natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It must be pointed out that that is not the case here.
Tuleb tõdeda, et antud juhul see nii ei ole.
If the Conseil d’État follows the form of order proposed by the Auditeur, it will have to annul the award decision which is before it, without examining the substance of the dispute.
Selles osas võib märkida, et kui Conseil d’État oleks auditeuri järeldustega nõustunud, oleks ta tema menetluses vaidluse all oleva lepingu sõlmimise otsuse ilma vaidlust sisuliselt uurimata tühistanud.
On the other hand, if the provisions of Community law which the Conseil d’État seeks to have interpreted justify the confidential treatment of the documents of the file at issue in the main proceedings, it will be in a position to examine the substance of the dispute.
Kui aga põhikohtuasja toimikus sisalduvate andmete konfidentsiaalsena käsitlemine on nende ühenduse õigusnormide alusel põhjendatud, mille tõlgendamist eelotsusetaotluse esitanud kohus palub, saab Conseil d’État lahendada vaidluse sisuliselt.
For those reasons it may be concluded that the interpretation of those provisions is necessary for the resolution of the dispute in the main proceedings.
Need kaalutlused võimaldavad järeldada, et nimetatud õigusnormide tõlgendamine on põhikohtuasja vaidluse lahendamiseks vajalik.
Merits
Põhiküsimus
In the question referred to the Court, the Conseil d’État refers both to Directive 93/36 and to Directive 2004/18.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus nimetab Euroopa Kohtule esitatud küsimuses nii direktiivi 93/36 kui direktiivi 2004/18.
Since Directive 2004/18 has replaced Directive 93/36, it is necessary to establish which of the two directives is relevant to the examination of the question referred.
Kuna viimati nimetatud direktiiv asendas direktiivi 93/36, siis tuleb kindlaks teha, kummast direktiivist lähtudes tuleb seda küsimust analüüsida.
It must be borne in mind that, according to settled case-law, procedural rules are generally held to apply to all proceedings pending at the time when they enter into force, whereas substantive rules are usually interpreted as not applying, in principle, to situations existing before their entry into force (see Case C-201/04 Molenbergnatie [2006] ECR I-2049, paragraph 31 and the caselaw cited).
Siinkohal tuleb meelde tuletada, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt kohaldatakse menetlusnorme üldiselt nende jõustumise hetkel kõikide pooleliolevate vaidluste suhtes, samas kui materiaalõigusnorme ei kohaldata tavaliselt enne nende jõustumist tekkinud olukorra suhtes (vt 23. veebruari 2006. aasta otsus kohtuasjas C-201/04: Molenbergnatie, EKL 2006, lk I-2049, punkt 31 ja seal viidatud kohtupraktika).
The dispute in the main proceedings concerns the right to the protection of confidential information.
Põhikohtuasja vaidlus hõlmab õigust konfidentsiaalse teabe kaitsele.
As the Advocate General noted in point 31 of her Opinion, such a right is in essence a substantive right, even if its application can have procedural consequences.
Nagu kohtujurist oma ettepaneku punktis 31 märgib, on niisugune õigus sisuliselt materiaalõigus, kuigi selle realiseerimisel võib olla menetluslikke tagajärgi.
The right crystallised when Diehl submitted its tender in the award procedure at issue in the main proceedings.
See õigus muutus aktuaalseks siis, kui Diehl tegi põhikohtuasjas kõne all olevas riigihankemenetluses oma pakkumuse.
Since that date was not specified in the order for reference, it is appropriate to conclude that it falls between 14 December 2001, the date of the call for tenders, and 14 January 2002, the date of the opening of bids.
Kuna eelotsusetaotluses ei ole seda kuupäeva täpsustatud, tuleb asuda seisukohale, et see jääb ajavahemikku 14. detsembrist 2001, mil hange välja kuulutati, kuni 14. jaanuarini 2002, mil pakkumused avati.
Directive 2004/18 had not yet been adopted at that time.
Sel ajal ei olnud direktiivi 2004/18 veel vastu võetud.
It follows that the provisions of Directive 93/36 must be taken into consideration for the purposes of the dispute in the main proceedings.
Järelikult tuleb põhikohtuasja vaidluse lahendamiseks võtta arvesse direktiivi 93/36 sätted.
There is no provision in Directive 89/665 which expressly governs the protection of confidential information.
Direktiivis 89/665 pole ühtegi sätet, mis reguleeriks sõnaselgelt konfidentsiaalse teabe kaitse küsimust.
It is necessary, in that respect, to refer to that directive’s general provisions, and in particular to Article 1(1).
Selles osas tuleb juhinduda nimetatud direktiivi üldsätetest, eelkõige artikli 1 lõikest 1.
Article 1(1) provides that the Member States are to take the measures necessary to ensure that, as regards contract award procedures falling within the scope of, inter alia, Directive 93/36, decisions taken by the contracting authorities may be reviewed effectively on the grounds that such decisions have infringed Community law in the field of public procurement or national rules implementing that law.
Nimetatud säte näeb ette, et liikmesriigid võtavad seoses muu hulgas direktiivi 93/36 reguleerimisalasse kuuluvate riigihankelepingute sõlmimise menetlustega vajalikud meetmed tagamaks, et hankijate otsuseid saaks tõhusalt läbi vaadata juhul, kui kõnealused otsused on vastuolus riigihankeid reguleeriva ühenduse õigusega või seda õigust rakendavate siseriiklike õigusnormidega.
Since the objective of Directive 89/665 is to ensure compliance with Community law in the field of public procurement, Article 1(1) of that directive must be interpreted in the light of the provisions of Directive 93/36 as well as of other provisions of Community law in the field of public procurement.
Kuna direktiivi 89/665 eesmärk on tagada ühenduse õiguse järgimine riigihangete valdkonnas, tuleb selle artikli 1 lõiget 1 tõlgendada nii direktiivi 93/36 sätteid kui ka teisi riigihangete valdkonda reguleerivaid ühenduse õigusnorme arvestades.
The principal objective of the Community rules in that field is the opening-up of public procurement to undistorted competition in all the Member States (see, to that effect, Case C-26/03 Stadt Halle and RPL Lochau [2005] ECR I-1, paragraph 44).
Riigihangete valdkonda reguleerivate ühenduse õigusnormide põhieesmärk hõlmab avatust ausale konkurentsile kõikides liikmesriikides (vt selle kohta 11. jaanuari 2005. aasta otsus kohtuasjas C-26/03: Stadt Halle ja RPL Lochau, EKL 2005, lk I-1, punkt 44).
In order to attain that objective, it is important that the contracting authorities do not release information relating to contract award procedures which could be used to distort competition, whether in an ongoing procurement procedure or in subsequent procedures.
Selle eesmärgi saavutamiseks on oluline, et hankijad ei avaldaks hankemenetluses saadud teavet, mille sisu võidakse kasutada konkurentsi kahjustamiseks, ei käimasolevas menetluses ega ka hilisemates hankemenetlustes.
Furthermore, both by their nature and according to the scheme of Community legislation in that field, contract award procedures are founded on a relationship of trust between the contracting authorities and participating economic operators.
Pealegi põhinevad riigihankemenetlused – nii oma laadilt kui ka ühenduse vastava valdkonna õigusnormide süsteemi kohaselt – hankija ja menetlustes osalevate ettevõtjate vahelisel usaldusel.
Those operators must be able to communicate any relevant information to the contracting authorities in the procurement process, without fear that the authorities will communicate to third parties items of information whose disclosure could be damaging to them.
Ettevõtjad peavad hankijatele esitama kogu hankemenetluseks vajaliku teabe, kartmata et hankijad esitaksid kolmandatele isikutele andmeid, mille avaldamine võiks olla neile kahjulik.
Accordingly, Article 15(2) of Directive 93/36 provides that the contracting authorities are obliged to respect fully the confidential nature of any information furnished by the suppliers.
Seetõttu näeb direktiivi 93/36 artikli 15 lõige 2 ette, et hankijad peavad tagama kogu pakkujate esitatud teabe konfidentsiaalsuse.
In the specific context of informing an eliminated candidate or tenderer of the reasons for the rejection of his application or tender, and of publishing a notice of the award of a contract, Articles 7(1) and 9(3) of Directive 93/36 give the contracting authorities the discretion to withhold certain information where its release would prejudice the legitimate commercial interests of particular undertakings, public or private, or might prejudice fair competition between suppliers.
Tagasilükatud kandidaadile või pakkujale tema kandidatuuri või pakkumise tagasilükkamise põhjustest teatamisel ja lepingu sõlmimise kohta teate avaldamisel lubavad nimetatud direktiivi artikli 7 lõige 1 ja artikli 9 lõige 3 hankijal teatavad andmed avaldamata jätta, kui selliste andmete avaldamine riivaks teatavate avalik-õiguslike või eraõiguslike ettevõtjate õigustatud ärihuve või võiks kahjustada ausat konkurentsi ettevõtjate vahel.
Admittedly, those provisions relate to the conduct of the contracting authorities.
On tõsi, et need sätted viitavad hankijate tegevusele.
It must nevertheless be acknowledged that their effectiveness would be severely undermined if, in an appeal against a decision taken by a contracting authority in relation to a contract award procedure, all of the information concerning that award procedure had to be made unreservedly available to the appellant, or even to others such as the interveners.
Samas tuleb möönda, et nende sätete kasulik mõju oleks oluliselt kahjustatud, kui riigihankemenetluses hankija poolt tehtud otsuse peale esitatud kaebuse läbivaatamisel võiks kogu seda riigihanget puudutava teabe ilma ühegi piiranguta edastada kaebuse esitajale või isegi teistele isikutele, näiteks menetlusse astujatele.
In such circumstances, the mere lodging of an appeal would give access to information which could be used to distort competition or to prejudice the legitimate interests of economic operators who participated in the contract award procedure concerned.
Niisugusel juhul annaks ainuüksi kaebuse esitamine juurdepääsu teabele, mida võiks kasutada konkurentsi või asjaomases riigihankes osalenud ettevõtjate õiguspäraste huvide kahjustamiseks.
Such an opportunity could even encourage economic operators to bring an appeal solely for the purpose of gaining access to their competitors’ business secrets.
Niisugune võimalus võiks isegi õhutada ettevõtjaid esitama kaebusi vaid sel eesmärgil, et saada teada konkurentide ärisaladusi.
In such an appeal, the respondent would be the contracting authority and the economic operator whose interests are at risk of being damaged would not necessarily be a party to the dispute or joined to the case to defend those interests.
Niisuguse kaebuse puhul on vastustajaks hankija, ning ettevõtja, kelle huvid on ohus, ei pruugi tingimata olla vaidluse pool ja teda ei pruugita oma huvide kaitsmiseks menetlusse kaasata.
Accordingly, it is all the more important to provide for mechanisms which will adequately safeguard the interests of such economic operators.
Seetõttu on eriti oluline näha ette mehhanismid, mis adekvaatselt kaitseksid niisuguste ettevõtjate huvisid.
In a review, the body responsible for the review procedure assumes the obligations laid down by Directive 93/36 with regard to the contracting authority’s respect for the confidentiality of information.
Juhul kui esitatakse kaebus, tagab direktiivis 93/36 ette nähtud hankijate kohustuse – tagada teabe konfidentsiaalsus – see asutus, kes kaebuse läbivaatamise eest vastutab.
The ‘effective review’ requirement provided for in Article 1(1) of Directive 89/665, read in conjunction with Articles 7(1), 9(3) and 15(2) of Directive 93/36, therefore imposes on that body an obligation to take the measures necessary to guarantee the effectiveness of those provisions, and thereby to ensure that fair competition is maintained and that the legitimate interests of the economic operators concerned are protected.
Direktiivi 89/665 artikli 1 lõikes 1 ette nähtud tõhusa läbivaatamise nõue, koostoimes direktiivi 93/36 artikli 7 lõikega 1, artikli 9 lõikega 3 ja artikli 15 lõikega 2, kohustab seega seda asutust võtma kõik vajalikud meetmed selleks, et tagada nimetatud sätete kasulik mõju ning kindlustada selle kaudu ausa konkurentsi säilimine ja asjaomaste ettevõtjate õigustatud huvide kaitse.
It follows that, in a review procedure in relation to the award of public contracts, the body responsible for that review procedure must be able to decide that the information in the file relating to such an award should not be communicated to the parties or their lawyers, if that is necessary in order to ensure the protection of fair competition or of the legitimate interests of the economic operators that is required by Community law.
Sellest järeldub, et riigihankemenetluses tehtud otsuste läbivaatamise menetluses peab selle menetluse eest vastutajal olema õigus otsustada, et niisugust riigihanget puudutavas toimikus sisalduvat teavet ei avaldata pooltele ega nende advokaatidele juhul, kui see on vajalik selleks, et tagada ühenduse õiguses ette nähtud ausa konkurentsi või ettevõtjate õigustatud huvide kaitse.
The question arises whether that interpretation is consistent with the concept of a fair hearing in accordance with Article 6 of the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms, signed in Rome on 4 November 1950 (‘ECHR’).
Tõusetub küsimus, kas niisugune tõlgendus on kooskõlas mõistega õigus õiglasele asja arutamisele 4. novembril 1950 Roomas allkirjastatud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni (edaspidi „EIÕK”) artikli 6 tähenduses.
As the order for reference shows, Varec claimed before the Conseil d’État that the right to a fair hearing means that both parties must be heard in any judicial procedure, that the adversarial principle is a general principle of law, that it has a foundation in Article 6 of the ECHR, and that that principle means that the parties are entitled to a process of inspecting and commenting on all documents or observations submitted to the court with a view to influencing its decision.
Nagu eelotsusetaotlusest selgub, väitis Varec Conseil d’État ees, et õigus õiglasele asja arutamisele tähendab seda, et kõigi kohtumenetluste võistlevus peab olema tagatud, et võistlevuse põhimõte on õiguse üldpõhimõte, mille aluseks on EIÕK artikkel 6, et nimetatud põhimõte annab menetluse pooltele õiguse tutvuda kõigi asjaolude ja märkustega, mis on kohtule tema otsuse mõjutamiseks esitatud, ning õiguse nende üle vaielda.
The Court notes that Article 6(1) of the ECHR provides inter alia that ‘everyone is entitled to a fair and public hearing within a reasonable time by an independent and impartial tribunal …’.
Sellega seoses tuleb rõhutada, et EIÕK artikli 6 lõige 1 näeb muu hulgas ette, et „[i]gaühel on […] õigus õiglasele ja avalikule asja arutamisele mõistliku aja jooksul sõltumatus ja erapooletus […] õigusemõistmise volitustega institutsioonis”.
The European Court of Human Rights has consistently held that the adversarial nature of proceedings is one of the factors which enables their fairness to be assessed, but it may be balanced against other rights and interests.
Euroopa Inimõiguste Kohtu praktika kohaselt on menetluse võistlevus üks nendest asjaoludest, mis võimaldavad hinnata selle menetluse õiglust, kuid seda asjaolu võidakse kaaluda võrreldes teiste õiguste ja huvidega.
The adversarial principle means, as a rule, that the parties have a right to a process of inspecting and commenting on the evidence and observations submitted to the court.
Võistlevuse põhimõte annab üldiselt menetluse pooltele õiguse tutvuda kõigi asjaolude ja märkustega, mis on kohtule tema otsuse mõjutamiseks esitatud, ning õiguse nende üle vaielda.
However, in some cases it may be necessary for certain information to be withheld from the parties in order to preserve the fundamental rights of a third party or to safeguard an important public interest (see Rowe and Davis v The United Kingdom [GC] No 28901/95, §61, ECHR 2000-II, and V v Finland No 40412/98, §75, ECHR 2007-…).
Samas võib teatud juhtudel osutuda vajalikuks jätta pooltele esitamata teatud informatsioon, et kaitsta kolmandate isikute põhiõigusi või olulist avalikku huvi (vt Euroopa Inimõiguste Kohtu 16. veebruari 2000. aasta otsus kohtuasjas Rowe ja Davis vs. Ühendkuningriik, Recueil des arrêts et décisions 2000-II, § 61, ja 24. aprilli 2007. aasta otsus kohtuasjas V. vs. Soome, kogumikus Recueil des arrêts et décisions veel avaldamata, § 75).
One of the fundamental rights capable of being protected in this way is the right to respect for private life, enshrined in Article 8 of the ECHR, which flows from the common constitutional traditions of the Member States and which is restated in Article 7 of the Charter of fundamental rights of the European Union, proclaimed in Nice on 7 December 2000 (OJ 2000 C 364, p. 1) (see, in particular, Case C-62/90 Commission v Germany [1992] ECR I-2575, paragraph 23, and Case C-404/92 P X v Commission [1994] ECR I-4737, paragraph 17).
Põhiõiguste hulka, mida sel viisil võib kaitsta, kuulub liikmesriikide ühistest riigiõiguslikest tavadest tulenev õigus eraelu kaitsele, mis on sätestatud EIÕK artiklis 8 ja mida kinnitab Nice’is 7. detsembril 2000 kuulutatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta (EÜT C 364, lk 1) artikkel 7 (vt eelkõige 8. aprilli 1992. aasta otsus kohtuasjas C-62/90: komisjon vs. Saksamaa, EKL 1992, lk I-2575, punkt 23, ja 5. oktoobri 1994. aasta otsus kohtuasjas C-404/92: X vs. komisjon, EKL 1994, lk I-4737, punkt 17).
It follows from the caselaw of the European Court of Human Rights that the notion of ‘private life’ cannot be taken to mean that the professional or commercial activities of either natural or legal persons are excluded (see Niemietz v Germany, judgment of 16 December 1992, Series A No 251-B, §29; Société Colas Est and Others v France, No 37971/97, §41, ECHR 2002-III; and also Peck v The United Kingdom No 44647/98, §57, ECHR 2003-I). Those activities can include participation in a contract award procedure.
Euroopa Inimõiguste kohtu praktikast tuleneb sellega seoses, et ei saa jõuda järeldusele, et mõistet eraelu tuleks tõlgendada nii, nagu see ei hõlmaks füüsiliste ja juriidiliste isikute ameti- või ärialast tegevust (vt Euroopa Inimõiguste Kohtu 16. detsembri 1992. aasta otsus kohtuasjas Niemietz vs. Saksamaa, seeria A nr 251-B, § 29; 16. aprilli 2002. aasta otsus kohtuasjas äriühing Colas Est jt vs. Prantsusmaa, Recueil des arrêts et décisions 2000-III, § 41, ja 28. jaanuari 2003. aasta otsus kohtuasjas Peck vs. Ühendkuningriik, Recueil des arrêts et décisions 2003-I, § 57), mis võib seisneda riigihankemenetluses osalemises.
The Court of Justice has, moreover, acknowledged that the protection of business secrets is a general principle (see Case 53/85 AKZO Chemie and AKZO Chemie UK v Commission [1986] ECR 1965, paragraph 28, and Case C-36/92 P SEP v Commission [1994] ECR I-1911, paragraph 37).
Ka Euroopa Kohus on tunnustanud ärisaladuse kaitset kui üldpõhimõtet (vt 24. juuni 1986. aasta otsus kohtuasjas 53/85: AKZO Chemie ja AKZO Chemie UK vs. komisjon, EKL 1986, lk 1965, punkt 28, ja 19. mai 1994. aasta otsus kohtuasjas C-36/92 P: SEP vs. komisjon, EKL 1994, lk I-1911, punkt 37).
Finally, the maintenance of fair competition in the context of contract award procedures is an important public interest, the protection of which is acknowledged in the caselaw cited in paragraph 47 of this judgment.
Lõpuks tuleb märkida, et ausa konkurentsi tagamine riigihankemenetluses kujutab endast olulist avalikku huvi, mille kaitsmine on käesoleva kohtuotsuse punktis 47 viidatud kohtupraktika alusel lubatud.
It follows that, in the context of a review of a decision taken by a contracting authority in relation to a contract award procedure, the adversarial principle does not mean that the parties are entitled to unlimited and absolute access to all of the information relating to the award procedure concerned which has been filed with the body responsible for the review.
Sellest tuleneb, et riigihankemenetluses hankija poolt tehtud otsuse peale esitatud kaebuse läbivaatamisel ei anna võistlevuse põhimõte pooltele piiramatut ja tingimusteta õigust tutvuda kogu asjaomast riigihankemenetlust puudutava teabega, mis on kaebuse läbivaatamise eest vastutavale asutusele esitatud.
The principle of the protection of confidential information and of business secrets must be observed in such a way as to reconcile it with the requirements of effect- ive legal protection and the rights of defence of the parties to the dispute (see, by analogy, Case C-438/04 Mobistar [2006] ECR I-6675, paragraph 40) and, in the case of judicial review or a review by another body which is a court or tribunal within the meaning of Article 234 EC, in such a way as to ensure that the proceedings as a whole accord with the right to a fair trial.
Konfidentsiaalse teabe ja ärisaladuse kaitse põhimõte tuleb ellu viia nii, et järgitakse ka tõhusa õiguskaitse nõudeid ja tagatakse vaidluse pooltele kaitseõigus (vt analoogia alusel 13. juuli 2006. aasta otsus kohtuasjas C-438/04: Mobistar, EKL 2006, lk I-6675, punkt 40), ning kohtumenetluses või niisuguse asutuse menetluses, mis on kohus EÜ artikli 234 tähenduses, nii, et kogu menetluse jooksul oleks tagatud õigus õiglasele menetlusele.
To that end, the body responsible for the review must necessarily be able to have at its disposal the information required in order to decide in full knowledge of the facts, including confidential information and business secrets (see, by analogy, Mobistar, paragraph 40).
Selleks peab kaebuse läbivaatamise eest vastutava asutuse valduses olema kogu vajalik teave, sh konfidentsiaalne teave ja ärisaladused, et ta saaks ise teha nimetatud kaebuste põhjendatuse kohta teadliku otsuse (vt analoogia alusel eespool viidatud kohtuotsus Mobistar, punkt 40).
Having regard to the extremely serious damage which could result from improper communication of certain information to a competitor, that body must, before communicating that information to a party to the dispute, give the economic operator concerned an opportunity to plead that the information is confidential or a business secret (see, by analogy, AKZO Chemie and AKZO Chemie UK v Commission, paragraph 29).
Arvestades suurt kahju, mis võib tekkida teatud informatsiooni ebaseaduslikust konkurendile avaldamisest, peab nimetatud asutus andma enne selle informatsiooni teisele vaidluse poolele avaldamist asjaomasele ettevõtjale võimaluse kaitsta selle informatsiooni või ärisaladuse konfidentsiaalsust (vt analoogia alusel eespool viidatud kohtuotsus AKZO Chemie ja AKZO Chemie UK vs. komisjon, punkt 29).
Accordingly, the answer to the question referred must be that Article 1(1) of Directive 89/665, read in conjunction with Article 15(2) of Directive 93/36, must be interpreted as meaning that the body responsible for the reviews provided for in Article 1(1) must ensure that confidentiality and business secrecy are safeguarded in respect of information contained in files communicated to that body by the parties to an action, particularly by the contracting authority, although it may apprise itself of such information and take it into consideration.
Seega tuleb esitatud küsimusele vastata, et direktiivi 89/665 artikli 1 lõiget 1 koostoimes direktiivi 93/36 artikli 15 lõikega 2 tuleb tõlgendada nii, et kõnealuse artikli 1 lõikes 1 ette nähtud kaebuse läbivaatamise menetluse eest vastutav asutus peab tagama talle menetluse poolte, sealhulgas hankija poolt edastatud materjalides sisalduvate ärisaladuste konfidentsiaalsuse ja kaitse, samas kui ta võib ise selle teabega tutvuda ja sellega arvestada.