natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, the Opposition Division did not regard it as necessary to examine whether the earlier trade marks relied on by the opponent had been put to genuine use in the Community, within the meaning of Articles 15 and 50 of Regulation No 40/94, since its decision was based exclusively on the earlier Community figurative mark, which had been registered for less than five years and was therefore not subject to such a condition.
Peale selle ei pidanud vastulausete osakond vajalikuks kontrollida, kas varasemaid kaubamärke, millele vastulause esitaja tugineb, on ühenduses määruse nr 40/94 artiklite 15 ja 50 tähenduses tegelikult kasutatud, kuna vastulausete osakonna otsus põhines üksnes varasemal ühenduse kujutismärgil, mis oli registreeritud vähem kui viie aasta eest ega vastanud seega nimetatud tingimusele.
By letter of 12 July 2006, the applicant notified to OHIM, with regard to its application for registration, its decision to limit the list of the goods falling within Class 25, as follows:
Hageja teavitas 12. juuli 2006. aasta kirjas ühtlustamisametit oma otsusest piirata registreerimistaotluses klassi 25 kuuluvate kaupade nimekirja järgmiselt:
‘… instead of “clothing, including boots, shoes and slippers”, … limit those goods to only ‘bath gowns’, themselves belonging to Class 25.’
„[…] „rõivad, sh saapad, kingad ja sussid” asemel […] piirata nende kaupade nimekirja üksnes kaupadega „hommikumantlid”, mis kuuluvad klassi 25”.
On 17 July 2006, the applicant filed a notice of appeal against the decision of the Opposition Division with OHIM, under Articles 57 to 62 of Regulation No 40/94.
Hageja esitas 17. juulil 2006 määruse nr 40/94 artiklite 57–62 alusel ühtlustamisametile vastulausete osakonna otsuse peale kaebuse.
By decision of 25 January 2007 (‘the contested decision’), notified to the applicant on 29 January 2007, the Second Board of Appeal of OHIM set aside the decision of the Opposition Division, allowed the trade mark applied for to proceed to registration in respect of bath gowns falling within Class 25 and ordered each party to bear its own costs.
Ühtlustamisameti teine apellatsioonikoda tühistas vastulausete osakonna otsuse 25. jaanuari 2007. aasta otsusega (edaspidi „vaidlustatud otsus”), millest hagejat teavitati 29. jaanuaril 2007, lubas taotletava kaubamärgi registreerida klassi 25 kuuluvate hommikumantlite jaoks ning jättis poolte menetluskulud poolte endi kanda.
— annul in part the contested decision, in so far as it implicitly refuses registration of the trade mark applied for in respect of the goods falling within Class 24;
– tühistada vaidlustatud otsus osaliselt niivõrd, kuivõrd sellega kaudselt keeldutakse taotletava kaubamärgi registreerimisest kaupadele, mis kuuluvad klassi 24;
— uphold the contested decision, in so far as it allows registration of the trade mark applied for in respect of bath gowns falling within Class 25;
– kinnitada vaidlustatud otsust niivõrd, kuivõrd sellega lubatakse registreerida taotletav kaubamärk hommikumantlite jaoks, mis kuuluvad klassi 25;
— order OHIM to proceed to registration of the trade mark applied for in respect of the goods falling within Class 24 and bath gowns falling within Class 25;
– kohustada ühtlustamisametit registreerima taotletava kaubamärgi kaupade jaoks, mis kuuluvad klassi 24 ja hommikumantlite jaoks, mis kuuluvad klassi 25;
— declare that the opponent’s earlier trade marks, with the exception of the earlier Community figurative mark, have not been used for goods falling within Class 24 and that that constitutes an abuse of the registration of those trade marks under Articles 15 and 50 of Regulation No 40/94;
– tuvastada, et vastulause esitaja varasemaid kaubamärke, v.a varasemat ühenduse kujutismärki, ei ole klassi 24 kuuluvate kaupade tähistamiseks kasutatud ning et see asjaolu on määruse nr 40/94 artikleid 15 ja 50 arvestades nende kaubamärkide registreeringute kuritarvitamine;
In its observations in response to the Court’s questions, lodged at the Registry on 19 December 2007, the applicant declared that it intended to withdraw its third head of claim, a fact of which the Court took formal note in its record of the hearing.
Esimese Astme Kohtu küsimustele 19. detsembril 2007 Esimese Astme Kohtu kantseleisse saabunud vastuses märkis hageja, et ta soovib oma kolmandast nõudest loobuda, mis kanti Esimese Astme Kohtu istungi protokolli.
The admissibility of an action is an issue of public policy which may be raised by the Court of its own motion; its review, in that respect, is not confined to objections of inadmissibility raised by the parties (Case 294/83 Les Verts v Parliament [1986] ECR 1339, paragraph 19; Case T-99/95 Stott v Commission [1996] ECR II-2227, paragraph 22; and judgment of 27 September 2006 in Case T-172/04 Telefónica v OHIM — Branch (emergia), not published in the ECR, paragraph 22).
Kuna hagi vastuvõetavuse tingimused on seotud asja läbivaatamist takistavate asjaoludega, võib Esimese Astme Kohus neid uurida omal algatusel ning asjaomane kohtu kontroll ei piirdu poolte esitatud läbivaatamist takistavate asjaoludega (Euroopa Kohtu 23. aprilli 1986. aasta otsus kohtuasjas 294/83: Les Verts vs. parlament, EKL 1986, lk 1339, punkt 19; Esimese Astme Kohtu 12. detsembri 1996. aasta otsus kohtuasjas T-99/95: Stott vs. komisjon, EKL 1996, lk II-2227, punkt 22, ja 27. septembri 2006. aasta otsus kohtuasjas T-172/04: Telefónica vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Branch (emergia), EKL 2006, kohtulahendite kogumikus ei avaldata, punkt 22).
By its second head of claim, the applicant asks the Court to uphold the contested decision, in so far as it allows registration of the trade mark applied for in respect of bath gowns falling within Class 25.
Hageja palub oma teise nõudega Esimese Astme Kohtul kinnitada vaidlustatud otsust niivõrd, kuivõrd sellega lubatakse registreerida taotletav kaubamärk hommikumantlite jaoks, mis kuuluvad klassi 25.
By its fourth head of claim, it asks the Court, in addition, to declare that the opponent’s earlier trade marks, with the exception of the earlier Community figurative mark, have not been used for goods falling within Class 24 and that that constitutes an abuse of the registration of those trade marks under Articles 15 and 50 of Regulation No 40/94.
Hageja palub oma neljanda nõudega Esimese Astme Kohtul tunnistada, et vastulause esitaja varasemaid kaubamärke, v.a varasemat ühenduse kujutismärki, ei ole klassi 24 kuuluvate kaupade tähistamiseks kasutatud ning et see asjaolu on määruse nr 40/94 artiklite 15 ja 50 alusel nende kaubamärgi registreeringute kuritarvitamine.
It must be held that, by its second and fourth heads of claim, the applicant is seeking to obtain from the Court a ruling which is confirmatory or declaratory, respectively.
Tuleb märkida, et hageja soovib teise ja neljanda nõudega seda, et Esimese Astme Kohus teeks kinnitava või asjaolu tunnistava otsuse.
It follows, however, from Article 63(2) and (3) of Regulation No 40/94 that an action brought before the Court under those provisions seeks to have the lawfulness of decisions of the Boards of Appeal examined and to obtain, as the case may be, the annulment or alteration of those decisions (Case C-106/03 P Vedial v OHIM [2004] ECR I-9573, paragraph 28; see also, in that regard, Case T-247/01 eCopy v OHIM
Määruse nr 40/94 artikli 63 lõigetest 2 ja 3 tuleneb, et Esimese Astme Kohtule esitatud hagi eesmärk on kontrollida apellatsioonikoja otsuse seaduslikkust ning saavutada kas sellise otsuse tühistamine või muutmine (Euroopa Kohtu 12. oktoobri 2004. aasta otsus kohtuasjas C-106/03 P: Vedial vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, EKL 2004, lk I-9573, punkt 28; vt selle kohta ka Esimese Astme Kohtu 12. detsembri 2002. aasta otsus kohtuasjas
(ECOPY) [2002] ECR II-5301,paragraph 46, and Case T-407/05 SAEME v OHIM — Racke (REVIAN’s) [2007] ECR II-4385, paragraph 65), with the consequence that such an action cannot have the objective of obtaining confirmatory or declaratory rulings in respect of those decisions.
T-247/01: eCopy vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (ECOPY), EKL 2002, lk II-5301, punkt 46, ja 6. novembri 2007. aasta otsus kohtuasjas T-407/05: SAEME vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Racke (REVIAN’s), EKL 2007, lk II-4385, punkt 65), mistõttu hagi eesmärk ei saa olla kõnealust otsust kinnitava või asjaolu tunnistava kohtuotsuse tegemine.
Consequently, the applicant’s second and fourth heads of claim must be rejected as being inadmissible.
Seetõttu tuleb hageja teine ja neljas nõue jätta vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.
In support of its first head of claim, which seeks the annulment of the contested decision in so far as it refuses registration of the trade mark applied for in respect of the goods falling within Class 24, the applicant relies on three pleas.
Hageja esitab kolm väidet oma esimese nõude toetuseks, millega ta soovib vaidlustatud otsuse tühistamist niivõrd, kuivõrd sellega keeldutakse taotletava kaubamärgi registreerimisest klassi 24 kuuluvate kaupade jaoks.
The first plea alleges, essentially, a failure by the Board of Appeal to comply with its obligation to rule expressly on the application for registration in respect of the goods falling within Class 24.
Esimene väide põhineb sisuliselt sellel, et apellatsioonikoda on rikkunud oma kohustust teha klassi 24 kuuluvate kaupade osas kaubamärgitaotluse kohta sõnaselge otsus.
The second plea is based on an infringement of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94.
Teine väide põhineb määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumisel.
The third plea alleges an infringement of Articles 15 and 50 of that regulation, defined as an abuse of the registration of the trade marks in question.
Kolmas väide põhineb sama määruse artiklite 15 ja 50 rikkumisel, mis on määratletud asjaomaste kaubamärkide registreeringute kuritarvitamisena.
It should be noted at the outset that, pursuant to the first sentence of Article 62(1) of Regulation No 40/94, ‘[f]ollowing the examination as to the allowability of the appeal, the Board of Appeal shall decide on the appeal’.
Kõigepealt tuleb meenutada määruse nr 40/94 artikli 62 lõike 1 esimest lauset, mis sätestab, et „[p]ärast kaebuse põhjendatuse kontrollimist teeb apellatsioonikoda kaebuse kohta otsuse”.
That obligation must be understood to mean that the Board of Appeal is obliged to rule on each of the heads of claim submitted for its consideration in its entirety, either by upholding it, rejecting it as inadmissible or rejecting it on substantive grounds (see, to that effect, Case C-29/05 P OHIM v Kaul [2007] ECR I-2213, paragraphs 56 and 57).
Seda kohustust tuleb mõista nii, et apellatsioonikoda peab tegema otsuse iga talle esitatud nõude kohta tervikuna, otsustades nõue rahuldada, jätta see vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata või põhjendamatuse tõttu rahuldamata (vt selle kohta Euroopa Kohtu 13. märtsi 2007. aasta otsus kohtuasjas C-29/05 P: Siseturu Ühtlustamise Amet vs. Kaul, EKL 2007, lk I-2213, punktid 56 ja 57).
In the present case, the Court must examine of its own motion whether, in the contested decision, the Board of Appeal ruled on the pleas of the applicant which were directed against the refusal of the Opposition Division to proceed to registration of the trade mark applied for in respect of the goods falling within Class 24.
Käesoleval juhul tuleb Esimese Astme Kohtul omal algatusel kontrollida seda, kas vaidlustatud otsuses tegi apellatsioonikoda otsuse hageja nõuete kohta, mis olid suunatud vastulausete osakonna otsuse vastu keelduda taotletava kaubamärgi registreerimisest klassi 24 kuuluvate kaupade jaoks.
The parties to the present action agree that the Board of Appeal implicitly ruled on those pleas in the contested decision.
Käesoleva vaidluse pooled nõustuvad asjaoluga, et apellatsioonikoda on vaidlustatud otsuses nende nõuete kohta kaudselt otsuse teinud.
OHIM adds that the Board of Appeal, in practice, confirmed the decision of the Opposition Division in that regard.
Ühtlustamisamet lisab, et tegelikult on apellatsioonikoda vastulausete osakonna kõnealuse otsuse selles osas jõusse jätnud.
The parties also agree that that refusal was based on the existence of a likelihood of confusion, within the meaning of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94, resulting from the similarity of the earlier Community figurative mark to the trade mark applied for and from the identical or similar nature of the goods covered by those two marks.
Pooled nõustuvad ka asjaoluga, et keeldumist põhjendati määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b tähenduses segiajamise tõenäosusega, mis tuleneb varasema ühenduse kujutismärgi sarnasusest taotletava kaubamärgiga ning nende kaubamärkidega tähistatud kaupade identsusest või sarnasusest.
In response to a written question of the Court concerning a possible failure by the Board of Appeal to rule on the refusal to register the trade mark applied for in respect of goods falling within Class 24, the parties confined themselves to confirming their previous arguments.
Vastuseks Esimese Astme Kohtu kirjalikule küsimusele seoses võimalusega, et apellatsioonikoda jättis tegemata otsuse, millega keelduti taotletava kaubamärgi registreerimisest klassi 24 kuuluvate kaupade jaoks, piirdusid pooled eespool esitatud argumentide kordamisega.
It must, however, first of all, be pointed out that paragraph (1) of the operative part of the contested decision, by which the Board of Appeal set aside the decision of the Opposition Division rejecting the application for registration, excludes the possibility — asserted by OHIM — that the Board implicitly upheld that decision with regard to the refusal contained therein to register the trade mark applied for in respect of the goods falling within Class 24.
Samas tuleb kõigepealt märkida, et vaidlustatud otsuse resolutiivosa punkt 1, mille kohaselt apellatsioonikoda tühistas vastulausete osakonna otsuse registreerimistaotluse rahuldamata jätmise kohta, välistab võimaluse, nagu väidab ühtlustamisamet, et keeldudes taotletava kaubamärgi registreerimisest klassi 24 kuuluvate kaupade jaoks, jättis apellatsioonikoda kaudselt kõnealuse otsuse jõusse.
It must be stated, second, that no other paragraph of the operative part of the contested decision expressly allows or rejects registration of the trade mark applied for in respect of the goods falling within Class 24.
Seejärel tuleb märkida, et vaidlustatud otsuse resolutiivosa ükski teine punkt ei luba ega ka keela sõnaselgelt taotletava kaubamärgi registreerimist klassi 24 kuuluvate kaupade jaoks.
Paragraph (2) of the operative part of the contested decision confines itself, indeed, to allowing registration of the trade mark applied for in respect of bath gowns falling within Class 25.
Vaidlustatud otsuse resolutiivosa punktis 2 antakse üksnes luba taotletava kaubamärgi registreerimiseks klassi 25 kuuluvate hommikumantlite jaoks.
Since the operative part of a decision of the Board of Appeal must, however, be interpreted in the light of the factual and legal grounds on which it is necessarily based, it is necessary to examine, in the present case, whether paragraph (2) of the operative part of the contested decision, read in the light of the grounds of that decision, can be
Kuna apellatsioonikoja otsuse resolutiivosa tuleb siiski tõlgendada seoses selle aluseks olevate faktiliste ja õiguslike põhjendustega, tuleb käesoleval juhul kontrollida, kas vaidlustatud otsuse resolutiivosa punkti 2 saab asjaomase otsuse põhjendustega seoses tõlgendada nii, et see punkt sisaldab ka kaudset otsust jätta regist-
The applicant has not furnished any proof in support of its assertions that the Board of Appeal, in the grounds of the contested decision, stated briefly its refusal to register the trade mark applied for in respect of the goods falling within Class 24.
Hageja ei ole esitanud ühtki tõendit, mis toetaks tema väidet, et apellatsioonikoda märkis vaidlustatud otsuse põhjendustes põgusalt, et keeldub taotletava kaubamärgi registreerimisest klassi 24 kuuluvate kaupade jaoks.
It follows, by contrast, from paragraph 16 of those grounds that the Board of Appeal found that, following the adoption of the decision of the Opposition Division, the applicant had limited the goods covered by its application for registration to bath gowns falling within Class 25.
Vaidlustatud otsuse põhjenduste punktist 16 tuleneb see-eest, et apellatsioonikoja seisukoha järgi oli taotluse esitaja vastulausete osakonna otsuse vastuvõtmise järel piiranud registreerimistaotlusega hõlmatud kaubad üksnes klassi 25 kuuluvatele hommikumantlitega.
It also follows from paragraphs 17 and 18 of the contested decision that, therefore, the Board of Appeal concluded that bath gowns falling within Class 25 were the only goods at issue before it.
Vaidlustatud otsuse järgmisest kahest punktist tuleneb, et seetõttu olid apellatsioonikoja arvates klassi 25 kuuluvad hommikumantlid ainsad apellatsioonikojas käsitletavad kaubad.
It is therefore necessary to examine whether, in the circumstances of the present case, the Board of Appeal was entitled to conclude that there was such a limitation of the application for registration and, therefore, to confine its examination to bath gowns falling within Class 25.
Seetõttu tuleb kontrollida, kas apellatsioonikoda võis käesolevatel asjaoludel põhjendatult järeldada, et registreerimistaotlust on niimoodi piiratud, ning seega piirata oma kontrolli ainult klassi 25 kuuluvatele hommikumantlitega.
As OHIM confirmed in its response to a written question of the Court, paragraph 16 of the grounds of the contested decision is based on the applicant’s letter of 12 July 2006, referred to in paragraph 9 above.
Nagu ühtlustamisamet on Esimese Astme Kohtu kirjalikule küsimusele vastates kinnitanud, põhineb vaidlustatud otsuse põhjenduste punkt 16 hageja 12. juuli 2006. aasta kirjal, millele on viidatud eespool punktis 9.
That letter, which does not mention the goods in Class 24 covered by the application for registration, could not, however, be interpreted to mean that the applicant intended to withdraw its application for registration for those goods.
Seda kirja, milles klassi 24 kuuluvaid registreerimistaotluses osundatud kaupu ei nimetata, ei saa siiski tõlgendada nii, et selles väljendatakse hageja tahet loobuda oma registreerimistaotlusest kõnealuste kaupade osas.
It must therefore be concluded that the action brought by the applicant before the Board of Appeal was directed against the whole decision of the Opposition Division, including the refusal to register the trade mark applied for in respect of the goods falling within Class 24, and not against only a part of that decision.
Seega tuleb järeldada, et hageja poolt apellatsioonikojale esitatud kaebus oli suunatud vastulausete osakonna kogu otsuse vastu, k.a selle otsuse vastu, millega keelduti taotletava kaubamärgi registreerimisest klassi 24 kuuluvate kaupade jaoks, ja mitte vaid selle otsuse ühe osa vastu.
Having regard to the operative part and to the grounds of the contested decision, it must therefore be held that the Board of Appeal failed to rule on the action brought before it, in so far as that action was directed at the refusal of the Opposition Division to register the mark applied for in respect of the goods in Class 24, and that it therefore infringed the first sentence of Article 62(1) of Regulation No 40/94, since the applicant had not previously waived registration of the mark applied for in respect of those goods.
Arvestades vaidlustatud otsuse resolutiivosa ning põhjendusi, tuleb järeldada, et apellatsioonikoda on jätnud tegemata otsuse talle esitatud kaebuse kohta osas, milles asjaomases kaebuses käsitleti vastulausete osakonna keeldumist registreerida taotletav kaubamärk kaupade jaoks, mis kuuluvad klassi 24, ning seega rikkus apellatsioonikoda määruse nr 40/94 artikli 62 lõike 1 esimest lauset, kuna hageja ei olnud eelnevalt loobunud taotlusest registreerida taotletav kaubamärk nimetatud kaupade jaoks.
Although Article 63(3) of Regulation No 40/94 enables the Court to alter the decisions of the Boards of Appeal, that possibility is, in principle, limited to situations in which the case has reached a stage appropriate for judicial adjudication.
Kuigi määruse nr 40/94 artikli 63 lõige 3 annab Esimese Astme Kohtule õiguse apellatsioonikoja otsuseid muuta, piirdub see võimalus põhimõtteliselt olukordadega, kus asja menetlusstaadium võimaldab selle kohta otsuse teha.
In the present case, the fact that the Board of Appeal failed to rule on one of the heads of claim means that that stage had not been reached.
Asjaolu, et apellatsioonikoda on jätnud ühe nõude kohta otsuse tegemata, välistab käesoleval juhul selle, et asi on niisuguses menetlusstaadiumis.
Alteration of the contested decision would in effect imply that the Court was deciding for the first time on the substance of the pleas on which the Board of Appeal had failed to rule.
Vaidlustatud otsuse muutmine tähendab seda, et nende nõuete põhjendusi, mille kohta on apellatsioonikoda jätnud otsuse tegemata, hindab Esimese Astme Kohus esimest korda.
Such a determination does not, however, fall within the jurisdiction of the Court as laid down in Article 63(2) and (3) of Regulation No 40/94 (see paragraph 17 above).
Sellise hinnangu andmine ei kuulu määruse nr 40/94 artikli 63 lõigetes 2 ja 3 (vt eespool punkt 17) määratletud Esimese Astme Kohtu pädevuse hulka.
Having regard to all of the foregoing, it must be held that the contested decision was adopted in infringement of an essential procedural requirement which, in the present case, obliged the Board of Appeal to rule on the refusal of the Opposition Division to register the mark applied for in respect of the goods falling within Class 24, and that that decision must, as a result of that infringement, and without it even being necessary to rule on the pleas raised by the applicant in support of its first head of claim, be annulled in its entirety.
Kõigi eespool nimetatud kaalutluste põhjal tuleb sedastada, et vaidlustatud otsus võeti vastu olulist menetlusnormi rikkudes, mis nägi käesoleval juhul apellatsioonikoja suhtes ette kohustuse teha otsus vastulausete osakonna otsuse kohta, millega keelduti taotletava kaubamärgi registreerimisest klassi 24 kuuluvate kaupade jaoks, ning selle rikkumise tõttu ja ilma, et oleks vaja teha otsust hageja esimese nõude toetuseks esitatud väidete kohta, tuleb vaidlustatud otsus tervikuna tühistada.
Pursuant to Article 87(3) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, the Court may order that the costs be shared or that each party bear its own costs where each party succeeds on some and fails on other heads.
Vastavalt kodukorra artikli 87 lõikele 3 võib Esimese Astme Kohus juhul, kui osa nõudeid rahuldatakse ühe poole, osa teise poole kasuks või kui tegemist on eriliste põhjustega, otsustada kulude jaotuse või jätta kummagi poole kohtukulud tema enda kanda.
In the present case, the applicant has failed in its pleas.
Käesoleval juhul hageja nõudeid ei rahuldatud.
Account must, however, be taken of the procedural defect vitiating the contested decision.
Samas tuleb võtta arvesse menetlusnormi rikkumist vaidlustatud otsuses.
Since the contested decision is annulled, on that basis, by the Court, OHIM must also be considered as having failed in its pleas.
Kuna apellatsioonikoja otsus on selle puuduse tõttu Esimese Astme Kohtu poolt tühistatud, tuleb leida, et ka ühtlustamisameti nõudeid ei rahuldatud.
In those circumstances, each party must be ordered to bear its own costs.
Neil asjaoludel tuleb jätta kummagi poole kohtukulud nende endi kanda.
Annuls the decision of the Second Board of Appeal of the Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM) of 25 January 2007 (Case R 960/2006-2);
Tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 25. jaanuari 2007. aasta otsus (asi R 960/2006-2).
Orders Gabel Industria Tessile SpA and OHIM each to bear their own costs.
Gabel Industria Tessile SpA ja Siseturu Ühtlustamise Amet kannavad oma kohtukulud ise.
Delivered in open court in Luxembourg on 10 June 2008.
Kuulutatud avalikul kohtuistungil 10. juunil 2008 Luxembourgis.
Case T-420/03
Kohtuasi T-420/03