natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards, finally, Article 60(2) EC, this provision does not include any Community competence to that end, given that it does no more than enable the Member States to take, on certain exceptional grounds, unilateral measures against a third country with regard to capital movements and payments, subject to the power of the Council to require a Member State to amend or abolish such measures.
Mis puutub lõpetuseks EÜ artikli 60 lõikesse 2, siis tuleb sedastada, et nimetatud säte ei sisalda sellekohast ühenduse pädevust, kuna see piirdub ainult sellega, et lubab liikmesriikidel võtta teatud erandlikel põhjustel kolmandate riikide suhtes kapitali liikumise ja maksetega seotud ühepoolseid meetmeid ning jätab nõukogule pädevuse kohustada liikmesriiki selliseid meetmeid muutma või tühistama.
In the fourth place it is appropriate to examine the claims directed by Mr Kadi, in the second and third parts of his first ground of appeal, against paragraphs 122 to 135 of Kadi, by Al Barakaat against paragraphs 158 to 170 of Yusuf and Al Barakaat, and the Commission’s criticisms of those same paragraphs of the judgments under appeal.
Neljandaks tuleb uurida Y. A. Kadi esimeses väites teise ja kolmandana esitatud vastuväiteid, mis on suunatud vaidlustatud kohtuotsuse Kadi punktide 122–135 vastu, ning Al Barakaati vastuväiteid, mis on suunatud vaidlustatud kohtuotsuse Yusuf ja Al Barakaat punktide 158–170 vastu, samuti komisjoni kriitikat vaidlustatud kohtuotsuste samade punktide vastu.
In those paragraphs, the Court of First Instance ruled that it was possible for the contested regulation to be adopted on the joint basis of Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC, on the ground that, by reason of the bridge explicitly established between Community actions imposing economic sanctions under Articles 60 EC and 301 EC, on the one hand, and the objectives of the EU Treaty in the sphere of external relations, on the other, recourse to Article 308 EC in the particular context envisaged by the two former articles is justified in order to attain such objectives, in this instance the objective of the CFSP pursued by the contested regulation, that is to say, the campaign against international terrorism and its funding.
Neis punktides otsustas Esimese Astme Kohus, et vaidlusalune määrus võis olla vastu võetud EÜ artiklite 60, 301 ja 308 alusel, kuna spetsiaalselt loodud seose tõttu ühelt poolt EÜ artiklite 60 ja 301 alusel kehtestatud majandussanktsioonidega seotud ühenduse tegevuse ja teiselt poolt välissuhetega seotud EL lepingu eesmärkide vahel on tuginemine kahes esimeses artiklis silmas peetud kontekstis EÜ artiklile 308 põhjendatud, et saavutada neid eesmärke ja kõnesolevas asjas vaidlusaluses määruses silmas peetud ÜVJP eesmärki, milleks on rahvusvahelise terrorismi ja selle rahastamise vastane võitlus.
In this regard it must be held that the judgments under appeal are indeed vitiated by an error of law.
Seoses sellega tuleb sedastada, et vaidlustatud kohtuotsustes on tõepoolest õigusnormi rikutud.
In point of fact, while it is correct to consider, as did the Court of First Instance, that a bridge has been constructed between the actions of the Community involving economic measures under Articles 60 EC and 301 EC and the objectives of the EU Treaty in the sphere of external relations, including the CFSP, neither the wording of the provisions of the EC Treaty nor the structure of the latter provides any foundation for the view that that bridge extends to other provisions of the EC Treaty, in particular to Article 308 EC.
Nimelt, kuigi on õige sedastada, nagu tegi Esimese Astme Kohus, et EÜ artiklite 60 ja 301 alusel kehtestatud majandussanktsioonidega seotud ühenduse tegevuse ja välissuhetega seotud EL lepingu, sh ÜVJP eesmärkide vahel on loodud seos, ei anna ei EÜ asutamislepingu sätted ega selle ülesehitus alust selliseks käsituseks, mille kohaselt see seos laieneb muudele EÜ asutamislepingu sätetele ja eelkõige EÜ artiklile 308.
With specific regard to Article 308 EC, if the position of the Court of First Instance were to be accepted, that provision would allow, in the special context of Articles 60 EC and 301 EC, the adoption of Community measures concerning not one of the
Mis puutub täpsemalt EÜ artiklisse 308, siis kui nõustuda Esimese Astme Kohtu seisukohaga, võimaldaks see säte EÜ artiklite 60 ja 301 erilises kontekstis vastu võtta ühenduse õigusakte, mis on suunatud mitte mõne ühenduse eesmärgi, vaid mõne EL
The inevitable conclusion is that such a view runs counter to the very wording of Article 308 EC.
Tuleb siiski sedastada, et selline käsitlus on vastuolus EÜ artikli 308 enda sõnastusega.
Recourse to that provision demands that the action envisaged should, on the one hand, relate to the ‘operation of the common market’ and, on the other, be intended to attain ‘one of the objectives of the Community’.
Nimelt nõuab tuginemine sellele artiklile, et kavatsetav meede peaks osutuma vajalikuks ühelt poolt „ühisturu toimimiseks” ja teiselt poolt „ühenduse mingi eesmärgi saavutamiseks”.
Furthermore, the coexistence of the Union and the Community as integrated but separate legal orders, and the constitutional architecture of the pillars, as intended by the framers of the Treaties now in force, referred to by the Court of First Instance in paragraphs 120 of Kadi and 156 of Yusuf and Al Barakaat, constitute considerations of an institutional kind militating against any extension of the bridge to articles of the EC Treaty other than those with which it explicitly creates a link.
Liidu ja ühenduse kooseksisteerimine omavahel seotud, kuid eraldiseisvate õiguskordadena ning sammastele tuginev konstitutsiooniline ülesehitus, mis oli kehtivate asutamislepingute autorite tahe, nagu märkis õigesti Esimese Astme Kohus vaidlustatud kohtuotsuse Kadi punktis 120 ning vaidlustatud kohtuotsuse Yusuf ja Al Barakaat punktis 156, kujutavad endast lisaks institutsioonilisi kaalutlusi, mis räägivad nimetatud seose laiendamise vastu EÜ asutamislepingu muudele artiklitele kui need, mida see sõnaselgelt puudutab.
In addition, Article 308 EC, being an integral part of an institutional system based on the principle of conferred powers, cannot serve as a basis for widening the scope of Community powers beyond the general framework created by the provisions of the EC Treaty as a whole and, in particular, by those defining the tasks and the activities of the Community (Opinion 2/94, paragraph 30).
Peale selle, kuna EÜ artikkel 308 on volituste põhimõttele rajatud institutsioonilise süsteemi lahutamatu osa, ei saa see olla aluseks ühenduse volituste kohaldamisala laiendamisele väljapoole üldist raamistikku, mis on loodud nimetatud lepingu kui tervikuga, eelkõige aga ühenduse eesmärke ja tegevust määratlevate sätetega (eespool viidatud arvamus 2/94, punkt 30).
Likewise, Article 3 EU, referred to by the Court of First Instance in paragraphs 126 to 128 of Kadi and 162 to 164 of Yusuf and Al Barakaat, in particular its second paragraph, cannot supply a base for any widening of Community powers beyond the objects of the Community.
EL artikkel 3, millele Esimese Astme Kohus viitab vaidlustatud kohtuotsuse Kadi punktides 126–128 ning vaidlustatud kohtuotsuse Yusuf ja Al Barakaat punktides 162–164, eelkõige selle artikli teine lõik ei saa samuti olla aluseks ühenduse volituste laiendamisele väljapoole ühenduse eesmärke.
The effect of that error in law on the validity of the judgments under appeal will be considered later, after the evaluation of the other claims raised against the explanations given in those judgments concerning the possibility of including Article 308 EC in the legal basis of the contested regulation jointly with Articles 60 EC and 301 EC.
Selle õigusnormi rikkumise mõju vaidlustatud kohtuotsuste kehtivusele on käsitletud hiljem, pärast hinnangu andmist teistele vastuväidetele, mis on esitatud nimetatud kohtuotsuste nende osade kohta, mis puudutavad võimalust kasutada vaidlusaluse määruse õigusliku alusena koos EÜ artiklitega 60 ja 301 EÜ artiklit 308.
Those other claims may be divided into two categories.
Need teised vastuväited võib jagada kahte kategooriasse.
The first category includes, in particular, the first part of Mr Kadi’s first ground of appeal, in which he argues that the Court of First Instance erred in law when it accepted that it was possible for Article 308 EC to supplement the legal basis of the contested regulation formed by Articles 60 EC and 301 EC.
Esimesse kategooriasse kuulub eelkõige Y. A. Kadi esimese väite esimene osa, milles ta heidab Esimese Astme Kohtule ette, et ta on rikkunud õigusnormi, kui ta sedastas, et EÜ artikkel 308 võib täiendada vaidlusaluse määruse õiguslikku alust, mis koosneb EÜ artiklitest 60 ja 301.
In his submission, those two latter articles cannot form the legal basis, even in part, of the contested regulation because, according to the interpretation given by the Court of First Instance itself, measures directed against persons or entities in no way linked to the governing regime of a third country — the only persons to whom the contested regulation is addressed — do not fall within the ambit of those articles.
Need kaks viimati nimetatud artiklit ei saanud moodustada vaidlusaluse määruse isegi mitte osalist õiguslikku alust, kuna Esimese Astme Kohtu enda tõlgenduse kohaselt ei kuulu meetmed, mis puudutavad isikuid või üksusi, kellel puudub igasugune seos kolmanda riigi valitseva režiimiga ja kes on vaidlusaluse määruse ainsad adressaadid, nimetatud artiklite kohaldamisalasse.
That criticism may be compared with that made by the Commission, to the effect that, if it were to be held that recourse to Article 308 EC could be allowed, it would have to be as the sole legal basis, and not jointly with Articles 60 EC and 301 EC.
Seda kriitikat võib seostada komisjoni kriitikaga, mille kohaselt siis, kui otsustatakse, et võib tugineda EÜ artiklile 308, saab ainult see olla ainus õiguslik alus, mitte koos EÜ artiklitega 60 ja 301.
The second category includes the Commission’s criticisms of the Court of First Instance’s decision, in paragraphs 116 and 121 of Kadi and 152 and 157 of Yusuf and Al Barakaat, that, for the purposes of the application of Article 308 EC, the objective of the contested regulation, namely, according to the Court of First Instance, the fight against international terrorism, and more particularly the imposition of economic and financial sanctions, such as the freezing of funds, in respect of individuals and entities suspected of contributing to the funding of terrorism, cannot be made to refer to one of the objects which the EC Treaty entrusts to the Community.
Teise kategooriasse kuulub komisjoni kriitika Esimese Astme Kohtu otsuse suhtes, mis sisaldub vaidlustatud kohtuotsuse Kadi punktides 116 ja 121 ning vaidlustatud kohtuotsuse Yusuf ja Al Barakaat punktides 152 ja 157, mille kohaselt EÜ artikli 308 kohaldamiseks ei saa vaidlusaluse määruse eesmärki – Esimese Astme Kohtu arvates rahvusvahelise terrorismi vastast võitlust ning täpsemalt selliste majandus- ja finantssanktsioonide kehtestamist nagu rahaliste vahendite külmutamine isikute ja üksuste vastu, keda kahtlustatakse rahvusvahelise terrorismi rahastamisele kaasaaitamises – siduda mõne ühendusele EÜ asutamislepinguga antud eesmärgiga.
The Commission maintains in this respect that the implementing measures imposed by the contested regulation in the area of economic and financial sanctions fall, by their very nature, within the scope of the objects of the Community, that is to say, first, the common commercial policy and, second, the free movement of capital.
Komisjon väidab seoses sellega, et vaidlusaluse määrusega kehtestatud majandus- ja finantssanktsioonidega seotud rakendusmeetmed kuuluvad loomu poolest ühenduse eesmärkide hulka, s.o ühelt poolt ühise kaubanduspoliitika ja teiselt poolt kapitali vaba liikumise alla.
With regard to that first category of claims, it is to be borne in mind that Article 308 EC is designed to fill the gap where no specific provisions of the Treaty confer on the Community institutions express or implied powers to act, if such powers appear none the less to be necessary to enable the Community to carry out its functions with a view to attaining one of the objectives laid down by the Treaty (Opinion 2/94, paragraph 29).
Mis puutub eespool nimetatud vastuväidete esimesse kategooriasse, siis tuleb meelde tuletada, et EÜ artikli 308 mõte on täita lünk juhul, kui ükski EÜ asutamislepingu erisäte ei anna ühenduse institutsioonidele otseseid või kaudseid volitusi tegutsemiseks, ehkki niisugused volitused tunduvad olevat vajalikud, et võimaldada ühendusel täita oma ülesandeid asutamislepingus sätestatud eesmärkide saavutamisel (eespool viidatud arvamus 2/94, punkt 29).
The Court of First Instance correctly held that Article 308 EC could be included in the legal basis of the contested regulation, jointly with Articles 60 EC and 301 EC.
Esimese Astme Kohus otsustas õigesti, et EÜ artikkel 308 võib moodustada koos EÜ artiklitega 60 ja 301 vaidlusaluse määruse õigusliku aluse.
The contested regulation, inasmuch as it imposes restrictive measures of an economic and financial nature, plainly falls within the ambit ratione materiae of Articles 60 EC and 301 EC.
Nimelt kuulub vaidlusalune määrus selles osas, milles see kehtestab majandus- ja finantspiirangud, ilmselgelt EÜ artiklite 60 ja 301 esemelisesse kohaldamisalasse.
To that extent, the inclusion of those articles in the legal basis of the contested regulation was therefore justified.
Selles osas oli nende artiklite kasutamine vaidlusaluse määruse õigusliku alusena seega põhjendatud.
Furthermore, those provisions are part of the extension of a practice based, before the introduction of Articles 60 EC and 301 EC by the Maastricht Treaty, on Article 113 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 133 EC) (see, to that effect, Case C-70/94 Werner [1995] ECR I-3189, paragraphs 8 to 10, and Case C-124/95 Centro­Com [1997] ECR I-81, paragraphs 28 and 29), which consisted of entrusting to the Community the implementation of actions decided on in the context of European political cooperation and involving the imposition of restrictive measures of an economic nature in respect of third countries.
Peale selle kujutavad need sätted endast sellise praktika pikendamist, mis põhineb enne EÜ artiklite 60 ja 301 kehtestamist Maastrichti lepinguga EÜ asutamislepingu artiklil 113 (muudetuna EÜ artikkel 133) (vt selle kohta 17. oktoobri 1995. aasta otsus kohtuasjas C-70/94: Werner, EKL 1995, lk I-3189, punktid 8–10, ja 14. jaanuari 1997. aasta otsus kohtuasjas C-124/95: Centro-Com, EKL 1997, lk I-81, punktid 28 ja 29), millega ühendusele anti volitused Euroopa koostööpoliitika raames võetud ja kolmandate riikide vastaseid majanduspiiranguid sisaldavate meetmete rakendamiseks.
Since Articles 60 EC and 301 EC do not, however, provide for any express or implied powers of action to impose such measures on addressees in no way linked to the governing regime of a third country such as those to whom the contested regulation applies, that lack of power, attributable to the limited ambit ratione materiae of those provisions, could be made good by having recourse to Article 308 EC as a legal basis for that regulation in addition to the first two provisions providing a foundation for that measure from the point of view of its material scope, provided, however, that the other conditions to which the applicability of Article 308 EC is subject had been satisfied.
Kuna EÜ artiklid 60 ja 301 ei näe siiski ette otseseid või kaudseid volitusi niisuguste meetmete kehtestamiseks selliste adressaatide vastu, kellel puudub igasugune seos kolmanda riigi valitseva režiimiga, nagu vaidlusaluse määruse adressaadid, võis seda volituste puudumist, mis tuleneb nimetatud sätete isikulise kohaldamisala piirangutest, korrigeerida, tuginedes nimetatud määruse õigusliku alusena lisaks kahele esimesele artiklile – mis on selle õigusakti alus esemelise ulatuse seisukohast – EÜ artiklile 308, seda siiski tingimusel, et teised EÜ artikli 308 kohaldatavuse tingimused on täidetud.
The claims in that first category must therefore be rejected as unfounded.
Seega tuleb eespool nimetatud esimesse kategooriasse kuuluvad vastuväited põhjendamatuse tõttu tagasi lükata.
With regard to the other conditions for the applicability of Article 308 EC, the second category of claims will now be considered.
Mis puutub teistesse EÜ artikli 308 kohaldatavuse tingimustesse, siis järgmisena tuleb uurida eespool nimetatud teist vastuväidete kategooriat.
The Commission maintains that, although Common Position 2002/402, which the contested regulation is intended to put into effect, pursues the objective of the campaign against international terrorism, an objective covered by the CFSP, that regulation must be considered to lay down an implementing measure intended to impose economic and financial sanctions.
Komisjon väidab, et kui ühise seisukoha 2002/402 – mida vaidlusaluse määrusega on rakendatud – eesmärk on rahvusvahelise terrorismi vastane võitlus, mis kuulub ÜVJP eesmärkide hulka, tuleb seda määrust pidada majandus- ja finantssanktsioone kehtestavat rakendusmeedet sisaldavaks.
That objective falls within the scope of the objectives of the Community for the purpose of Article 308 EC, in particular those relating to the common commercial policy and the free movement of capital.
See eesmärk kuulub EÜ artikli 308 tähenduses ühenduse eesmärkide hulka, eelkõige ühise kaubanduspoliitika ja kapitali vaba liikumise eesmärkide hulka.
The United Kingdom takes the view that the purely instrumental specific objective of the contested regulation, namely, the introduction of coercive economic measures, must be distinguished from the underlying CFSP objective of maintaining international peace and security.
Ühendkuningriik leiab, et vaidlusaluse määruse tegelikku, puhtinstrumentaalset eesmärki, s.o majanduslike sunnimeetmete kehtestamist tuleb eristada selle teisesest, ÜVJP valdkonda kuuluvast eesmärgist, mis on seotud rahvusvahelise rahu ja julgeoleku säilitamisega.
That specific objective contributes to the implicit Community objective underlying Articles 60 EC and 301 EC, which is to supply effective means to put into effect, solely by coercive economic measures, acts adopted under the CFSP.
Nimetatud eesmärk aitab kaasa ühenduse kaudsele eesmärgile, millel EÜ artiklid 60 ja 301 põhinevad ja milleks on kehtestada tõhusad vahendid ÜVJP raames vastu võetud õigusaktide rakendamiseks ainult majanduslike sunnimeetmete näol.
The objective pursued by the contested regulation is immediately to prevent persons associated with Usama bin Laden, the Al-Qaeda network or the Taliban from having at their disposal any financial or economic resources, in order to impede the financing of terrorist activities (Case C-117/06 Möllendorf and Möllendorf­Niehuus [2007] ECR I-8361, paragraph 63).
Seoses sellega tuleb meelde tuletada, et vaidlusaluse määrusega edendatav eesmärk on takistada otsekohe mis tahes finantsvahendite või majandusressursside Osama bin Ladeni, Al-Qaida võrgu ja Talibaniga seotud isikute käsutusse sattumist, et tõkestada terrorismi rahastamist (11. oktoobri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-117/06: Möllendorf ja Möllendorf-Niehuus, EKL 2007, lk I-8361, punkt 63).
Contrary to what the Court of First Instance held in paragraphs 116 of Kadi and 152 of Yusuf and Al Barakaat, that objective can be made to refer to one of the objects which the EC Treaty entrusts to the Community.
Vastupidi sellele, mida otsustas Esimese Astme Kohus vaidlustatud kohtuotsuse Kadi punktis 116 ning vaidlustatud kohtuotsuse Yusuf ja Al Barakaat punktis 152, ei saa seda eesmärki siduda ühendusele EÜ asutamislepinguga antud eesmärkidega.
The judgments under appeal are therefore vitiated by an error of law on this point also.
Vaidlustatud kohtuotsustes on seega ka selles osas rikutud õigusnormi.
In this regard it may be recalled that, as explained in paragraph 203 above, Article 308 EC, being an integral part of an institutional system based on the principle of conferred powers, cannot serve as a basis for widening the scope of Community powers beyond the general framework created by the provisions of the EC Treaty as a whole.
Seoses sellega tuleb meelde tuletada, et nagu on juba märgitud käesoleva kohtuotsuse punktis 203, kuna EÜ artikkel 308 on antud volituste põhimõttele rajatud institutsioonilise süsteemi lahutamatu osa, ei saa see olla aluseks ühenduse volituste kohaldamisala laiendamisele väljapoole EÜ asutamislepingu kui tervikuga loodud üldist raamistikku.
The objective pursued by the contested regulation may be made to refer to one of the objectives of the Community for the purpose of Article 308 EC, with the result that the adoption of that regulation did not amount to disregard of the scope of Community powers stemming from the provisions of the EC Treaty as a whole.
Vaidlusaluse määrusega edendatavat eesmärki võib siduda ühenduse mõne eesmärgiga EÜ artikli 308 tähenduses, nii et selle määruse vastuvõtmine ei kujutanud endast ühenduse volituste kohaldamisala – mis tuleneb EÜ asutamislepingu kui tervikuga loodud üldisest raamistikust – eiramist.
Inasmuch as they provide for Community powers to impose restrictive measures of an economic nature in order to implement actions decided on under the CFSP, Articles 60 EC and 301 EC are the expression of an implicit underlying objective, namely, that of making it possible to adopt such measures through the efficient use of a Community instrument.
Nimelt väljendavad EÜ artiklid 60 ja 301 selles osas, milles nad näevad ette ühenduse pädevuse majandussanktsioonide kehtestamiseks ÜVJP raames otsustatud meetmete rakendamiseks, kaudset ja seotud eesmärki, s.o võimaldada selliste meetmete võtmist ühenduse vahendite tõhusa kasutamise kaudu.
That interpretation is supported by Article 60(2) EC.
Seda tõlgendust toetab ka EÜ artikli 60 lõige 2.
Although the first paragraph thereof provides the power, within strict limits, for Member States to take unilateral measures against a third country with regard to capital movements and payments, that power may, as provided for by that paragraph, be exercised only so long as Community measures have not been taken pursuant to paragraph 1 of that article.
Nimelt näeb selle lõike esimene lõik ette liikmesriikide rangelt piiritletud pädevuse kapitali liikumise ja maksete suhtes ühepoolsete meetmete võtmiseks kolmanda riigi vastu; seda pädevust saab sama lõigu kohaselt kasutada ainult nii kaua, kui võetakse ühenduse meetmeid selle artikli lõike 1 kohaselt.
Implementing restrictive measures of an economic nature through the use of a Community instrument does not go beyond the general framework created by the provisions of the EC Treaty as a whole, because such measures by their very nature offer a link to the operation of the common market, that link constituting another condition for the application of Article 308 EC, as set out in paragraph 200 above.
ÜVJP raames otsustatud majanduslike piirangute kehtestamine ühenduse meetmete kaudu ei välju EÜ asutamislepingu kui tervikuga loodud üldisest raamistikust, kuna need meetmed on lisaks olemuslikult seotud ühisturu toimimisega ning see seos on üks teine EÜ artikli 308 kohaldamise tingimustest, nagu on öeldud käesoleva kohtuotsuse punktis 200.
If economic and financial measures such as those imposed by the contested regulation, consisting of the, in principle generalised, freezing of all the funds and other economic resources of the persons and entities concerned, were imposed unilaterally by every Member State, the multiplication of those national measures might well affect the operation of the common market.
Nimelt, kui iga liikmesriik kehtestaks selliseid majandus- ja finantsmeetmeid, nagu kehtestab vaidlusalune määrus ning mis koosnevad puudutatud isikute ja üksuste kõikide rahaliste vahendite ja muude majandusressursside põhimõtteliselt üldiselt külmutamisest, võiks selliste siseriiklike meetmete ulatuslik kasutamine potentsiaalselt mõjutada ühisturu toimimist.