natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The law stipulates that the treatment should normally start within 14 days of the prisoner requesting it from the Danish Prison and Probation Service.
Seadus näeb ette, et ravi peab algama 14 päeva jooksul pärast seda, kui kinnipeetav on seda Taani Vangla- ja Kriminaalhooldusametilt taotlenud.
However, there is no such entitlement if the offender is expected to be released within three months or is considered unfit or not motivated for treatment.
Seda õigust ei kohaldata juhul, kui kurjategija vabaneb kolme kuu
In Norway, a circular in 2006 from the Ministry of Justice and the Ministry of Health and Social Affairs strengthened cooperation between the two sectors and aimed at providing better follow-up during and after the serving of sentences.
Norras tugevdati justiitsministri ning tervishoiu- ja sotsiaalministri ühise ringkirjaga nimetatud kahe sektori koostööd, eesmärgiga teha paremat järelkontrolli karistuse kandmise ajal ning pärast seda.
More specifically, in Slovakia, a 2006 law permitted the provision of psychological services to drug users on remand who are suffering from withdrawal symptoms.
Slovakkias lubati 2006. aastal vastuvõetud seadusega psühholoogiliste teenuste osutamist eelvangistuses viibivatele võõrutusnähtudega uimastitarbijatele.
The aim of this law is to provide drug users with such services at the time when they are most needed, at the time of enforced withdrawal immediately upon entering custody.
Seaduse eesmärk on osutada uimastitarbijatele nimetatud teenuseid ajal, mil neid kõige rohkem vajatakse, nimelt sunnitud võõrutuse ajal kohe vangistuse alguses.
It also created a legislative framework to support the existing special treatment units for convicted drug users.
Sellega kehtestati ka õiguslik raamistik süüdimõistetud uimastitarbijatega tegelevate olemasolevate eriraviasutuste toetuseks.
Chapter 3 Cannabis
3. peatükk Kanep
Drug supply and availability — data and sources
Narkootikumide pakkumise ja kättesaadavuse andmed ja allikad
Systematic and routine information to describe illicit drug markets and trafficking is still limited.
Süstemaatiline ja järjepidev teave illegaalsete uimastiturgude ja kaubitsemise kohta on siiani puudulik.
Production estimates of heroin, cocaine and cannabis are obtained from cultivation estimates based on fieldwork (sampling on the ground) and aerial or satellite surveys.
Hinnangulisi andmeid heroiini, kokaiini ja kanepitootmise kohta saadakse külvihinnangutest, mis põhinevad välitöödel (maapinnal võetavad proovid) ning aero- või satelliituuringutel.
These estimates have some important limitations linked, for instance, with variations in yield figures or with the difficulty of monitoring crops which are not grown in restricted geographical areas, like cannabis.
Niisugustel hinnangutel on mõned olulised puudused, mis on seotud näiteks saagikuse varieeruvusega või raskusega jälgida kultuure, mida ei kasvatata piiratud geograafilistel aladel (näiteks kanep).
Drug seizures are often considered as an indirect indicator of the supply, trafficking routes and availability of drugs; however, they also reflect law enforcement priorities, resources and strategies, the vulnerability of traffickers and reporting practices.
Uimastite konfiskeerimisi peetakse sageli pakkumise, salakaubamarsruutide ja uimastite kättesaadavuse kaudseks indikaatoriks, kuigi need peegeldavad ka õiguskaitsealaseid prioriteete, vahendeid ja strateegiaid, kaubitsejate tundlikkust ja teavitamistavasid.
Data on purity or potency and retail prices of illicit drugs may also be analysed in order to understand retail drug markets.
Ebaseaduslike uimastite puhtuse, tugevuse ja jaehindade analüüs võib samuti aidata mõista uimastite jaeturgudel toimuvat.
However, the availability of this type of data may be limited and there may be questions of reliability and comparability.
Niisuguste andmete kättesaadavus on aga piiratud ning nende usaldusväärsus ja võrreldavus võib olla küsitav.
Intelligence information from law enforcement agencies may help complete the picture.
Selles osas võib pilti täiendada õiguskaitseorganite jälitusteave.
The European picture in respect to cannabis has evolved considerably over the last decade, as has the debate on how to respond appropriately to the widespread use of this drug.
Kanepitarbimise pilt Euroopas on viimase kümnendi jooksul märkimisväärselt muutunud nagu ka arutelud selle üle, kuidas oleks kõige parem selle uimasti laia leviku vastu võidelda.
In the early and mid-1990s a few countries stood out as having a high prevalence, whereas the European norm was levels of use which, by today’s standards, were low.
1990. aastate alguses ja keskpaigas paistsid mõned riigid silma suure levimuse poolest, samas kui Euroopa tavaline levimus oli tänapäeva seisuga võrreldes madal.
In almost all countries, cannabis use increased during the 1990s and early 2000s, and this has resulted today in a far less varied European picture, even if differences between countries still exist.
1990. aastatel ja 2000. aastate alguses kasvas kanepitarbimine peaaegu kõigis riikides, mille tulemusena pole praegune seis Euroopas enam nii mitmekesine, ehkki riigiti ilmneb siiski veel erinevusi.
Moreover, the last few years have seen a growing understanding of the public health implications of the long-term and widespread use of this drug, and rising reported levels of treatment demand for cannabis-related problems.
Peale selle on viimasel paaril aastal suurenenud arusaamine kõnealuse uimasti pikaajalise ja laialdase tarbimise mõjudest rahvatervisele ning tõusnud on kanepiga seotud probleemide ravinõudluse tase.
Europe may now be moving in to a new phase, as data are pointing to a stabilising or even decreasing situation.
Euroopa võib olla jõudmas uude arengujärku, sest andmed viitavad olukorra stabiliseerumisele või isegi leevenemisele.
Levels of use remain high by historical standards, however; what constitutes an effective response to cannabis use remains a key question in the European debate on drugs.
Tarbimise tase on aga ajaloolises perspektiivis siiski kõrge ja Euroopa narkootikumidealases debatis on endiselt määrava tähtsusega küsimus, kuidas kanepitarbimise vastu tõhusalt võidelda.
Production and trafficking
Tootmine ja kaubitsemine
The EMCDDA collects national data on drug seizures, purity and retail prices in Europe.
EMCDDA kogub riikide andmeid uimastite konfiskeerimise, puhtuse ja jaehindade kohta Euroopas.
Other data on drug supply comes largely from UNODC’s information systems and analyses, complemented by additional information from Europol.
Muid andmeid uimastite pakkumise kohta saadakse enamasti UNODC teabesüsteemide ja analüüside kaudu, mida täiendab Europolilt saadud teave.
Information on drug precursors is obtained from the INCB, which is involved in international initiatives to prevent the diversion of precursor chemicals used in the manufacture of illicit drugs.
Uimastite lähteainete kohta saadakse teavet Rahvusvaheliselt Narkootikumide Kontrollinõukogult (INCB), mis on kaasatud ebaseaduslike uimastite tootmiseks kasutatavate lähtekemikaalide kõrvalesuunamise vastastesse rahvusvahelistesse algatustesse.
As many parts of the world lack sophisticated information systems related to drug supply, some of the estimates and other data reported, though representing the best approximations available, must be interpreted with caution.
Kuna mitmes maailma piirkonnas puuduvad kaasaegsed uimastite pakkumisega seotud teabesüsteemid, tuleb – hoolimata sellest, et tegu on parima kättesaadava teabega – mõningaid hinnanguid ja muid esitatud andmeid tõlgendada ettevaatusega.
Cannabis can be cultivated in a wide range of environments and grows wild in many parts of the world, and it is currently believed that the plant is cultivated in 172 countries and territories (UNODC, 2008) (34).
Kanepit saab kasvatada väga erinevates keskkonnatingimustes, see kasvab paljudes maailma paikades metsikult ning praegu arvatakse, et taime kasvatatakse 172 riigis ja territooriumil (UNODC, 2008) (34).
These facts taken together mean that producing estimates of the worldwide production of cannabis with any precision is likely to be very difficult.
Kokkuvõttes tähendab see, et ülemaailmse kanepitootmise mahtusid täpsemalt hinnata on üsnagi keeruline.
The latest UNODC figure for the global production of herbal cannabis stands at 41 600 tonnes (2006), of which more than half is accounted for by the Americas (North America and South America) and close to a quarter by Africa (UNODC, 2008).
UNODC viimane hinnang kanepiürdi ülemaailmse tootmise kohta on 41 600 tonni (2006), millest pool kasvatatakse Põhjaja Lõuna-Ameerikas ning ligikaudu veerand Aafrikas (UNODC, 2008).
The widespread cultivation of cannabis also means that a significant proportion of trafficking is likely to be intraregional. This is the case for some herbal cannabis in
tuuakse Euroopasse ka mujalt maailmast, näiteks Lääneja Lõuna-Aafrikast (Nigeeria, Angola), Kagu-Aasiast (Tai), Edela-Aasiast (Pakistan) ja Ameerikast (Kolumbia, Jamaica) (CND, 2008, Europol, 2008).
Europe, where in addition to home production (35
See kehtib osaliselt kanepiürdi kohta Euroopas, kus lisaks omamaisele tootmisele (35
Global production of cannabis resin was estimated at 6 000 tonnes in 2006, down from 7 500 tonnes in 2004 (UNODC, 2007a), with Morocco remaining the main international producer.
Kanepivaigu ülemaailmne toodang oli 2006. aastal hinnanguliselt 6000 tonni, mis on vähem kui 2004. aasta 7500 tonni (UNODC, 2007). kusjuures Maroko märgitud lähteriikidena (Reitoxi riikide aruanded).
For information on the sources of data for drug supply and availability, see the box on this page.
Narkootikumide pakkumise ja kättesaadavuse andmete allikate kohta vt selle lehekülje kasti.
See ‘Cannabis production in Europe’, p. 37.
Vt Kanepitootmine Euroopas, lk 37.
Cannabis production in Europe
Kanepitootmine Euroopas on jätkuvalt suurim rahvusvaheline tootja.
76 400 hectares producing 1 066 tonnes in 2005 (UNODC and Government of Morocco, 2007).
Kanepivaigu tootmise all olev pind vähenes 134 000 hektarilt 2003. aastal 2005. aastaks 76 400 hektarile, millelt saadi 1066 tonni kanepivaiku (UNODC ja Maroko valitsus, 2007).
Resin production is also reported in Afghanistan, where it is rising rapidly, Pakistan, India, Nepal, and Central Asian and other CIS countries (UNODC, 2008).
Kanepivaigu tootmisest teatatakse ka Afganistanis, kus tootmine kasvab kiiresti, Pakistanis, Indias, Nepalis ja Kesk-Aasia ning muudes SRÜ riikides (UNODC, 2008).
Cannabis resin produced in Morocco is typically smuggled in to Europe via the Iberian peninsula (Europol, 2008), with some of it being further distributed from the Netherlands.
Marokos kasvatatud kanepivaik tuuakse tavaliselt Euroopasse salakaubana Pürenee poolsaare kaudu (Europol, 2008), millest osa jaotatakse edasi Madalmaade kaudu.
The issue of domestic production of cannabis has become more important in recent years across Europe, reflecting the fact that a majority of European countries now report local cultivation of cannabis and some substantial seizures of cannabis plants.
Kanepi sisemaise tootmise küsimus on viimastel aastatel kogu Euroopas üha tähtsamaks muutunud, kajastades fakti, et enamik Euroopa riike teatab kohalikust kanepi kasvatamisest ning mõnest suuremast kanepitaimede konfiskeerimisest.
Cannabis grown in Europe is reported to come from both indoor facilities, where it is often cultivated intensively, and from outdoor plantations.
Aruannete põhjal kasvatatakse Euroopas kanepit nii sisetingimustes (kus seda tehakse kohati intensiivselt) kui ka avamaaistandustes.
The size of plantations varies widely, depending on the motivation and resources of the grower, from a few plants for personal use to several thousand in large sites intended for commercial purposes.
Istanduste suurus on väga erinev, sõltudes kasvataja motivatsioonist ja võimalustest, alates mõnest taimest isiklikuks tarbeks kuni suurel pinnal ärieesmärkidel kasvatatavate tuhandete taimedeni.
In 2006, 52 30 tonnes of herbal cannabis and 10 25 tonnes of cannabis resin were seized worldwide, down from peak levels in 2004.
2006. aastal konfiskeeriti maailmas 5230 tonni kanepiürti ja 1025 tonni kanepivaiku, mis on vähem kui 2004. aasta tippnäitajad.
North America continued to account for the bulk of herbal cannabis seized (58%), while quantities of resin seized remained concentrated in western and central Europe (62%) (UNODC, 2008).
Jätkuvalt konfiskeeriti suurem osa kanepiürti Põhja-Ameerikas (58%), samas kui suurem osa kanepivaigust konfiskeeriti Lääneja Kesk-Euroopas (62%) (UNODC, 2008).
Available information is patchy and does not allow an accurate assessment of the extent of cannabis cultivation in Europe.
Olemasolev teave on ebaühtlane ega võimalda täpselt hinnata, kui suures mahus Euroopas kanepit kasvatatakse.
Nevertheless, reports from a numberofcountries suggest that it may no longer be viewed as marginal.
Siiski võib rea riikide aruannete põhjal järeldada, et seda ei saa enam pidada tähtsusetuks.
For example, French population surveys in 2005 estimated that about 200 000 people had grown cannabis at least once in their lifetime.
Näiteks Prantsusmaa 2005. aasta rahvastikuküsitluste põhjal on ligikaudu 200 000 inimest vähemalt kord elus kanepit kasvatanud.
In the United Kingdom, more than 1 500 ‘cannabis farms’, with 400 plants per site on average, were reportedly closed down by police in London in 2005–06 (Daly, 2007) and most herbal cannabis now available is thought to be produced either locally or in other European countries.
Ühendkuningriigi andmetel sulges politsei Londonis aastatel 2005-2006 üle 1500 kanepiistanduse, igaühes keskmiselt 400 taime (Daly, 2007), ning enamik praegu kättesaadavast kanepist arvatakse olevat toodetud kas kohapeal või teistes Euroopa riikides.
In the Netherlands, cannabis cultivation is widespread in some parts of the country, with an estimated total of 6 000 cultivation sites dismantled in 2005 and 2006.
Madalmaades on kanepi kasvatamine mõnedes piirkondades laialt levinud; aastatel 2005-2006 likvideeriti seal hinnanguliselt kokku 6000 istandust.
In Europe, an estimated 177 000 seizures of herbal cannabis, amounting to 86 tonnes, were made in 2006 (36).
Euroopas konfiskeeriti 2006. aastal kanepiürti hinnanguliselt 177 000 korral, kokku 86 tonni (36).
The UnitedKingdom is the EU Member State reporting the most seizures of herbal cannabis, though data are not yet available for 2006.
Ühendkuningriigis leiab ELi liikmesriikide hulgas aset kõige rohkem kanepiürdi konfiskeerimisi, kuigi 2006. aasta kohta ei ole andmeid veel esitatud.
Turkey reported seizures of record amounts of herbal cannabis in 2006.
Türgi teatas 2006. aastal kanepiürdi rekordkoguste konfiskeerimisest.
The number of herbal cannabis seizures in Europe has increased steadily since 2001, while there has been an overall decrease in the quantity seized, until 2005, with an increase noted in the most recent data.
Alates 2001. aastast on kanepi konfiskeerimiste arv Euroopas pidevalt suurenenud, ehkki konfiskeeritud kogused kuni 2005. aastani üldiselt vähenesid ning alles viimaste andmete põhjal on märgata koguste suurenemist.
Cannabis production seems to have experienced a sharp increase from the early to mid-1990s in some western European countries, partly as a response of cannabis consumers to the perceived poor quality and high price of imported resin, then the most widely used cannabis product.
Mõnedes Lääne-Euroopa riikides näib kanepitootmine olevat 1990. aastate keskpaigast kuni lõpuni järsult kasvanud, osaliselt kanepitarbijate reaktsioonina imporditud kanepivaigu, tollase kõige levinuma kanepitoote, väidetavalt kehvale kvaliteedile ja kõrgele hinnale.
In some countries, it seems that a majority of users are now consuming locally produced herbal cannabis.
Mõnedes riikides näib nüüd enamik kanepitarbijaid tarbivat kohapeal toodetud kanepiürti.
This partial substitution of domestically produced herbal cannabis for imported resin was made possible by advances in horticultural knowledge and technology (to maximise yields and avoid detection), which then spread through the Internet (Hough et al., 2003; Jansen, 2002; Szendrei, 1997/98).
Imporditud kanepivaigu osaline asendumine kohapeal toodetud kanepiürdiga sai võimalikuks tänu paranenud aiandusalastele teadmistele ja tehnoloogiatele (saagikuse suurendamine ja avastamisest hoidumine), mis seejärel levisid Interneti kaudu (Hough et al., 2003; Jansen, 2002; Szendrei, 1997/1998).
Cannabis that is produced locally also has the advantage for the producer that it does not need to be transported across national borders.
Kohapeal kasvatatud kanepil on tootja seisukohast veel see eelis, et seda ei pea toimetama üle riigipiiride.
Seizures of cannabis resin in Europe exceed herbal seizures both in terms of number and quantity: with twice as many seizures (325 000) and the amount intercepted (713 tonnes) eight times higher.
Kanepivaigu konfiskeerimised ületavad Euroopas kanepiürdi konfiskeerimisi nii arvu kui ka koguse poolest: konfiskeerimisi toimus kaks korda rohkem (325 000) ja kättesaadud kogus (713 tonni) oli kaheksa korda suurem.
Most seizures of resin continue to be reported by Spain (which accounted for about half of all seizures and for about two thirds of the quantity seized in 2006), followed, at a distance, by France and the United Kingdom.
Enamik kanepivaigu konfiskeerimisi leiab jätkuvalt aset Hispaanias (kus toimus 2006. aastal umbes pool kõigist konfiskeerimistest ja võeti ära umbes kaks kolmandikku üldkogusest), millele järgnevad mõningase vahemaa järel Prantsusmaa ja Ühendkuningriik.
After a period of stabilisation in 2001–03, the number of cannabis resin seizures is increasing in Europe, while the quantities intercepted increased until 2003–04, but thereafter have been declining.
Pärast stabiliseerumisperioodi aastatel 2001–2003 suureneb kanepivaigu konfiskeerimiste arv Euroopas, samas kui kättesaadud kogused suurenesid aastateni 2003–2004 ning on seejärel vähenenud.
In 2006, an estimated 10 500 seizures in Europe resulted
2006. aastal oli Euroopas hinnanguliselt 10 500 konfiskeerimist, mille käigus saadi kätte umbes
Following a steady increase since 2001,
), mille kogus oli 22 tonni
The potency of cannabis products is determined by their content of delta-9-tetrahydrocannabinol (THC), the primary active constituent. Cannabis potency varies widely between and within countries, and between different cannabis samples and products.
2002. aastal toimus 2001. aasta rekordkogustega võrreldes järsk langus, pärast seda on aga konfiskeeritud kanepitaimede arv Euroopas suurenenud, kuigi see jäi 2006. aastal 2001. aasta näitajaga võrreldes pidama umbes poole peale.
For a number of methodological amount seized in 2001, the number of plants seized in Europe has been on the increase, although it levelled off in 2006 at half the number reported in 2001. Over the same five-year period, the amount of cannabis plants seized in
Kõnealuse viie aasta jooksul on Euroopas konfiskeeritud kanepitaimede kogus kilogrammides esitatuna pidevalt kasvanud, kasv kiirenes 2006. aastal Leedu rekordkonfiskeerimiste tõttu.
Population surveys: an important tool for understanding patterns and trends of drug use in Europe
Nii on see peaaegu kõikides Euroopa riikides, välja arvatud Belgias, Küprosel ja Portugalis (40).
Drug use in the general or school population can be measured through representative surveys, which provide estimates of the proportion of individuals that report having used specific drugs over defined periods of time.
Rahvastikuuuringute andmetel on keskmiselt 31% Euroopa noortest täiskasvanutest (vanuses 15–34 aastat) elu jooksul kanepit tarbinud, 13% tarbis seda uimastit viimase aasta jooksul ja 7% viimase kuu jooksul.
Surveys also provide useful contextual information on patterns of use, sociodemographic characteristics of users and perceptions of risks and availability (1).
Arvatakse, et vanuserühmas 15–24 aastat on veelgi suurem osa eurooplasi viimase aasta (17%) või viimase kuu jooksul (9%) kanepit tarbinud, kuigi keskmiselt on selles vanuses kanepit proovinud veidi vähem noori (30%).
reasons, data are difficult to interpret in this area and the extent to which seizures analysed reflects the overall market questionable.
Kanepitoote kanguse määrab selle põhilise toimeaine, delta-9-tetrahüdrokannabinooli (THK) sisaldus. Kanepi kangus erineb suuresti nii riigisiseselt ja riigiti kui ka eri kanepiproovide ja toodete lõikes.
Research suggests that in general cannabis produced domestically under intensive conditions tends to be of higher potency.
Uuringutest ilmneb, et kodumaal intensiivsetes tingimustes toodetud kanep on üldiselt kangem.
In 2006, the reported THC content of resin samples ranged from 2.3% to 18.4%, while that of herbal cannabis ranged from under 1% to 13%.
2006. aastal ulatus kanepivaigu proovide THK sisaldus 2,3%-st kuni 18,4%-ni, samas kui kanepiürdi kangus jäi vähem kui 1% ja 13% vahele.
Over the period 2001–06, the potency of resin and herbal cannabis remained stable or decreased in many of the 16 European countries providing sufficient data; however, upward trends were noted for imported cannabis resin in the Netherlands and for herbal cannabis in seven other countries.
Aastatel 2001–2006 oli kanepivaigu ja -ürdi kangus stabiilne või vähenes mitmes 16st piisavalt andmeid esitanud Euroopa riigis. Kasvutendentsi näitas aga imporditud kanepivaigu kangus Madalmaades ja kanepiürdi kangus seitsmes muus riigis.
Estimates of the potency of locally produced herbal cannabis over a number of years are available only for the Netherlands, which reported a decline to 16.0% in 2006, from a peak of 20.3% in 2004 (39).
Mitme aasta hinnangud kohaliku kanepiürdi kanguse kohta on saadaval ainult Madalmaades, kus teatati kanguse vähenemisest 2006. aastal 16,0%-ni võrreldes 2004. aasta tipptasemega 20,3% (39).
The EMCDDA, in close collaboration with national experts, has developed as et of common core items for use in adult surveys (the ‘European Model Questionnaire’, EMQ).
Kanepitarbimine on meeste hulgas levinum kui naiste hulgas (vt 2006. aasta valikteemat sooliste erinevuste kohta), kuigi riikide vahel on näha suuri erinevusi.
However, there are still differences between countries in the methodology used and year of data collection, and this means that small differences, in particular between countries, should be interpreted with caution (3).
Näiteks ulatub meeste ja naiste suhe viimasel aastal kanepitarbimisest teatanute hulgas 6,4 mehest ühe naise kohta Portugalis 1,3 meheni Itaalias.
Typical retail prices of both herbal cannabis and cannabis resin varied from EUR 2 to EUR 14 per gram, with a majority of European countries reporting prices in the range EUR 4–10 for both products.
Tavaline kanepiürdi ja kanepivaigu jaehind jäi 2 ja 14 euro vahele grammi kohta, kusjuures enamik Euroopa riike teatas mõlema toote hinnast vahemikus 4–10 eurot.
During the period 2001–06, with the exception of Belgium and Germany, retail prices of cannabis resin (corrected for inflation) were reported to have decreased.
Aastatel 2001–2006 on kanepivaigu jaehinnad (inflatsiooni arvestades) üldiselt langenud, välja arvatud Belgias ja Saksamaal.
The available data from most countries point to a more stable situation for herbal cannabis prices during this period, with the exception of Germany and Austria, where signs of increasing prices were noted.
Enamiku riikide andmed näitavad selle aja jooksul stabiilsemaid kanepiürdi hindu, ainult Saksamaal ja Austrias oli märgata hinnatõusu.
Prevalence and patterns of use
Tubaka ja alkoholi järel on kanep jätkuvalt kooliõpilaste hulgas kõige enam kasutatav psühhoaktiivne aine.
Among the general population
Tarbimise levimus ja harjumused
For adults, the focus is on last year and last month use (4).
Elanikkonna hulgas üldiselt
It is conservatively estimated that cannabis has been used at least once (lifetime prevalence) by more than 70 million Europeans, that is over one in five of all 15- to 64-year- olds (see Table 2 for a summary of the data).
Tagasihoidlikul hinnangul on vähemalt 70 miljonit eurooplast vähemalt ühe korra (elu jooksul) kanepit tarbinud, see teeb enam kui iga viies kõigist 15–64aastastest inimestest (vt andmete kokkuvõtet tabelist 2).