natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Whereas artificial insemination constitutes an important technique for increasing the use of the best breeders and, hence, for improving the bovine species; whereas in so doing, however, any impairment of the pedigree must be avoided, particularly with regard to male breeders, which must possess all guarantees of their genetic value and of their freedom from hereditary defects;
[…] kunstlik seemendus on oluline meetod, mis võimaldab paremaid suguloomi rohkem kasutada ja järelikult veisetõuge parandada; seejuures tuleb vältida igasugust tõuomaduste halvendamist, eriti isassuguloomade geneetilised väärtused ja pärilike defektide puudumine peavad olema täielikult tagatud;
Whereas the provision that semen must come from officially approved centres responsible for artificial insemination is capable of providing the guarantees necessary for attaining the desired end’.
[…] säte, mille kohaselt sperma peab pärinema ametlikult tunnustatud ja kunstliku seemenduse eest vastutavatest keskustest, garanteerib soovitud lõppeesmärgi saavutamise”.
By virtue of Article 2(1) of Directive 87/328, a Member State may not prohibit, restrict or impede the acceptance for artificial insemination within its territory of purebred bulls or the use of their semen when those bulls have been accepted for artificial
Direktiivi 87/328 artikli 2 lõike 1 kohaselt ei või liikmesriik keelata, piirata või takistada aretuspullide või nende sperma kasutamist kunstlikuks seemenduseks oma territooriumil, kui need pullid on komisjoni 11. märtsi 1986. aasta otsuse 86/130/
COMMISSION v FRANCE insemination in a Member State on the basis of tests carried out in accordance with Commission Decision 86/130/EEC of 11 March 1986 laying down performance monitoring methods and methods for assessing cattle’s genetic value for purebred breeding animals of the bovine species (OJ 1986 L 101, p. 37).
EMÜ (milles sätestatakse tõupuhaste aretusveiste jõudluse kontrollimise ja aretusväärtuse hindamise meetodid, EÜT L 101, lk 37) alusel tehtud testidega tunnistatud liikmesriigis kunstlikul seemendamisel vastuvõetavaks.
… in the context of intraCommunity trade in semen, the Member State where the semen is collected should be under an obligation to ensure that such semen has been collected and processed at approved and supervised semen collection centres, has been obtained from animals whose health status is such as to ensure that the risk of spread of animal disease is eliminated, has been collected, processed, stored and transported in accordance with rules which preserve its health status and is accompanied during transport to the country of destination by an animal health certificate in order to ensure that this obligation has been fulfilled;
„[…] on vaja luua harmoneeritud süsteem veisesperma ühendusesiseseks kaubanduseks ja ühendusse importimiseks; ühendusesisese spermakaubanduse puhul peaksid liikmesriigid, kus sperma kogutakse, olema kohustatud tagama, et asjaomane sperma kogutakse ja töödeldakse heakskiidetud ja järelevalve all olevates seemendusjaamades, et sperma on saadud loomadelt, kelle tervislik seisund välistab loomahaiguste levimise ohu, et sperma on kogutud, töödeldud, ladustatud ja transporditud vastavalt eeskirjadele, millega tagatakse sperma tervisliku seisundi säilimine, ning et sellega on sihtriiki transportimise ajal kaasas veterinaarsertifikaat, et tagada nimetatud tingimuste täitmine; kuna ühendusesisesed põhimõtted teatavate haiguste vastu vaktsineerimise osas on erinevad, on piiratud aja jooksul õigustatud selliste erandite säilitamine, mis lubavad liikmesriikidel teatavate haiguste puhul nõuda täiendavat kaitset asjaomaste haiguste vastu”.
The first paragraph of Article 1 of Directive 88/407 lays down the animal health conditions applicable to intraCommunity trade in and imports from third countries
Direktiivi 88/407 artikli 1 esimese lõigu kohaselt sätestatakse direktiivis koduveiste sperma ühendusesisese kaubanduse ning kolmandatest riikidest importimise suhtes
According to the second paragraph of that article, that directive does not affect Community and/or national zootechnical provisions governing the organisation of artificial insemination in general and the distribution of semen in particular.
Osutatud artikli teise lõigu järgi ei mõjuta kõnealune direktiiv ühenduse ja/või siseriiklikke zootehnilisi sätteid, millega reguleeritakse üldiselt kunstliku seemendamise korraldust ja eelkõige sperma turustamist.
Articles 3, 5 and 6 of Directive 88/407 are included in Chapter II thereof, entitled, ‘Intra-Community trade’.
Direktiivi 88/407 artiklid 3, 5 ja 6 sisalduvad direktiivi II peatükis „Ühendusesisene kaubandus”.
Article 3 of that Directive provides that each Member State must ensure that only semen meeting the general conditions laid down in that article is sent from its territory to the territory of another Member State.
Kõnealuse direktiivi artikkel 3 sätestab, et iga liikmesriik tagab, et selle liikmesriigi territooriumilt saadetakse teise liikmesriigi territooriumile üksnes selline sperma, mis vastab samas artiklis kehtestatud üldtingimustele.
The semen must, inter alia, have been collected and processed and stored in collection or storage centres approved for the purpose with a view to artificial insemination and for the purposes of intraCommunity trade.
Sperma peab olema kogutud ja töödeldud ning säilitatud seemendusjaamas või sperma säilitamise keskuses, mis on selleks otstarbeks ühendusesisese kaubavahetuse jaoks heaks kiidetud kunstlikku seemendamist silmas pidades.
Under Article 5(1) of Directive 88/407, the Member State on whose territory the semen collection or storage centre is situated is to ensure that the approval provided for in Article 3 of that directive is granted only where the provisions of Annex A on the conditions for the approval and of the supervision of centres are observed and where the semen collection or storage centre is able to satisfy the other provisions of that directive.
Direktiivi 88/407 artikli 5 lõike 1 kohaselt tagab liikmesriik, mille territooriumil asub seemendusjaam või sperma säilitamise keskus, et direktiivi artiklis 3 sätestatud heakskiit antakse üksnes juhul, kui järgitakse direktiivi A lisa sätteid seemendusjaamade või sperma säilitamise keskuste heakskiitmise tingimuste ja järelevalve kohta ning kui seemendusjaam või sperma säilitamise keskus vastab muudele kõnealuse direktiivi sätetele.
Under Article 5(1), the Member State is also to ensure that the official veterinarian supervises the observance of those provisions and shall withdraw approval when one or more of the provisions is no longer observed.
Artikli 5 lõike 1 kohaselt tagab liikmesriik samuti, et riiklik veterinaararst kontrollib kõnealuste sätete järgmist, ning kui üht või mitut nimetatud sätet enam ei järgita, tühistab ta heakskiidu.
Article 5(2) of Directive 88/407 provides, first, that all approved semen collection or storage centres must be registered, each centre being given a veterinary registration number. Each Member State must send a list of semen collection or storage centres and their veterinary registration numbers to the other Member States and to the Commission and must notify them of any withdrawal of approval.
Direktiivi 88/407 artikli 5 lõige 2 sätestab esiteks, et kõik heakskiidetud seemendusjaamad või sperma säilitamise keskused registreeritakse ja igale jaamale antakse veterinaarloa number, ning teiseks, et iga liikmesriik saadab seemendusjaamade või sperma säilitamise keskuste ja nende veterinaarloa numbrite loetelu teistele liikmesriikidele ja komisjonile ning teavitab neid heakskiidu tühistamisest.
By virtue of Article 6(1) of that directive, the Member States must make the admission of semen conditional upon submission of an animal health certificate drawn up by an official veterinarian of the Member State of collection in accordance with Annex D to that directive.
Sama direktiivi artikli 6 lõike 1 kohaselt muudavad liikmesriigid sperma enda territooriumile lubamise sõltuvaks esitatavast veterinaarsertifikaadist, mille on vastavalt direktiivi D lisale koostanud selle riigi veterinaarinspektor, kus sperma koguti.
As provided in paragraph 3(a) of Annex C to Directive 88/407, semen for intraCommunity trade must be stored in approved conditions for a minimum period of 30 days prior to dispatch.
Direktiivi 88/407 C lisa punkti 3 alapunkti a kohaselt tuleb ühendusesiseseks kaubanduseks ettenähtud spermat hoida enne ärasaatmist vähemalt 30 päeva heakskiidetud tingimustes.
However, that requirement does not apply to fresh semen.
Seda nõuet ei rakendata siiski värske sperma puhul.
According to Article 2 of Council Directive 91/174/EEC of 25 March 1991 laying down zootechnical and pedigree requirements for the marketing of purebred animals and amending Directives 77/504 and 90/425/EEC (OJ 1991 L 85, p. 37), Member States must ensure that the marketing of purebred animals and of the semen, ova and embryos thereof is not prohibited, restricted or impeded on zootechnical or pedigree grounds.
Nõukogu 25. märtsi 1991. aasta direktiivi 91/174/EMÜ (milles sätestatakse põlv-nemis- ja zootehnilised nõuded tõupuhaste loomade turustamiseks ja millega muudetakse direktiive 77/504/EMÜ ja 90/425/EMÜ, EÜT L 85, lk 37; ELT eriväljaanne 03/11, lk 177) artikli 2 kohaselt tagavad liikmesriigid, et puhtatõuliste loomade ja nende sperma, munarakkude ja embrüote turustamist ei keelata, piirata ega takistata ei zootehnilistel ega põlvnemispõhjustel.
Article 18 of Regulation (EC) No 178/2002 of the European Parliament and of the Council of 28 January 2002 laying down the general principles and requirements of food law, establishing the European Food Safety Authority and laying down pro -cedures in matters of food safety (OJ 2002 L 31, p. 1), entitled ‘Traceability’, is worded as follows:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määruse (EÜ) nr 178/2002 (millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused, EÜT L 31, lk 1; ELT eriväljaanne 15/06, lk 463) artikkel 18 „Jälgitavus” on sõnastatud järgmiselt:
The traceability of food, feed, food-producing animals, and any other substance intended to be, or expected to be, incorporated into a food or feed shall be established at all stages of production, processing and distribution.
Toit, sööt, toiduloom ning iga aine, mis on ette nähtud toidu või sööda koostisse lisamiseks või mille lisamist eeldatakse, peab olema jälgitav kõigil tootmis-, tööt-lemis- ja turustamisetappidel.
Food and feed business operators shall be able to identify any person from whom they have been supplied with a food, a feed, a food-producing animal, or any substance intended to be, or expected to be, incorporated into a food or feed.
Toidu- ja söödakäitlejad peavad suutma kindlaks teha iga isiku, kellelt on tarnitud toit, sööt, toiduloom või aine, mis on ette nähtud toidu või sööda koostisse lisamiseks või mille lisamist eeldatakse.
To this end, such operators shall have in place systems and procedures which allow for this information to be made available to the competent authorities on demand.
Selleks kasutavad käitlejad süsteeme ja menetlusi, mis võimaldavad kõnealuse teabe pädevatele asutustele taotluse korral kättesaadavaks teha.
Food and feed business operators shall have in place systems and procedures to identify the other businesses to which their products have been supplied.
Toidu- ja söödakäitlejad kasutavad süsteeme ja menetlusi, mis võimaldavad kindlaks teha muud ettevõtjad, kellele nende toodang on tarnitud.
This information shall be made available to the competent authorities on demand.
Kõnealune teave tuleb pädevatele asutustele taotluse korral kättesaadavaks teha.
Food or feed which is placed on the market or is likely to be placed on the market in the Community shall be adequately labelled or identified to facilitate its traceability, through relevant documentation or information in accordance with the relevant requirements of more specific provisions.
Toit või sööt, mis viiakse või tõenäoliselt viiakse turule ühenduses, peab olema varustatud nõuetekohase etiketi või märgisega, mis hõlbustab toidu või sööda jälgitavust asjakohaste dokumentide või andmete abil erisätetes ettenähtud nõuete kohaselt.
Under Article L. 653-5 of the Rural Code codifying, in accordance with Law No 98-565 of 8 July 1998 (JORF of 9 July 1998, p. 10458), the corresponding provisions of Law No 66-1005 of 28 December 1966 on livestock farming (JORF of 29 December 1966,
Maaseadustik, millega kodifitseeritakse 8. juuli 1998. aasta seaduse nr 98-565 (JORF, 9.7.1998, lk 10458) alusel 28. detsembri 1966. aasta seaduses nr 66-1005 loomakasvatuse kohta (JORF, 29.12.1966, lk 11619) sisalduvad vastavad õigusnormid, näeb
11619), the operation of bovine artificial insemination centres in France is subject to ministerial authorisation.
PRANTSUSMAA oma artiklis L.653-5 ette, et veiste kunstliku seemendamise jaamad peavad saama Prantsusmaal tegevuseks ministri loa.
Article R.* 653-103 of the Rural Code, a provision of secondary legislation implementing that code, codifying the corresponding provision of Decree No 69-258 of 22 March 1969 relating to artificial insemination (JORF of 23 March 1969, p. 2948), distinguishes the centres responsible for producing the semen from the centres carrying out its insemination, the same centre being allowed, none the less, to carry out both those types of activity.
Vastavalt maaseadustikku rakendavale artiklile R.*653-103, millega kodifitseeritakse 22. märtsi 1969. aasta dekreedi nr 69-258 kunstliku seemendamise kohta (JORF, 23.3.1969, lk 2948) vastav õigusnorm, tehakse vahet sperma tootmise luba omavate jaamade ning seemendamisega tegelevate jaamade vahel, kuid üks jaam võib siiski teostada mõlemat tegevust.
Under that article, production activities consist in maintaining a stock of male breeding animals, carrying out progeny-testing on those animals, and the collection, processing, conservation and sale of the semen, whereas the insemination activities consist in the insemination of females using the semen supplied by the production centres.
Selle artikli kohaselt seisneb tootmistegevus selles, et hoitakse aretusveiste reservi, tehakse aretusveiste uuringuid ning kogutakse, töödeldakse, säilitatakse ja tarnitakse spermat, samas kui seemendustegevus tähendab seda, et tagatakse emasloomade seemendamine tootmisjaamade tarnitud spermaga.
That article provides that, for the purposes of issuing that authorisation, no distinction is made between French nationals and nationals of other Member States of the Community.
Sellise loa andmisel ei tehta vahet Prantsuse ja ühenduse teiste liikmesriikide kodanikel.
Article L. 653-7 of the Rural Code provides that each insemination centre is to serve an area which is defined by the measure authorising that centre, within which it alone is authorised to operate.
Maaseadustiku artikkel L.653-7 näeb ette, et iga seemendusjaam teenindab talle antud loas määratud piirkonda, kus tal on ainsana õigus tegutseda.
However, breeders located within an insemination centre’s area of activity may ask that centre to supply them with semen from production centres of their own choosing.
Seemendusjaama tegevuspiirkonnas asuvatel loomapidajatel on siiski õigus taotleda, et seemendusjaam tarniks neile nende valitud tootmisjaamast pärinevat spermat.
Under Article 10 of the Order of 1969, any economic operator other than an insemination centre which imports semen from another Member State of the Community is required to deliver that semen to a production centre or insemination centre of its own choosing.
1969. aasta määruse artikli 10 kohaselt peavad kõik ettevõtjad, kes ei ole seemendusjaamad, kuid kes impordivad spermat teisest ühenduse liikmesriigist, selle üle andma ühele heakskiidetud seemendus- või tootmisjaamale omal valikul.
Under Article 7 of that order, the semen must be conserved in a store placed under the responsibility of a licensed centre manager.
Määruse artikli 7 järgi tuleb spermat säilitada tunnistust omava jaamajuhi vastutusel olevas laos.
In the case of insemination centres, that may be the ‘main’ store or one of the ‘secondary’ stores distributed throughout the territory assigned to the insemination centre.
Seemendusjaamade puhul võib see olla „peamine” ladu või üks seemendusjaamale määratud piirkonnas asuvatest „lisaladudest”, mis võivad asuda ka põllumajandusettevõtetes.
Article 6 of the Order of the Minister for Agriculture and Fishing of 27 December 2000 on the artificial insemination of bovine semen by breeders (JORF of 27 January 2001, p. 1477), provides, on health grounds, that semen from another authorised artificial insemination centre or from another Member State or imported directly from a non-Member State must transit via the artificial insemination centre’s main store, which forwards it to the secondary store for which it is intended.
Põllumajandus- ja kalandusministri 27. detsembri 2000. aasta määruse tõuaretajate poolt läbiviidud veiste seemendamise kohta (JORF, 27.1.2001, lk 1477) artikkel 6 sätestab, et teisest heakskiidetud seemendusjaamast või teisest liikmesriigist pärit või otse kolmandast riigist imporditud sperma peab tervishoiu kaalutlustel läbima seemendusjaama peamise lao, kes saadab selle sihtkoha lisalattu.
Under Articles L. 653-4 and R.* 653-102 of the Rural Code, the artificial insemination operation may only be carried out by licensed managers of artificial insemination centres or licensed inseminators, under the authority of authorised and territorially competent insemination centres and subject to the technical responsibility of the centre managers.
Maaseadustiku artiklite L.653-4 ja R*653-102 kohaselt võib seemendamist läbi viia üksnes isik, kellel on seemendusjaama juhi või seemendaja tunnistus, tegevusluba omava pädeva piirkondliku seemendusjaama alluvuses ning seemendusjaama juhi tehnilisel vastutusel.
Under that same provision, for operators who are not artificial insemination centre employees,
Sama säte näeb ette, et isikute puhul, kes ei ole seemendusjaama töötajad, ja eelkõige vabakutseliste veterinaararstide puhul väljastatakse see tunnistus pärast lepingu sõlmimist seemendusjaama direktori ja
COMMISSION v FRANCE in particular selfemployed veterinary surgeons, that certificate is issued on the signing of an agreement between the managing director of the insemination centre and the person concerned, which must set out the technical, administrative and financial conditions in which that person will carry out insemination in accordance with the legislation in force.
KOMISJON VS. PRANTSUSMAA huvitatud isiku vahel, milles sätestatakse tehnilised, haldusalased ja rahalised tingimused, mille alusel see isik vastavalt kehtivatele õigusnormidele seemendamist läbi viib.
In response to a complaint referred to it, the Commission, on 3 April 2003, sent the French Republic a letter of formal notice drawing to its attention the incompatibility of the relevant national legislation with the provisions of Articles 43 EC and 49 EC.
Pärast seda, kui komisjon oli saanud kaebuse, saatis ta 3. aprillil 2003 Prantsuse Vabariigile märgukirja, milles ta juhtis tähelepanu asjaolule, et asjassepuutuvad siseriiklikud õigusnormid ei ole EÜ artiklitega 43 ja 49 kooskõlas.
After examining the observations submitted by the French Republic in its reply of 27 June 2003 to that letter of formal notice, the Commission, on 19 December 2003, sent that Member State a reasoned opinion in which it concluded that the national legislation at issue was incompatible with those articles of the Treaty articles.
Pärast nende seisukohtade läbivaatamist, mis Prantsuse Vabariik esitas oma 27. juuni 2003. aasta vastuses sellele märgukirjale, saatis komisjon 19. detsembril 2003 nimetatud liikmesriigile põhjendatud arvamuse, milles ta sedastas, et asjassepuutuvad õigusnormid ei ole EÜ asutamislepingu eelnimetatud artiklitega kooskõlas.
Taking the view that the explanations given by the French Republic in its response of 17 March 2004 to that reasoned opinion were unsatisfactory, the Commission brought this action.
Leides, et selgitused, mis sisalduvad Prantsuse Vabariigi 17. märtsi 2004. aasta vastuses sellele põhjendatud arvamusele, ei ole piisavad, esitas komisjon käesoleva hagi.
The existence of obstacles to the freedom of establishment and the freedom to provide services
Asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabaduse piiramine
The Commission alleges that the French Republic has infringed Articles 43 EC and 49 EC by hindering the exercise of the freedom of establishment and the freedom to provide services in the field of artificial insemination of bovine animals on account of, first, the exclusive rights over a defined geographical area conferred on authorised artificial insemination centres as regards carrying out the distribution and artificial insemination of semen and, secondly, the restrictive and discretionary conditions to which the issue of an inseminator’s licence is subject.
Komisjon väidab, et kuna Prantsuse Vabariik takistab veiste kunstliku seemendamise valdkonnas asutamisõiguse kasutamist ja teenuste osutamise vabadust esiteks seetõttu, et heakskiidetud seemendusjaamadele on antud sperma turustamiseks ja seemendamiseks piirkondlik ainuõigus, ning teiseks seetõttu, et seemendaja tunnistuse väljastamiseks on kehtestatud piiravad ja diskretsioonil põhinevad tingimused, siis on Prantsuse Vabariik rikkunud EÜ artikleid 43 ja 49.
First, as regards freedom of establishment, the Commission submits that conferring on authorised insemination centres only, for an unlimited period, the right to carry out, in a defined geographical area, the distribution and artificial insemin ation of semen prevents or renders extremely difficult the exercise of that freedom in France for the purpose of carrying on those activities.
Esiteks leiab komisjon asutamisvabadust puudutavas osas, et kui anda üksnes heakskiidetud seemendusjaamadele määramata tähtajaks ainuõigus tegeleda teatavas geograafilises piirkonnas sperma turustamise ja seemendamisega, muudab see asutamisvabaduse kasutamise Prantsusmaal selle tegevuse eesmärgil tegelikkuses võimatuks või ülimalt raskeks.
The Commission maintains, in the light of the judgment in Case C-19/92 Kraus [1993] ECR I-1663, that the French legislation, without being expressly discriminatory, nevertheless constitutes an obstacle to the right of establishment.
Komisjon väidab, tuginedes 31. märtsi 1993. aasta otsusele kohtuasjas C-19/92: Kraus (EKL 1993, lk I-1663), et asutamisvabadust võivad takistada ka Prantsuse õigusnormid, mis ei ole formaalselt diskrimineerivad.
The Commission does not dispute the justification for the system for ascertaining ability established by the French legislation or even the fact that objective evidence of qualifications is legitimately required in order for a person to be authorised to carry out artificial insemination of bovine semen.
Komisjon ei vaidle vastu sellele, et oskuste kontrollimiseks Prantsuse õigusnormidega kehtestatud mehhanism on põhjendatud, ega ka asjaolule, et veiste seemendamise alal on isikult õiguspärane nõuda kvalifikatsiooni objektiivset tõendamist.
COMMISSION v FRANCE at issue is based on exclusive authorisations over defined geographical areas prohibiting the activity of any other service provider.
KOMISJON VS. PRANTSUSMAA vaatamata leiab komisjon, et asjaomaseks piiranguks on piirkondlikud ainuõiguslikud load, mis keelavad kõikide ülejäänud teenuseosutajate tegevuse.
The Commission claims that it would be prepared to accept the reasons set out by the French Republic to justify the obstacle to the freedom of establishment if the national measures were to be restricted to requiring private operators to provide information and to undergo checks.
Komisjoni sõnul on ta valmis aktsepteerima Prantsuse Vabariigi poolt esitatud asutamisvabaduse piiramise põhjendusi, kui eraõiguslikud ettevõtjad oleksid siseriiklike meetmete kohaselt kohustatud üksnes andma teavet ja teostama kontrolle.