natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This doesnot mean to say that there are no poor people in other countries or onother continents.
See ei tähenda, et teistes riikides või teistel mandritel vaeseid inimesi ei oleks.
There is, moreover, a poverty thresholdbelow whicha person is recognised as being poor: when someone has to get by onless than EUR 1 a day, he or she is said to be living in extreme poverty.In sub-Saharan Africa or southern Asia, over 40 % of the population isstill living below this poverty threshold.
On olemas ka vaesuspiir, millest allpool elavat inimest peetakse vaeseks: kui keegi peab läbi ajama vähema kui ühe euroga päevas, öeldakse, et ta elab äärmises vaesuses. Saharast lõunasse jäävas Aafrikas ja Lõuna-Aasias elab üle 40% inimestest ikka veel allpool seda vaesuspiiri.
International development organisations, like the World Bank and United Nations agencies, have made combating poverty their primefocus and are striving to halve its number of victims by the year 2015.
> 1 Rahvusvahelised arenguorganisatsioonid, nagu Maailmapank ja ÜRO asutused, on võtnud vaesuse vastu võitlemise oma peamiseks eesmärgiks ja püüavad vaesuse käes kannatajate arvu aastaks 2015 vähendada poole võrra.
The European Union is playing a major part in this effort.
Euroopa Liit mängib selles võitluses olulist rolli.
With its Member States, it provides around 50 % of the official aid to international development, and overtwo thirds of aid in the form ofdonations.
Koos oma liikmesriikidega annab liit umbes 50% ametlikust rahvusvahelisest arenguabist ja üle kahe kolmandiku abist antakse annetuste kujul.
In this respect, it issaid to represent the world’sleading donor.
Selles mõttes peetakse teda maailma juhtivaks abistajaks.
For Mathias,and for many children of his
Mattiase ja paljude teiste temavanuste laste
TEACHINGMANUAL age, the poorest countries — known as thedeveloping world — are often considered asbeing limited to African States.
Õ P ET arvates on kõige vaesemad riigid – või ka arengumaad – ainult Aafrika riigid.
This is ofcourse not the case.
Muidugi ei ole see tõsi.
Of the 49 countries identified by the UN as being the poorest, or ‘least developed’, 30are African, but 10 others are situated in regions of the Caribbean and Pacific, or in Asia
49 riigist, mis on ÜRO andmetel kõige vaesemad või „kõige vähem arenenud”, on 30 Aafrika riigid, kuid 10 riiki asub Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonnas või ka Aasias (Afganistan,
Poverty and under-development are also present on the Latin-American continent.
Vaesust ja mahajäämust on ka
The fight against poverty and development aid tothe South are not therefore confined to Africancountries.
> 2 Võitlus vaesuse vastu ja arenguabi lõunapoolsetele riikidele ei piirdu seega Aafrika riikidega.
Several regions of the world benefitfrom European aid, the main group being the African and Caribbean Pacific (ACP) Statescomprising 48African countries, 16Caribbean countries and14countriesof the Pacific.
Mitmed maailma piirkonnad saavad abi Euroopalt, peamine selline rühm on Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riigid (AKV), mille hulka kuulub 48 Aafrika riiki, 16 Kariibi mere piirkonna riiki ja 14 Vaikse ookeani piirkonna riiki.
These 78ACPcountries are linkedto the current 25Member States of the European Unionthrough the Cotonou Agreement (read box, storyboard 3).
Neid 78 AKV riiki ühendab Euroopa Liidu praeguse 25 liikmesriigiga Cotonou leping (vt 3. peatükki).
Theother regions include the southern Mediterranean and the Middle East (States of the Maghreb, Mashreq and Israel),Latin America, south-east Asia, the overseas countries andterritories constitutionally dependent on four Member Statesof the European Union (Denmark, France, the Netherlandsand the United Kingdom) but which do not constitute independent States, countries of central Europe and the republicsof the former Soviet Union (republics of the Commonwealth of Independent States).
Teisteks sellisteks on Vahemere lõunarannikul asuvad riigid ja Kesk-Ida (Magribi ja Mašriki riigid ning Iisrael), Ladina-Ameerika, Kagu-Aasia piirkonnad, ülemeredepartemangud ja -territooriumid, mis on põhiseaduslikult sõltuvad neljast Euroopa Liidu liikmesriigist (Ühendkuningriik, Prantsusmaa, Madalmaad, Taani) ega ole sõltumatud riigid, Kesk-Euroopa riigid või endised Nõukogude Liidu vabariigid (Sõltumatute Riikide Ühenduse riigid).
European Union African, Caribbean and Pacific (ACP) States Mediterranean countries (MEDA)Asia and Latin America (ALA)Central and eastern European countries (CEECs) and the new independent States (NIS)
Euroopa Liit AKV riigid (Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkond) Vahemere maad (MEDA) Aasia ja Ladina-Ameerika (ALA) Kesk- ja Ida-Euroopa riigid ja uued sõltumatud riigid
And it is indeed of Africa that Mathias dreams that night.
Sel öösel nägigi Mattias unes Aafrikat. Riik, kuhu unenägu teda
Yet the country towhich his dream takes him could be any one ofthose States confronted with various problemsof development.
Õ P ET viib, võib olla ükskõik milline neist riikidest, kellel on mitmesuguseid arenguprobleeme.
As soon as he ‘lands’, Mathiasbecomes fully aware of some of them: sickness,pollution and transport shortages.
KuiMattias „maa peale tagasi jõuab”, saab ta aru,misprobleemidneedon: haigused, saaste, ebapiisav transport.
In addition to the aftermath of history, several obstacles hinder development of the countries of the South.
Lisaks ajaloo järelmõjudele on teisigi asju, mis takistavad lõunapoolsete riikide arengut.
The reasons for these limitations to expansion are both internal and external.
Takistusi on nii sisemisi kui ka väliseid.
As regards internal influences, a lack of democracy in these countries has had repercussions in terms of the spread of poverty.
Seestpoolt mõjutab vaesuse levikut demokraatia puudumine.
Moreover, the shortage of financial resources has slowed down development of basic economic infrastructures (communication, energy, transport) and social infrastructures (health, education, housing).
Lisaks aeglustab rahaliste vahendite puudumine juurdepääsu majanduslikele (side, energia, transport) ja sotsiaalsetele infrastruktuuridele (tervishoid, haridus, elamispind).
International impacts have also hampered the development of these countries: the repayment of their debt deprives them of the necessary capital, the fixing of prices of raw materials tends to disadvantage them and
Ka rahvusvahelised mehhanismid tõkestavad nende riikide arengut: võlgade tagasi- maksmine jätab nad ilma vajalikust kapitalist, fikseeritud toorainehinnad on neile sageli kahjulikud, tööstusriikide protektsionism võtab neilt väljundid.
the protectionism of industrialised countries deprives them of outlets. The geographical location of some of these countries is a fur- ther obstacle to their development.
Kõige haavatavamaks peetakse maismaa- riike, kellel pole otsest pääsu merele, ja saari, mida ohustavad looduskatastroofid.
In 1957, at the time of the signing of the Treaty establishingthe future European Union, certain European signatory Statesexpressed the desire to contribute to the prosperity of thecolonies by associating overseas territories, most of them African.
> 3 1957. aastal, kui kirjutati alla tulevase Euroopa Liidu asutamislepingule, väljendasid mõned allakirjutanud riigid soovi aidata kaasa kolooniate jõukuse suurendamisele, kaasates ka ülemereterritooriume, sealhulgas peamiselt Aafrika riike.
It is from this initiative that the resolve, of what wasthen the European Economic Community (EEC), was born to contribute tothe expansion of developing countries or to ‘cooperate in their development’.
Sellest algatusest sündis tollase Euroopa Majandusühenduse (EMÜ) otsus panustada arenguriikide edenemisse ehk teisisõnu „teha koostööd nende arengu vallas”.
Europe then decided on a development policy which has evolvedover time.
Euroopa kujundas välja arengupoliitika, mis on a ja jooksul muutunud.
Today, the aim of this Community development policy is to foster sustainable development favouring the eradication of poverty in thecountries of the South and assisting in their integration into the world
Täna on ühenduse arengupoliitika eesmärgiks edendada jätkusuutlikku arengut, soodustades vaesuse väljajuurimist lõunapoolsetes riikides ning nende integreerimist maailmamajandusse . Peale nende sotsiaalsete
> COTONOU AGREEMENT economy. In addition to thesesocial and political objectives,there is also a political aim: to contribute to the consolidation ofdemocracy and the rule of law,while ensuring respect for humanrights and fundamental freedoms.
> COTONOU LEPING ja poliitiliste eesmärkide on veel üks poliitiline siht: panustada demokraatia ja õigusriigi tugevdamisse ning tagada kõigi inimõigused ja põhivabadused. Cotonou leping on Euroopa Liidu arengupoliitika tugisammas ning puudutab ainult 78 AKV riiki.
The Cotonou Agreement is the main instrument of the European Union’s developmentpolicy and concerns only the group of 78ACPStates.
See on partnerlusleping, millele Euroopa Liidu liikmesriigid ja AKV riigid kirjutasid Benini pealinnas alla 2000. aasta juunis.
It is a partnership agreement thatwas signed by the 25current Member Statesof the European Union and the ACPStates in June 2000in the Beninese capital.Following on from the various Lomé Conventions, the Cotonou Agreement focuseson the objective of reducing poverty, andrests on political dialogue, development aidand strengthened economic and commercialcooperation.
Lomé konventsioonide alusel sõlmitud Cotonou lepingus keskendutakse vaesuse vähendamisele ning see tugineb poliitilisele dialoogile, arenguabile ja tihedamale majanduslikule ning kaubanduslikule koostööle.
On his first journey to Africa, Mathias finds
Oma esimesel reisil Aafrikasse satub Mattias
TEACHINGMANUAL himself in a crowded bus struggling along abumpy track.
Õ P ET rahvast täis bussi, mis sõidab mööda auklikku teed.
In spite of ‘Africa Express’ beingwritten on the vehicle, the poor condition ofthe road infrastructure in developing countriesis obvious.
Ehkki bussi peale on kirjutatud „Africa Express”, paistab arengumaade teede halb olukord selgelt välja.
This has consequences on passengersafety and the speed of travel …
See aga mõjutab ka sõitjate ohutust ja sõidukiirust…
The shortage of road, rail, maritime and air transport systems is an obstacle to the proper functioning of the economy of the poorest countries.
Maantee-, raudtee-, sadama- ja lennusüsteemide puudus takistab vaeseimate riikide majanduse normaalset toimimist.
(LDCs)of Africa, where the densi- ty of the road network varies from about five kilometres to a few hun- dred kilometres for a surface area of 1000km2
Transpordiinfrastruktuuride mahajäämuse probleem on eriti murettekitav Aafrika vähimarenenud riikides, kus teedevõrgu tihedus võib ulatuda umbes viiest kilomeet- rist kuni mõnesaja kilomeetrini
(barely one fifth is tar- macked).
1000 km2 kohta (vaevalt viiendik teedest on asfalteeritud).
Setting up sustainable transport systems is a priorityunder the development policy of the European Union,which regards transport as a key component for the economicexpansion of developing countries.
Jätkusuutlike transpordisüsteemide loomine on Euroopa Liidu arengupoliitika prioriteet ning transporti peetakse arenguriikide majandusarengu olulisimaks komponendiks.
The European Union is looking to promote the creation of reliable environment-friendly transport systems in developingcountries, taking into account the needs of one and all.
Euroopa Liit püüab toetada arenguriikides stabiilsete ja keskkonnasäästlike transpordisüsteemide loomist, mille puhul arvestataks igaühe huvidega.
Theymust provide for the delivery of goods, which is vital for thecountry’s trade and economic activity,and offer the populationaccess to essential services such as healthcare, education andemployment.
Need peavad võimaldama riigi kaubandusele ja majandustegevusele ülitähtsat kaupade kohaletoimetamist ja pakkuma elanikele eluks vajalikke teenuseid, nagu tervishoid ja haridus, ning ka töökohti.
Their proper functioning must contribute to boththe economic and social development of a country while allowing for its integration into the world economy.
Nende korralik toimimine peab aitama kaasa riigi majanduslikule ja sotsiaalsele arengule, võimaldades riigi osalemist maailmakaubanduses .
For the European Union, an efficient transport infrastructure isone of the keys to economic prosperity (see storyboard 13).
> 4 Euroopa Liidu seisukohast on tõhus transpordiinfrastruktuur üks majandusliku jõukuse võtmesõnu (vt 13. peatükki).
He never imagined that boys and girls ofhis age would have to work instead of going toschool to learn to read and write.
Ta ei kujutanud ettegi, et temavanused poisid ja tüdrukud peavad töötama, selle asemel et käia koolis ning õppida lugema ja kirjutama.
In the least developed countries, two out of three children donot go to school.
Vähimarenenud riikides ei käi kaks kolmandikku lastest koolis.
In Niger, for example, only one quarter of thechildren attend a teaching establishment, with the result thatonly15 %of Nigerians aged over 15 can read and write.
Näiteks Nigeris õpib õppeasutustes ainult neljandik lastest ning selle tulemusel oskab üksnes 15% riigi üle 15 aasta vanustest kodanikest lugeda ja kirjutada.
Althoughthe literacy rate remains very low in some developing countries,it must nevertheless be noted that between 1970and 1995itprogressed by half, rising from 48 %to70 %.
Ehkki kirjaoskuse tase on mõnedes arenguriikides endiselt väga madal, tuleb siiski märkida, et aastatel 1970–1995 kasvas see poole võrra, tõustes 48%-lt 70%-le.
However, althoughit is close to 90 %in south-east Asia and the Pacific, as well as in Latin America and the Caribbean, it is only 60 %in Africa and51%in southern Asia.
Ent kuigi Kagu-Aasias ja Vaikse ookeani piirkonnas ning Ladina-Ameerikas ja Kariibi mere piirkonna riikides on kirjaoskuse tase ligi 90%, on see Aafrikas vaid 60% ja Lõuna-Aasias 51%.
Children not attending school often have to work in order to provide for theirfamily.
Lapsed, kes koolis ei käi, peavad sageli töötama, et perele elatist teenida.
This sometimes leads to serious abuse, with some children workingunder conditions bordering on slavery.
Vahel kuritarvitatakse lapsi tõsiselt ning mõned neist teevad peaaegu orjatööd.
Human rights organisations havedenounced such practices in the cocoa plantations of some west Africancountries like Côte d’Ivoire.
Inimõiguste eest seisvad organisatsioonid on sellist tegevust hukka mõistnud mõningate Lääne-Aafrika riikide, näiteks Côte d’Ivoire’i kakaoistandustes.
This being so, it is understandable that one of the priorityareas for European Union intervention is access to education for all.
> 5 Sellises olukorras on mõistetav, et üks Euroopa Liidu prioriteetseid tegevusvaldkondi on kõigi juurdepääs haridusele.
It stresses the central role of educationand training in combating poverty and as a means of developmentfor the countries of the South.
Sellega rõhutatakse, et haridusel ja koolitusel on keskne roll võitluses vaesusega ning etsee on lõunapoolsete riikide arengut soodustav element.
The European Union is especially looking to increase the resources devoted to primary education and to make its access free andcompulsorynot only for boys but also forgirls, who are still often excluded from it,while improving the quality of educationalsystems.
Konkreetsemalt püüab Euroopa Liit suunata rohkem raha algharidusse, saavutada alghariduse tasuta jagamine ning selle muutmine kohustuslikuks mitte ainult poistele, vaid ka tüdrukutele, kes sellest sageli ilma jäävad, parandades samas haridussüsteemide kvaliteeti.
Supportingeducational services — particular-lyby financing the construction of schools — isone of the European Union’s strategies in thefight against poverty.
Hariduse toetamine – eelkõige koolide ehitamist rahastades – on üks Euroopa Liidu lahendusi võitluses vaesusega.
But education and training is not the only sector of Community intervention when it comes to providing access tosocial services.
Kuid haridus ja koolitus pole ühenduse ainus tegevusvaldkond sotsiaalteenuste tagamise vallas.
This is, moreover, what theteacher explains when talking about the construction of a dispensary.
Seda selgitab ka õpetaja, rääkides dispanseri ehitamisest.
It is being increasingly recognised that sustained growth and the eradication of poverty are improved by the promotion of public health and welfare.
Üha enam tunnistatakse, et jätkusuutlikule arengule ja vaesuse kaotamisele aitab kaasa heaolu ja rahva tervise edendamine.
In developing countries, three main transmissible diseases (HIV/AIDS, malaria and tuberculosis) kill
Arenguriikides sureb kolme põhilisse nakkushaigusse (HIV/
Transmissible diseases represent
Nakkushaigused moodustavad lõunapoolsetes riikides
60 %of the morbidity burdenin the countries of the
60% suremuse põhjustest.
South. Yet in Nigeria and Sudan, only 10%to 15% of the population have access to essential medi- cines and vaccines.
Kuid Nigeerias ja Sudaanis saab ainult 10–15% elanikest kasutada vajalikke ravimeid ja vaktsiine.
At a time when an upsurge of pandemics, such as tuberculosis, is being ob- served, only 22 %of one-year-old children in the Demo- cratic Republic of the Congo are vaccinated against this deadly disease.
22% aastastest lastest selle surmava haiguse vastu vaktsineeritud.
The European Union’s aim is to improve the level of healthof the poorest people whose access to healthcareremains limited.
> 6 Euroopa Liidu eesmärgiks on parandada selliste vaeseimate inimeste tervislikku seisundit, kes ei saa piisavalt tervishoiuteenuseid.
Given that deadly diseases seriouslycurb development in these countries, the European Unionhas invested in the fight against the main transmissiblediseases, such as malaria, tuberculosis and AIDS, which are on theincrease in many developing countries.
Võttes arvesse, et surmavad haigused takistavad tõsiselt nende riikide arengut, on Euroopa Liit investeerinud võitlusse paljudes arenguriikides üha jõudsamalt levivate peamiste nakkushaigustega, nagu malaaria, tuberkuloos ning ka AIDS.
As in the education sector,efficient public health systems are essential, in the view of the European Union, for reducing poverty and for development.
Nagu haridus, nii on ka tõhus tervishoiusüsteem Euroopa Liidu arvates oluline tingimus vaesuse vähendamiseks ja arengu tagamiseks.
This is not the case for Amadou, but in various countries of the
Toiduga kindlustatus on mõnedes lõunapoolsetes riikides üks suuremaid probleeme.
South and for various reasons (war and natural disasters in particular), the population suffers from malnutrition or are in a real famine situation.
Amadou puhul see nii ei ole, kuid paljudes lõunapoolsetes riikides kannatavad inimesed mitmesugustel põhjustel (eriti sõja ja looduskatastroofide tõttu) alatoitumuse all või kannatavad tõelist nälga.
Between 1996and 1998, 34 %of the population of sub-Saharan Africa were victim to malnutrition.
Aastatel 1996–1998 kannatas 34% Saharast lõunasse jääva Aafrika elanikkonnast alatoitumuse all.
Burundi, Eritrea and the Democratic Republic of the Congo, there is talk of a humanitarian disaster, since 68 %, 65%and 61 % of the population respectively are in a famine situation.
Eritreas ja Kongo Demokraatlikus Vabariigis võib juba rääkida humanitaarkatastroofist, kuna nende riikide elanikest kannatab nälga vastavalt 68%, 65% ja 61%.
‘There is food securitywhen all human beings, at alltimes, have physical and economic access to sufficient,healthy and nutritious food enabling them to satisfy theirenergy requirements and food preferences to lead ahealthy and active life.’This definition formulated at the World Food Summit is precisely what the European Union is strivingto achieve.
> 7 „Toiduga kindlustatus saavutatakse siis, kui kõik inimesed saavad kogu aeg endale nii füüsiliselt kui ka majanduslikult lubada piisavat, tervislikku ja toitvat toitu, mis rahuldab nende energiavajaduse ja toidueelistused ning laseb neil elada tervislikult ja aktiivselt.” See Maailma Toidufoorumil sõnastatud määratlus vastab täpselt Euroopa Liidu seatud eesmärkidele.
Food aid and actions in support of food security are animportant instrument of EU policy on development aid both in theshort and long term.
Toiduabi ja toiduga kindlustatuse toetamine on oluline osa ELi arenguabipoliitikast nii pikas kui ka lühemas perspektiivis.
The main aim of these actions is to promote food security, to raise the nutritional level of the recipient population,and thus to contribute towards balancedeconomic and social development.
ELi tegevuse põhieesmärk on tagada toiduga kindlustatus ning tõsta abi saavate inimeste toidu kvaliteeti ja selle kaudu aidata kaasa tasakaalustatud majanduslikule ja sotsiaalsele arengule.
As well as the mangoes mentioned earlier, many other fruits that we eat every day are grown in the countries of the South.
Mangosid, millest juba juttu oli, ja paljusid teisi puuvilju, mida me iga päev sööme, kasvatatakse
Latin America or the Caribbean to our countries and are finally distributed via supermarkets or corner shops, like the one run by Mathias’ father.
Õ P ET lõunapoolsetes riikides. Just selliseid, mida me nimetame „eksootilisteks”, nagu kiivid, kookospähklid, ananassid või ka banaanid ning apelsinid ja greipfruudid.
Profits from the sale of these products generate resources in the countries of the South, and provide important
Neid saadusi tuuakse meie maale sisse Aafrikast, Ladina-Ameerikast ja Kariibi mere maadest ning müüakse siis supermarketites või sellistes väikestes poodides nagu Mattiase isa pood.
TEACHINGMANUAL means for combating poverty.
Nende müügist saadud tulu annab lõunapoolsete riikide inimestele sissetuleku, mis aitab suuresti vaesuse vastu võidelda.
Until 1980, the governments of developing countries ensured national economic growth based on a model of ‘import substi- tution’, protection of national industries by high customs barriers and control of foreign investments.
Kuni 1980. aastani tagasid arengumaade valitsused oma riikide majanduskasvu, rakendades „imporditoetusi”, millega kaitsti oma tööstust kõrgete tollimaksude ja välisinvesteeringute kontrollimise kaudu.
The inability to repay the debt in the early 1980s, placed these countries under the authority of international financial institutions like the International Monetary
Et need riigid ei suutnud 1980ndate alguses oma võlgu tagasi maksta, sattusid nad sõltuvusse rahvusvahelistest finantsinstitutsioonidest, nagu Rahvusvaheline Valuutafond (IMF) ja Maailmapank.
Trade between various countries is regulated by mechanisms that are sometimes complex.
Riikidevahelist kaubandust reguleerivad üpris keerulised mehhanismid.
One that has long been advocated by the European Union is called the generalised system of preferences.
Üks selline, mille eest Euroopa Liit on pikka aega seisnud, kannab nimetust üldine soodustuste süsteem.
This is one way of favouring a developing country by allowing its products to enter an industrialised country without paying customs duties.
See annab võimaluse toetada arenguriiki, lubades selle maa tooteid mõnda tööstusriiki ilma tollimaksuta.
These goods, which are cheaper, then have a better chance of being purchased by consumers than competing products.
Kuna need kaubad on odavamad, võib loota, et tarbijad eelistavad neid konkureerivatele toodetele.
However, the preferencesthat the EU has been granting for a quarter of a century to ACPStates are
Nüüd aga kaovad ühepoolsed soodustused, mida EL on veerand sajandi jooksul AKV riikidele teinud, ning muutuvad vastastikusteks.
ACPStates will have to open their borders in the same way as the European Union.
AKV riigid peavad oma piirid avama samamoodi nagu Euroopa Liit.
For the European Union, developing countries must be able tointegrate the international commercial system to achieve sustainable development.
> 8 Euroopa Liidu seisukoht on, et arengumaad peavad jätkusuutliku arengu saavutamiseks suutma ühineda rahvusvahelise kaubandussüsteemiga.