natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The name ‘Tocai friulano’ is not a geographical indication as such forming part of intellectual property rights and enjoying protection on that basis.
Nimetus „Tocai friulano” ei ole iseenesest intellektuaalomandiõigustega kaitstud geograaline tähis.
The Court also stated that the general interest which a region, as the competent entity for economic and social matters on its territory, might have in securing a favourable outcome for the economic prosperity of that territory is not sucient for it to be regarded as being individually concerned.
Esimese Astme Kohus täpsustas ka, et piirkonna kui teatud territooriumi majanduslike ja sotsiaalsete küsimustega tegeleva pädeva üksuse üldisest huvist, mis tal võib olla selle piirkonna majandusliku õitsengu saavutamiseks, ei piisa selleks, et lugeda teda isiklikult puudutatuks.
Furthermore, the legislative and regulatory prerogatives that may be held by a legal person governed by the public law of a Member State other than the State are not of such a kind as to confer that person an individual interest in seeking annulment of a provision of Community law which has no eect on the extent of its powers, since, in principle, the person holding such prerogatives does not exercise them in his own interest.
Lisaks ei tekita muu avalik-õigusliku juriidilise isiku kui riik võimalikud seadustest ja määrustest tulenevad õigused ja kohustused talle isiklikku huvi nõuda sellise ühenduse õiguse sätte tühistamist, mis ei mõjuta tema pädevust, kuna isikud, kellele need kuuluvad, ei teosta selliseid õigusi ja kohustusi enda huvides.
Last, in Alrosa v Commission ( the Commission had made binding the commitments given by De Beers, an undertaking in a dominant position, to limit and then cease its purchases of rough diamonds from the
Esimese Astme Kohus otsustas, kontrollides omal algatusel hagi vastuvõetavust, et see otsus puudutab hagejat isiklikult, kuna see on tehtud sellise menetluse tulemusena, kus hagejal oli määrav osa, kuna otsusega püüti lõpetada hageja ja De Beersi vahelised pikaajalised kaubandussuhted ning kuna otsus võis märkimisväärselt mõjutada hageja konkurentsiolukorda töötlemata teemantide tarnimise ja tootmise turul.
Case 25/62 Plaumann v Commission [1963] ECR 95, at 107.
Euroopa Kohtu 15. juuli 1963. aasta otsus kohtuasjas 25/62: Plaumann vs. komisjon, EKL 1963, lk 199, 223.
Order of 28 August 2007 in Case T-46/06 (on appeal, Case C-483/07 P).
Esimese Astme Kohtu 28. augusti 2007. aasta määrus kohtuasjas T-46/06 (apellatsioonimenetluses kohtuasi C-483/07 P).
Case C-309/89 [1994] ECR I-1853.
Euroopa Kohtu 18. mai 1994. aasta otsus kohtuasjas C-309/89, EKL 1994, lk I-1853.
Judgment of 11 July 2007 in Case T-170/06.
Esimese Astme Kohtu 11. juuli 2007. aasta otsus kohtuasjas T-170/06.
Court of First Instance applicant.
Esimese Astme Kohus
In Pergan Hilfsstoe für industrielle Prozesse v Commission (15) the applicant challenged the decision of the Commission’s hearing ocer rejecting its request for condential treatment for certain passages in a Commission decision (‘the peroxides decision’), which contained references to the applicant’s role in a number of cartels on certain markets for organic peroxides.
Kohtuasjas Pergan Hilfsstoe für industrielle Prozesse vs. komisjon15vaidlustas hageja komisjoni nõunik-audiitori otsuse, millega jäeti rahuldamata tema taotlus käsitleda kondentsiaalselt teatud osa komisjoni otsusest („peroksiidide otsus”), mis sisaldas viiteid hageja rollile reas kartellides teatud orgaaniliste peroksiidide turgudel.
However, as the proceedings against the applicant were time-barred, the Commission had made no reference in the operative part of the ‘peroxides decision’ to its participation in the infringement.
Kuna hageja vastu esitatud süüdistus oli aegunud, ei tuvastanud komisjon siiski peroksiidide otsuse resolutiivosas selle ettevõtja osalemist rikkumises.
The Court rejected the Commission’s plea that the applicant, which had not challenged the peroxides decision, had no interest in bringing an action against the decision of the hearing ocer.
Esimese Astme Kohus lükkas tagasi komisjoni väite, mille kohaselt hagejal, kes ei olnud peroksiidide otsust vaidlustanud, puudus nõunik-audiitori otsuse vastu menetluse algatamise huvi.
It held, on the contrary, that the annulment of that decision was capable of conferring an advantage on the applicant in that the Commission should take account of the applicant’s legitimate interest in the information at issue not being disclosed.
Kohus otsustas seevastu, et vaidlustatud otsuse tühistamine oleks hagejale soodne, kuna komisjon peab arvestama hageja õigustatud huvi, et asjaomast teavet ei avaldataks.
Furthermore, the mere fact that the information had already been published did not deprive the applicant of an interest in bringing an action, since its continued disclosure on the Commission’s Internet site continued to harm the applicant’s reputation, which is a vested and present interest.
Lisaks ei piisa üksnes asjaolust, et nimetatud andmete avaldamine on juba aset leidnud, selleks, et hagejal puuduks huvi menetluse algatamiseks, kuna nende andmete jätkuv avalikustamine komisjoni Internetileheküljel rikub edasi hageja mainet, mis loob olemasoleva ja tegeliku huvi.
In Ufex and Others v Commission (16) the applicants challenged the Commission decision rejecting their complaint.
Kohtuasjas Ufex jt vs. komisjon16vaidlustasid hagejad komisjoni otsuse, millega jäeti rahuldamata nende kaebus.
Their interest in bringing an action was challenged on the ground that, according to the interveners in support of the Commission, even if the contested measure were annulled, the Commission would be unable to establish the infringement complained of, since the excessive duration of the entire administrative procedure would have constituted a breach of the interveners’ rights.
Nende menetluse algatamise huvi vaidlustati selles osas, milles komisjoni nõuete toetuseks menetlusse astunute väitel ei saanud komisjon isegi vaidlustatud õigusakti tühistamise korral tuvastada ette heidetud rikkumist, kuna haldusmenetluse liiga pikk kestus oleks rikkunud nimetatud poolte kaitseõigust.
In that regard, the Court held that the interest in bringing an action of an applicant who had brought an action for annulment of a Commission decision rejecting the complaint whereby it denounced conduct capable of constituting an abuse of a dominant position could be denied only in exceptional circumstances, notably where it could be established beyond doubt that the Commission was not in a position to adopt a decision making a finding of infringement attributable to the dominant undertaking in question.
Esimese Astme Kohus otsustas, et hageja – kes on esitanud tühistamishagi komisjoni otsuse peale, millega jäeti rahuldamata tema kaebus, milles ta mõistis hukka turgu valitseva seisundi kuritarvitamist kujutada võiva tegevuse –, menetluse algatamise huvi olemasolu saaks eitada üksnes erakorraliste asjaolude esinemisel, nimelt kui võib kindlustundega välistada selle, et komisjon saab vastu võtta otsuse, milles tuvastatakse turgu valitsevas seisundis olevale ettevõtjale süüksarvatav rikkumine.
Judgment of 12 October 2007 in Case T-474/04.
Asjassepuutuva isiku mõiste
Judgment of 12 September 2007 in Case T-60/05.
Esimese Astme Kohtu 12. septembri 2007. aasta otsus kohtuasjas T-60/05.
By its order in SID v Commission (18) the Court held that a seafarers’ union which had lodged a complaint in respect of certain tax measures applicable to seafarers employed on board vessels on the Danish international register was not a party concerned.
Kohtumääruses SID vs. komisjon18 ei lugenud Esimese Astme Kohus asjassepuutuvaks isikuks meremeeste ametiühingut, kes esitas kaebuse teatud maksumeetmete peale, mis on kohaldatavad Taani rahvusvahelisse registrisse kantud laevadel töötavatele meremeestele.
Neither the seafarers’ union nor its members were competitors of the beneficiaries of the measures in issue.
Ei meremeeste ametiühing ega tema liikmed ei olnud asjaomastest meetmetest kasusaajate konkurendid.
Although bodies representing the employees of the undertakings in receipt of aid might, as parties concerned, submit comments to the Commission on considerations of a social nature, the fact remained that in this case any social aspects derived from the establishment of the register in question and not from the fiscal measures in issue, which alone were examined by the Commission with a view to assessing their compatibility with the common market.
Kuigi abisaava ettevõtja töötajaid esindavad organisatsioonid võivad asjassepuutuvate isikutena esitada komisjonile oma sotsiaalseid kaalutlusi puudutavad seisukohad, tulenesid võimalikud sotsiaalsed aspektid kõnesolevas asjas nimetatud registri kehtestamisest, mitte vaidlusalustest maksumeetmetest, mida komisjon kontrollis ainult selleks, et hinnata nende kokkusobivust ühisturuga.
The social aspects relating to that register therefore had only an indirect link with the contested decision.
Selle registriga seotud sotsiaalsetel aspektidel oli vaidlustatud otsusega seega ainult kaudne seos.
In Fachvereinigung Mineralfaserindustrie v Commission (19) the Court, after finding that the members of the applicant were parties concerned with standing to act in defence of their procedural rights and that the applicant eectively raised a plea alleging that the Commission ought to have initiated the formal investigation procedure provided for in Article 88(2) EC because it was facing serious problems as regards the compatibility of the aid with the common market, declared the action admissible and added that although the further substantive arguments raised were inadmissible as such, the arguments developed must nonetheless be examined for the purpose of determining whether the Commission was actually facing serious problems.
Kohtuotsuses Fachvereinigung Mineralfaserindustrie vs. komisjon19 tunnistas Esimese Astme Kohus hagi vastuvõetavaks, olles sedastanud, et hageja liikmed olid asjassepuutuvad isikud, kellel on õigus esitada hagi oma menetluslike õiguste kaitseks, ning et hageja esitas tegelikult väite, mis tugines sellele, et komisjon oleks pidanud alustama EÜ artikli 88 lõikes 2 ette nähtud ametliku uurimismenetluse, kuna talle olid teatavaks saanud tõsised kahtlused abi ühisturuga kokkusobivuse osas, ja lisas, et kuigi täiendavad sisulised väited on iseenesest vastuvõetamatud, siis tuleb esitatud argumente kontrollida, et hinnata, kas komisjonile olid tõsised kahtlused tõepoolest teatavaks saanud.
The same problem formed the subject matter in an action for failure to act under Article 232 EC, of Asklepios Kliniken (20), where a German company specialising in hospital management had brought an action for a declaration that the Commission had unlawfully failed to adopt a position on the complaint denouncing the existence of the State aid alleged to have been granted by the German authorities to hospitals in the public sector.
Sama problemaatika oli vaatluse all EÜ artikli 232 alusel esitatud tegevusetushagi raames kohtuasjas Asklepios Kliniken,20milles erahaiglate haldamisele spetsialiseerunud Saksa äriühing oli esitanud hagi, milles ta taotles selle tuvastamist, et komisjon ei võtnud õigusvastaselt seisukohta kaebuse suhtes, milles mõistetakse hukka, et Saksa ametiasutused on väidetavalt andnud avaliku sektori haiglatele riigiabi.
The Court recalled that Articles 230 EC and 232 EC prescribe one and the same remedy.
Esimese Astme Kohus tuletas meelde, et EÜ artiklid 230 ja 232 on ühe ja sama õiguskaitsevahendi väljendused.
Consequently, just as the fourth paragraph of Article 230 EC allows individuals to bring an action for annulment against a Community measure which is of direct and individual concern to them, the third paragraph of Article 232 EC also entitles
Järelikult tuleb EÜ artikli 232 neljandat lõiku tõlgendada nii, et füüsiline või juriidiline isik võib esitada tühistamishagi ühenduse õigusakti peale, mis teda otseselt ja isiklikult puudutab, ning EÜ artikli 232 kolmas lõik annab talle võimaluse esitada tegevusetushagi institutsiooni vastu, kes ei ole vastu võtnud õigusakti, mis oleks teda otseselt ja isiklikult puudutanud.21 b)
Order of 23 April 2007 in Case T-30/03 (on appeal, Case C-319/07 P).
Esimese Astme Kohtu 20. septembri 2007. aasta otsus kohtuasjas T-375/03.
Judgment of 20 September 2007 in Case T-375/03.
Esimese Astme Kohtu 11. juuli 2007. aasta otsus kohtuasjas T-167/04: Asklepios Kliniken vs. komisjon.
Judgment of 11 July 2007 in Case T-167/04 Asklepios Kliniken v Commission.
Vt selle kohta ka Esimese Astme Kohtu 12. septembri 2007. aasta otsus liidetud kohtuasjades T-239/04 ja T-323/04: Itaalia ja Brandt Italia vs. komisjon.
Court of First Instance them to bring an action for failure to act against an institution which has failed to adopt a measure which would have concerned them in the same way (21
Esimese Astme Kohus ametiasutuste poolt võetud meetmed loeti ühisturuga kokkusobimatuks riigiabiks.
The Commission had thus ordered the French Republic to recover the unlawfully paid aid from the recipients.
Komisjon kohustas seega Prantsuse Vabariiki nimetatud ebaseaduslikult antud abi abisaajatelt tagasi nõudma.
Relying on the caselaw of the Court of Justice that the actual recipient of individual aid granted under a general aid scheme and recovery of which is ordered by the Commission is individually concerned by that decision (23), the Court observed that the fact that the contested decision does not identify the undertakings that benet from the aid in question, applies to situations determined objectively and has legal eects with respect to a category of persons envisaged generally and in the abstract does not mean that the action is inadmissible.
Tuginedes Euroopa Kohtu praktikale, mille kohaselt sellise individuaalse abi tegelik saaja, mis antakse üldise abikava alusel ja mille tagastamist komisjoni otsusega nõutakse, on sellest otsusest isiklikult puudutatud,23 märkis Esimese Astme Kohus, et asjaolu, et vaidlustatud otsuses ei ole asjaomast abi saavaid ettevõtjaid nimetatud ning see on kohaldatav objektiivselt määratletud olukordadele ja tekitab õiguslikke tagajärgi üldiselt ja abstraktselt määratletud isikute kategooriale, ei too kaasa hagi vastuvõetamatust.
The Court pointed out, on the contrary, that the amounts granted diered according to the undertakings and were therefore dierentiated according to the individual characteristics of each of them, and found that one of the applicants was the actual beneciary of individual aid granted under the sectoral aid scheme in question, recovery of which the Commission had ordered.
Märkides vastupidi, et antud summad erinevad ettevõtjate kaupa ning on seega individualiseeritud vastavalt igaühe iseloomulikele tunnustele, sedastas Esimese Astme Kohus, et üks hagejatest on sellise individuaalse abi tegelik saaja, mis anti asjaomase sektoraalse abikava alusel ning mille tagastamist komisjon nõudis.
Consequently, that applicant was directly and individually concerned by that part of the contested decision.
Seega on nimetatud hageja vaidlustatud otsuse sellest osast otseselt ja isiklikult puudutatud.
Proceedings relating to greenhouse gas emissions
Kasvuhoonegaaside saastekvootidega seotud vaidlused
In 2007 there was a new type of proceedings in the form of actions brought by individuals against measures taken by the Commission and addressed to Member States in the context of the greenhouse gas emissions allowance trading scheme established by Directive
2007. aastal kerkisid esile uued vaidlused seoses direktiiviga 2003/8724kehtestatud kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise korra raames vastu võetud ja liikmesriikidele adresseeritud komisjoni õigusaktide peale esitatud füüsiliste ja juriidiliste isikute hagidega.
None of the applications against the Commission’s decisions brought by the undertakings which had been allocated allowances was considered admissible, on dierent grounds according to the type of decision contested.
Ühegi ettevõtja, kellele saastekvoodid on eraldatud, hagi komisjoni otsuste peale ei tunnistatud vastuvõetavaks; põhjendused olid erinevad vastavalt vaidlustatud otsuse liigile.
Case 15/70 Chevalley v Commission [1970] ECR 975 and Case T-395/04 Air One v Commission [2006] ECR II-1343.
Otsused mitte esitada teatatud siseriikliku saastekvootide eraldamise kava suhtes vastuväiteid
Judgment of 20 September 2007 in Case T-136/05. On that point, see also judgment of 12 September 2007 in Joined Cases T-239/04 and T-323/04 Italy and Brandt Italia v Commission.
Euroopa Kohtu 19. oktoobri 2000. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-15/98 ja C-105/99: Itaalia ja Sardegna Lines vs. komisjon, EKL 2000, lk I-8855.
Joined Cases C-15/98 and C-105/99 Italy and Sardegna Lines v Commission [2000] ECR I-8855.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiiv 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ (ELT L 275, lk 32; ELT eriväljaanne 15/07, lk 631).
Decisions not to raise objections to the notied NAP
Tegevus siseriiklik saastekvootide eraldamise kava lõplikuks ja liikmesriigis rakendatavaks.
In its order in EnBW Energies Baden-Württemberg v Commission (25) the Court gave a textual, contextual and teleological interpretation of Directive 2003/87 and held that that directive confers on the Commission only a limited power of rejection and allows it even to waive the use of that power, since, inter alia, where the Commission does not raise express objections within the time-limit laid down in the directive, the notied NAP becomes denitive and can be implemented by the Member State.
Esimese Astme Kohus järeldas sellest, et kui otsuses on siseriikliku saastekvootide eraldamise kava teatud aspektid selgesõnaliselt vastu võetud, ei saa seda isegi mitte kaudselt lugeda siseriikliku saastekvootide eraldamise kava vastuvõtmiseks tervikuna, nii et hagejal puudub siseriikliku saastekvootide eraldamise kava teiste aspektide osas menetluse algatamise huvi.26
Commission (27), that the Commission decision not to raise any objections to the Slovak NAP did not have the eect of granting a rights-creating authorisation because, by their nature, the Slovak measures notied in that context did not require such authorisation.
Sarnastel põhjendustel otsustas Esimese Astme Kohus kohtumääruses US Steel Košice vs. komisjon,27 et komisjoni otsusest, milles ei esitatud Slovakkia siseriikliku saastekvootide eraldamise kava suhtes ühtegi vastuväidet, ei tulene õigusi tekitava loa andmist, kuna Slovakkia meetmed ei vajanud nende iseloomust tulenevalt sellise loa andmist.
In those circumstances, the contested decision could not produce binding legal eects such as to aect the applicant’s interests and therefore did not constitute a measure against which an action could be brought.
Neil asjaoludel ei tekita vaidlustatud otsus kohustuslikke õiguslikke tagajärgi hagejate huve puudutaval viisil ja seega ei kujuta see endast akti, mille peale võib esitada hagi.
Last, by order in Cemex UK Cement v Commission (28) the Court held that an action for annulment of the Commission decision raising no objections to the allocation to the applicant by the NAP of an individual allowance which it considered insucient and contrary to the directive was inadmissible on the ground that the applicant was not individually concerned, as only the United Kingdom was responsible for the implementation of the NAP and for the allocation of specic allowances to individual installations.
Kohtumääruses Cemex UK Cement vs. komisjon28tunnistas Esimese Astme Kohus isikliku puutumuse puudumisel vastuvõetamatuks hagi, millega taotleti komisjoni otsuse tühistamist, kes ei olnud esitanud vastuväiteid hagejale siseriiklikus saastekvootide eraldamise kavas eraldatud kvoodi suhtes – mida hageja pidas ebapiisavaks ja direktiiviga vastuolus olevaks –, kuna ainult Ühendkuningriik vastutab siseriikliku saastekvootide eraldamise kava täitmise ja üksikutele käitajatele spetsiiliste saastekvootide eraldamise eest.
In its order in Fels-Werke and Others v Commission (
Otsused, millega siseriiklik saastekvootide eraldamise kava tunnistatakse direktiiviga vastuolus olevaks
) the Court considered that the applicants were not individually concerned by the Commission decision declaring incompatible an allocation method introduced during the preceding NAP that was favourable to new installations.
Kohtumääruses Fels-Werke jt vs. komisjon29 märkis Esimese Astme Kohus, et hagejad ei olnud isiklikult puudutatud komisjoni otsusest, millega varasema siseriikliku saastekvootide eraldamise kava ajal kehtestatud uute käitiste soodustamise meetod saastekvootide eraldamisel tunnistati direktiiviga vastuolus olevaks.
That decision aected the applicants in the same way as
See otsus puudutab hagejaid sama moodi nagu kõiki teisi käitajaid, kes on nendega samasuguses olukorras.
The same German NAP for the period 2005–07 formed the subject matter of the judgment of 7 November 2007 in Case T-374/04 Germany v Commission.
Tuleb märkida, et sama Saksa siseriiklik saastekvootide eraldamise kava ajavahemikuks 2005–2007 oli Esimese Astme Kohtu 7. novembri 2007. aasta otsuse kohtuasjas T-374/04: Saksamaa vs. komisjon esemeks.
By that judgment, the Commission’s decision was annulled on the ground of an error of law in so far as it had declared incompatible with Directive 2003/87 the possibility for ex post facto adjustments provided for in the NAP which allowed the German authorities to reduce the number of allowances allocated to a given installation and to transfer the allowances withdrawn to a reserve when the operator replaced an old installation by a new installation with a lower production capacity.
Selles kohtuotsuses tühistati komisjoni otsus õigusnormi rikkumise tõttu selles osas, milles komisjon tunnistas direktiiviga 2003/87 vastuolus olevaks siseriiklikus saastekvootide eraldamise kavas ette nähtud hilisemate kohanduste võimaluse, mis oleks lubanud Saksa ametiasutustel vähendada teatud käitisele antud kvoote ja kanda need äravõetud kvootide reservi, kui käitaja vahetab vana käitise uue vastu, mille tootmisvõimsus on väiksem.
The Court held that no provision of Directive 2003/87 prohibits a subsequent amendment of the number of allowances allocated individually, as the Member State has a margin of discretion when it makes downward corrections.
Esimese Astme Kohus rõhutas, et ükski direktiivi 2003/87 säte ei keela individuaalselt eraldatud kvootide arvu hiljem muuta, kuna liikmesriigil on vähendamisega seotud korrigeerimiste korral manööverdamisruum.
Order of 1 October 2007 in Case T-489/04.
Esimese Astme Kohtu 1. oktoobri 2007. aasta määrus kohtuasjas T-489/04.
Order of 6 November 2007 in Case T-13/07.
Esimese Astme Kohtu 6. novembri 2007. aasta määrus kohtuasjas T-13/07.
Order of 11 September 2007 in Case T-28/07 (on appeal, Case C-503/07 P).
Esimese Astme Kohtu 11. septembri 2007. aasta määrus kohtuasjas T-28/07 (apellatsioonimenetluses kohtuasi C-503/07 P).
Court of First Instance all other operators of installations in the same situation.
Esimese Astme Kohus
) was an action for annulment of a Commission decision declaring certain aspects of the Slovak NAP for the period 2008–12 incompatible with Directive 2003/87 (31) and requiring a reduction in the total quantity of allowances provided for.
Kohtuasja US Steel Košice vs. komisjon30 ese oli tühistada komisjoni otsus, millega ajavahemikuks 2008–2012 koostatud Slovakkia siseriikliku saastekvootide eraldamise kava teatud aspektid tunnistati direktiiviga 2003/8731 vastuolus olevaks ja nõuti ettenähtud kvootide koguarvu vähendamist.
The Court considered that neither Directive 2003/87 nor the contested decision resulted in an automatic reallocation of the total number of allowances between individual installations which would be reflected by specific percentages of allowances allocated to the applicant and to other installations.
Esimese Astme Kohus märkis, et ei nimetatud direktiiv ega vaidlustatud otsus ei viinud kvootide koguarvu automaatse jagamiseni erinevate käitajate vahel, mis oleks väljendunud hagejale ja teistele käitistele eraldatud kvootide teatud protsendis.