natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Following that judgment, the applicant sent the Commission three letters dated 26 July 2001 each containing a request to act in respect of a different one of its three
Nimetatud kohtuotsuse järel esitas hageja komisjonile kolme 26. juuli 2001. aasta kuupäeva kandva kirjaga kolmel korral üleskutse astuda samme nimetatud kolme
Those requests to act were followed by two actions for failure to act brought by the applicant before the Court of First Instance on 6 December 2001 and lodged under case numbers T-297/01 and T-298/01.
Kõnealuste üleskutsete järel esitas hageja 6. detsembril 2001 Esimese Astme Kohtule kaks tegevusetushagi, mis registreeriti numbrite T-297/01 ja T-298/01 all.
Following a Commission initiative of 7 November 2001 and that institution’s statements of its position of 13 November 2001 and 30 September 2003 (paragraphs 13 and 14 below), it was held that there was no need to adjudicate in those cases (Joined Cases T-297/01 and T-298/01 SIC v Commission [2004] ECR II-743).
Esimese Astme Kohus võttis nimetatud hagide osas pärast komisjoni poolt 7. novembril 2001 esitatud algatust ning 13. novembri 2001. aasta ja 30. septembri 2003. aasta seisukohavõtte (allpool punktid 13 ja 14) seisukoha, et vajadus asjas otsus teha on ära langenud (Esimese Astme Kohtu 19. veebruari 2004. aasta otsus liidetud kohtuasjades T-297/01 ja T-298/01: SIC vs komisjon (EKL 2004, lk II-743)).
By letter of 7 November 2001, the Commission requested, pursuant to Article 10(3) of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article [88] EC (OJ 1999 L 83, p. 1), that the Portuguese Republic communicate information regarding the annual compensation measures mentioned in paragraph 8 above in order to enable it to determine the classification of those payments as new or existing aid.
Tuginedes nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli [88] kohaldamiseks, EÜT L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 33) artikli 10 lõikele 3, kutsus komisjon Portugali Vabariiki 7. novembri 2001. aasta kirjaga esitama teavet eespool punktis 8 mainitud iga-aastase kompensatsiooni maksmise kohta, et jõuda selgusele, kas nimetatud maksete näol on tegemist uue või olemasoleva abiga.
Thus, by letter of 30 September 2003, the Commission notified the Portuguese Republic of a request for observations, in accordance with Article 17(2) of Regulation No 659/1999, and initiated, in so doing, the first stage of the investigation of those measures as existing aid.
Seejärel palus komisjon 30. septembri 2003. aasta kirjaga määruse nr 659/1999 artikli 17 lõike 2 alusel Portugali Vabariigil esitada omapoolsed märkused, algatades nii esimese faasi kõnealuste meetmete uurimisel olemasoleva abina.
Those annual compensation measures and the procedure initiated in respect of them by the decision of 30 September 2003 is not the subject of this action.
Iga-aastase kompensatsiooni maksmine ja seda puudutavas osas 30. septembri 2003. aasta otsusega avatud menetlus ei kuulu käesoleva hagi esemesse.
By letter of 13 November 2001, the Commission informed the Portuguese Republic of its decision to initiate the formal investigation procedure pursuant to Article 88(2) EC regarding a number of ad hoc measures adopted by the Portuguese Republic for RTP between 1992 and 1998.
Komisjon teatas 13. novembri 2001. aasta kirjaga Portugali Vabariigile otsusest algatada EÜ artikli 88 lõikes 2 ettenähtud ametlik uurimismenetlus osas, mis puudutas teatavaid Portugali Vabariigi poolt vahemikus 1992–1998 RTP kasuks rakendatud sihtotstarbelisi meetmeid.
Those measures are the following:
Kõnealused meetmed on järgmised:
— the exemption from the duties and expenses relating to the registration of the legal document creating the undertaking in the amount of Portuguese escudos (‘PTE’) 33 million (‘the tax exemptions’);
– vabastus RTP asutamisaktiga seonduvatest registreerimistasudest ja -lõivu-dest summas 33 miljonit Portugali eskuudot (edaspidi „registreerimistasudest vabastamine”);
— the grant by Portugal Telecom to RTP of payment facilities for the fees for the use of the television broadcasting network (‘the payment facilities for the fee’);
– äriühingu Portugal Telecomi poolt RTP-le antud võimalused teleringhäälinguvõrgu kasutamistasu maksmiseks (edaspidi „maksmisvõimalused”);
— the amicable settlement concluded between the body responsible for social security and RTP, whereby RTP’s debt was rescheduled and the social security body’s claim for default interest was waived;
– sotsiaalkindlustusvaldkonna ametiasutuste ja RTP leping, mis puudutas RTP võlgnevuse järkjärgulist tagasimaksmist ja kõnealuste asutuste loobumist viivise nõudmisest;
— the increase in RTP’s capital of PTE 5 400 million in 1993 as compensation for the sale of the television broadcasting network by RTP;
– RTP kapitali suurendamine 5,4 miljardi Portugali eskuudo võrra aastal 1993 tasuna RTP-poolse teleringhäälinguvõrgu müügi eest;
— the issue of bonds in 1994 for PTE 5 000 million, allegedly guaranteed by the Portuguese Republic (‘the 1994 bond issue’);
– 1994. aasta võlakirjaemissioon summas 5 miljardit Portugali eskuudot, mida pidi tagama Portugali Vabariik (edaspidi „1994. aasta võlakirjaemissioon”);
— the protocol between RTP and the Portuguese Ministry of Culture, concluded in 1996, to support promotion of cinema by RTP;
– RTP ja Portugali kultuuriministeeriumi vahel aastal 1996 sõlmitud protokoll filmitööstuse rahastamise kohta RTP poolt;
— the restructuring plan for the period from 1996 to 2000;
– ümberkorralduskava aastateks 1996–2000;
— increases in RTP’s capital by the Portuguese Republic between 1994 and 1997, amounting to PTE 52 200 million;
– RTP kapitali suurendamine Portugali Vabariigi poolt vahemikus 1994–1997 52,2 miljardi Portugali eskuudo võrra;
— loans granted by the Portuguese Republic to RTP in 1997 and 1998 in the amount of PTE 20 000 million.
– aastatel 1997 ja 1998 Portugali Vabariigi poolt RTP-le antud laenud kogusummas 20 miljardit Portugali eskuudot.
The decision to initiate the formal investigation procedure was published in the Official Journal of the European Communities (OJ 2002 C 85, p. 9) and was notified to the applicant by letter of 8 January 2002.
Ametliku uurimismenetluse algatamise otsus avaldati Euroopa Ühenduste Teatajas (EÜT 2002, C 85, lk 9) ning saadeti hagejale 8. jaanuari 2002. aasta kirjaga.
In that decision, the Commission requested the interested parties to submit their observations.
Selles otsuses kutsus komisjon huvitatud isikuid märkusi esitama.
In those observations, it called on the Commission to request the Portuguese authorities to disclose the external audit reports on RTP, provided for in Article 19 of the 1993 public service contract and by Article 25 of the 1996 public service contract (‘the contractual external audit reports’).
Neis märkustes taotles hageja, et komisjon nõuaks Portugali ametiasutustelt, et need esitaksid 1993. aasta avaliku teenuse osutamise lepingu artiklis 19 ja 1996. aasta avaliku teenuse osutamise lepingu artiklis 25 ettenähtud RTP välisauditi aruanded (edaspidi „lepingulised auditeerimisaruanded”).
The applicant requested permission to submit observations on the content of those reports.
Hageja palus võimalust võtta nende aruannete sisu osas seisukoht.
The Commission did not respond to those requests by the applicant.
Komisjon ei vastanud hagejale nimetatud taotluste osas.
From the month of March 2003 and in order to obtain disclosure of the contractual external audit reports or a statement to the effect that they did not exist, the applicant initiated, at a national level, several successive sets of proceedings, first before the Minister for State and Finance, the minister responsible for carrying out the duties of the President and the President of the Board of Management of RTP, later before the Portuguese Commission for Access to Administrative Documents and lastly before the Tribunal Administrativo de Círculo de Lisboa (Administrative Circuit Court for Lisbon) (Portugal).
Lepinguliste auditeerimisaruannete või nende puudumise kohta kinnituse saamiseks algatas hageja alates 2003. aasta märtsist mitmeid järjestikuseid siseriiklikke menetlusi, pöördudes kõigepealt rahandusministri (Ministro de Estado), peaministri kabineti ministri ja RTP juhatuse esimehe poole, seejärel Portugali haldusdokumentide juurdepääsu komisjoni ning lõpuks Tribunal Administrativo de Círculo de Lisboa’sse (Lissaboni piirkonna halduskohus Portugalis).
By letter of 16 May 2003, the applicant repeated its request for the Commission to require the Portuguese authorities to disclose the contractual external audit reports.
16. mai 2003. aasta kirjas kordas hageja komisjonile esitatud taotlust nõuda Portugali ametiasutustelt lepinguliste auditeerimisaruannete esitamist.
By letter of 19 June 2003, the Commission turned down that request.
19. juuni 2003. aasta kirjas jättis komisjon selle taotluse rahuldamata.
By letter of 4 August 2003 to the Commission, the applicant criticised the position which that institution had adopted.
4. augustil 2003 komisjonile saadetud kirjas kritiseeris hageja komisjoni seisukohta.
By Commission Decision 2005/406/EC of 15 October 2003 on ad hoc measures implemented by Portugal for RTP (OJ 2005 L 142, p. 1; ‘the contested decision’), the Commission decided that certain of the ad hoc measures constituted State aid compatible with the common market (Article 1 of the contested decision), whilst the other ad hoc measures did not constitute State aid (Article 2 of the contested decision).
Komisjon asus 15. oktoobri 2003. aasta otsuses 2005/406/EÜ Portugali poolt RTP suhtes rakendatavate sihtotstarbeliste meetmete kohta (ELT 2005, L 142, lk 1; edaspidi „vaidlustatud otsus”) seisukohale, et teatavad sihtotstarbelised meetmed kujutavad endast ühisturuga kokkusobivat riigiabi (vaidlustatud otsuse artikkel 1), samas kui teised sihtotstarbelised meetmed ei kujuta endast riigiabi (vaidlustatud otsuse artikkel 2).
By letter of 4 December 2003, following the judgment of the Tribunal Administrativo de Círculo de Lisboa of 16 October 2003, the Portuguese authorities sent the applicant one of the contractual external audit reports carried out in 2001 by a firm of auditors and relating to the 1998 tax year (‘the contractual external audit report for 1998’).
Portugali ametiasutused edastasid Tribunal Administrativo de Círculo de Lisboa 16. oktoobri 2003. aasta kohtuotsuse alusel 4. detsembri 2003. aasta kirjas hagejale lepingulise auditeerimisaruande, mille oli aastal 2001 koostanud üks audiitorühing ning mis puudutas eelarveaastat 1998 (edaspidi „1998. aasta lepinguline auditeerimisaruanne”).
The Portuguese authorities informed the applicant that, with regard to the contractual external audit reports for the years 1993 to 1997, ‘as they are not in the possession of the minister responsible for carrying out the duties of the President, it is impossible for him to issue a statement, since the existence or non-existence of those reports cannot be established with certainty’.
Aastaid 1993–1997 käsitlevate lepinguliste auditeerimisaruannete kohta teatasid Portugali ametiasutused hagejale, et „kuna peaministri kabineti ministri käsutuses neid ei ole, pole tal võimalik tõendit esitada, kuna kõnealuste aruannete olemasolu või puudumist ei saa kinnitada.”
By letter of 11 December 2003, the Commission communicated the contested decision to the applicant.
Komisjon tegi vaidlustatud otsuse hagejale teatavaks 11. detsembri 2003. aasta kirjas.
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 31 December 2003, the applicant brought this action.
Hageja esitas 31. detsembril 2003 Esimese Astme Kohtu kantseleisse hagi käesoleva asja algatamiseks.
The composition of the Chambers of the Court of First Instance changed with effect from 13 September 2004, resulting in the appointment of the Judge-Rapporteur as President of the Fifth Chamber, to which this case was, consequently, assigned.
Kuna Esimese Astme Kohtu kodade koosseisu muudeti alates 13. septembrist 2004, nimetati ettekandja-kohtunik viienda koja esimeheks, kellele määrati seega läbivaatamiseks käesolev asi.
In the annex to the reply, the applicant produced a management audit report for RTP, No 08/2002 of 6 June 2002, drawn up by the Tribunal de Contas (Court of Auditors) (Portugal) (‘the report of the Tribunal de Contas’).
Hageja esitas repliigi lisas RTP tegevusauditi 6. juuni 2002. aasta aruande nr 08/2002, mille oli koostanud Tribunal de Contas (Portugali kontrollikoda).
In addition, pursuant to Article 65(b) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, the applicant requested the Court to require the Commission to produce the detailed information which, according to the defence, the Portuguese authorities had sent to that institution.
Lisaks taotles hageja kodukorra artikli 65 punkti b alusel Esimese Astme Kohtult, et see esitaks komisjonile nõude esitada üksikasjalik teave, mille Portugali ametiasutused olid talle kostja vastuse kohaselt edastanud.
— annul Article 1 of the contested decision inasmuch as it does not satisfy the criteria necessary for Article 86(2) EC to apply;
– tühistada vaidlustatud otsuse artikkel 1, kuna EÜ artikli 86 lõike 2 kohaldamiseks vajalikud tingimused ei ole täidetud;
— annul Article 2 of the contested decision inasmuch as it establishes that the tax exemptions, the payment facilities for the fee and the 1994 bond issue do not constitute State aid;
– tühistada vaidlustatud otsuse artikkel 2 osas, milles on nenditud, et registreerimistasudest vabastamine, maksmisvõimalused ja 1994. aasta võlakirjaemissioon ei kujuta endast riigiabi;
This action, in addition to presenting four pleas in law — alleging, first, breach of the obligations of diligence and impartiality, second, errors of fact and breach of the duty to state reasons, third, an error of law resulting from the failure to classify certain measures as State aid and, fourth, errors of law as to the conditions for the application of Article 86(2) EC — turns, essentially, on two main disputes corresponding to the two articles of the operative part of the contested decision and to the third and fourth pleas in support of annulment.
Käesolev hagi – lisaks neljale esitatud väitele, mis tuginevad esiteks hoolsus- ja erapooletuskohustuse rikkumisele, teiseks faktivigadele ja põhjendamiskohustuse rikkumisele, kolmandaks õigusnormi rikkumisele, mis seisnes teatavate meetmete riigiabina kvalifitseerimata jätmises, ja neljandaks õigusnormi rikkumisele seonduvalt EÜ artikli 86 lõike 2 kohaldamise tingimustega – keskendub põhiliselt kahele küsimusele, mis puudutavad vaidlustatud otsuse resolutiivosa kaht artiklit, ning kolmandale ja neljandale tühistamisväitele.
The first main dispute, corresponding to the third plea in support of annulment, relates to the Commission finding, appearing in Article 2 of the contested decision, that certain of the measures adopted by the Portuguese Republic do not constitute State aid within the meaning of Article 87(1) EC.
Esimene põhiline vaidlusküsimus, mis vastab kolmandale tühistamisväitele, puudutab komisjoni järeldust vaidlustatud otsuse artiklis 2, mille kohaselt teatavad Portugali Vabariigi võetud meetmed ei kujuta endast riigiabi EÜ artikli 87 lõike 1 mõttes.
The second main dispute, corresponding to the fourth plea in support of annulment, relates to the Commission finding that other measures, which, it is not disputed, constitute State aid within the meaning of Article 87(1) EC, might benefit from the derogation laid down in Article 86(2) EC (Article 1 of the contested decision).
Teine põhiline vaidlusküsimus, mis vastab neljandale tühistamisväitele, puudutab komisjoni järeldust, mille kohaselt võib teiste meetmete suhtes, mille puhul on selge, et need kujutavad endast riigiabi EÜ artikli 87 lõike 1 mõttes, kohaldada EÜ artikli 86 lõikes 2 ettenähtud erandit (vaidlustatud otsuse artikkel 1).
In connection with the second dispute in particular, the applicant relies, both in the first plea as well as in respect of certain parts of the second plea, on the Commission’s breach of its obligation to undertake a diligent and impartial investigation.
Seoses eelkõige teise põhilise vaidlusküsimusega tugineb hageja oma esimeses väites ning teise väite teatud osades asjaolule, et komisjon on rikkunud asja hoolika ja erapooletu uurimise kohustust.
It is necessary, initially, to examine the first main dispute and, accordingly, the third plea in support of annulment.
Esmalt tuleb uurida esimest põhivaidlusküsimust ja kolmandat tühistamisväidet.
The third plea in law, alleging that the Commission erred in law in failing to classify certain measures as State aid
Kolmas väide, mis tugineb õigusnormi rikkumisele, mis seisneb teatavate meetmete riigiabina kvalifitseerimata jätmises
The first part, alleging the failure to classify the tax exemptions as State aid
Esimene osa, mis tugineb asjaolule, et registreerimistasust vabastamist ei määratletud riigiabina
According to the applicant, the measure, provided for in Article 11(1) of Lei no 21/92, transforma a Radiotelevisão Portuguesa, E.P., em sociedade anónima, of 14 August 1992 (Portuguese Law No 21/92 on the transformation of Radiotelevisão Portuguesa, E.P., into a public limited company) (Diário da República I, Series I-A, No 187, of 14 August 1992; ‘Law No 21/92’) authorising the official registration without notarial deed of RTP’s transformation into a public limited company, accorded an advantage to RTP which was denied to other economic operators on the market.
Hageja on seisukohal, et 14. augusti 1992. aasta Lei no 21/92, transforma a Radiotelevisão Portuguesa, E.P., em sociedade anónima (Portugali seadus nr 21/92, millega Radiotelevisão Portuguesa, E.P kujundatakse ümber aktsiaseltsiks, Diário da República I, I-A seeria, nr 187, 14.8.1992; edaspidi „seadus nr 21/92”) artikli 11 lõikes 1 ettenähtud meede, millega lubatakse RTP aktsiaseltsiks ümberkujundamine ametlikult registreerida ilma notariaalse kinnituseta, andis RTP-le soodustuse, mida ei oleks antud muudele turul tegutsevatele ettevõtjatele.
It consisted in RTP’s exemption from payment of the registration charges and fees connected with that transformation.
Soodustus väljendus selles, et RTP vabastati registreerimislõivu ja ümberkujundamisega seotud tasu maksmisest.
It is alleged that that exemption was worth PTE 33 million.
Kõnealune registreerimistasudest vabastamine hõlmas 33 miljonit Portugali eskuudot.
In addition, Article 11(2) of Law No 21/92 also provides that RTP is to be accorded an unlimited exemption from payment of any charges and fees to all registration departments and to all authorities and public bodies in respect of any act of inscription, registration or annotation.
Lisaks oli seaduse nr 21/92 artikli 11 lõikes 2 ette nähtud, et RTP on piiranguteta vabastatud kõikides arhiveerimisasutustes ning kõigis ametiasutustes ja riigiorganites igasuguse tasu ja lõivude maksmisest mis tahes sissekande-, registreerimis- ja annoteerimistoimingute eest.
Those State provisions, which confer advantages on the recipient undertaking and are selective in nature, since they apply only to public companies, constitute State aid, contrary to the Commission’s finding in the contested decision (recital 125 et seq. of the contested decision).
Vastupidi sellele, mida komisjon on vaidlustatud otsuses järeldanud, kujutavad niisugused riiklikud meetmed, millega anti kõnealusele ettevõtjale soodustusi ja mis on laadilt selektiivsed, kuna neid kohaldatakse üksnes riiklikele ettevõtjatele, endast riigiabi (vaidlustatud otsuse põhjendus 125 jj).
It is not evident how the grant of such privileges to RTP can be justified by the general principles and overall logic of the legal system applicable in Portugal, as the Commission appears to contend.
On selgusetu, kuidas saavad Portugalis kehtiva õiguskorra üldpõhimõtted ja üldine ülesehitus õigustada – nagu komisjon paistab väitvat – niisuguste eeliste andmist RTL-le.
In reply, the Commission repeats the reasoning it employed in recital 125 et seq. of the contested decision.
Komisjon esitab vastuseks arutluskäigu, millele ta tugines vaidlustatud otsuse põhjenduses 125 ja sellele järgnevates põhjendustes.
It notes that RTP’s transformation into a public limited company was not necessary and could not be considered to be an advantage.
Ta märgib, et RTP ümberkujundamine aktsiaseltsiks ei olnud möödapääsmatult vajalik tehing ning samuti ei saa seda käsitleda soodustusena.
Its aim was merely to bring the way in which the public operator functioned closer to that of private operators.
Tehingu eesmärk oli üksnes muuta riigiettevõtte toimimine sarnaseks eraettevõtjate toimimisega.
It adds that, even if the applicant’s position were valid and in the event that RTP had to bear all the notarial and registration charges connected with its change of status, the costs arising would have been borne by the Portuguese Republic itself, without it being possible for such ‘aid’ to be considered unlawful, since, as it is indispensable to the creation of the undertaking, it is directly linked to the fulfilment of RTP’s public service remit.
Komisjon lisab, et isegi kui hageja seisukoht on põhjendatud ja kui RTP peaks tasuma kõik oma seisundi muutmisega seotud notaritasud ja registreerimisega seonduvad lõivud, kannaks sellest tulenevad kulud Portugali Vabariik, ilma et seda „abi” saaks käsitleda ebaseaduslikuna, kuna need on ettevõtte loomiseks möödapääsmatud ja seega otseselt seotud RTP poolt avaliku teenuse osutamisega.
According to settled case-law, classification as State aid requires that all the conditions set out in Article 87(1) EC are fulfilled (Case C-142/87 Belgium v Commission
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt eeldab abina kvalifitseerimine seda, et kõik EÜ artikli 87 lõikes 1 märgitud tingimused on täidetud (Euroopa Kohtu 21. märtsi
[1990] ECR I-959, paragraph 25; Joined Cases C-278/92 to C-280/92 Spain v Commission [1994] ECR I-4103, paragraph 20; and Case C-482/99 France v Commission [2002] ECR I-4397, paragraph 68).
1990. aasta otsus kohtuasjas C-142/87: Belgia vs. komisjon, EKL 1990, lk I-959, punkt 25; 14. septembri 1994. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-278/92–C-280/92: Hispaania vs komisjon, EKL 1994, lk I-4103, punkt 20, ja 16. mai 2002. aasta otsus kohtuasjas C-482/99: Prantsusmaa vs. komisjon, EKL 2002, lk I-4397, punkt 68).
The principle that State aid is prohibited, laid down in Article 87(1) EC, includes the following requirements.
EÜ artikli 87 lõikes 1 väljendatud riigiabi keelu põhimõte puudutab järgmisi tingimusi.
First, there must be an intervention by the State or through State resources.
Esiteks peab olema tegemist sekkumisega riigi poolt või riigi ressurssidest.
Second, that intervention must confer an advantage on its recipient.
Teiseks peab sekkumine andma õigustatud isikule soodustuse.
Third, it must be liable to affect trade between Member States.
Kolmandaks peab see kahjustama liikmesriikidevahelist kaubandust.
Fourth, it must distort or threaten to distort competition.
Neljandaks peab see kahjustama või ähvardama kahjustada konkurentsi.
The first of those requirements, concerning the involvement of State resources, is not in dispute in this case.
Neist tingimustest esimese, st riigi ressursside kasutamise osas, ei ole käesoleval juhul vaidlust.
It is not contested that it was fulfilled.
On ilmne, et see tingimus on täidetud.
The applicant’s arguments concentrate on the second of those requirements.
Hageja argumendid puudutavad eelkõige teist tingimust.
The tax exemptions granted and continue to grant selectively to RTP an economic advantage which other economic operators are denied.
Registreerimistasudest vabastamine andis RTP-le – ja annab jätkuvalt – selektiivselt majandusliku soodustuse, mis ei laiene muudele ettevõtjatele.
The Court notes that the applicant identifies, essentially, two advantages.
Esimese Astme Kohus nendib, et hageja eristab sisuliselt kahte soodustust.