natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the light of the foregoing, the answers to the questions referred for a preliminary ruling must be that Articles 28 EC and 30 EC, read separately or in conjunction with Regulation No 338/97, do not preclude national legislation, such as that at issue in the main proceedings, under which a prohibition on importing, holding or trading in mammals belonging to species other than those expressly referred to in that legislation applies to species of mammals which are not included in Annex A to that regulation, if the protection of or compliance with the interests and requirements referred to in paragraphs 27 to 29 of this judgment cannot be secured just as effectively by measures which obstruct intraCommunity trade to a lesser extent.
Eeltoodud kaalutlusi arvesse võttes tuleb esitatud küsimustele vastata, et EÜ artiklitega 28 ja 30 eraldi või koosmõjus määrusega nr 338/97 ei ole vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid, nagu on vaidluse all põhikohtuasjas ja mille kohaselt tuleb teistesse liikidesse kui nendes õigusnormides otseselt mainitud liikidesse kuuluvate imetajate impordi-, pidamis- ja kauplemiskeeldu kohaldada nende imetajate liikide suhtes, mida ei ole loetletud selle määruse lisas A, kui käesoleva kohtuotsuse punktides 27–29 mainitud huvide ja nõuete kaitset või järgimist ei ole võimalik sama tõhusalt saavutada ühendusesisest kaubandust vähem kahjustavate meetmetega.
It is for the national court to determine:
Eelotsusetaotluse esitanud kohtul tuleb kontrollida:
— whether a procedure enabling interested parties to have species of mammals included in that list is provided for, readily accessible and can be completed within a reasonable time, and whether, where there is a refusal to include a species, it being obligatory to state the reasons for that refusal, that refusal decision is open to challenge before the courts;
– kas on ette nähtud menetlus, mille raames on huvitatud isikutel võimalik taotleda imetajate liikide kandmist sellesse loetellu, kas menetlusest saab lihtsalt osa võtta, kas seda on võimalik läbi viia mõistliku aja jooksul ning kas juhul, kui menetlus lõpeb keelduva otsusega – mida peab põhjendama –, on seda võimalik kohtus vaidlustada;
— whether the conditions for the holding of specimens of mammals not referred to in that list, such as those set out in Article 3bis(2)(3)(b) and (6) of the animal welfare law, are objectively justified and do not go beyond what is necessary to achieve the objective pursued by the national legislation as a whole.
– kas samas loetelus mainimata imetajate liikidesse kuuluvate isendite pidamisele kehtestatud tingimused, mis on sätestatud loomade heaolu seaduse artikli 3a lõike 2 punkti 3 alapunktis b ja punktis 6, on objektiivselt õigustatud ega lähe kaugemale sellest, mis on kõigi asjaomaste siseriiklike õigusnormidega taotletava lõppeesmärgi saavutamiseks vajalik.
Articles 28 EC and 30 EC, read separately or in conjunction with Council Regulation (EC) No 338/97 of 9 December 1996 on the protection of species of wild fauna and flora by regulating trade therein, do not preclude national legislation, such as that at issue in the main proceedings, under which a prohibition on importing, holding or trading in mammals belonging to species other than those expressly referred to in that legislation applies to species of mammals which are not included in Annex A to that regulation, if the protection of or compliance with the interests and requirements referred to in paragraphs 27 to 29 of this judgment cannot be secured just as effectively by measures which obstruct intraCommunity trade to a lesser extent.
EÜ artiklitega 28 ja 30 eraldi või koosmõjus nõukogu 9. detsembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 338/97 looduslike looma- ja taimeliikide kaitse kohta nendega kauplemise reguleerimise teel ei ole vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid, nagu on vaidluse all põhikohtuasjas ja mille kohaselt tuleb teistesse liikidesse kui otseselt nendes õigusnormides mainitud liikidesse kuuluvate imetajate impordi-, pidamis- ja kauplemiskeeldu kohaldada nende imetajate liikide suhtes, mida ei ole loetletud selle määruse lisas A, kui käesoleva kohtuotsuse punktides 27–29 mainitud huvide ja nõuete kaitset või järgimist ei ole võimalik sama tõhusalt saavutada ühendusesisest kaubandust vähem kahjustavate meetmetega.
— whether applications to obtain the inclusion of a species of mammal in that list or to obtain individual derogations to hold specimens of species
– kas pädev ametiasutus võib mõne imetajate liigi kõnealusesse loetellu kandmise või loetelus mainimata liiki kuuluva isendi pidamiseks individuaalse
— whether conditions for the holding of specimens of mammals not referred to in that list, such as those set out in Article 3bis(2)(3)(b) and (6) of the Law of 14 August 1986 concerning the protection and welfare of animals, as amended by the Law of 4 May 1995, are objectively justified and do not go beyond what is necessary to achieve the objective pursued by the national legislation as a whole.
– kas samas loetelus mainimata imetajate liikidesse kuuluvate isendite pidamisele kehtestatud tingimused, mis on sätestatud loomade heaolu seaduse artikli 3a lõike 2 punkti 3 alapunktis b ja punktis 6, on objektiivselt õigustatud ega lähe kaugemale sellest, mis on kõigi asjaomaste siseriiklike õigusnormidega taotletava lõppeesmärgi saavutamiseks vajalik.
Case C-188/07
Kohtuasi C-188/07
(Directive 75/442/EEC — Waste management — Concept of waste — “Polluter pays” principle — Holder — Previous holders — Producer of the product from which the waste came — Hydrocarbons and heavy fuel oil — Shipwreck — International Convention on Civil Liability for Oil Pollution Damage — International Oil Pollution Compensation Fund)
Direktiiv 75/442/EMÜ – Jäätmehooldus – Mõiste „jäätmed” – „Saastaja maksab” põhimõte – Valdaja – Eelmised valdajad – Tootja, kelle tootest jäätmed on tekkinud – Süsivesinikud ja raske kütteõli – Laevahukk – Naftareostusest põhjustatud kahju korral kehtiv tsiviilvastutuse konventsioon – Naftareostusest põhjustatud kahju kompenseerimise rahvusvaheline fond
Environment — Waste — Directive 75/442 — Concept of waste (Council Directive 75/442, as amended by Decision 96/350)
Keskkond – Jäätmed – Direktiiv 75/442 – Mõiste „jäätmed” (Nõukogu direktiiv 75/442, muudetud otsusega 96/350)
SUMMARY — CASE C-188/07
KOKKUVÕTE – KOHTUASI C-188/07
Environment — Waste — Directive 75/442 — Accidental spillage of hydrocarbons at sea causing pollution of the coastline of a Member State
Keskkond – Jäätmed – Direktiiv 75/442 – Õnnetusjuhtumi tagajärjel süsivesinike merre voolamine, mille tulemusel reostatakse liikmesriigi rannikut
(Art. 174(2), EC; Council Directive 75/442, as amended by Decision 96/350, Art. 15)
(EÜ artikli 174 lõige 2; nõukogu direktiiv 75/442, muudetud otsusega 96/350, artikkel 15)
International agreements — International Convention on Civil Liability for Oil Pollution Damage — International Convention on the Establishment of an International Fund for Compensation for Oil Pollution Damage
Rahvusvahelised lepingud – Naftareostusest põhjustatud kahju korral kehtiv tsiviilvastutuse rahvusvaheline konventsioon – Naftareostusest põhjustatud kahju kompenseerimise rahvusvahelise fondi asutamise rahvusvaheline konventsioon
(Council Decision 98/392)
(Nõukogu direktiiv 98/392)
(Council Directive 75/442, as amended by Decision 96/350, Arts 1(b) and (c), and 15)
(Nõukogu direktiiv 75/442, muudetud otsusega 96/350, artikli 1 punktid b ja c ning artikkel 15)
of being exploited or marketed without prior processing.
kui neid ei saa enam eelneva ümbertöötlemiseta kasutada ega turustada.
A substance such as heavy fuel oil sold as a combustible fuel does not constitute waste within the meaning of Directive 75/442 on waste, as amended by Decision 96/350, where it is exploited or marketed on economically advantageous terms and is capable of actually being used as a fuel without requiring prior processing.
Selline aine nagu raske kütteõli, mida müüakse kütusena, ei kujuta endast jäätmeid direktiivi 75/442 jäätmete kohta (muudetud otsusega 96/350) tähenduses, kui seda kasutatakse või turustatakse majanduslikult soodsatel tingimustel ja kui seda saab tegelikult kütusena kasutada, ilma et seda oleks vaja eelnevalt ümber töödelda.
(see paras 48, 63, operative part 12)
(vt punktid 48, 63, resolutiivosa punktid 1 ja 2)
Hydrocarbons accidentally spilled at sea following a shipwreck, mixed with water and sediment and drifting along the coast of a Member State until being washed up on that coast, constitute waste within the meaning of Article 1(a) of that directive, where they are no longer capable
Laevahuku tagajärjel merre voolanud süsivesinikud, mis on segunenud vee ja setetega ja mis hulbivad piki liikmesriigi rannikut ning kanduvad lõpuks randa, kujutavad endast jäätmeid kõnealuse direktiivi artikli 1 punkti a tähenduses,
The application of the ’polluter pays’ principle within the meaning of the second sentence of the first subparagraph of Article 174(2) EC and Article 15 of Directive 75/442 on waste, as amended by Decision 96/350, would be frustrated if persons involved in causing waste, whether holders or former holders of the waste or even producers of the product from which the waste came, escaped their financial obligations as provided for by that directive, even though the origin of the hydrocarbons which were spilled at sea, albeit unintentionally, and caused
EÜ artikli 174 lõike 2 esimese lõigu teise lause ja direktiivi 75/442 jäätmete kohta (muudetud otsusega 96/350) artikli 15 tähenduses „saastaja maksab” põhimõtte kohaldamine ebaõnnestuks, kui jäätmete tekkimisega seotud isikud – olenemata sellest, kas need isikud on jäätmete valdajad või endised valdajad või tootjad, kelle tootest jäätmed on tekkinud – vabaneksid direktiivis ette nähtud rahalistest kohustustest, isegi kui on selgelt tuvastatud nende süsivesinike päritolu, millel lasti – kuigi tahtmatult – merre
COMMUNE DE MESQUER pollution of the coastal territory of a Member State was clearly established.
COMMUNE DE MESQUER voolata ja mis tekitasid ühe liikmesriigi rannikuala reostuse.
by Decision 96/350, to the accidental spillage of hydrocarbons at sea causing pollution of the coastline of a Member State:
kohaldamisel õnnetusjuhtumi tagajärjel süsivesinike merre voolamise suhtes, mille tulemusel reostati liikmesriigi rannikut:
(see paras 71, 72)
(vt punktid 71 ja 72)
— the national court may regard the seller of those hydrocarbons and charterer of the ship carrying them as a producer of that waste within the meaning of Article 1(b) of Directive 75/442, and thereby as a ’previous holder’ for the purposes of applying the first part of the second indent of Article 15 of that directive, if that court, in the light of the elements which it alone is in a position to assess, reaches the conclusion that that seller-charterer contributed to the risk that the pollution caused by the shipwreck would occur, in particular if he failed to take measures to prevent such an incident, such as measures concerning the choice of ship;
– võib siseriiklik kohus süsivesinike müüjat ja neid vedava laeva prahtijat käsitada jäätmete tekitajana direktiivi 75/442 artikli 1 punkti b tähenduses ja seega „eelmise valdajana” direktiivi artikli 15 teise taande esimese osa kohaldamise seisukohast, kui kohus nende asjaolude alusel, mida ainult tema on pädev hindama, jõuab järeldusele, et müüja/prahtija on kaasa aidanud laevahuku põhjustatud reostuse tekkimise ohule, eriti kui ta on jätnud võtmata sellise juhtumi ärahoidmiseks vajalikud meetmed, näiteks laeva valikut puudutavad meetmed;
The Community is not bound by the International Convention on Civil Liability for Oil Pollution Damage or the International Convention on the Establishment of an International Fund for Compensation for Oil Pollution Damage.
Ühendus ei ole seotud naftareostusest põhjustatud kahju korral kehtiva tsiviilvastutuse rahvusvahelise konventsiooni ja naftareostusest põhjustatud kahju kompenseerimise rahvusvahelise fondi asutamise rahvusvahelise konventsiooniga.
In the first place, the Community has not acceded to those international instruments and, in the second place, it cannot be regarded as having taken the place of its Member States, if only because not all of them are parties to those conventions, or as being indirectly bound by those conventions as a result of Article 235 of the United Nations Convention on the Law of the Sea signed at Montego Bay on 10 December 1982, which entered into force on 16 November 1994 and was approved by Decision 98/392, paragraph 3 of which confines itself to establishing a general obligation of cooperation between the parties to the convention.
Esiteks ei ole ühendus nende rahvusvaheliste instrumentidega ühinenud ja teiseks ei saa ühendust pidada oma liikmesriikide asemele astunuks, kas või juba seepärast, et kõik liikmesriigid ei ole kõnealuste konventsioonidega ühinenud, ega ka nende konventsioonidega kaudselt seotuks 10. detsembril 1982 Montego Bays allkirjastatud ÜRO mereõiguse konventsiooni (jõustunud 16. novembril 1994 ja heaks kiidetud otsusega 98/392) artikli 235 alusel, mille lõige 3 piirdub konventsiooni osalisriikidele üldise koostöökohustuse kehtestamisega.
For the purposes of applying Article 15 of Directive 75/442 on waste, as amended
– kui ilmneb, et õnnetusjuhtumi tagajärjel süsivesinike merre voolamise tõttu tekkinud jäätmete kõrvaldamise kulusid naftareostusest põhjustatud kahju kompenseerimise rahvusvaheline fond ei kanna või ei saa kanda, kuna selle juhtumi puhul on juba makstud hüvitise ülemmäär, ning et ette nähtud vastutuse piirangute ja/või vastutusest vabastamise kohaldamise tõttu välistavad liikmesriigi õigusnormid, sh rahvusvahelistest konventsioonidest tulenevad õigusnormid, nende kulude kandmise laevaomaniku ja/või prahtija poolt, isegi kui nad on käsitatavad „valdajatena” direktiivi 75/442 artikli 1
SUMMARY — CASE C-188/07 conduct to the risk that the pollution caused by the shipwreck will occur.
KOKKUVÕTE – KOHTUASI C-188/07 aidanud laevahuku põhjustatud reostuse tekkimise ohule.
as ’holders’ within the meaning of Article 1(c) of Directive 75/442, such a national law will then, in order to ensure that Article 15 of that directive is correctly transposed, have to make provision for that cost to be borne by the producer of the product from which the waste thus spread came.
punkti c tähenduses, peavad sellised siseriiklikud õigusnormid direktiivi artikli 15 korrektse ülevõtmise huvides võimaldama nende kulude kandmist tootja poolt, kelle tootest sel viisil levinud jäätmed on tekkinud.
In accordance with the ’polluter pays’ principle, however, such a producer cannot be liable to bear that cost unless he has contributed by his
Vastavalt „saastaja maksab” põhimõttele saab sellist tootjat kohustada kulusid kandma siiski üksnes juhul, kui ta on oma tegevusega kaasa
(see paras 78, 82, 89, operative part 3)
(vt punktid 78, 82, 89 ja resolutiivosa punkt 3)
OPINION OF ADVOCATE GENERALKOKOTT
KOHTUJURISTI ETTEPANEKJULIANE KOKOTT esitatud 13. märtsil 2008 1
Framework Directive’). First of all it must be clarified whether heavy fuel oil as such can be treated as waste or became waste as a result of the accident.
I. Sissejuhatus pidada jäätmeteks alati või ainult siis, kui see on muutunud jäätmeteks õnnetusjuhtumi tagajärjel.
It is also asked whether the undertakings in the Total Group must bear the cost of disposing of the oil pollution because they produced the spilled heavy fuel oil and arranged its transportation in the tanker.
Lisaks on küsitud, kas Totalgrupi ettevõtjad peavad kandma naftareostuse kõrvaldamise kulud, sest nad on väljavoolanud raske kütteõli tootjad ja selle mereveo korraldajad.
This reference for a preliminary ruling from the Cour de Cassation (Court of Cassation) results from the accident involving the tanker Erika off the Brittany coast in 1999.
Cour de Cassation’i eelotsusetaotlus on esitatud tankeriga Erika 1999. aastal Bretagne’i rannikul toimunud laevaõnnetuse tõttu.
The heavy fuel oil spilled in the accident polluted amongst other things beaches in the Commune of Mesquer (‘Mesquer’), which is now claiming damages from undertakings in the Total Group.
Väljavoolanud raske kütteõli reostas muu hulgas Mesquer’ valla rannad (edaspidi „Mesquer”), kes nõuab nüüd Totalgrupi ettevõtjatelt kahju hüvitamist.
In this connection it should be borne in mind that France is party to the International Convention of 29 November 1969 on Civil Liability for Oil Pollution Damage, 3as amended by the Protocol of 1992 4(‘the
Euroopa Kohtule on eeltooduga seoses esitatud küsimused, mis puudutavad nõukogu 15. juuli 1975. aasta direktiivi 75/442/EMÜ jäätmete kohta 2(edas-
4 — The Protocol is printed in OJ 2004, L 78, p. 32.
4 – Protokoll on avaldatud ELT 2004, L 78, lk 32.
2 — OJ 1975 L 194, p. 39, last amended, as far as the present case is concerned, by Commission Decision 96/350/EC of 24 May 1996 (OJ 1996 L 135, p. 32).
2 – EÜT L 194, lk 39; ELT eriväljaanne 15/01, lk 23, käesoleval juhul on kohaldatav viimati komisjoni 24. mai 1996. aasta otsusega 96/350/EÜ (EÜT L 135, lk 32; ELT eriväljaanne 15/03, lk 59) muudetud redaktsioon.
5 — The Protocol is printed in OJ 2004, L 78, p. 40.
5 – Protokoll on avaldatud ELT 2004, L 78, lk 40.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07
KOHTUJURIST KOKOTT’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-188/07
No liability for pollution damage shall attach to the owner if he proves that the damage:
Omanik ei vastuta reostuskahju eest juhul, kui ta tõestab, et kahju põhjustas:
(a) resulted from an act of war, hostilities, civil war, insurrection or a natural phenomenon of an exceptional, inevitable and irresistible character, or
A. Asjakohane rahvusvaheline õigus a) sõjategevus, vaenutegevus, kodusõda, relvastatud ülestõus või erakordne, vältimatu ja vääramatu loodusnähtus; b) täielikult kolmanda isiku tahtlik tegevus või tegevusetus, mille eesmärk oli kahju tekitamine;
At the level of international law, the Liability Convention is of relevance to the present case.
Käesoleval juhul on rahvusvahelise õiguse tasandil oluline eelkõige vastutuse konventsioon.
That Convention has been ratified by, among others, 24 Member States, but not by the Community. 6
Konventsiooni on ratifitseerinud teiste seas 24 liikmesriiki, kuid mitte ühendus. 6
Article III of the Liability Convention contains the provisions relating to liability for oil pollution at sea:
Vastutuse konventsiooni artikkel III sisaldab sätteid vastutuse kohta naftareostusest põhjustatud kahju korral merel: c) täielikult mõne riigi valitsuse või navigatsioonitulede või muude navigatsioonimärkide hooldamise eest vastutava pädeva asutuse hooletus või muu õigusvastane tegevus oma kohustuste täitmisel.
Except as provided in paragraphs 2 and 3 of this Article, the owner of a ship at the time of an incident, or, where the incident consists of a series of occurrences, at the time of the first such occurrence, shall be liable for any pollution damage caused by the ship as a result of the incident.
Kui omanik tõestab, et reostuskahju tekkis täielikult või osaliselt kahju kannatanud isiku tahtliku tegevuse või tegevusetuse tõttu, mille eesmärk oli kahju tekitamine, või selle isiku hooletuse tagajärjel, võib omaniku täielikult või osaliselt vabastada vastutusest selle isiku suhtes.
If the owner proves that the pollution damage resulted wholly or partially either from an act or omission done with intent to cause damage by the person who suffered the damage or from the negligence of that person, the owner may be exonerated wholly or partially from his liability to such person.
Vahejuhtumiaegne omanik, või kui see vahejuhtum koosneb sündmuste jadast, siis esimese taolise sündmuse aegne omanik vastutab laeva poolt vahejuhtumi tulemusena põhjustatud reostuskahju eest, välja arvatud käesoleva artikli lõigetes 2 ja 3 ette nähtud juhtudel.
6 — According to http://www.imo.org/includes/blastData.asp/ doc_id=693/status.xls, accessed on 5 March 2008, Belgium, Bulgaria, Denmark, Germany, Estonia, Greece, Spain, France, Ireland, Italy, Cyprus, Latvia, Lithuania, Luxembourg, Hungary, Malta, the Netherlands, Poland, Portugal, Romania, Slovenia, Finland, Sweden and the United Kingdom are contracting parties to the Convention, but not the Czech Republic, Austria or Slovakia.
6 – http://www.imo.org/includes/blastData.asp/doc_id=693/ status.xls andmetel, külastatud 15. jaanuaril 2008, on konventsiooni osalisriigid Belgia, Bulgaaria, Taani, Saksamaa, Eesti, Kreeka, Hispaania, Prantsusmaa, Iirimaa, Itaalia, Küpros, Läti, Leedu, Luksemburg, Ungari, Malta, Madalmaad, Poola, Portugal, Rumeenia, Sloveenia, Soome, Rootsi ja Ühendkuningriik, kuid ei ole Tšehhi Vabariik, Austria ja Slovakkia.
No claim for compensation for pollution damage may be made against the owner otherwise than in accordance with this
Reostuskahju hüvitamise nõuet ei või omaniku vastu esitada muidu kui üksnes käesoleva konventsiooni kohaselt.
Convention. Subject to paragraph 5 of this Article, no claim for compensation for pollution damage under this Convention or otherwise may be made against: unless the damage resulted from their personal act or omission, committed with the intent to cause such damage, or recklessly and with knowledge that such damage would probably result.
COMMUNE DE MESQUER käesoleva konventsiooni alusel ega muul viisil esitada reostuskahju hüvitamise nõuet: tegevusetus või hooletus, mille puhul oli teada, et kõnealune kahju tõenäoliselt tekib.
(a) the servants or agents of the owner or the members of the crew;
a) omaniku töötajate või agentide või laevapere liikmete vastu;
(c) any charterer (howsoever described, including a bareboat charterer), manager or operator of the ship;
Käesoleva konventsiooni ükski säte ei mõjuta omaniku olemasolevaid regressiõigusi kolmandate isikute suhtes.” b) lootsi või muu isiku vastu, kes osutab laevale teenuseid, olemata ise laevapere liige; c) laeva prahtija (mis tahes kujul, sealhulgas laevapereta prahtija), haldaja või kasutaja vastu;
Under Article V of the Liability Convention, the liability on the part of the owner is limited, at least if it is not proved that the pollution damage resulted from his personal act or omission, committed with the intent to cause such damage, or recklessly and with knowledge that such damage would probably result.
Vastutuse konventsiooni artikli V alusel on laevaomaniku vastutus piiratud vähemalt siis, kui ei ole tõestatud, et reostuskahju põhjuseks on tegu, mille ta on pannud toime või jätnud toime panemata kahju tekitamise tahtlusega või kergemeelsusest, olles teadlik kahju tekkimise tõenäosusest.
(d) any person performing salvage operations with the consent of the owner or on the instructions of a competent public authority;
d) isiku vastu, kes omaniku nõusolekul või pädeva riikliku organi juhendamisel teostab päästetoiminguid; e) isiku vastu, kes võtab ennetusabinõusid;
At the relevant time, that liability limit under Article V(1) was, depending on the size of the ship, between 3 million units of account and 59.7 million units of account.
Vaidlusalusel ajal oli artikli V lõikest 1 tulenev vastutuse piirmäär olenevalt laeva suurusest 3–59,7 miljonit arvestusühikut.
Under Article V(9) a unit of account is a Special Drawing Right as defined by the International Monetary Fund; on 13 December 1999, immediately after the accident, it was EUR 1.357120.
Vastavalt artikli V lõikele 9 vastab üks arvestusühik ühele Rahvusvahelise Valuutafondi arvestusühikule, see tähendab, et vahetult pärast õnnetusjuhtumit, 13. detsembril 1999 oli selle kurss 1,357120 eurot. 7Erika f)
7 — According to the International Monetary Fund, http://www.imf.org/external/np/fin/data/rms_mth. aspx?SelectDate=1999-12-31 & reportType=CVSDR.
7 – Rahvusvahelise Valuutafondi andmetel, http://www.imf. org/external/np/fin/data/rms_mth.aspx?SelectDate=1999- 12-31 & reportType=CVSDR.
A Spe- cial Drawing Right represents a basket of currencies consisting of 0.41 euro, 18.4 Yen, 0.0903 pounds sterling and 0.632 US dollars.
Rahvusvahelise Valuutafondi arvestusühik vastab valuutakorvile, mis sisaldab 0,41 eurot, 18,4 Jaapani jeeni, 0,0903 Suurbritannia naelsterlingit ja 0,632 Ameerika dollarit.