty.
Põhiõiguste kaitse standard ühenduse õiguskorras nõuab in mitius tagasiulatuvuse põhimõtte kohaldamist, mis on rahvusvahelise õiguse üldpõhimõte ja mis täiendab karistust raskendava seaduse tagasiulatuva jõu puudumise põhimõtet.
The Commission is required to apply that principle in any procedure capable of leading to penalties under the competition rules .
Komisjon on kohustatud seda põhimõtet kohaldama igas menetluses, mis võib kaasa tuua karistuste määramise konkurentsieeskirjade alusel.
It follows that the Commission ought to have applied section A of the 2002 Leniency Notice as a softer ‘law’ by comparison with section B of the 1996 Leniency Notice, in that it introduces complete immunity without leaving the Commission any discretion as to the amount of the reduction, as the 1996 Leniency Notice did .
Järelikult oleks komisjon pidanud kohaldama 2002. aasta koostööteatise A osa, mis on 1996. aasta koostööteatise B osaga võrreldes leebem „seadus”, kuna see tagab täieliku kaitse, jätmata komisjonile summa vähendamise osas kaalutlusõigust, nagu seda teeb 1996. aasta koostööteatis.
The application of the 2002 Leniency Notice would therefore have given rise to complete immunity from the fine imposed on UCB .
2002. aasta koostööteatise kohaldamine oleks seega andnud UCB-le määratud trahvi eest täieliku kaitse.
In UCB’s submission, the concept of retroactivity of the lex mitior encompasses the amendment of any specific provision which an authority intends to apply against a person, such as the Commission notices on fines imposed in competition cases .
Lex mitior’i tagasiulatuvuse mõiste hõlmab endas kõikide selliste spetsiifiliste sätete muudatusi, mida ametiasutus kavatseb isiku vastu kohaldada, nagu näiteks komisjoni teatised konkurentsi valdkonnas määratavate trahvide kohta.
That principle also prevails over point 28 of the 2002 Leniency Notice, which limits its application to the period after 14 February 2002.
See põhimõte on ülimuslik ka 2002. aasta koostööteatise punkti 28 suhtes, mis lubab teatist kohaldada alates 14. veebruarist 2002.
The fact that the legitimate expectation which UCB enjoyed when it cooperated was based on the 1996 Leniency Notice does not serve to preclude the application of the lex mitior principle .
Asjaolu, et õiguspärane ootus, mis UCB-l koostööd tehes oli, põhines 1996. aasta koostööteatisel, ei välista lex mitior põhimõtte kohaldamist.
In any event, the application of the 1996 Leniency Notice ought to have led the Commission not to impose a fine on UCB, since it was the first to provide information about the European cartel before the Commission had issued any request, at a time when the Commission was wholly unaware of that cartel.
Igal juhul oleks 1996. aasta koostööteatise kohaldamisel pidanud komisjon UCB-le trahvi mitte määrama, sest ta oli esimene, kes Euroopa tasandi kartellikokkuleppe kohta enne komisjoni kõiki nõudeid informatsiooni esitas, ja seda ajal, mil komisjon sellest kartellikokkuleppest teadlikki ei olnud.
The Commission contends that this plea constitutes in reality an analysis of the consequences to be drawn in the event that UCB’s first plea should be held to be well founded.
Komisjon rõhutab, et tegelikult kujutab see väide endast nende tagajärgede analüüsi, mis tekivad juhul, kui UCB esimene väide põhjendatuks loetakse.
It therefore refers to its arguments relating to that plea and submits that the present plea must be rejected.
Seega viitab ta oma argumentidele, mis nimetatud väite kohta käivad, ja leiab, et käesoleva väitega ei tuleks nõustuda.
In the alternative, the Commission acknowledges that if the applicants’ activities had not formed part of a single and continuous infringement, UBC would have received a reduction of at least 75% of its fine.
Teise võimalusena möönab komisjon, et kui hagejate tegevus ei oleks moodustanud ühte ja vältavat rikkumist, oleks UCB trahvisummat vähendatud vähemalt 75%.
In that case, other aspects of the calculation of the amount of the fine would have been altered, such as duration, attenuating and aggravating circumstances and the turnover taken into account for the purpose of the differentiated treatment.
Sellisel juhul oleks muudetud trahvisumma arvutamise aluseks olnud teisi elemente, nagu kestus, kergendavad ja raskendavad asjaolud ning käive, mida arvestati, et rakendada erinevat kohtlemist.
As regards the principle of the retroactive application of the lex mitior, the Commission submits that while it is true that that is a general principle in criminal law, the fact remains that decisions imposing fines in competition cases are not of a criminal nature.
Lex mitior’i tagasiulatuva kohaldamise põhimõtte osas rõhutab komisjon, et kuigi on tegemist karistusõiguse üldpõhimõttega, ei ole otsused, millega konkurentsi valdkonnas trahve määratakse, oma olemuselt siiski karistusõigusesse kuuluvad.
The caselaw does not confirm the applicant’s argument concerning the mandatory retroactive application of the lex mitior in competition cases .
Kohtupraktika ei kinnita hageja väidet, et lex mitior’i tagasiulatuv kohaldamine on konkurentsi valdkonnas kohustuslik.
Furthermore, the application of that principle presupposes a change in the legal basis for the calculation of the fine, that is to say of Article 15(2) of Regulation No 17, which was not amended by the 2002 Leniency Notice.
Peale selle eeldab nimetatud põhimõtte kohaldamine, et muudetaks trahvi arvutamise õiguslikku alust, st määruse nr 17 artikli 15 lõiget 2, mida 2002. aasta koostööteatisega ei muudetud.
The Commission has a discretion when determining the amount of fines and that discretion is defined by the Leniency Notices.
Komisjonil on trahvisumma kindlaksmääramisel kaalutlusõigus, mida piiravad koostööteatised.
The caselaw has confirmed that, while those notices remain within the framework of Regulation No 17, the Commission has a wide scope for manoeuvre when determining the level of fines responding to the needs of its competition policy.
Kohtupraktika on kinnitanud, et seni, kuni need teatised jäävad määruse nr 17 sätete raamidesse, on komisjonil lai kaalutlusõigus määrata kindlaks trahvide tase, mis vastab tema konkurentsipoliitika vajadustele.
Furthermore, the Commission binds itself in the exercise of that discretion only for so long as the applicable notice is in force.
Lisaks seob komisjon end selle kaalutlusõiguse teostamisega vaid seni, kuni kohaldatav teatis kehtib.
The Commission observes in that regard that the 2002 Leniency Notice replaced the 1996 Leniency Notice from 14 February 2002.
Ta rõhutab, et 2002. aasta koostööteatis asendas 1996. aasta koostööteatise alates 14. veebruarist 2002.
However, the legitimate expectation which UCB enjoyed is limited by the application ratione temporis of each notice, in this instance the 1996 Leniency Notice.
Samas on õiguspärane ootus, mis UCB-l oli, piiratud iga teatise ratione temporis kohaldamisega, antud juhul 1996. aasta koostööteatise kohaldamisega.
In any event, the Commission expresses doubt as to the generally more favourable nature of the 2002 Leniency Notice by comparison with the 1996 Leniency Notice.
Igal juhul ei ole komisjon kindel, kas 2002. aasta koostööteatis on 1996. aasta koostööteatisega võrreldes üldiselt soodsama iseloomuga.
That nature cannot be examined on the basis of a selective assessment of the
Seda ei saa hinnata 2002. aasta koostööteatise sätete valikulisel kaalumisel.
Were that not so, the Commission would be required to apply that notice retroactively solely with respect to undertakings which find it favourable to them, which would jeopardise the Commission’s policy.
KOMISJON tatud seda teatist tagasiulatuvalt kohaldama vaid ettevõtjate suhtes, kes peavad seda endale soodsaks, mistõttu satuks ohtu konkurentsipoliitika ühtsus.
The application of the lex mitior
Lex mitior’i kohaldamine
It follows from the caselaw that the principle of non-retroactivity does not preclude the application of guidelines which, ex hypothesi, have the effect of increasing the level of the fines imposed for infringements committed before they were adopted, on condition that the policy which they implement was reasonably foreseeable at the time when the infringements concerned were committed (Dansk Rørindustri and Others v Commission, cited in paragraph 91 above, paragraphs 202 to 232).
Kohtupraktikast tuleneb, et tagasiulatuva jõu puudumise põhimõte ei välista suuniste kohaldamist, mille mõjul enne suuniste vastuvõtmist toimepandud rikkumiste eest määratud trahvide tase tõuseb, tingimusel et poliitika, mida nendega rakendatakse, oli mõistlikult ettenähtav sellel ajal, kui kõnealused rikkumised toime pandi (eespool punktis 91 viidatud kohtuotsus Dansk Rørindustri jt vs. komisjon, punktid 202–232).
Consequently, the fact that the Commission is entitled, albeit conditionally, to apply retroactively, to the detriment of those concerned, rules of conduct designed to produce external effects, such as the Guidelines, means that it is under no obligation to apply the lex mitior.
Järelikult asjaolu, et komisjonil on – olgugi et tingimuslik – õigus huvitatud isikute kahjuks tagasiulatuvalt kohaldada käitumiseeskirju, mille eesmärk on tekitada välist mõju, nagu näiteks suunised, välistab komisjoni mistahes kohustuse kohaldada lex mitior’i.
The calculation of UCB’s fine
UCB trahvi arvutamine
For the purposes of calculating UCB’s fine, it is appropriate to refer first of all to the findings set out at paragraphs 212 to 217 above.
UCB trahvisumma arvutamiseks tuleb kõigepealt viidata eespool punktides 212–217 antud hinnangutele.
Next, the fact that the Commission’s findings as to the single and continuous nature of the infringements are incorrect has an influence on the amount of the fine imposed on UCB by reference to the 1996 Leniency Notice.
Asjaolu, et väär on komisjoni sedastus, et rikkumised moodustasid ühe ja vältava rikkumise, mõjutab peale selle ka UCB-le määratud trahvi summat, arvestades 1996. aasta koostööteatist.
As the Commission acknowledges (see paragraph 229 above), UCB would have benefited from the provisions of section B of the 1996 Leniency Notice, entitled ‘Non-imposition of a fine or a very substantial reduction in its amount’, if the global arrangements had been considered to be a separate infringement from the European arrangements and therefore time-barred.
Nagu komisjon möönab (vt eespool punkt 229), oleks UCB suhtes kohaldatud 1996. aasta koostööteatise jagu B pealkirjaga „Trahvi määramata jätmine või selle summa oluline vähendamine”, kui ülemaailmseid kokkuleppeid oleks käsitletud Euroopa tasandi kokkulepetest eraldiseisva rikkumisena ja seetõttu aegununa.
In those circumstances, it must be noted that UCB reported the European cartel to the Commission and satisfied the other conditions laid down in section B of the 1996 Leniency Notice (see paragraph 237 below).
Neil asjaoludel tuleb tõdeda, et UCB teatas komisjonile Euroopa kartellikokkuleppest ja täitis teised tingimused, mis on 1996. aasta koostööteatise B osas sätestatud (vt allpool punkt 237).
Section B of the 1996 Leniency Notice provides:
1996. aasta koostööteatise B osas on sätestatud:
(a) informs the Commission about a secret cartel before the Commission has undertaken an investigation, ordered by decision, of the [undertakings] involved, provided that it does not already have sufficient information to establish the existence of the alleged cartel;
„Ettevõtja puhul, kes: a) teavitab komisjoni salajasest kartellist enne, kui komisjon on oma otsuse alusel alustanud kartellis osalevate ettevõtjate uurimist, tingimusel et komisjonil ei ole veel teavitatud kartelli olemasolu tõendamiseks piisavalt teavet; b) esitab kartelli olemasolu tõendavaid määravaid tõendeid esimesena; c) on lõpetanud osaluse õigusvastases tegevuses hiljemalt kartellist teatamise hetkeks;