natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Advocate General: J. Kokott, Registrar: L. Hewlett, Principal Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 6 November 2007, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 13 December 2007, gives the following
KOHTUOTSUS 10.7.2008 – KOHTUASI C-413/06 P kohtujurist: J. Kokott, kohtusekretär: vanemametnik L. Hewlett, arvestades kirjalikus menetluses ja 6. novembri 2007. aasta kohtuistungil esitatut, olles 13. detsembri 2007. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku, on teinud järgmise otsuse
By their appeal, Bertelsmann AG (‘Bertelsmann’) and Sony Corporation of America (‘Sony’) request the Court to set aside the judgment of the Court of First Instance of the European Communities in Case T-464/04 Impala v Commission [2006] ECR II-2289 (‘the judgment under appeal’), in which the Court of First Instance annulled Commission Decision 2005/188/EC of 19 July 2004 declaring a concentration to be compatible with the common market and the functioning of the EEA Agreement (Case COMP/M.3333 — Sony/BMG) (OJ 2005 L 62, p. 30) (‘the contested decision’).
Oma apellatsioonkaebusega paluvad Bertelsmann AG (edaspidi „Bertelsmann”) ja Sony Corporation of America (edaspidi „Sony”) tühistada Esimese Astme Kohtu 13. juuli 2006. aasta otsuse kohtuasjas T-464/04: Impala vs. komisjon (EKL 2006, lk II-2289; edaspidi „vaidlustatud kohtuotsus”), millega see kohus tühistas komisjoni 19. juuli 2004. aasta otsuse 2005/188/EÜ, millega kuulutatakse teatavate ettevõtjate koondumine kokkusobivaks ühisturuga ja Euroopa Majanduspiirkonna lepingu toimimisega (juhtum COMP/M.3333 – SONY/BMG) (ELT 2005, L 62, lk 30; edaspidi „vaidlusalune otsus”).
A concentration which does not create or strengthen a dominant position as a result of which effective competition would be significantly impeded in the common market or in a substantial part of it shall be declared compatible with the common market.
Koondumine, mis ei tekita ega tugevda turgu valitsevat seisundit, mille tulemusel tõhus konkurents oleks ühisturus või selle olulises osas märkimisväärselt takistatud, kuulutatakse ühisturuga kokkusobivaks.
A concentration which creates or strengthens a dominant position as a result of which effective competition would be significantly impeded in the common market or in a substantial part of it shall be declared incompatible with the common market.’
Koondumine, mis tekitab või tugevdab turgu valitsevat seisundit, mille tulemusel tõhus konkurents oleks ühisturus või selle olulises osas märkimisväärselt takistatud, kuulutatakse ühisturuga kokkusobimatuks.”
Article 6(1) of the Regulation provides as follows:
Määruse artikli 6 lõikes 1 on sätestatud:
‘The Commission shall examine the notification as soon as it is received.
„Komisjon vaatab teatise läbi niipea, kui on selle kätte saanud.
(c) … where the Commission finds that the concentration notified falls within the scope of this Regulation and raises serious doubts as to its compatibility with the common market, it shall decide to initiate proceedings.’
[…] c) Kui komisjon leiab, et teatatud koondumine kuulub käesoleva määruse reguleerimisalasse ja tekitab tõsiseid kahtlusi kokkusobivuses ühisturuga, teeb ta otsuse menetlusse astumise kohta.”
Article 8 of the Regulation empowers the Commission, in the formal proceedings for assessing the compatibility of the concentration with the common market initiated under Article 6(1)(c) of the Regulation (‘the formal proceedings’), to adopt a decision pursuant to Article 8(2) declaring the concentration compatible, where appropriate following modification by the undertakings concerned to the proposed concentration as notified, or a decision pursuant to Article 8(3) declaring the concentration
Artikli 8 lõiked 2 ja 3 annavad komisjonile õiguse teha selle määruse artikli 6 lõike 1 punkti c alusel algatatud koondumise ühisturuga kokkusobivuse ametlikus uurimismenetluses (edaspidi „ametlik menetlus”) vastavalt kas otsuse, mis kuulutab koondumise ühisturuga kokkusobivaks – vajaduse korral pärast seda, kui asjaomased ettevõtjad on teinud muudatusi teatatud koondumiskavasse –, või otsuse, mis kuulutab koondumise ühisturuga kokkusobimatuks. Määruse artikli 8 lõike 5 punkti a alusel
Article 10(1) of the Regulation allows the Commission, except in certain circumstances which are not relevant to the present appeal, a period of one month in which to decide whether to initiate the formal proceedings.
Määruse artikli 10 lõikest 1 ilmneb, et välja arvatud teatud olukordades, mis ei ole käesoleval juhul asjakohased, teeb komisjon otsuse ametliku menetluse algatamise või algatamatajätmise kohta ühe kuu jooksul.
Article 10(3) provides that a decision declaring the notified concentration incompatible with the common market is to be taken within not more than four months of the date on which the formal proceedings are initiated.
Sama artikli lõike 3 kohaselt tehakse otsused teatatud koondumise kokkusobimatuse kohta ühisturuga hiljemalt nelja kuu jooksul alates ametliku menetluse algatamise kuupäevast.
Under Article 10(6) of the Regulation, a notified concentration is to be deemed compatible with the common market where the Commission has not taken a decision either to initiate the formal proceedings or a decision on the compatibility of the concentration with the common market within the periods laid down in Article 10(1) and (3), respectively.
Vastavalt määruse artikli 10 lõikele 6 loetakse juhul, kui komisjon ei ole teinud otsust ametliku menetluse algatamiseks või koondumise kooskõla kohta vastavalt sama artikli 10 lõigetes 1 ja 3 sätestatud tähtaegade jooksul, et koondumine on kuulutatud ühisturuga kokkusobivaks.
Article 11 of the Regulation concerns the requests for information which the Commission, in carrying out the duties assigned to it by the Regulation, may send to, among others, the notifying parties and to other undertakings or associations of undertakings, where appropriate by way of decision.
Määruse artikkel 11 käsitleb infonõudeid, mida komisjon võib määrusega talle pandud ülesannete täitmiseks saata eeskätt teatanud pooltele ja teistele ettevõtjatele ja ettevõtjate ühendustele.
Articles 14 and 15 of the Regulation provide for the imposition of fines or periodic penalty payments where incorrect or misleading information is supplied.
Määruse artiklid 14 ja 15 näevad ette ka trahvide või karistusmaksete kehtestamise, kui on edastatud ebaõiget või eksitavat infot.
Article 18(3) of the Regulation provides:
Määruse artikli 18 lõikes 3 on sätestatud:
‘The Commission shall base its decision only on objections on which the parties have been able to submit their observations.
„Komisjon lähtub oma otsuse tegemisel ainult vastuväidetest, mille kohta osalised on saanud esitada oma märkused.
The rights of the defence shall be fully respected in the proceedings.
Menetluste käigus peetakse täiel määral kinni õigusest kaitsele.
Access to the file shall be open at least to the parties directly involved, subject to the legitimate interest of undertakings in the protection of their business secrets.’
Juurdepääs toimikutele on tagatud vähemalt otseselt seotud osalistele kooskõlas ettevõtjate õigustatud huviga kaitsta oma ärisaladusi.”
Article 19 of the Regulation concerns liaison between the Commission and the competent authorities of the Member States.
Määruse artikkel 19 käsitleb koostööd komisjoni ja liikmesriikide pädevate ametiasutuste vahel.
Under Article 19(3), an Advis- ory Committee on concentrations is to be consulted before any decision is taken pursuant to Article 8(2) to (5) of the Regulation.
Selle sätte lõike 3 kohaselt konsulteeritakse ettevõtjate koondumist käsitleva nõuandekomiteega enne otsuste tegemist artikli 8 lõigete 2–5 alusel.
Article 19(6) provides that the Advisory Committee is to deliver an opinion on the Commission’s draft decision, if necessary by taking a vote.
Sama artikli lõike 6 kohaselt esitab nõuandekomitee komisjoni otsuse eelnõu kohta oma arvamuse, vajaduse korral hääletades.
Under Article 3(1) of Commission Regulation (EC) No 447/98 of 1 March 1998 on the notifications, timelimits and hearings provided for in Regulation No 4064/89 (OJ 1998 L 61, p. 1) (‘the Implementing Regulation’), the notification of the proposed concentration must contain the information, including documents, requested by form CO annexed to that regulation.
Komisjoni 1. märtsi 1998. aasta määruse (EÜ) nr 447/98 määruses nr 4064/89 ettenähtud teatiste, tähtaegade ja ärakuulamiste kohta (EÜT L 61, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 284; edaspidi „rakendusmäärus”) artikli 3 lõike 1 kohaselt peavad kavandatud koondumise teatised sisaldama samale määrusele lisatud CO vormis nõutavaid andmeid ja dokumente.
Article 13(2) of the Implementing Regulation provides, among other things, that the Commission is to address its objections in writing to the notifying parties and to set a timelimit within which they may inform the Commission of their views in writing.
Rakendusmääruse artikli 13 lõige 2 näeb eeskätt ette, et komisjon saadab oma vastuväited teatist esitavatele pooltele kirjalikult, märkides ära tähtaja, mille jooksul nad võivad komisjonile oma seisukohad kirjalikult esitada.
The facts of the dispute were set out as follows by the Court of First Instance in paragraphs 1 to 11 of the judgment under appeal:
Esimese Astme Kohus esitas vaidlustatud kohtuotsuse punktides 1–11 vaidluse aluseks olevad asjaolud järgmiselt:
On 9 January 2004 the Commission received notification pursuant to [the Regulation] of a proposed concentration by which the undertakings Bertelsmann … and Sony … proposed to merge their global recorded music businesses.
[Määruse] alusel teatati 9. jaanuaril 2004 komisjonile äriühingute Bertelsmann […] ja Sony […] kavandatud koondumisest, millega need äriühingud kavatsesid ümber korraldada oma ülemaailmse tegevuse salvestatud muusika valdkonnas.
Bertelsmann is an international media company … active in recorded music through its whollyowned subsidiary Bertelsmann Music Group “BMG” ….
Bertelsmann on rahvusvaheline meediaäriühing […] [, kes] tegeleb salvestatud muusikaga oma täistütarettevõtja Bertelsmann Music Group (BMG) kaudu. […]
… In the recorded music sector [Sony] acts through Sony Music Entertainment ...
[…] Salvestatud muusika valdkonnas tegutseb [Sony] äriühingu Sony Music Entertainment kaudu. […]
The proposed operation consisted in the integration of the global recorded music businesses of the parties to the concentration (with the exception of Sony’s activities in Japan) into three or more newly-created companies pursuant to a Business Contribution Agreement dated 11 December 2003.
Kavandatud koondumine seisneb koondumise poolte (v.a Sony tegevus Jaapanis) ülemaailmse salvestatud muusika alase tegevuse integreerimises kolme või enamasse uude äriühingusse, mis loodi 11. detsembri 2003. aasta „Business Contribution Agreement” (tegevuse ühendamise kokkulepe) nimelise dokumendi alusel.
In the aggregate, these joint venture companies were to be operated under the name Sony BMG.
On kavandatud, et neid ühisettevõtteid hallatakse koos nimetuse Sony BMG all.
Under the agreement, Sony BMG would be active in the discovery and development of artists (the so-called A & R (“Artist and Repertoire”) activity) and the marketing and sale of the resulting discs. Sony BMG would not be involved in related activities such as music publishing, manufacturing and distribution. 7
Kokkuleppe kohaselt tegutseb Sony BMG artistide leidmise ja arendamisega (artistide juhtimine nimetusega A & R (artist ja repertuaar)) ning selle tulemusel saadud plaatide turustamise ja müügiga. Sony BMG tegevusalasse ei kuulu sidustegevused nagu muusika avaldamine, valmistamine ja levitamine. 7
On 20 January 2004, the Commission sent out questionnaires to a number of players on the market.
Komisjon saatis 20. jaanuaril 2004 küsimustiku mitmele turul tegutsevale ettevõtjale.
[Impala] replied to that questionnaire and lodged a separate submission on 28 January 200[4] in which it set out the reasons why in its view the Commission should declare the operation incompatible with the common market.
[Impala] vastas sellele küsimustikule ja esitas eraldi avalduse 28. jaanuaril 2004 […], milles ta põhjendas, miks tema arvates komisjon peaks kuulutama tehingu kokkusobimatuks ühisturuga.
[Impala] set out its concerns about further concentration in the
[Impala] väljendas selles muret turu
By decision dated 12 February 2004, the Commission found that the notified operation raised serious doubts as to its compatibility with the common market and the functioning of the Agreement on the European Economic Area (“the EEA Agreement”). It therefore initiated [the formal proceedings].
Komisjon järeldas 12. veebruari 2004. aasta otsuses, et teatatud koondumine tekitas tõsiseid kahtlusi kokkusobivuses ühisturuga ning Euroopa majanduspiirkonna lepingu (EMP) toimimisega, ning alustas [ametlikku] menetlust.
On 24 May 2004 the Commission sent a statement of objections to the parties to the concentration, in which it provisionally concluded that the notified oper -ation was incompatible with the common market and the functioning of the EEA Agreement, since it would strengthen a collective dominant position in the recorded music market and in the wholesale market for licences for online music and would coordinate the parent companies’ behaviour in a way incompatible with Article 81 EC.
Komisjon saatis 24. mail 2004 vastuväiteteatise koondumise pooltele; selles teatises tegi komisjon esialgse järelduse, et teatatud koondumine oli kokkusobimatu ühisturu ja EMP lepingu toimimisega, kuna see tugevdas kollektiivset valitsevat seisundit salvestatud muusika turul ja online-muusika litsentside hulgiturul ja kuna sellega kooskõlastataks emaühingute tegevust viisil, mis on vastuolus EÜ artikliga 81.
10 The parties to the concentration replied to the statement of objections and a hearing took place before the Hearing Officer on 14 and 15 June 2004 in the presence of, among others, [Impala].
10 Koondumise pooled vastasid vastuväiteteatisele ning 14. ja 15. juunil 2004 toimus ärakuulamise eest vastutava ametniku juures ärakuulamine, milles osales ka [Impala].
11 By [the contested decision], the Commission declared the concentration compatible with the common market pursuant to Article 8(2) of [the Regulation] …’
11 Komisjon kuulutas [vaidlusaluse] otsusega koondumise ühisturuga kokkusobivaks vastavalt määruse artikli 8 lõikele 2 […].”
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 3 December 2004, Impala brought an action for the annulment of the contested decision.
Impala esitas vaidlusaluse otsuse tühistamiseks hagiavalduse, mis saabus Esimese Astme Kohtu kantseleisse 3. detsembril 2004.
In support of that action, Impala put forward five pleas in law, divided into a number of parts.
Oma hagi toetuseks esitas Impala viis väidet, mis olid jagatud erinevateks osadeks.
As regards the first plea, relating to the strengthening of a pre-existing collective dominant position, the Court of First Instance, after having first set out a number of observations regarding the concept of a ‘collective dominant position’, examined the argument according to which, in essence, the contested decision did not explain to the requisite legal standard the reasons for which discounts, in particular campaign discounts, undermine the transparency necessary to allow the development of such a position.
Esimene väite puhul, mis käsitleb eelneva kollektiivse valitseva seisundi tugevnemist, uuris Esimese Astme Kohus – olles eelnevalt esitanud mõned märkused seoses mõistega „kollektiivne valitsev seisund” – argumenti, mille kohaselt ei selgitatud vaidlusaluses otsuses õiguslikult piisavalt, miks allahindlused ja eeskätt allahindluskampaaniad takistavad läbipaistvust, mis on vajalik kollektiivse valitseva seisundi tekkeks.
Having reached the conclusion set out in paragraph 325 of the judgment under appeal that, in essence, the contested decision should be annulled on the ground that it was inadequately reasoned, in paragraphs 327 to 458 of the judgment under appeal the Court of First Instance none the less examined, in the interest of completeness, Impala’s arguments that the elements put forward by the Commission in order to demonstrate insufficient transparency in the recorded music markets at issue were vitiated by manifest errors of assessment.
Jõudnud vaidlustatud kohtuotsuse punktis 325 järeldusele, et sisuliselt tuleks vaidlusalune otsus ebapiisava põhjenduse tõttu tühistada, uuris Esimese Astme Kohus siiski vaidlustatud kohtuotsuse punktides 327–458 lisaks neid Impala etteheiteid ja argumente, mille kohaselt komisjon on teinud ilmse kaalutlusvea seoses asjaoludega, mis peaksid tõendama salvestatud muusika turu ebapiisavat läbipaistvust.
In that regard, the Court of First Instance found in particular, in paragraph 373 of the judgment under appeal, that it followed both from the contested decision and from the arguments advanced by the Commission before it that the only alleged element of opacity of the market resulted from the lesser transparency of the campaign discounts.
Sellega seoses märkis Esimese Astme Kohus eeskätt vaidlustatud kohtuotsuse punktis 373, et nii vaidlusalusest otsusest kui ka Esimese Astme Kohtus komisjoni poolt esitatud argumentidest ilmnes, et turu ainus läbipaistmatuse asjaolu tulenes allahindluskampaaniate väiksemast läbipaistvusest.
In paragraphs 377 and 378 of the judgment under appeal, it held, first, that the evidence, as mentioned in the contested decision, did not support the conclusions drawn from it by the Commission and, secondly, that those conclusions were also markedly different from the findings made in the statement of objections.
See kohus leidis vaidlustatud kohtuotsuse punktides 377 ja 378, et esiteks ei võimalda vaidlusaluses otsuses mainitud tõendid kinnitada järeldusi, mis komisjoni nendest tõenditest tegi, ja et teiseks erinevad need järeldused selgelt vastuväiteteatises tehtud järeldustest.
In paragraphs 475 and 476 of the judgment under appeal, the Court of First Instance set out its conclusions relating to the first plea as follows:
Vaidlustatud kohtuotsuse punktides 475 ja 476 esitas Esimese Astme Kohus esimese väite kohta tehtud järeldused järgmiselt:
… the assertion that the markets for recorded music are not sufficiently transparent to permit a collective dominant position is not supported by a statement of reasons of the requisite legal standard and is vitiated by a manifest error of assessment in that the elements on which it is based are incomplete
[…] kinnitus, mille kohaselt salvestatud muusika turud ei ole piisavalt läbipaistvad, et võimaldada kollektiivset valitsevat seisundit, ei ole õiguslikult piisavalt põhjendatud ning rikub õigusnormi ning selles on tehtud ilmne kaalutlusviga, kuna selle aluseks olevad asjaolud on ebatäielikud ning ei hõlma
As that assertion constitutes … an essential ground on which the Commission concluded … that there was no collective dominant position, the [contested decision] must be annulled on that ground alone.
IMPALA kõiki asjaomaseid andmeid, mida komisjon oleks pidanud arvesse võtma, ega kinnita ka nendest tehtud järeldusi. […] [S]ee kinnitus [on] üks peamisi aluseid, mille põhjal komisjon järeldas […], et ei esine kollektiivset valitsevat seisundit ning seega tuleb [vaidlusalune] otsus ainuüksi sellel põhjusel tühistada.
Likewise, as the analysis in respect of retaliation is vitiated by an error of law, or at the very least by a manifest error of assessment, and as that analysis constitutes the other essential ground on which the Commission concluded in the [contested decision] that there was no collective dominant position, that defect also provides a ground for annulment of the [contested decision].’
Samuti, kuna survemeetmeid käsitlev analüüs rikub õigusnormi või vähemalt on seal tehtud ilmne kaalutlusviga ja kuna see analüüs on veel üks peamistest alustest, mille põhjal komisjon järeldas [vaidlusaluses] otsuses, et ei esine kollektiivset valitsevat seisundit, siis õigustab ka see puudus [vaidlusaluse] otsuse tühistamist.”
By its second plea raised before the Court of First Instance, Impala claimed that, by not taking the view that the proposed concentration would create a collective dom -inant position on the market for recorded music, the Commission had infringed Article 253 EC and made a manifest error of assessment and an error of law.
Esimese Astme Kohtus esitatud teises väites märkis Impala, et kuna komisjoni ei leidnud, et kavandatud koondumine tekitaks kollektiivse valitseva seisundi salvestatud muusika turul, siis rikkus komisjon EÜ artiklit 253, tegi ilmse hindamisvea ning rikkus õigusnormi.
In paragraph 527 of the judgment under appeal, the Court of First Instance set out the terms of the analysis in the contested decision as regards the risk that a collective dominant position might be created and went on to hold as follows in paragraph 528 of the judgment:
Esimese Astme Kohus tõi vaidlustatud kohtuotsuse punktis 527 ära vaidlusaluses otsuses esitatud analüüsi kollektiivse valitseva seisundi tekkimise ohu kohta ning tegi seejärel selle kohtuotsuse punktis 528 järgmised järeldused:
‘… these few observations, which are so superficial, indeed purely formal, cannot satisfy the Commission’s obligation to carry out a prospective analysis … particularly where, as in the present case, the concentration raises serious problems.
„[…] need vähesed pinnapealsed või lausa puhtformaalsed märkused ei täida komisjoni kohustust teostada prognoosiv analüüs […], seda eeskätt siis, kui nagu käesolevaski asjas ilmnevad koondumisega tõsised raskused.
Independently of the Court’s findings in respect of the first plea in law, it follows both from the fact that the Commission had to engage in lengthy discussion in the [contested decision] in order to conclude that there was no collective dominant position before the concentration and from the fact that it had concluded in the statement of objections, after an investigation lasting five months, that such a position did exist before the concentration, that the question whether the fusion between two of the five [major record companies (‘the majors’)] might create a collective dominant position raises,
Sõltumata Esimese Astme Kohtu hinnangust esimesele väitele ilmneb tegelikult nii sellest, et komisjon pidi [vaidlusaluses] otsuses esitama pikki arutluskäike, et järeldada koondumisele eelnenud kollektiivse valitseva seisundi puudumist, kui ka asjaolust, et ta järeldas pärast viis kuud kestnud uurimist vastuväiteteatises sellise eelnenud kollektiivse valitseva seisundi olemasolu, et küsimus, kas viiest peamisest [plaaditootjast; edaspidi „peamised äriühingud”] kahe omavaheline liitumine võib tekitada kollektiivse valitseva seisundi, tekitab a fortiori tõsiseid raskusi, mis vajavad süvendatud uurimist.
As that examination was not carried out, it follows, on that ground alone, that the second plea in law is well founded.’
Kuna seda uurimist ei teostatud, siis juba ainuüksi sellel põhjusel on teine väide põhjendatud.”
In the interest of completeness, the Court of First Instance held in paragraph 539 of the judgment under appeal that the Commission could not, without making an error, rely on the fact that there was no evidence that retaliatory measures had been used in the past to conclude that the concentration in question was not likely to give rise to a collective dominant position.
Täiendavalt leidis Esimese Astme Kohus vaidlustatud kohtuotsuse punktis 539, et komisjon rikkus õigusnormi, jõudes asjaolust, et minevikus kohaldatud survemeetmete kohta puuduvad tõendid, järelduseni, et koondumisega ei looda ohtu kollektiivse valitseva seisundi tekkimiseks.
In those circumstances, the Court of First Instance held that the first and second pleas in law were well founded and annulled the contested decision without examining the third to fifth pleas raised before it.
Neis tingimustes järeldas Esimese Astme Kohus, et talle esitatud esimene ja teine väide on põhjendatud, ning tühistas vaidlusaluse otsuse, uurimata talle esitatud kolmandat kuni viiendat väidet.
By their appeal, the appellants request that the Court of Justice should:
Apellandid paluvad apellatsioonkaebuses Euroopa Kohtul: