natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission’s role is not to assess whether RTP or the Portuguese Republic correctly applied all the internal Portuguese rules, but only to verify whether RTP’s State funding was compatible with the Treaty.
Komisjoni ülesanne ei ole anda hinnangut sellele, kas RTP või Portugali Vabariik on rakendanud kõiki Portugali siseriiklikke eeskirju nõuetekohaselt, vaid üksnes kontrollida, kas RTP riigipoolne rahastamine on asutamislepinguga kooskõlas.
In order to do this, the Commission was required to analyse and assess the objective and credible data relating to the cost of RTP’s public service and commercial activities.
Selleks pidi komisjon analüüsima ja hindama objektiivseid ja usaldusväärseid andmeid, mis puudutasid RTP kulusid seoses tema tegevusega avaliku teenuse osutamisel ning seonduvalt äritegevusega.
What should be noted is that, as detailed in recital 177 et seq. of the contested decision, all the data analysed and confirmed by the Commission were subject to appropriate monitoring mechanisms in Portugal.
Oluline on rõhutada, nagu on üksikasjalikult kirjeldatud vaidlustatud otsuse põhjenduses 177 ja järgnevates põhjendustes, et Portugalis rakendati kõigi komisjoni poolt analüüsitud ja kinnitatud andmete suhtes nõuetekohaseid kontrollimehhanisme.
Even if it were to be found subsequently that any monitoring system described did not operate as it should have or that the data supplied to the Commission were inaccurate, that does not mean that the contested decision was defective in any way.
Isegi kui hiljem peaks leitama, et kirjeldatud kontrollisüsteem ei toiminud nii nagu ette nähtud või et komisjonile esitatud andmed ei olnud õiged, ei tähenda see, et vaidlustatud otsus oleks millegipoolest puudulik.
The Commission adopted that decision on the basis of the evidence at its disposal at the date of its adoption which it had no reason to doubt.
Komisjon tugines kõnealuse otsuse vastuvõtmisel teabele, mis oli sel hetkel tema käsutuses ning milles tal ei olnud põhjust kahelda.
Concerning, lastly, the contention that the contested decision was not substantiated by any documentary evidence to show that RTP had actually fulfilled its public service remit, that argument is incorrect.
Lisaks ei vasta tõele argument, mille kohaselt ei tuginetud vaidlustatud otsuse vastuvõtmisel ühelegi tõendile, mis näitaks, et RTP on avaliku teenuse osutamisest tulenevad kohustused tegelikult täitnud.
It is not for the Commission to assess specifically whether the public service contracts were precisely performed or whether the quality standards which are defined therein were complied with.
Komisjon ei pea konkreetselt hindama, kas avaliku teenuse osutamise lepingud on täpselt täidetud, ega ka seda, kas nendes fikseeritud kvaliteedistandardeid on järgitud.
Its role is confined to verifying whether the activities carried out by RTP as a public service may or may not be considered to be an SGEI within the meaning of the Treaty.
Tema ülesanne on üksnes kontrollida, kas RTP tegevust avaliku teenuse osutamisel saab käsitleda üldise majandushuvi teenuse osutamisena asutamislepingu mõttes või mitte.
All the activities carried out by RTP as an SGEI are legitimate and are not vitiated by any manifest error.
Kogu RTP tegevus, mida saab käsitleda üldise majandushuvi teenuse osutamisena, oli õiguspärane ning seejuures ei tehtud ilmselgeid vigu.
In addition, the investigation permitted the finding that the funding awarded to RTP was actually allocated to the fulfilment of RTP’s public service remit.
Lisaks võimaldas uurimine järeldada, et rahalisi vahendeid, mis RTP-le eraldati, kasutati avaliku teenuse osutamisega seotud kohustuste täitmiseks.
The Commission contends that the production of the report of the Tribunal de Contas in the reply occurred late and without a convincing justification for that lateness.
Komisjon väidab, et Tribunal de Contase aruande esitamine repliigis on liiga hiline ja et sellisele hilinenud esitamisele ei ole veenvaid põhjendusi.
That institution expressly denies that it was aware of the existence of that report prior to the contested decision.
Komisjon väidab, et ta ei olnud mainitud aruande olemasolust teadlik enne vaidlustatud otsuse vastuvõtmist.
In any event, that report does not call into question the assessment contained in the contested decision.
Igal juhul ei sea see aruanne kahtluse alla vaidlustatud otsuses toodud hinnangut.
It is necessary, at the outset, to resolve the question whether the report of the Tribunal de Contas, produced as an annex to the reply, is admissible and relevant to the present action, in order to assess the lawfulness of the contested decision.
Kõigepealt tuleb leida vastus küsimusele, kas repliigi lisas esitatud Tribunal de Contase aruanne on käesolevas asjas vaidlustatud otsuse õiguspärasuse hindamisel vastuvõetav ja asjakohane.
It is necessary to consider, first, the relevance of that report.
Esmalt tuleb käsitleda nimetatud aruande asjakohasuse küsimust.
According to settled case-law, in an action for annulment brought under Article 230 EC, the legality of a Community measure must be assessed on the basis of the information existing at the time when the measure was adopted.
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb EÜ artikli 230 alusel esitatud tühistamishagi korral ühenduse õigusakti seaduslikkust hinnata akti vastuvõtmise kuupäeval olemasoleva teabe alusel.
In particular, the complex assessments made by the Commission must be examined solely on the basis of the information available to it at the time when the assessments were made (Joined Cases 15/76 and 16/76 France v Commission [1979] ECR 321, paragraph 7; Case C-197/99 P Belgium v Commission [2003] ECR I-8461, paragraph 86; Joined Cases T-371/94 and T-394/94 British Airways and Others v Commission [1998] ECR II-2405, paragraph 81; and Joined Cases T-126/96 and T-127/96 BFM and EFIM v Commission [1998] ECR II-3437, paragraph 88).
Eelkõige peab komisjoni antud kompleksseid hinnanguid uurima üksnes asjaolude alusel, mis olid komisjonile teada hinnangute andmise ajal (Euroopa Kohtu 7. veebruari 1979. aasta otsus liidetud kohtuasjades 15/76 ja 16/76: Prantsusmaa vs. komisjon, EKL 1979, lk 321, punkt 7; 11. septembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-197/99 P: Belgia vs. komisjon, EKL 2003, lk I-8461, punkt 86; Esimese Astme Kohtu 25. juuni 1998. aasta otsus liidetud kohtuasjades T-371/94 ja T-394/94: British Airways jt ja British Midland Airways vs. komisjon, EKL 1998, lk II-2405, punkt 81, ja 15. septembri 1998. aasta otsus liidetud kohtuasjades T-126/96 ja T-127/96: BFM ja EFIM vs. komisjon, EKL 1998, lk II-3437, punkt 88).
The applicant claims that, in view of the length of the Commission’s investigation of RTP and the duty of the Member States to cooperate in good faith with the Community institutions, the Commission must have known that the Tribunal de Contas was conducting a detailed investigation of RTP and could not have been unaware of the existence of that report.
Hageja leiab, et arvestades komisjoni poolt RTP osas läbiviidud uurimise pikkust ning liikmesriikide kohustust teha ühenduse institutsioonidega lojaalset koostööd, ei saanud komisjonile olla teadmata, et Tribunal de Contas oli RTP kohta viinud läbi põhjaliku uurimise, ning aruande olemasolu pidi olema talle teada.
Clearly, however, apart from the general assertions referred to above, the applicant, on whom the burden of proof rests, has not adduced any specific evidence that the Commission had actual knowledge even of the existence of the report, when it adopted the contested decision.
Sellegipoolest on ilmne, et hageja, kellel on tõendamiskoormis, ei ole lisaks eespool viidatud üldistele väidetele esitanud mingeid konkreetseid tõendeid selle kohta, et komisjon oli vaidlustatud otsuse vastuvõtmise ajal tõepoolest teadlik kas või kõnealuse aruande olemasolust.
The applicant maintains, however, that it was unaware of the existence of that report when that decision was adopted.
Lisaks väidab hageja, et ta ei olnud ka ise kõnealuse otsuse vastuvõtmise ajal teadlik aruande olemasolust.
The Commission formally denies that it had any knowledge of the existence of that report at the time of the contested decision and contends that it was, accordingly, impossible for it even to request that it be disclosed to it.
Komisjon väidab, et vaidlustatud otsuse tegemisel ei olnud ta aruande olemasolust mingil moel teadlik ning järelikult oli tal võimatu paluda selle esitamist.
In that regard, the Court of First Instance finds that it has not been established that the Commission had knowledge of the existence of the report of the Tribunal de Contas at the time of the contested decision.
Esimese Astme Kohus leiab selles osas, et ei ole tõendatud, et komisjon oli vaidlustatud otsuse tegemisel teadlik Tribunal de Contase aruande olemasolust.
Consequently, regardless even of whether that report, despite being produced only at the reply stage, must be considered to be admissible pursuant to Article 48(2) of the Rules of Procedure, it must be held to be lacking in any relevance and cannot be taken into consideration for the purpose of assessing the lawfulness of the contested decision.
Järelikult tuleb tunnistada – sõltumata sellest, kas nimetatud aruannet tuleks vaatamata asjaolule, et see esitati alles repliigi raames, pidada vastuvõetavaks kodukorra artikli 48 lõike 2 kohaselt –, et see ei oma asjas tähtsust ning et seda ei tule vaidlustatud otsuse õiguspärasuse hindamisel arvesse võtta.
Having disposed of that preliminary question, it is necessary to deal with the applicant’s argument that, where, as in this case, it chooses to award the broadcasting SGEI to an operator which at the same time pursues commercial activities, a Member State cannot opt for a ‘wide’ definition of public service.
Kuna esialgsele küsimusele on vastatud, tuleb analüüsida hageja esitatud väidet, et juhul kui riik otsustab – nagu käesolevas asjas – sõlmida üldist majandushuvi esindava ringhäälinguteenuse osutamise lepingu ettevõtjaga, kelle puhul osa tema tegevusest on kommertstegevus, siis ei saa ta lähtuda kõnealuse avaliku teenuse „laiast” määratlusest.
It is necessary, first, to note that, as stated in the caselaw (see, to that effect, FFSA and Others v Commission, paragraph 144 above, paragraph 99) and as set out by the Commission in point 22 of its communication COM(2000) 580 final of 20 September 2000 on services of general interest in Europe, Member States have a wide discretion to define what they regard as SGEIs.
Kõigepealt tuleb meenutada, et nagu tuleneb kohtupraktikast (vt selle kohta eespool punktis 144 viidatud kohtuotsus EFSA jt vs. komisjon, punkt 99) ja nagu komisjon on märkinud 20. septembri 2000. aasta teatise – mis käsitleb üldhuviteenuseid Euroopas (KOM(2000) 580 (lõplik)) – punktis 22, on liikmesriikidel üldise majandushuvi teenuste määratlemisel laiaulatuslik kaalutlusõigus.
Hence, the definition of such services by a Member State can be questioned by the Commission only in the event of manifest error (Opinion of Advocate General Léger in Case C-309/99 Wouters and Others [2002] ECR I-1577, I-1583, point 162, and the judgment in Olsen v Commission, paragraph 145 above, paragraph 216).
Järelikult saab komisjon liikmesriigi kasutatava määratluse kahtluse alla seada vaid juhul, kui tegemist on ilmselge veaga (kohtujurist P. Léger’ ettepanek kohtuasjas C-309/99: Wouters jt, milles Euroopa Kohus tegi otsuse 19. veebruaril 2002, EKL 2002, lk I-1577 ja I-1583, punkt 162, ja eespool punktis 145 viidatud kohtuotsus Olsen vs. komisjon, punkt 216).
The importance of SGEIs for the European Union and the need to guarantee the proper functioning of those services has, moreover, been underlined by the insertion of Article 16 EC in the EC Treaty by the Treaty of Amsterdam (see, in that regard, the Opinion of Advocate General Alber in Case C-340/99 TNT Traco [2001] ECR I-4109, I-4112, point 94, Opinions of Advocate General Jacobs in Case C-475/99 Ambulanz Glöckner [2001]ECR I-8089, I-8094, point 175, and Case C-126/01 GEMO [2003] ECR I-13769, I-13772, point 124, and Opinion of Advocate General Poiares
Üldise majandushuvi teenuste tähtsust Euroopa Liidu jaoks ja vajadust tagada nende teenuste osutamise nõuetekohane toimimine rõhutab ka see, et Amsterdami lepinguga lisati EÜ asutamislepingusse EÜ artikkel 16 (vt selle kohta kohtujurist S. Alberi ettepanek kohtuasjas C-340/99: TNT Traco, milles Euroopa Kohus tegi otsuse 17. mail 2001, EKL 2001, lk I-4109 ja I-4112, punkt 94; kohtujurist F.G. Jacobsi ettepanekud kohtuasjas C-475/99: Ambulanz Glöckner, milles Euroopa Kohus tegi otsuse 25. oktoobril 2001, EKL 2001, lk I-8089 ja I-8094, punkt 175, ja kohtuasjas C-126/01:
Maduro in Case C-205/03 P FENIN v Commission [2006] ECR I-6295, I-6297, footnote 35, point 26; see also the order of the President of the Court in Case T-53/01 R Poste Italiane v Commission [2001] ECR II-1479, paragraph 132).
GEMO, milles Euroopa Kohus tegi otsuse 20. novembril 2003, EKL 2003, lk I-13769 ja I-13771, punkt 124, ning kohtujurist L.M. Poiares Maduro ettepanek kohtuasjas C-205/03 P: FENIN vs. komisjon, milles Euroopa Kohus tegi otsuse 11. juulil 2006, EKL 2006, lk I-6295 ja I-6297, 35. joonealune märkus ettepaneku punktis 26; vt ka Esimese Astme Kohtu presidendi 28. mai 2001. aasta määrus kohtuasjas T-53/01 R: Poste Italiane vs. komisjon, EKL 2001, lk II-1479, punkt 132).
More specifically concerning broadcasting SGEIs, the Court in Case 155/73 Sacchi [1974] ECR 409 — concerning, inter alia, whether the exclusive right granted by a Member State to an undertaking to make all kinds of television transmissions, even for advertising purposes, constitutes a breach of the rules of competition — recognised, essentially, that Member States could legitimately define a broadcasting SGEI to include the broadcast of full-spectrum programming.
Mis puudutab konkreetsemalt üldist majandushuvi esindavaid ringhäälinguteenuseid, siis Euroopa Kohus on 30. aprilli 1974. aasta kohtuotsuses 155/73: Sacchi (EKL 1974, lk 409) seonduvalt muu hulgas sellega, kas liikmesriigi poolt ettevõtjale antud ainuõigus edastada kõikvõimalikke telesaateid, sh ka reklaami, kujutab endast konkurentsieeskirjade rikkumist, tunnistanud sisuliselt, et liikmesriikidel on legitiimne õigus määratleda, mis on üldist majandushuvi esindavad ringhäälinguteenused, mis hõlmavad laiaspektrilise programmiga telekava.
In addition, when Member States stated in the Amsterdam Protocol that ‘the system of public broadcasting in the Member States is directly related to the democratic, social and cultural needs of each society and to the need to preserve media pluralism’, they were making a direct reference to public service broadcasting systems introduced by them and entrusted with broadcasting full-spectrum television programmes for the benefit of the entire population of those States.
Kui liikmesriigid on Amsterdami protokollis väljendanud mõtet, et „liikmesriikide avalikõiguslik ringhääling on otseselt seotud iga ühiskonna demokraatlike, sotsiaalsete ja kultuuriliste vajadustega ning vajadusega säilitada meedia pluralism”, on nad sellega otseselt viidanud nende endi poolt loodud avalik-õiguslikele ringhäälingusüsteemidele, mille ülesandeks on laiaspektrilise programmiga telekava edastamine nende riikide elanikkonnale tervikuna.
Lastly, it is necessary to bear in mind the terms in which the Council and the Member States, in their resolution of 25 January 1999 concerning public service broadcasting (paragraph 153 above), reaffirmed the importance of broadcasting SGEIs.
Lõpuks tuleb meenutada, millises sõnastuses kinnitasid nõukogu ja liikmesriigid 25. jaanuari 1999. aasta resolutsioonis avalikõigusliku ringhäälingu kohta (eespool punkt 153) üldist majandushuvi esindavate ringhäälinguteenuste olulisust.
In that resolution, Member States, ‘considering the fact that public service broadcasting, in view of its cultural, social and democratic functions which it discharges
Liikmesriigid – olles kõnealuses resolutsioonis väljendanud mõtet, et „avalikõiguslik ringhääling, arvestades selle kultuurilisi, sotsiaalseid ja demokraatlikke
It follows from the foregoing considerations that Community law in no way precludes a Member State from defining broadcasting SGEIs widely to include the broadcasting of full-spectrum programming.
Eeltoodud kaalutlustest tuleneb, et ühenduse õigus ei välista mingil moel seda, et liikmesriigid määratlevad üldist majandushuvi esindavad avalikud ringhäälinguteenused laialt, st nii, et need hõlmavad laiaspektrilise programmiga telekava.
Calling such activities into question would be tantamount to making the very definition of the broadcasting SGEI dependent on its method of financing.
Niisugune küsimuseasetus seaks üldist majandushuvi esindavate ringhäälinguteenuste määratluse sõltuvusse nende rahastamise viisist.
An SGEI is defined, ex hypothesi, in relation to the general interest which it is designed to satisfy and not in relation to the means which will ensure its provision.
Üldise majandushuvi teenused määratletakse – eelduslikult – üldise huvi kaudu, mille rahuldamiseks see on mõeldud, mitte niisuguste teenuste osutamist tagavate rahaliste vahendite kaudu.
As the Commission points out in point 36 of the Communication on broadcasting, ‘the question of the definition of the public service remit must not be confused with the question of the financing mechanism chosen to provide these services’.
Nagu komisjon on avalikõiguslikku ringhäälingut käsitleva teatise punktis 36 märkinud, ei tohi „avaliku teenuse osutamise määratlemist […] segamini ajada küsimusega, mis käsitleb rahastamismehhanismi nende teenuste pakkumiseks”.
It follows from all of the foregoing considerations that the power of the Member States to define broadcasting SGEIs in such a way as to include broadcasting a wide
Eeltoodud kaalutlustest tervikuna tuleneb, et lubatavaks tuleb pidada liikmesriikide pädevust määratleda üldist majandushuvi esindavad ringhäälinguteenused viisil, mis hõlmab laia programmivaliku pakkumist, lubades üldist majandushuvi esindavaid
The Court points out, moreover, that, beyond the criticism expressed by the applicant of a wide definition of public service in the case of a broadcaster carrying on, in addition, commercial activities, the applicant’s heads of claim concern, above all, RTP’s fulfilment of that remit and monitoring by the Commission in that regard.
Esimese Astme Kohus märgib, et lisaks sellele, et hageja vaidlustab avalike teenuste liiga laia määratlemise juhtudel, kui on tegemist ringhäälinguettevõtjaga, kelle tegeleb ühtlasi kommertstegevusega, puudutavad hageja etteheited eelkõige kõnealuste teenuste osutamist RTP poolt ja selle üle teostatavat komisjonipoolset kontrolli.
According to the applicant, the Commission did not, in fact, seek to satisfy itself that the fulfilment by RTP of its remit had been subject to independent monitoring.
Hageja leiab, et komisjon ei püüdnud kindlaks teha, kas RTP tegevuse suhtes viiakse läbi sõltumatu kontroll.
The Commission is not only obliged to take account of the monitoring mechanisms which are, in theory, provided for.
Komisjon on kohustatud arvesse võtma teoreetiliselt ettenähtud kontrollimehhanisme, aga asi ei piirdu sellega.
It must also verify their actual application.
Lisaks peab ta kontrollima nende tegelikku rakendamist.
The applicant criticises the Commission for failing to act on its request for the disclosure by the Portuguese authorities of the contractual external audit reports or for a statement that no such reports exist.
Hageja heidab komisjonile ette, et ta ei vastanud tema taotlustele saada Portugali ametiasutustelt lepingulisi auditeerimisaruandeid või andmeid selle kohta, et neid aruandeid ei eksisteeri.
It further criticises the Commission for the lack of evidence, in the contested decision, of actual compliance by RTP with the public service remit with which it was entrusted.
Lisaks heidab ta ette, et komisjon ei ole vaidlustatud otsuses tõendanud, et RTP oleks tegelikult täitnud talle usaldatud avaliku teenuse osutamisest tulenevad kohustused.
The relevant recitals of the contested decision are recitals 56 to 59 and 177 to 181.
Vaidlustatud otsuses kajastavad seda põhjendused 56–59 ja 177–181.
In order to rule on whether the applicant’s heads of claim are well founded, it is necessary to examine the question of the monitoring of the public service broadcaster’s compliance with its public service remit.
Selleks et jõuda selgusele, kas hageja etteheited on põhjendatud, tuleb uurida, kuidas kontrolliti seda, kas avalikõiguslik ringhäälinguettevõtja on täitnud talle avaliku teenuse osutamiseks antud ülesanded.
That examination necessitates a two-part analysis.
Niisugune uurimine eeldab kaheosalist analüüsi.
In the first part, it is necessary to examine the monitoring of RTP’s compliance with the qualitative criteria — or quality standards — which were generally applicable to all its public service broadcasting activity.
Esimese punktina tuleb uurida, kuidas kontrolliti seda, kas RTP on järginud kvalitatiivsed nõudeid – või kvaliteedistandardeid –, mis kuuluvad üldiselt kohaldamisele tema tegevuse suhtes avaliku ringhäälinguteenuse osutamisel.
In the second part, it is necessary to examine the monitoring of the
Teise punktina tuleb uurida, kuidas uuriti seda,
Although the first part of the analysis relates to an assessment, tinged with subjectivity, of the qualitative level of public service television, the second part concerns the objective question of the administrative and accounting fairness of RTP’s accounts in relation to the cost items of which they are comprised and the costs which they exhibit.
Kuigi selle analüüsi esimene osa eeldab hinnangu andmist avalikõigusliku televisiooni kvaliteedile, mis võib olla subjektiivne, puudutab teine osa objektiivset hinnangut sellele, kas RTP raamatupidamine on halduslikus ja raamatupidamisarvestuslikus mõttes läbipaistev, mis puudutab selles nimetatud kuluartikleid ja kulutuste summat.
The Commission can meaningfully verify whether State financing is proportional to public service costs only if it is reasonably convinced that the financial and accounting data sent to it concerning the public service operator and its activity are reliable.
Komisjon saab adekvaatselt kontrollida, kas riigi antud rahalised vahendid on proportsionaalsed avaliku teenuse osutamisele vastavate kuludega üksnes siis, kui ta on mõistlikult veendunud, et kõnealuse avalikõigusliku ringhäälinguettevõtja ja tema tegevuse kohta saadetud finants- ja raamatupidamisandmed on usaldusväärsed.
First, concerning the question of the monitoring of RTP’s compliance with the qualitative criteria, it must be found that, in view of its economic impact, on a wide definition, public service broadcasting can have its State funding declared to be compliant with the provisions of the Treaty on State aid only inasmuch as the qualitative requirements set out in the public service remit are complied with.
Mis puudutab esiteks küsimust, kuidas kontrolliti seda, kas RTP on täitnud kvalitatiivseid nõudeid, siis tuleb nentida, et arvestades avalikõigusliku ringhäälingu majanduslikku mõju, saab tema laia määratluse alla kuuluvale tegevusele riigi poolt eraldatud vahendeid käsitleda asutamislepingu riigiabisätetega kooskõlas olevana vaid niivõrd, kuivõrd ettevõtja on täitnud talle avaliku teenuse osutamiseks antud ülesande puhul ettenähtud kvaliteedinõuded.