natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 2(1) and (2) provides that:
Selle artikli 2 punktides 1 ja 2 on märgitud:
2001/83/EC, repealing Directive 92/25/EEC,
Kuigi eelotsusetaotlused esitanud kohtus toimunud vaidluste aluseks olevaid asjaolusid ei mõjuta ratione temporis, tuleb Euroopa Kohtu tehtava otsuse võimalike pro futuro tagajärgede tarvis esitada siiski ka direktiivi 2001/83/EÜ 6 artikli 81 teine lõik, millega kehtestati erand direktiivist 92/25/EMÜ 7ja milles on sätestatud:
‘The following provisions shall apply if the marketing of a medicinal product is permitted only after the competent authorities of the Member State concerned have approved the price of the product: which provides that:
„Järgmisi sätteid kohaldatakse siis, kui ravimit võib turustada alles pärast seda, kui asjaomase liikmesriigi pädevad asutused on ravimi hinna heaks kiitnud.
‘The holder of a marketing authorisation for a medicinal product and the distributors of the said medicinal product actually placed on the market in a Member State shall, within the limits of their responsibilities, ensure appropriate and continued supplies of that medicinal product to pharmacies and persons authorised to supply medicinal products so that the needs of patients in the Member State in question are covered.’
„Ravimi müügiloa omanik ja liikmesriigis tegelikult turustatava nimetatud ravimi turustajad tagavad oma kohustuste piires selle ravimi kohase ja jätkuva tarnimise apteekidele ja isikutele, kellel on luba ravimeid müüa, nii, et kõnealuse liikmesriigi patsientide vajadused oleks rahuldatud.”
The third paragraph of Article 81 makes it clear that the measures put in place for
Sama artikli 81 kolmas lõik märgib, et selle artikli kohaldamise korraldused
Member States shall ensure that a decision on the price which may be charged for the medicinal product concerned is adopted and communicated to the applicant within 90 days of the receipt of an application submitted, in accordance with the requirements laid down in the Member State concerned, by the holder of a marketing authorisation.
1) Liikmesriigid tagavad, et otsus hinna kohta, mida võib nõuda asjaomase ravimi eest, tehakse ja edastatakse taotlejale 90 päeva jooksul pärast seda, kui on kätte saadud müügiloa valdaja esitatud kõnealuses liikmesriigis sätestatud nõuete kohane taotlus.
The applicant shall furnish the competent authorities with adequate information. … the competent authorities shall … take their final decision within 90 days … In the absence of such a decision within the abovementioned period or periods, the applicant shall be entitled to market the product at the price proposed.
Taotleja esitab pädevatele asutustele piisava teabe. […] [P]ädevad asutused […] teevad oma lõpliku otsuse 90 päeva jooksul […]. Kui eespool nimetatud tähtaja või tähtaegade jooksul otsust ei tehta, on taotlejal õigus turustada toodet kavandatud hinnaga.
5 — Council directive of 21 December 1988 relating to the transparency of measures regulating the prices of medicinal products for human use and their inclusion in the scope of national health insurance systems (OJ 1989 L 40, p. 8).
5 – Nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiiv 89/105/EMÜ, mis käsitleb inimtervishoius kasutatavate ravimite hinnakujundust reguleerivate meetmete läbipaistvust ja nende hõlmamist siseriiklike tervisekindlustussüsteemidega (EÜT 1989, L 40, lk 8; ELT eriväljaanne 05/01, lk 345).
7 — Council directive of 31 March 1992 on the wholesale distribution of medicinal products for human use (OJ 1992 L 113, p. 1).
7 – Nõukogu 31. märtsi 1992. aasta direktiiv 92/25/EMÜ inimtervishoius kasutatavate ravimite hulgimüügi kohta (EÜT L 113, lk 1).
GlaxoSmithKline plc, a pharmaceutical research and manufacturing company established in the United Kingdom, distributes and warehouses its products in Greece through its subsidiary GSK AEVE (hereinafter col -lectively referred to as ‘GSK’), which holds the parent company’s marketing author -isation for the products in Greece.
Ravimite uurimise ja arendamisega tegelev ettevõtja GlaxoSmithKline plc, mille asukoht on Ühendkuningriigis, turustab ja ladustab oma tooteid Kreekas tütarettevõtja GSK AEVE (edaspidi mõlemad ettevõtjad koos „GSK”) vahendusel, kellel on emaettevõtja luba turustada neid tooteid Kreeka territooriumil.
GSK AEVE therefore distributes goods bearing the trade marks Imigran, for migraine, Lamictal, for epilepsy, and Serevent, for asthma, which are all prescription medicines for which GSK holds the patent.
Ta turustab tooteid kaubamärgiga Imigran migreeni vastu, Lamictal epilepsia vastu ja Serevent astma vastu, mida kõiki müüakse ainult retsepti alusel ja mille patentide omanik on GSK.
Article 2 of Law No 703/1977 on the control of monopolies and oligopolies and the protection of free competition (‘Greek Law on competition’) essentially corresponds to Article 82 EC.
Seaduse nr 703/1977 monopolide ja oligopolide kontrolli ning vaba konkurentsi kaitse kohta (edaspidi „Kreeka konkurentsiseadus”) artikkel 2 vastab sisuliselt EÜ artikli 82 sätetele.
The appellants in the main proceedings had for a number of years acquired these medicines in various forms as intermediary wholesalers in order to supply them both to the Greek and to other markets, particularly Germany and the United Kingdom.
Põhikohtuasjade apellandid on juba mitu aastat vahendavate hulgimüüjatena ostnud viidatud ravimeid nende erinevates vormides, mida nad seejärel turustavad nii Kreeka turul kui ka teiste riikide turul, eeskätt Saksamaal ja Ühendkuningriigis.
Under the second paragraph of Article 29 of Law No 1316/1983, amending Article 8 of Legislative Decree 96/1973, holders of an authorisation to market medicines are required to supply the market regularly with the goods which they manufacture or import.
Vastavalt seaduse nr 1316/1983 artikli 29 lõikele 2, millega parandati seadusandliku dekreedi 96/1973 artiklit 8, peavad ravimi turustamisloa omanikud turgu regulaarselt varustama ravimitega, mida nad toodavad või impordivad.
Citing a shortage of the three medicinal products referred to above, for which it declined to take any responsibility, GSK changed its system of distribution in Greece at the end of October 2000.
Viidates nimetatud kolme ravimi puudujääkidele, mille osas ta eitas igasugust vastutust, muutis GSK 2000. aasta oktoobri lõpus oma turustussüsteemi Kreekas.
It stopped meeting the appellants’ orders from 6 November of that year and supplied the products to hospitals and pharmacies through the company Farmacenter AE.
Ta ei täitnud apellantide tellimusi alates tolle aasta 6. novembrist ja varustas haiglaid ning apteeke ise äriühingu Farmacenter AE vahendusel.
Finally, Greek legislation requires that persons carrying out the business of pharmaceutical wholesaler obtain a licence and undertake to supply a defined geographical area adequately.
Lisaks kohustavad Kreeka õigusnormid nende toodete hulgimüüjaid taotlema loa ja varustama piisavalt kindlat geograafilist piirkonda.
When, in February 2001, GSK reinstated normal supplies it resumed supplying Imigran, Lamictal and Serevent to the wholesalers, albeit to a limited extent, but ended its involvement with Farmacenter AE.
Kui 2001. aasta veebruaris taastati normaalne varustamine, hakkas GSK jälle varustama hulgimüüjaid Imigrani, Lamictali ja Sereventiga – kuigi piiratud kogustes – ning loobus oma koostööst äriühinguga Farmacenter AE.
This conduct on the part of GSK angered the appellants and resulted in their bringing two types of legal action: an administrative action and a civil action.
See GSK tegu põhjustas apellantides pahameelt ning nad võtsid kasutusele halduslikud ja tsiviilkohtu õiguskaitsevahendeid.
The Court’s judgment did not address the substance of the dispute because it found that the Court had no jurisdiction to answer questions referred by a body which is not a court or tribunal within the meaning of Article 234 EC, 8but the Epitropi Antagonismou issued its decision on the appellants’ complaints on 1 September 2006 and made the following findings: that GSK occupied a dominant position only in respect of Lamictal, since epilepsy sufferers found it difficult to adjust to other similar medication; that the GSK group of undertakings had infringed Article 2 of the Greek Law on competition only during the period from November 2000 to February 2001 but not subsequently; and that it had not infringed Article 82 EC.
Euroopa Kohtu otsus ei lahendanud vaidluse sisulist külge, sest Euroopa Kohus teatas, et tal puudub pädevus vastata organile, mis ei ole kohus EÜ artikli 234 tähenduses, 8kuid Epitropi Antagonismou tegi 1. septembril 2006 otsuse apellantide kaebuste kohta, sedastades järgmist: GSK-l oli turgu valitsev seisund üksnes seoses Lamictaliga, kuna epilepsiahaigetel on raske kohaneda teiste sarnaste ravimitega; GSK kontsern oli rikkunud Kreeka konkurentsiseaduse artiklit 2 üksnes ajavahemikus 2000. aasta novembrist 2001. aasta veebruarini, mitte aga hiljem; ja ta ei olnud rikkunud EÜ artiklit 82.
GSK started administrative proceedings when the Epitropi Antagonismou (Greek Competition Commission) dismissed the complaints concerning the changes in its distribution policy for medicinal products; for their part, the appellants in the main proceedings, which are associations of Greek pharmacists and other wholesalers, instituted proceedings on the same facts, seeking to establish that GSK had committed an abuse of a dominant position within the meaning of Article 2 of the Greek Law on competition and Article 82 EC.
Apellandid vaidlustasid Epitropi Antagonismou otsuse kehtivuse Dioikitiko Efeteio Athinonis (Ateena haldusvaidluste apellatsioonikohus), kus vaidlus on pooleli.
The validity of the decision of the Epitropi Antagonismou has been challenged by the appellants before the Diikitiko Efetio Athinon (Administrative Court of Appeal, Athens), whose judgment is pending.
GSK algatas haldusmenetluse, kui Epitropi Antagonismou (Kreeka konkurentsikomisjon) jättis rahuldamata kaebused tema ravimite turustuspoliitika muutuse kohta; seevastu põhikohtuasjade apellandid, teatud Kreeka ravimiühendused ja teised hulgimüüjad palusid algatada menetluse samade asjaolude kohta, et GSK mõistetaks süüdi turgu valitseva seisundi kuritarvitamises Kreeka konkurentsiseaduse artikli 2 ja EÜ artikli 82 tähenduses.
The civil proceedings were commenced when the current appellants filed petitions at the Polimeles Protodikio Athinon (Court
Tsiviilkohtumenetlus algas käesolevate apellantide hagidega Polymeles Protodikeio Athinonis (Ateena esimese astme kohus), mis
8 — Thus distancing itself from the decision in Joined Cases C-110/98 to C-147/98 Gabalfrisa and Others [2000] ECR I-1577, which I have always considered to be wrong, and tending more towards the view which I advocate in my Opinion in the De Coster case (Case C-17/00 [2001] ECR I-9445); my Opinion of 22 November 2007 in Case C-393/06 Ing.
8 – Eemaldudes nii 21. märtsi 2000. aasta otsusest liidetud kohtuasjades C-110/98–C-147/98: Gabalfrisa jt (EKL 2000, lk I-1577), mida ma olen alati ekslikuks lugenud, ja lähenedes väitele, mille ma tõin välja De Costeri kohtuasjas esitatud ettepanekus, milles tehti 29. novembri 2001. aasta otsus kohtuasjas C-17/00: De Coster (EKL 2001, lk I-9445); vt selle vaidluse staatuse kohta minu 22. novembri 2007. aasta ettepanek kohtuasjas C-393/06: Ing. Aigner, Wasser-Wärmer-Umwelt (EKL 2008, lk I-2339).
A decision of the Epitropi Antagonismou ordering interim measures required GSK to meet the orders of the three products in question pending adoption of a final decision.
Epitropi Antagonismou kohustas ajutiste meetmete kohaldamise määruses GSK-d täitma kolme vaidlusaluse toote tellimused kuni lõpliku otsuse tegemiseni.
However, as it was unsure how national law should be interpreted in the light of Community law, the regulatory body charged with overseeing competition in the Greek market stayed the proceedings and referred certain questions relating to the interpretation of Article 82 EC to the Court of Justice for a preliminary ruling, the reference being lodged at the Court’s Registry under the number C-53/03.
Kuna tal olid siiski kahtlused siseriikliku õiguse tõlgendamise kohta ühenduse õiguse alusel, peatas Kreeka turul konkurentsivabadust reguleeriv asutus menetluse ja esitas Euroopa Kohtule EÜ artikli 82 tõlgendamise kohta eelotsuse küsimused, mis registreeriti Euroopa Kohtu kantseleis numbri all C-53/03.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — JOINED CASES C-468/06 TO C-478/06 and and of First Instance, Athens) on 30 April 930 October 2001, 10and 5 March 1111 November 2002.
KOHTUJURIST RUIZ-JARABO ETTEPANEK – LIIDETUD KOHTUASJAD C-468/06–C-478/06
12 of Justice on the questions referred to it by the Epitropi Antagonismou in Case C-53/03, has decided to stay the appeal proceedings and refer identical questions to the Court of Justice for a preliminary ruling, namely: 13
Antagonismou küsimustele viidatud kohtuasjas C-53/03 – otsustas seejärel apellatsioonimenetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule identsed eelotsuse küsimused, mis on järgmised: 13
The appellants argued that GSK’s conduct in interrupting supplies and distributing through Farmacenter constituted acts of unfair competition and an abuse of the dominant position of GSK on the market for the three products in question.
Nad väitsid, et tarnete katkestamine GSK poolt ning Farmacenteri kaudu turustamine kujutasid endast ebaausat konkurentsi ning GSK ülekaalu kuritarvitamist kolme viidatud toote turul.
The appellants sought an order that the products continue to be supplied to them in the quantities corresponding to the monthly average supplied by GSK to them between 1 January and 31 October 2000, plus 20%, and compensation in respect of the damage caused and loss of profits.
Oma nõuetes taotlesid nad tarnete jätkamist lähtuvalt keskmistest igakuistest kogustest, mida GSK oli neile tarninud 1. jaanuarist 2000 kuni 31. oktoobrini 2000 – suurendatuna 20% võrra –, samuti hüvitist tekitatud kahju ja saamatajäänud tulu eest.
With the exception of the claim for loss of profits, which it held inadmissible, the Court of First Instance, Athens, gave judgment in these actions between January and October 2003, and dismissed them as unfounded, finding that the refusal to supply was justified and that consequently the accusation of abuse of GSK’s dominant position became void.
Jättes kõrvale vastuvõetamatuks tunnistatud nõude saamatajäänud tulu kohta, jättis Ateena esimese astme kohus need hagid 2003. aasta jaanuarist oktoobrini tehtud otsustega rahuldamata, kuna need olid põhjendamata, lugedes tarnetest keeldumise põhjendatuks ja lükates seega tagasi süüdistuse GSK turgu valitseva seisundi kuritarvitamise kohta.
Where the refusal of an undertaking holding a dominant position to meet fully the orders sent to it by pharmaceutical wholesalers is due to its intention to limit their export activity and, thereby, the harm caused to it by parallel trade, does the refusal constitute per se an abuse within the meaning of Article 82 EC?
Kas asjaolu, et turgu valitsevat seisundit omav ettevõtja keeldub temale ravimite hulgimüüjate poolt esitatud tellimusi täies mahus täitmast – mis tuleneb tema soovist piirata nimetatud hulgimüüjate eksporditegevust ning seeläbi piirata paralleelkaubandusega põhjustatavat kahju –, kujutab iseenesest kuritarvitust EÜ artikli 82 tähenduses?
Is the answer to that question affected by the fact that the parallel trade is particularly profitable for the wholesalers because of the different prices, resulting from State intervention, in the Member States of the European Union, that is to say by the fact that pure conditions of competition do not prevail in the pharmaceuticals market, but a regime which is governed to a large extent by State intervention?
Kas vastust sellele küsimusele mõjutab asjaolu, et paralleelkaubandus on hulgimüüjate jaoks eriti tulutoov Euroopa Liidus kehtivate hindade erinevuse tõttu, mis tuleneb riigi sekkumisest ehk sellise korra kehtestamisest ravimituru suhtes, mis ei tekita vaba konkurentsi, vaid milles vastupidi toimib suures osas riigipoolne sekkumine?
Is it ultimately the duty of a national court or tribunal to apply Community competition rules in the same way to markets which function competitively and those in which competition is distorted by State intervention?
Kas siseriiklik kohus on kohustatud kohaldama ühenduse konkurentsieeskirju ühtemoodi nii vabas konkurentsis toimivate turgude kui ka turgude suhtes, kus konkurents on riigi sekkumise tõttu moonutatud?
The appellants in the national proceedings have appealed against these decisions to the Trimeles Efetio Athinon (Tripartite Court of Appeal, Athens), which, having waited in vain for the opinion of the Court
Siseriiklike menetluste apellandid kaebasid need kohtuotsused edasi Trimeles Efeteio Athinoni (Ateena kolmeliikmeline apellatsioonkohus), kes – oodanud asjata Euroopa Kohtu vastust Epitropi
9 — Cases C-468/06, C-470/06, C-472/06, C-474/06, C-475/06, C-476/06 and C-478/06.
9 – Kohtuasjad C-468/06, C-470/06, C-475/06, C-476/06 ja C-478/06.
13 — The questions in Cases C-474/06 to C-478/06 are reproduced here, since the questions in the earlier cases (C-468/06 to C-473/06) mistakenly made reference to ‘a national competition authority’ rather than ‘a national court or tribunal’, probably because the questions referred to the Court of Justice by the Epitropi Antagonismou were transcribed literally, as the appellants explain in their observations in Cases C-469/06 to C-476/06.
13 – Siin esitatakse küsimused kohtuasjadest C-474/06– C-478/06, kuna eelnevate kohtuasjade (C-468/06–C-473/06) küsimused mainivad ekslikult „siseriikliku konkurentsiasutust”, mitte aga „siseriiklikku kohut” – arvatavasti seetõttu, et küsimused kopeeriti sõna-sõnalt Epitroipi Antagonismou poolt Euroopa Kohtule saadetud küsimustest, nagu apellandid märgivad oma märkustes kohtuasjades C-469/06–C-476/06.
10 — Case C-473/06.11 — Case C-477/06.12 — Cases C-469/06 and C-471/06.
10 – Kohtuasi C-473/06.11 – Kohtuasi C-477/06.12 – Kohtuasjad C-469/06 ja C-471/06.
(b) is account to be taken, and to what extent, of the interests of social insurance bodies in cheaper medicinal products?
Kas ja mil määral tuleb arvesse võtta sotsiaalkindlustusorganite huvi odavamate ravimite vastu?
If the Court holds that limitation of parallel trade, for the reasons set out above, does not constitute an abusive practice in every case where it is engaged in by an undertaking holding a dominant position, how is possible abuse to be assessed? In particular:
Kui Euroopa Kohus leiab, et paralleelkaubanduse piiramine eespool mainitud põhjustel ei kujuta endast alati kuritarvitust, kui piiraja on turgu valitsevat seisundit omav ettevõtja, siis kuidas tuleb võimalikku kuritarvitust hinnata?
What other criteria and approaches are considered appropriate in the present case?’
Milliseid teisi kriteeriume ja lähenemisviise saab pidada antud asjas kohasteks?”
Do the percentage by which normal domestic consumption is exceeded and/or the loss suffered by an undertaking holding a domin- ant position compared with its total turnover and total profits constitute appropriate criteria?
Kas on võimalik käsitada sobivate kriteeriumidena tavapärase siseriikliku tarbimise ületamise protsenti ja/või kahju, mis tekkis turgu valitsevat seisundit omava ettevõtja kogukäibele ja -tulule?
If so, how are the level of that percentage and the level of that loss determined (the latter as a percentage of turnover and total profits), above which the conduct in question may be abusive?
Kui vastus on jaatav, siis mismoodi tuleb paika panna ületamise protsendi määr ja kahjumäär – viimane arvutatakse käibe ja kogutulu protsendina –, mida ületades on kõnealune käitumine kuritarvitus?
All the orders for reference were lodged at the Registry of the Court of Justice on 21 November 2006.
Kõik eelotsusetaotlused saabusid Euroo - pa Kohtu kantseleisse 21. novembril 2006.
Pursuant to Article 43 of the Rules of Procedure of the Court of Justice, the President, by an order of 29 January 2007, ordered the cases to be joined, on account of the objective connection between them.
Vastavalt Euroopa Kohtu kodukorra artiklile 43 otsustas Euroopa Kohtu president 29. jaanuari 2007. aasta määruses kohtuasjad liita nende objektiivse seotuse tõttu.
Is an approach entailing the balancing of interests appropriate, and, if so, what are the interests to be compared? In particular:
Kas on kohane järgida huvide tasakaalul rajanevat lähenemisviisi ning kui jah, siis milliseid huve tuleb kaaluda?
(a) is the answer affected by the fact that the ultimate consumer/patient derives limited financial advantage from the parallel trade and
Kas vastust mõjutab asjaolu, et lõpptarbijaks olev haige saab paralleelkaubandusest vaid piiratud rahalist kasu?
Lelos kai Sia EE (Case C-468/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proionton and others (Cases C-469/06 to C-476/06) and Kokkoris D. Tsanas K. EPE and others (Cases C-477/06 and C-478/06) (the appellants in the main proceedings), GSK, the Polish Government and the Commission of the European Communities have submitted written observations within the timelimit indicated in Article 23 of the Statute of the Court of Justice.
Lelos kai Sia EE (kohtuasi C-468/06), Farmakemporiki Anonymi Etaireia Emporios kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton jt (kohtuasjad C-469/06–C-476/06) ning Kokkoris D. Tsanas K. EPE jt (kohtuasjad C-477/06–C-478/06) ning GSK, Poola valitsus ja Euroopa Ühenduste Komisjon esitasid kirjalikke märkusi Euroopa Kohtu põhikirja artiklis 23 sätestatud tähtaja jooksul.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — JOINED CASES C-468/06 TO C-478/06 however, in point 5 of its written observations, disputes that this is the case, relying on two principal arguments: that it is impossible for it to act without regard for its competitors and that the relevant market is not the market in the relevant therapeutic area but the European market for all prescription medicines.
KOHTUJURIST RUIZ-JARABO ETTEPANEK – LIIDETUD KOHTUASJAD C-468/06–C-478/06
At the hearing, held on 29 January 2008, the representatives of Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proionton and others, Kokkoris D. Tsanas K. EPE and others, GSK, the Italian Republic, which had not submitted written observations, the Republic of Poland and the Commission of the European Communities were present to submit their arguments orally and to reply to the questions put to them by the Court.
29. jaanuari 2008. aasta kohtuistungil esitasid suulisi märkusi ja vastasid Eu -roopa Kohtu küsimustele Farmakemporiki Anonymi Etaireia Emporios kai Dianomis Farmakeftikon Proïontoni jt, Kokkoris D. Tsanas K. EPE, GSK, Itaalia Vabariigi (kes ei esitanud kirjalikke märkusi), Poola Vabariigi ja Euroopa Ühenduste Komisjoni esindajad.
There is settled caselaw on the clear separation of functions between the national courts and the Court of Justice in Article 234 EC proceedings, to the effect that the assessment of the facts of the case is a matter for the national court. 14
Väljakujunenud kohtupraktikast ilmneb siseriiklike kohtute ja Euroopa Kohtu ülesannete selge lahutamine EÜ artikli 234 järgsetes menetlustes, nii et juhtumi asjaolusid peab hindama siseriiklik kohus. 14
A — Preliminary matters
A. Esialgsed aspektid
As investigating the position of an undertaking in a particular market and defining the relevant market entail an examination of the facts, it must be left to the referring court and there can be no question of the Court of Justice giving its view on the matter.
Kuna ettevõtja seisundi uurimine konkreetsel turul, sh asjaomase turu määratlemine, on faktiline ülesanne, siis tuleb see küsimus jätta eelotsusetaotluse esitanud kohtu lahendada, välistades Euroopa Kohtu igasuguse seisukoha selles küsimuses.
Objections to the formulation of the questions
Kriitika küsimuste sõnastuse kohta
The Trimeles Efetio Athinon must therefore assess whether the essential prerequisite for the application of Article 82 EC has been met, and, if it has not, dismiss the appeals which are before it.
Trimeles Efeteio Athinon peab seega uurima, kas on täidetud EÜ artikli 82 kohaldamise sine qua non tingimus, ning eitava vastuse korral jätma talle esitatud apellatsioonkaebused rahuldamata.