natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Countries of immigration have an interest in securing full socioeconomic and political inclusion through the recognition of full citizenship for its settled residents.
Sisserände sihtriigid on huvitatud inimeste täielikust sotsiaal-majanduslikust ja poliitilisest kaasamisest seal püsivalt elama asunud elanike täieõigusliku koda- kondsuse tunnustamise kaudu.
Persistently low rates for the acquisition of nationality can be raised by removing certain elements in nationality law that unintentionally create major obstacles discouraging applications from the settled non-national population.
Kodakondsuse saajate püsivalt madalat määra on võimalik tõsta teatavate selliste elementide kõrvaldamisega kodakondsusseadusest, mis tekitavad riiki elama jäänud mittekodanikele kodakondsuse taotlemisel tahtmatult suuri takistusi.
The eligibility criteria for naturalisation can reflect the fact that ordinary newcomers may be qualified and eager to become national citizens after a few years’ residence.
Naturalisatsiooni korras kodakondsuse andmise kriteeriumides võib kajastuda see, et tavalised uustulnukad võivad pärast mõneaastast riigis elamist olla valmis kodakondsust taotlema ja olla selle saamisest väga huvitatud.
Through the introduction of ius soli for the first generation’s descendents, the law can play a part in providing equal rights for children born in the country and a better starting position for their school and professional careers.
Ius soli põhimõtte laiendamise kaudu esimese põlvkonna järeltulijatele saab sea- dusega tagada riigis sündivatele lastele võrdsed õigused ja anda parema stardipositsiooni kooli- ja tööelus.
One of the advantages of the legal and demographic trend towards acceptance of multiple nationality is increased naturalisation rates in many EU Member States.
Üks mitme kodakondsuse lubamisele suunatud õigusliku ja demograafilise suundu - muse eeliseid on kodakondsuse saanud inimeste arvu kasv paljudes ELi liikmesriikides.
In these countries, an immigrant’s choice to naturalise does not have negative side effects on their family, social and economic links.
Nendes riikides ei kaasne sisserändaja naturalisatsiooniotsusega negatiivseid kõrval- mõjusid perekondlikele, ühiskondlikele ega majanduslikele sidemetele.
An efficient language or citizenship condition for naturalisation is introduced in a way that continues to encourage applications and implemented in a way that enables applicants to succeed.
Tõhus keele- või kodakondsustingimus võetakse kasutusele viisil, mis julgustab kodakondsuse taotlemist, ja seda rakendatakse viisil, mis võimaldab taotlejatel kodakondsus ka edukalt saada.
It is proven to be effective if new citizens report a deeper sense of belonging, and participate more in social, economic, and political life than new citizens had done before.
See on osutunud tõhusaks juhul, kui uued kodanikud kinnitavad suuremat kuuluvustunnet ning osalevad rohkem ühiskonna-, majandus- ja poliitikaelus, kui uued kodanikud seda varem tegid.
An active communications strategy assists and encourages immigrant applicants, while informing public opinion about the benefits of naturalisation for a country of immigration.
Aktiivne kommunikatsioonistrateegia abistab ja julgustab sisserändajaid koda -kondsust taotlema, teavitades samal ajal üldsust sisserände sihtriigi kodakondsuse saamise eelistest.
The use of citizenship ceremonies provides a platform for awarenessraising and active citizenship among new and old citizens.
Kodakondsustseremooniad on aluseks teadlikkuse suurendamisele ning uute ja vanade kodanike kodanikuaktiivsuse tõstmisele.
Active citizenship initiatives and education in compulsory school encourage the exercise of the rights and responsibilities that come with nationality, which fosters a shared sense of belonging in a diverse society.
Kodanikuaktiivsuse algatused ja haridus kohustusliku koolihariduse osana julgus- tavad kasutama kodakondsusega kaasnevaid õigusi ja täitma sellega kaasnevaid kohustusi, mis toetab ühtekuuluvustunnet mitmekesises ühiskonnas.
Chapter 6 Immigrant Youth, Education and the Labour Market
6. peatükk Noored sisserändajad, haridus ja tööturg
Immigrant Youth, Education and the Labour Market
Noored sisserändajad, haridus ja tööturg
Enhancing the quality and effectiveness of education and training and making them accessible to immigrants create more and better career opportunities.
Hariduse ja koolituse kvaliteedi ja tulemuslikkuse suurendamine ning nende kättesaadavaks tegemine sisserändajatele loob rohkem ja paremaid karjääri­võimalusi.
This facilitates their transition to the labour market which contributes to social cohesion.
See hõlbustab sisserändajate siirdumist tööturule, aidates edendada sotsiaalset ühtekuuluvust.
Socioeconomic factors and language knowledge impact significantly on the opportunities and challenges immigrants face at each stage of their education from infancy to young adulthood.
Sisserändajate võimalusi ja väljakutseid igal haridusetapil alates lapsepõlvest kuni täiskasvanuks saamiseni mõjutavad oluliselt sotsiaal-majanduslikud tegurid ja keeleoskus.
Measures can build the capacities of young immigrants themselves and that of mainstream institutions responsible for meeting their learning needs.
Meetmete abil saab suurendada noorte sisserändajate enda, samuti nende õppimisvajaduste rahuldamise eest vastutavate tavainstitutsioonide suutlikkust.
This chapter presents strategies to raise the educational attainment of immigrant pupils by improving the school system, enhancing the capacity building of teachers and administrators and actively engaging young immigrants and their parents.
Käesolevas peatükis käsitletakse sisserändajaist õpilaste haridustaseme tõstmise strateegiaid, mis seisnevad koolisüsteemi täiustamises, õpetajate ja juhtide suutlikkuse edendamises ning noorte sisserändajate ja nende vanemate aktiivses kaasamises.
This chapter builds on Common Basic Principle 5, which stresses that “education and training systems in the Member States play a major role in the integration of new young immigrants and continue to do so with the second and third generation, particularly with respect to language learning.”
Käesolev peatükk tugineb integratsiooni ühisele aluspõhimõttele nr 5, mis rõhutab, et „liikmesriikide haridus- ja koolitussüsteemidel on oluline osa uute noorte sisserändajate integratsioonis, samuti teise ja kolmanda põlvkonna integratsioonis, eriti keeleõppes”.
6.1 Improving the school system
6.1 Koolisüsteemi täiustamine
Whether the first and second generation’s less favourable educational performance is due to their families’ language skills and conditions of migration and settlement—or to other factors—changes per school system and over time.
See, kas esimese ja teise põlvkonna sisserändajate tagasihoidlikum haridustase tuleneb nende perekondade keeleoskusest ning sisserände ja elama asumise tingimustest või muudest teguritest, oleneb koolisüsteemist ja muutub aja jooksul.
How well an immigrant child does in school is generally correlated to their socioeconomic status, but it does not account for the full extent of their disadvantage.
Sisserändajatest laste õppeedukus on üldiselt korrelatsioonis nende sotsiaal-majandusliku seisundiga, kuid viimane ei hõlma kõiki sisserändajatest laste halvemuse põhjusi.
In some countries, they are likely to have worse—or better—school results than other children with a similar socioeconomic status.
Mõnes riigis on sisserändajatest laste õppeedukus halvem – või parem – kui teiste sarnase sotsiaal-majandusliku seisundiga laste oma.
Different stages in the education system present immigrant pupils with different opportunities and obstacles.
Haridussüsteemi eri etappidel on sisserändajaist lastel erinevad võimalused ja takistused.
Obstacles that go unaddressed at an early stage can compound difficulties in later life, while opportunities seized early on can lead to new and better learning and job opportunities.
Varajasel etapil kõrvaldamata jäänud takistused võivad hilisemas elus probleeme tekitada, seevastu kasutatud võimalused võivad tuua uusi ja paremaid õppimis- ja töövõimalusi.
The weight of these various factors of disadvantage at different stages and in different school systems determines what mixture of policy responses is most appropriate.
Halvemuse mitmesuguste tegurite kaalukus eri etappidel ja eri koolisüsteemides määrab ära, missugused poliitilised reageeringud on kõige asjakohasemad.
Research demonstrates that, in some countries or points in the school system, a student’s performance is most influenced by their socioeconomic status.
Uuringud näitavad, et mõnes riigis või koolisüsteemi mõnel etapil mõjutab õpilase õppeedukust kõige rohkem tema sotsiaal-majanduslik seisund.
In these cases, the policy will be more effective if it uses mainstream measures with a wide target group, including both immigrant and native pupils.
Nendel juhtudel on kõige tulemuslikum kasutada suurele, nii sisserändajaid kui ka kohalikke lapsi hõlmavale sihtrühmale suunatud üldisi meetmeid.
This target group may be under-performing pupils, pupils on specific tracks or at specific points of transition, or pupils from families with a low socioeconomic status.
Sihtrühmaks võivad olla halva õppeedukusega õpilased, konkreetses olukorras või üleminekuetapil olevad õpilased või madala sotsiaal-majandusliku seisundiga perede lapsed.
Alternatively, research may find that a student’s performance is most influenced by their language skills or whether or not they have a migration background.
Uuringud võivad ka näidata, et õpilase õppeedukust mõjutab kõige rohkem tema keeleoskus või see, kas ta on sisserändaja või kohalik.
of immigrants and their descendents.
etappidel, kus see nii on, on poliitika tõhusam siis, kui kasutatakse teatavatele sisserändajatele ja nende järglastele suunatud sihtotstarbelisi meetmeid.
The target group may be newcomers, the second and third generations or pupils from non-native speaker households.
Sihtrühmaks võivad olla uustulnukad, sisserändajate teine ja kolmas põlvkond või muukeelsetest peredest pärit õpilased.
Therefore both targeting and mainstreaming are used within the school system, depending on where research indicates that one or the other will be most effective for raising achievement.
Seega kasutatakse koolisüsteemis nii sihtotstarbelisi meetmeid kui ka ühtlustamist olenevalt sellest, kumb on uuringutulemuste põhjal õppeedukuse parandamiseks sobivam.
In 2008, European Commission’s DG Education and Culture launched an EU debate on these issues with its Green Paper entitled “Migration and mobility : challenges and opportunities for EU education systems.”
Euroopa Komisjoni hariduse ja kultuuri peadirektoraat algatas 2008. aastal ELi tasandil nende teemade üle arutelu rohelise raamatuga „Ränne ja liikuvus: Euroopa Liidu haridussüsteemi ülesanded ja võimalused”.
Further analysis and examples of practices can be found in :
Täiendavat analüüsi ja hea tava näiteid leidub järgmistes dokumentides.
The Green Paper’s accompanying study, Education and the Integration of Migrants : www.efms.uni-bamberg.de/pdf/NESEducationIntegrationMigrants.pdf
Rohelise raamatuga kaasnenud uuring „Education and the Integration of Migrants” („Haridus ja sisserändajate integratsioon”): www.efms.uni-bamberg.de/pdf/NESEducationIntegrationMigrants.pdf
Integrating Immigrant Children into Schools in Europe prepared by DG Education and Culture’s Eurydice information network on education in Europe : http://eacea.ec.europa.eu/ressources/eurydice/pdf/0_integral/045EN.pdf
Hariduse ja kultuuri peadirektoraadi Euroopa haridusteabevõrgustiku Eurydice koostatud dokument „Integrating Immigrant Children into Schools in Europe” („Sisserändajate laste integreerimine Euroopa koolidesse”): http://eacea.ec.europa.eu/ressources/eurydice/pdf/0_integral/045EN.pdf
What Works in Migrant Education ?
Sisserändajate haridust käsitleva OECD temaatilise ülevaate jaoks koostatud dokument „What Works in Migrant Education? A Review of Evidence and Policy Options” („Mis sisserändajate haridust toetab?
Improving educational attainment of the first and second generation is an objective across many government departments and levels of governance. Most of the factors of disadvantage that immigrant pupils face in the school system and transition to the labour market, fall under the remit of education policy.
OECD koostatud dokument „Where Immigrant Students Succeed: A Comparative Review of Performance and Engagement in PISA 2003” („Sisserändajatest õpilaste eduvaldkonnad: PISA 2003 võrdlev uuring õppeedukuse ja pühendumise kohta”): www.oecd.org/dataoecd/2/38/36664934.pdf
Immigrant Youth, Education and the Labour Market school segregation, ministries of family and social affairs on preschool education, or ministries of employment and equal opportunities working on labour market integration programmes.
Sisserändajate esimese ja teise põlvkonna haridustaseme parandamine on paljude ministeeriumide ja valitsemistasandite ühine eesmärk. Enamik tegureid, mis põhjustavad sisserändajaist õpilaste ebaedu koolisüsteemis ja tööturule siirdumisel, kuuluvad hariduspoliitika valdkonda.
Vertical coordinating bodies are equally important for building operational partnerships to implement these policy objectives at the relevant level of governance.
Sama tähtsad on vertikaalse koordineerimise asutused, kes loovad tööpartnerlusi poliitikaeesmärkide asjakohasel valitsemistasandil rakendamiseks.
These bodies can also be used to build strategic partnerships, for instance for local initiatives to gain leverage and attention from stakeholders or funders at a higher level.
Neid asutusi saab kasutada ka strateegiliste partnerluste loomiseks, näiteks kohalike algatuste kõlapinna laiendamiseks ning kõrgema tasandi sidusrühmade või rahastajate tähelepanu pälvimiseks.
Broader societal conditions regulated by different policies, such as immigration, housing, social affairs and employment, may act either as facilitators or as obstacles for an effective education policy.
Mitmesugustest poliitikavaldkondadest, nt sisserände, elamu-, sotsiaal- ja tööhõivepoliitikast tulenevad laiemad ühiskondlikud tingimused võivad tulemuslikku hariduspoliitikat hõlbustada või ka takistada.
Access to primary and secondary education for all
Üldine juurdepääs põhi­ ja keskharidusele
Most Member States extend the right to education to all children of primary and secondary school age regardless of their legal status or length of residence.
Enamikus liikmesriikides on kõigil põhi- ja keskkooliealistel lastel õigus haridusele olenemata nende õiguslikust seisundist või sellest, kui kaua nad on riigis elanud.
This right is expressed in the UN Universal Declaration of Human Rights and the UN Convention on the Rights of the Child.
Seda õigust on väljendatud ÜRO inimõiguste ülddeklaratsioonis ja ÜRO lapse õiguste konventsioonis.
Only a handful do not have safeguards obliging schools to enrol children whose status is irregular, or who have stayed, or are only expected to reside, in the country for a short period of time.
Vaid vähestel juhtudel ei ole koolid kohustatud vastu võtma lapsi, kelle elamine riigis ei ole seadustatud, või lapsi, kes eeldatavalt asuvad riiki elama lühiajaliselt.
For instance, asylum seeker reception arrangements can be reviewed to ensure a proper needs assessment and enrolment of the children of asylum seekers as early as possible upon arrival or submission of an application.
Näiteks saab läbi vaadata varjupaigataotlejate vastuvõtmise korra, et tagada varjupaigataotlejate vajaduste hindamine ja nende laste kooli vastuvõtmine võimalikult kiiresti pärast riiki saabumist või taotluse esitamist.
Possible school segregation is in part a product of housing segregation.
Koolide võimalik eraldamine (segregatsioon) on osaliselt tingitud elupiirkondade eraldu- sest.
Immigrants with a low socioeconomic status might be priced (or, in cases of discrimination, kept) out of neighbourhoods with quality schools, while native families might move out of neighbourhoods with growing immigrant populations (so-called “white flight”).
Madala sotsiaal-majandusliku seisundiga sisserändajail takistab kvaliteetsete koo- lide piirkonda elama asumast kõrge hinnatase (või ka diskrimineerimine); kohalikud perekonnad võivad aga kasvava sisserändajate osatähtsusega naabruskondadest ära kolida („valgete põgenemine”).
However, many of these “school choice” programmes do not play in the favour of families with an immigrant background or a lower socioeconomic status.
Mõnel õpilasel on õnnestunud saada koht kvaliteetses koolis väljaspool oma kodupiirkonda tänu koolivaliku programmidele, mis annavad
Quality in Multi-Ethnic Schools (QUIMS) in Switzerland raises educational standards and provides a quality assurance for schools with 40% or more pupils from immigrant backgrounds, with a view to attracting more native Swiss and middle class pupils.
Šveitsi programmiga „Kvaliteet mitmerahvuselistes koolides” (QUIMS) tõstetakse haridusstandardeid ja edendatakse kvaliteedi tagamist koolides, kus vähemalt 40% õpilastest on sisserändajad, et meelitada neisse koolidesse rohkem kohalikke šveitslastest ja keskklassi õpilasi.
These schools benefit from extra resources and professional support in specific areas like language instruction, needs assessments for ongoing support and an inclusive, non-discriminatory whole-of-school ethos.
Neile koolidele võimaldatakse lisaressursse ja professionaalset tuge sellistes valdkondades nagu keeleõpe, pideva toetuse vajaduste hindamine ning kaasav ja mitte -diskrimineeriv koolieetika.
Another strategy is to mix predominately native and immigrant schools.
Teine strateegia on peamiselt kohalikest ja peamiselt sisserändajatest õpilaskonnaga koolide õpilaskonna koosseisu muutmine.
For instance, schools with predominately native pupils offer financial incentives to attract migrants.
Näiteks pakuvad peamiselt kohaliku õpilaskonnaga koolid sisserändajaist õpilaste lisandumiseks rahalisi stiimuleid.
Some benefits may come from developing strong curricular and extra-curricular partnerships between nearby schools with respectively high native or immigrant populations.
Teatavat kasu võib tuua tugevate õppekavasiseste ja -väliste partnerluste loomine samas piirkonnas asuvate peamiselt kohaliku ja peamiselt sisserändajatest õpilaskonnaga koolide vahel.
One idea is reducing both immigrant and native school segregation, as put forward by the 2006 Copenhagen Model for Integration.
Üks võimalus on vähendada nii sisserändajate kui ka kohaliku õpilaskonnaga koolide eraldamist, nagu sedastati 2006. aasta Kopenhaageni integratsioonimudelis.
Predominately immigrant schools would use various outreach strategies to attract ethnic Danish families, while predominately ethnic Danish schools hire integration workers and native language translators to attract immigrant families.
Sel juhul kasutaksid peamiselt sisserändajatest õpilaskonnaga koolid mitmesuguseid strateegiaid taani perekondade ligimeelitamiseks, samal ajal kui peamiselt taanlastest õpilaskonnaga koolid võtaksid tööle integratsioonitöötajaid ja kohaliku keele tõlke, et võita sisserändajate perekondade tähelepanu.
It should be noted that about 15% of the achievement gap between immigrant and native pupil is explained by immigrant clustering and parents’ educational attainment.
Peab märkima, et ligikaudu 15% sisserändajate ja kohalike õpilaste õppeedukuse erinevusest on seotud sisserändajate eraldumisega ja lapse- vanemate haridustasemega.
Immigrant Youth, Education and the Labour Market different behaviour and negative stereotypes in immigrant pupils.
Noored sisserändajad, haridus ja tööturg
The concept of the ‘Top Class Primary School” allows motivated children with potential to attend an extra year of primary school to enable them to pass the entrance exam to a more prestigious educational track.
Sisserändajate eraldumine võib tuleneda ka haridussüsteemile omasest kallutatusest. Õppeasutustes on tavaline, et õpilasi rühmitatakse või liigitatakse „suurema” ja „väiksema” võimekuse järgi.
It is too early to tell whether these various promising efforts will succeed in providing more accurate assessments and more appropriate educational tracks.
On liiga vara öelda, kas need mitmesugused paljulubavad jõupingutused annavad tulemuseks täpsemad hinnangud ja sobivamad haridusteed või mitte.
Immigrant pupils tend to succeed in school systems with fewer school types, later selection for ability grouping and objective means of assessment, including for special needs cases.
Sisserändajatest õpilased on edukamad koolisüsteemis, kus on vähem eri tüüpi koole, kus võimekuse järgi rühmitamine toimub hiljem ja kus hindamine, sealhulgas erivajaduste hindamine , on objektiivne.
Accurate assessments of newcomers’ prior learning abroad
Uustulnukate varasemate õpingute täpne hindamine
Educational institutions need to properly assess newcomers’ previous level of schooling in their country of origin.
Haridusasutused peavad õigesti hindama uustulnukate olemasolevat haridustaset, mille nad omandasid päritoluriigis.
Authorities may leave the assessments up to school staff on a case-by-case basis.
Ametiasutused võivad jätta selle hindamise kooli ülesandeks, kes teeb otsuse iga juhtumi puhul eraldi.
Schools often lack the competence or resources to determine the amount of schooling and the equivalence of the school system in the country of origin to that of the host country.
Sageli ei ole koolidel pädevust või ressursse, et hinnata päritoluriigis saadud haridust ja sealse koolisüsteemi vastavust vastuvõtjariigi koolisüsteemile.
Furthermore, if the assessment is not conducted either wholly or partly in the pupil’s mother tongue, the pupil is more likely to be placed in a class below their age group, which has a negative bearing on their educational and social development.
Peale selle, kui hindamine ei toimu kas täielikult või osaliselt õpilase emakeeles, satub õpilane tõenäoliselt oma vanuserühmast madalamasse klassi, mis mõjub halvasti tema õppeedukusele ja sotsiaalsele arengule.
A lack of uniform criteria is likely to lead to inconsistent application across the country.
Ühtsete kriteeriumide puudumine tähendab, et hindamine ei ole kogu riigis ühetaoline.
An incorrect level or grade placement and the resulting mismatch of support for newcomer students can go unrecognised if there are no reviews of student placement.
Väär otsus õpilase haridustaseme või klassi määramise kohta ning sellest tulenev ebapiisav toetus uustulnukale jääb korrigeerimata, kui klassi määramise otsuseid läbi ei vaadata.
Authorities should establish uniformly-applied criteria based on current country of origin information for the assessment of prior learning.
Ametiasutused peaksid varasemalt õpitu hindamiseks kehtestama ühtsed kriteeriumid, lähtudes päritoluriigilt saadud teabest.
At the same time, instruments to assess their proficiency in the language of instruction can be used to design appropriate language support programmes.
Samal ajal saab asjakohaste keelealase toe programmide kavandamiseks kasutada õppekeele oskuse hindamise vahendeid.
Newcomer pupils, especially those who do not speak the language, benefit from orientation programmes to overcome initial barriers linked to the disruption in their education and their families’ conditions of settlement.
Uutele õpilastele, eriti neile, kes ei valda keelt, tulevad kasuks suunitlusprogrammid, mis aitavad ületada haridustee katkemise ja perekonna uude riiki elama asumisega seotud esmased takistused.
The ultimate goal is to help each pupil make the transition as seamlessly and quickly as possible.
Lõppeesmärk on aidata muuta iga õpilase kohanemine võimalikult sujuvaks ja kiireks.
These programmes are intensive, often limited to a few months and guided by explicit curriculum on the country and its school system.
Kõnealused programmid on intensiivsed, kestes sageli vaid mõne kuu, ning lähtuvad riiki ja tema koolisüsteemi käsitlevast selgest õppekavast.
The Council of Europe recommends that educational authorities give consideration to allowing newcomers at the immediate stage of school orientation to undertake parts of their studies in their mother tongue.
Euroopa Nõukogu soovitab, et haridusasutused kaaluksid võimalust lasta uustulnukatel koolisuunitluse etapis läbida osa õppest oma emakeeles.