natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Such measures may be particularly useful in those countries that have recently seen a growth in the numbers of problem amphetamine and methamphetamine users, especially injectors (Talu et al., 2009).
Need meetmed võivad olla eriti kasulikud riikides, kus hiljuti on hakanud kasvama probleemsete amfetamiini- ja metamfetamiinitarbijate arv (Talu ja teised, 2009).
Introduction profiles among cocaine users, assessing the prevalence of the drug’s use, its health and social consequences and the necessary responses presents a unique set of challenges.
Sissejuhatus vastase ravi. Erinevuste tõttu kokaiini kasutajate profiilides on kokaiinitarbimise levimuse ning tervise- ja sotsiaalsete tagajärgede hindamine, samuti vajalike vastumeetmete rakendamine erakordselt keeruline.
Cultivation of coca bush, the source of cocaine, continues to be concentrated in a few countries in the Andean region (89).
Kokaiini saadakse kokapõõsast, mille kasvatamine on jätkuvalt koondunud üksikutesse Andide piirkonna riikidesse (89).
The UNODC (2009) estimated for the year 2008 that the total cultivation of coca bush translated into a potential production of 845 tonnes of pure cocaine hydrochloride, with Colombia accounting for 51 %, Peru 36 % and Bolivia 13 %.
UNODCi (2009) hinnangus 2008. aasta kohta märgitakse, et kokapõõsaste kasvatamine annab potentsiaalseks kogutoodanguks 845 tonni puhast kokaiini hüdrokloriidi, kusjuures Colombia arvele langeb sellest 51%, Peruu arvele 36% ja Boliivia arvele 13%.
Global cocaine production is estimated to have fallen by 15 % in 2008, mainly due to falling cocaine production in Colombia — from 600 tonnes in 2007 to 430 tonnes in 2008.
Hinnanguliselt on ülemaailmne kokaiinitootmine 2008. aastal vähenenud 15% võrra, seda peamiselt kokaiinitootmise vähenemise tõttu Colombias – 600 tonnilt 2007. aastal 430 tonnile 2008. aastal.
Cocaine production in Peru and Bolivia, in contrast, continued to increase slightly.
Kokaiinitootmine Peruus ja Boliivias seevastu kasvab vähehaaval.
An overall increase in cocaine use and cocaine seizures has been observed in the European Union during the last decade, although this has been largely confined to western Member States, and major differences exist between countries.
Viimase kümnendi jooksul on Euroopa Liidus täheldatud kokaiinitarbimise ja kokaiini konfiskeerimiste arvu üldist kasvu, kuigi see tendents on enamasti ilmnenud läänepoolsetes liikmesriikides ning riikide vahel on suuri erinevusi.
The data available also indicate considerable diversity among cocaine users, both in terms of patterns of use and in terms of sociodemographics.
Kättesaadavad andmed näitavad ka suuri erinevusi kokaiinitarbijate vahel niihästi kasutamisharjumuste kui ka sotsiaaldemograafiliste näitajate osas.
Those who only experiment with the substance on one or a few occasions make up the largest group.
Kõige suurema rühma moodustavad ainega ühel või mõnel üksikul korral eksperimenteerijad.
Another group includes socially integrated regular users who, in some countries, account for a relatively large number of young people.
Teise rühma moodustavad ühiskonda integreeritud regulaarsed tarbijad, kelle hulka mõnes riigis kuulub suhteliselt palju noori inimesi.
Some of them will intensify their use of cocaine, or use it over a long period, which may lead to chronic health and social problems and to the need for treatment.
Mõned neist intensiivistavad oma kokaiinitarbimist või kasutavad ainet pika ajavahemiku vältel, mis võib põhjustada kroonilisi tervise- ja sotsiaalseid probleeme ning tekitada ravivajaduse.
A third set of users includes members of socially excluded groups, including current and former opioid users.
Kolmandasse tarbijate rühma kuuluvad sotsiaalselt tõrjutud rühmade esindajad, sealhulgas aktiivsed ja endised opioidide kasutajad.
Most of them have intensive patterns of cocaine use, possibly using crack or injecting the drug, which may perpetuate or exacerbate existing health and social problems, and may complicate their treatment for opioid use. Because of the diversity of
Enamikul neist on tugevad kokaiinitarbimise harjumused ja on võimalik, et nad kasutavad crack’i või süstivad uimastit, mis võib nende tervise- ja sotsiaalsed probleeme raskendada või need püsivaks muuta, samuti võib see keerukamaks muuta nende opioidide tarvitamise
Table 7: Production, seizures, price and purity of cocaine and crack cocaine
Tabel 7: kokaiini ja crack-kokaiini tootmine, konfiskeerimised, hind ja puhtus
Quantity seized (tonnes) EU and Norway (Including Croatia and Turkey)
Konfiskeerimiste arv ELis ja Norras (sealhulgas Horvaatias ja Türgis)
Range of mean purity (%)
Keskmise puhtuse vahemik (%)
Due to the small set of countries reporting information, data should be interpreted with caution.UNODC estimates this figure to be equivalent to 412 tonnes of pure cocaine.Range of the middle half of the reported mean prices.All data for 2007, except global production estimates which are for 2008; n.a., data not available.
Kuna teavet on esitanud vaid vähesed riigid, tuleb andmetesse suhtuda ettevaatusega.UNODCi hinnangul on see arv võrdne 412 tonni puhta kokaiiniga.Teatatud keskmiste hindade keskmise poole vahemik.Kõik andmed on 2007. aasta kohta, v.a ülemaailmse toodangu näitajad, mis käivad 2008. aasta kohta.
UNODC World drug report (2009) for global values, Reitox national focal points for European data.
UNODCi maailma uimastiaruanne (2009) ülemaailmsete väärtuste kohta, Reitoxi riikide teabekeskused Euroopa andmete kohta.
(1) (2) (3) NB: Sources:
(1) (2) (3) NB! Allikad:
) For information on the sources of data for drug supply and availability, see p. 39.
) Vt teavet uimastite pakkumise ja kättesaadavuse andmete allikate kohta lk 39.
Chapter 5: Cocaine and crack cocaine
5. peatükk: kokaiin ja crack-kokaiin vähenemisest eelmiste aastatega võrreldes (90).
Laws to counter drug trafficking in the high seas
Puhtus ja hind
Colombia’s importance in the production of cocaine is corroborated by information on laboratories dismantled and seizures of potassium permanganate, a chemical reagent used in the synthesis of cocaine hydrochloride.
Colombia olulisust kokaiini tootmise protsessis toetab teave likvideeritud laboratooriumide ja kaaliumpermanganaadi (kokaiini vesinikkloriidi sünteesimisel kasutatava reagendi) konfiskeerimiste kohta.
In 2007, 2 471 cocaine laboratories were dismantled (78 % of the world total) and a total of 144 tonnes of potassium permanganate was seized in Colombia (94 % of global seizures) (INCB, 2009a).
2007. aastal likvideeriti Colombias 2471 kokaiinilaboratooriumi (78% kogu maailmas likvideeritud laboratooriumidest) ja konfiskeeriti kokku 144 tonni kaaliumpermanganaati (94% ülemaailmsetest konfiskeerimistest).
Competent national authorities are nominated to act as contact points, permanently on-call, in order to reply to such requests as soon as possible.
Portugal, kes esitasid piisavalt andmeid suundumuste analüüsimiseks ajalises plaanis, teatasid kokaiini puhtuse vähenemisest aastatel 2002–2007.
Requests may be granted, granted with conditions or refused.
Seadused, mille eesmärk on võidelda uimastite salakaubaveo vastu merel
The interdiction can be carried out only by warships or military aircraft, or other ships or aircraft clearly identifiable as being on government service and authorised to that effect.
Uimastite merd mööda salakaubana vedamise vastu on aidanud edukalt võidelda riikidevaheline koostöö, mida hõlbustavad kaks rahvusvahelist konventsiooni.
The available information suggests that cocaine continues to be trafficked to Europe via different routes (EMCDDA, 2008d).
Kättesaadav teave kinnitab, et kokaiini Euroopasse toomiseks kasutatakse erinevaid marsruute (EMCDDA, 2008d).
Cocaine consignments transit through South and Central American countries, such as Argentina, Brazil, Ecuador, Mexico and Venezuela, before reaching Europe.
Kokaiinisaadetisi veetakse Euroopasse läbi selliste Lõuna- ja Kesk-Ameerika riikide nagu Argentina, Brasiilia, Ecuador, Mehhiko ja Venetsueela.
Caribbean countries are also frequently used in the transhipment of the drug to Europe.
Kariibi mere piirkonna riike kasutatakse samuti sageli uimasti ümberlaadimiseks selle Euroopasse saatmisel.
On these routes, cocaine is smuggled through commercial flights or by sea.
Neil marsruutidel veetakse kokaiini salakaubana kommertslendudel või mereteed mööda.
In recent years, an alternative route through West Africa has been identified.
Viimastel aastatel on tuvastatud alternatiivne marsruut läbi Lääne-Aafrika.
From there, cocaine is often transported to Europe by fishing and sailing vessels, though trafficking by air or overland through north Africa has also been reported (Europol, 2007).
Sealt toimetatakse kokaiin Euroopasse sageli kala- ja purjelaevades, kuid on ka andmeid uimastiveo kohta läbi Põhja-Aafrika, kasutades selleks õhu- või maismaatransporti (Europol, 2007).
The actual boarding and subsequent actions are carried out by a team of law enforcement officers from the requesting state, known as a law enforcement detachment (LEDET).
Viimastel aastatel on nimetatud ka muid transiitmaid.
When coordinated by intergovernmental agencies such as MAOC-N (Maritime Analysis Operations Centre — Narcotics), a LEDET is sometimes carried by the warship of another country.
Nende hulka kuuluvad Lõuna Aafrika Vabariik, Venemaa, kuid ka Kesk- ja Ida-Euroopa riigid, kus kokaiini konfiskeerimiste arv suurenes hinnanguliselt 412 juhtumilt 2002. aastal 1065 juhtumini 2007. aastal.
In this case, to comply with the identification requirement, helicopters and small boats used during the boarding operation will temporarily fly the flag of the LEDET’s state rather than that of their warship.
Belgiat, Hispaaniat, Itaaliat, Prantsusmaad, Madalmaid, Portugali ja Ühendkuningriiki on mainitud oluliste transiitriikidena Euroopa piires toimuvatel kokaiinivedudel.
Other transiting countries have also been mentioned in recent years.
Rahvusvahelise mereõiguse konventsiooni (1982) artikli 108 kohaselt võib iga riik, kes kahtlustab, et tema lipu all sõitev laev (1) tegeleb uimastite salakaubaveoga, paluda abi teistelt riikidelt sellise kaubitsemise lõpetamiseks.
These include South Africa, Russia, but also countries in central and eastern Europe, where the number of cocaine seizures increased from an estimated 412 cases in 2002 to 1 065 in 2007.
Täiendavat koostööd kirjeldatakse 1988. aasta ÜRO salakaubanduse vastu võitlemise konventsiooni artiklis 17.
Belgium, Spain, France, Italy, the Netherlands, Portugal and the United Kingdom have been mentioned as important transit countries for cocaine shipments inside Europe.
Selle konventsiooniga nähakse ette mehhanism, mis võimaldab igal riigil, kellel on piisavalt alust kahtlustada, et teises riigis registrisse kantud laev tegeleb uimastite salakaubaveoga, taotleda laeva lipuriigilt luba laeva pardale minna, otsida ja konfiskeerida sealt mis tahes narkootikume ning seejärel õigusrikkujad kohtulikule vastutusele võtta.
(1) Jurisdiction over a ship and its crew is assumed by the state in which the vessel is registered (the ‘flag state’).
Neid toiminguid võib ellu viia igal pool väljaspool territoriaalvett.
Seizures quantity of cocaine seized and the highest number of seizures of the drug — about half of the total — in Europe.
Selleks, et sellistele taotlustele nii kiiresti kui võimalik reageerida, on määratud pädevad riiklikud asutused, kes tegutsevad pidevalt valves olevate kontaktpunktidena.
The mean purity of cocaine in Europe ranged between
Taotluse võib kas rahuldada, teatavatel tingimusel rahuldada või tagasi lükata.
In 2007, global seizures of cocaine remained stable at about 710 tonnes.
2007. aastal jäid maailmas konfiskeeritud kokaiinikogused stabiilseks, püsides 710 tonni piires.
South America continued to report the largest amount seized, accounting for 45 % of the global figure, followed by North America with 28 %, and west and central Europe with 11 % (UNODC, 2009).
Lõuna-Ameerikas konfiskeeriti jätkuvalt kõige suurem kokaiinikogus, mis moodustas 45% kogu maailmas konfiskeeritud kogusest, järgnesid Põhja-Ameerika 28%-ga ning Lääne- ja Kesk-Euroopa 11%-ga (UNODC, 2009).
22 % and 57 % in 2007 ( sufficient data for analysis of trends over time report a decline in the purity of cocaine over the period 2002–07, with the exception of Spain and Portugal.
) Laeva ja tema meeskonda peetakse selle riigi jurisdiktsiooni all olevaks, kus veesõiduk on registreeritud (lipuriik).
In Europe, the number of cocaine seizures has been on the increase for the last 20 years, and more notably since 2003.
Viimase 20 aasta jooksul on kokaiini konfiskeerimiste arv Euroopas kasvanud, eriti märgatavalt alates 2003. aastast.
In 2007, the number of cocaine seizures increased to 92 000 cases, though the total quantity recovered dropped to 77 tonnes, down from 121 tonnes in 2006.
2007. aastal suurenes kokaiini konfiskeerimiste arv 92 000 juhtumini, kuigi kätte saadud kokaiini koguhulk langes 77 tonnile, võrreldes 2006. aasta 121 tonniga.
The fall in the total amount of cocaine seized is largely accounted for by Portugal, and to a lesser extent Spain and France, reporting smaller quantities seized in 2007 compared to the previous year (90).
Konfiskeeritud kokaiini üldkoguse vähenemine on suures osas tingitud Portugalis, vähemal määral ka Hispaanias ja Prantsusmaal 2007. aastal konfiskeeritud koguste
In 2007, the mean retail price of cocaine ranged from EUR 44 to EUR 88 per gram among the 19 countries reporting data, with about half of them reporting mean prices of between EUR 58 and EUR 67 per gram.
) Vt tabeleid SZR-9 ja SZR-10 2009. aasta statistikabülletäänis.)
For those countries reporting sufficient data to make a comparison, cocaine sold on the street became cheaper between 2002 and 2007.
Puhtuse ja hinna andmeid vt tabelitest PPP-3 ja PPP-7 2009. aasta statistikabülletäänis.
Annual report 2009: the state of the drugs problem in Europe
2009. aasta aruanne: uimastiprobleemide olukord Euroopas hulgas (0,5–2%), varieeruvad 12 riigi arvnäitajad vahemikus 0,1–8,3%.
These estimates are likely to be conservative.
Euroopa kokaiinihindade languse mõistmine
Overall, cocaine use appears to be concentrated in a few countries, notably Denmark, Spain, Italy, Ireland and the United Kingdom, while use of the drug remains relatively low elsewhere in Europe.
Hinnanguliselt on viimase aasta jooksul kokaiini tarbinud ligikaudu neli miljonit eurooplast (keskmiselt 1,2%), kuigi riikidevahelised erinevused on ka siin märkimisväärsed.
In countries where amphetamines dominate the market in illicit stimulant drugs, estimates of cocaine use are low in nearly all cases.
Levimushinnangu kohaselt on Euroopas viimasel kuul kokaiini tarvitanud 0,4% täiskasvanud elanikkonnast ehk ligikaudu 1,5 miljonit inimest.
Conversely, in most countries where cocaine is the main illicit stimulant, low levels of amphetamine use are reported.
Nimetatud hinnanguid võib pidada pigem tagasihoidlikeks.
Since 2000, cocaine prices adjusted for inflation have been falling in Europe, while the demand for this substance has increased, as shown by the prevalence of cocaine use in the general population and among problem drug users.
Alates 2000. aastast on inflatsiooniga kohanduvad kokaiinihinnad Euroopas langenud, samal ajal on aga nõudlus selle aine järele kasvanud, mida tõestab kokaiinitarbimise levimus kogu elanikkonna ja probleemsete uimastitarbijate hulgas.
This counter-intuitive finding could be explained by several factors.
Sellist tulemust, mis ei tundu olevat mõistuspärane, saab selgitada erinevate asjaoludega.
An increase in the supply of cocaine to Europe, reflected in rising volumes of seizures, is certainly a key factor here.
Kindlasti on üheks võtmeteguriks kokaiini pakkumise suurenemine Euroopas, mida kajastab konfiskeerimiste mahtude suurenemine.
The search for an alternative to the United States’ market, by South American cocaine traffickers, may be a ‘push’ factor driving the increased targeting of the European market.
See, et Lõuna-Ameerika kokaiinikaubitsejad otsivad alternatiivi USA turule, võib olla tõuketegur, mis sunnib neid üha rohkem Euroopa turule keskenduma.
Additionally, a ‘pull’ factor may have been the growing demand for cocaine in Europe.
Täiendavaks teguriks võib olla kokaiininõudluse kasv Euroopas.
The increased volume of European cocaine consumption together with the relative strength of European currencies compared to the US dollar could have compensated for declining prices and, possibly, smaller profit margins.
Euroopa kokaiinitarbimise mahu suurenemine koos Euroopa valuutade suhtelise tugevusega, võrreldes USA dollariga võib kompenseerida hinnalangust ja võimalik, et ka väiksemaid kasumimarginaale.
Only a small proportion of those who have used cocaine at least once in their life appear to develop intensive patterns of use.
Üldiselt näib kokaiinitarbimine olevat koondunud üksikutesse riikidesse, eriti Taani, Hispaaniasse, Itaaliasse, Iirimaale ja Ühendkuningriiki, samas kui selle tarbimine teistes Euroopa riikides jääb suhteliselt madalaks.
Data from general population surveys suggest high discontinuation rates among cocaine users.
Riikides, kus keelatud stimulantide turul domineerivad amfetamiinid, on hinnanguline kokaiinitarbimine peaaegu alati madal.
In countries where lifetime prevalence is above 2 %, most adults who have ever used cocaine (80–95 %) have not used it within the last month (92).
Neist riikidest, kus kokaiin on peamine ebaseaduslik stimulant, teatatakse aga madalatest amfetamiinitarbimise tasemetest.
Other factors, however, might also have influenced the price of cocaine.
Kuid kokaiinihinda võivad mõjutada ka muud tegurid.
Technological developments and the use of new trafficking routes, such as the West African route, where drug control is poorly enforced and which provides low-paid traffickers, could have led to a decrease in transportation costs and a reduction of trafficking risks.
Tehnoloogia areng ja selliste uute salakaubateede kasutamine, nagu Lääne-Aafrika marsruut, kus uimastikontroll on nõrk ning saab kasutada madalapalgalisi kaubitsejaid, peaksid olema langetanud transpordikulusid ja vähendanud kaubitsemisega seotud riske.
More competition inside the cocaine market (Desroches, 2007) might also have influenced the drug’s price in Europe.
Konkurentsi suurenemine kokaiiniturul (Desroches, 2007) võib samuti mõjutada uimasti hinda Euroopas.
The lack of data in this area makes this analysis necessarily speculative and underlines the importance of obtaining a better understanding of the factors that influence Europe’s drug market.
Andmete puudumine selle valdkonna kohta muudab analüüsi spekulatiivseks ja rõhutab Euroopa uimastiturgu mõjutavate tegurite parema tundmaõppimise vajadust.
The EMCDDA is committed to continue developing collaborations and research in this area.
EMCDDA on võtnud endale kohustuse jätkata selles valdkonnas koostööd ja teadusuuringuid.
In Europe, it is estimated that 7.5 million young adults (15–34 years), or an average of 5.6 %, have used cocaine at least once in their life.
Euroopas on hinnanguliselt 7,5 miljonit ehk keskmiselt 5,6% noortest täiskasvanutest (15–34aastastest) vähemalt korra elus kokaiini proovinud.
National figures vary from 0.1 % to 12.0 %.
Riiklikud näitajad jäävad vahemikku 0,1–12,0%.
The European average for last year use of cocaine among this age group is estimated at 2.2 % (3 million) and for last month use at 0.8 % (1 million).
Selles vanuserühmas on Euroopa keskmine tarbimine viimase aasta jooksul hinnanguliselt 2,2% (3 miljonit) ja viimase kuu jooksul 0,8% (1 miljon).
Use is particularly high among young males (15–34 years), with last year prevalence of cocaine use reported at between 4.2 % and 7.7 % in Denmark, Spain, Ireland,
Eriti kõrge on tarbimine noorte (15–34aastaste) meeste hulgas, kelle kokaiinitarbimise levimus viimase aasta jooksul jäi Taanis, Hispaanias, Iirimaal, Itaalias ja
Italy and the United Kingdom (93
Ühendkuningriigis vahemikku 4,2–7,7% (93).
Overall, cocaine remains the second most used illicit drug in Europe, after cannabis, though levels of use vary greatly between countries.
Üldiselt on kokaiin endiselt kanepi järel teine kõige enam tarbitav ebaseaduslik narkootikum Euroopas, kuigi tarbimine on riigiti üsna erinev.
It is estimated that around 13 million Europeans have used it at least once in their lifetime, on average 3.9 % of adults aged 15–64 years (see Table 8 for a summary of the data).
Hinnanguliselt on vähemalt korra elus kokaiini tarbinud ligikaudu 13 miljonit eurooplast ehk keskmiselt 3,9% täiskasvanutest vanuses 15–64 aastat (vt andmete kokkuvõtet tabelist 8).
National figures vary from 0.1 % to 8.3 %, with 12 out of 23 countries, including most central and eastern European countries, reporting low levels of lifetime prevalence among all adults (0.5–2 %).
23-st riigist (sealhulgas Kesk- ja Ida-Euroopa riigid), kes teatasid madalast levimusest elu jooksul kõikide täiskasvanute
Last year prevalence of cocaine use among 15- to 24-year-olds is estimated at 2.2 %, which translates into 1.5 million users in Europe.
15–24aastaste vanuserühmas oli viimase aasta kokaiinitarbimise levimus hinnanguliselt 2,2%, mis teeb 1,5 miljonit tarbijat Euroopas.
In contrast to the prevalence estimates for cannabis or ecstasy use, which are highest among the 15–24 age group, measures of more recent cocaine use (last year and last month) are similar among the 15–34 and the 15–24 age groups (94).
Erinevalt kanepi või ecstasy hinnangulisest levimusest, mis on kõrgeim 15–24aastaste vanuserühmas, on 15–34aastaste ja 15–24aastaste
For purity and price data, see Tables PPP-3 and PPP-7 in the 2009 statistical bulletin.
) Vt joonis GPS-16 2009. aasta statistikabülletäänis.)
92) See Figure GPS-16 in the 2009 statistical bulletin.93) See Figure GPS-13 in the 2009 statistical bulletin.
Vt joonis GPS-13 2009. aasta statistikabülletäänis.
Table 8: Prevalence of cocaine use in the general population — summary of the data
Tabel 8: kokaiinitarbimise levimus kogu elanikkonna hulgas – andmete kokkuvõte
Czech Republic, Greece, Estonia, Romania (0.0 %)Malta, Lithuania, Poland, Finland (0.1 %)
Tšehhi Vabariik, Kreeka, Eesti, Rumeenia (0,0%)Malta, Leedu, Poola, Soome (0,1%)
Spain (8.3 %)United Kingdom (7.6 %) Italy (6.8 %)Ireland (5.3 %)
Hispaania (8,3%)Ühendkuningriik (7,6%) Itaalia (6,8%)Iirimaa (5,3%)
Spain (3.1 %) United Kingdom (2.3 %)Italy (2.2 %)Ireland (1.7 %)
Hispaania (3,1%) Ühendkuningriik (2,3%)Itaalia (2,2%)Iirimaa (1,7%)
Spain (1.1 %) United Kingdom (1.0 %)Italy (0.8 %)Ireland (0.5 %)
Hispaania (1,1%) Ühendkuningriik (1,0%)Itaalia (0,8%)Iirimaa (0,5%)
Estonia, Romania (0.0 %)Czech Republic, Greece, Poland (0.1 %)
Eesti, Rumeenia (0,0%)Tšehhi Vabariik, Kreeka, Poola (0,1%)
United Kingdom (12.0 %)Spain (11.8 %)Denmark (9.5 %)Ireland (8.2 %)
Ühendkuningriik (2,1%)Hispaania (1,9%)Itaalia (1,2%)Iirimaa (1,0%)
Spain (5.5 %)United Kingdom (4.5 %)Denmark (3.4 %)Ireland, Italy (3.1 %)
Ühendkuningriik (12,0%)Hispaania (11,8%)Taani (9,5%)Iirimaa (8,2%)
United Kingdom (2.1 %)Spain (1.9 %)Italy (1.2 %)Ireland (1.0 %)
Hispaania (5,5%)Ühendkuningriik (4,5%)Taani (3,4%)Iirimaa, Itaalia (3,1%)
Romania (0.1 %)Greece (0.2 %)Poland (0.3 %)Czech Republic (0.4 %)
Eesti, Rumeenia (0,0%)Kreeka (0,1%)Tšehhi Vabariik, Poola, Portugal (0,2%)
United Kingdom (9.9 %)Spain (9.3 %)Denmark (9.2 %)Ireland (7.0 %)
Ühendkuningriik (9,9%)Hispaania (9,3%)Taani (9,2%)Iirimaa (7,0%)
United Kingdom (2.5 %)Spain (1.7 %)Italy (1.2 %)Ireland (1.1 %)
Ühendkuningriik (2,5%)Hispaania (1,7%)Itaalia (1,2%)Iirimaa (1,1%)
Denmark (5.6 %)Spain (5.4 %)United Kingdom (5.0 %)Ireland (3.8 %)
Taani (5,6%)Hispaania (5,4%)Ühendkuningriik (5,0%)Iirimaa (3,8%)
European prevalence estimates are based on weighted averages from the most recent national surveys conducted from 2001 to 2008 (mainly 2004–08), therefore they cannot be attached to a single year.
Euroopa levimuse hinnangud põhinevad iga riigi viimase olemasoleva uuringuga saadud kaalutud keskmisel, kusjuures uuringuaasta jääb ajavahemikku 2001–2008 (peamiselt aastad 2004–2008), seetõttu ei ole neid võimalik esitada ühe konkreetse aasta kohta.
Populations used as basis: 15–64 (334 million), 15–34 (133 million) and 15–24 (63 million).
Aluseks võeti järgmised elanikkonna rühmad: 15–64aastased (334 miljonit), 15–34aastased (133 miljonit) ja 15–24aastased (63 miljonit).