natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Such a reasoned decision is particularly indispensable to the exporter as it may wish to bring an action against a decision rejecting totally or in part its export refund application.
Selline põhjendatud otsus on eelkõige vältimatult vajalik eksportijale, et ta saaks selle otsuse peale edasi kaevata, millega jäetakse kas täielikult või osaliselt rahuldamata tema eksporditoetuse taotlus.
It is for the national court to verify, in the main proceedings, whether, in the light, inter alia, of the documents attached by Viamex to its export refund application and of the negative list referred to at paragraphs 16, 21 and 25 of this judgment, the vessel complied with Directive 91/628 at the time when the animals were transported.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab seoses põhikohtuasjaga kontrollima, kas – arvestades eelkõige Viamexi poolt tema eksporditaotlusele lisatud dokumentidega ja käesoleva otsuse punktides 16, 21 ja 25 viidatud negatiivse nimekirjaga – laev vastas loomade vedamise ajal direktiivi 91/628 sätetele.
In view of the foregoing, the answer to the first and second questions must be that, despite the documents produced by the exporter in accordance with Article 5(2) of Regulation No 615/98, the competent authority may consider, pursuant to Article 5(3) of the regulation, that Directive 91/628 has not been complied with.
Eeltoodud järeldustest lähtuvalt tuleb esimesele ja teisele küsimusele vastata, et vaatamata eksportija poolt määruse nr 615/98 artikli 5 lõike 2 kohaselt esitatud dokumentidele võib pädev asutus nimetatud määruse artikli 5 lõike 3 kohaselt järeldada, et direktiivi 91/628 ei ole järgitud.
However, the competent authority can arrive at that conclusion only if it bases itself on the documents referred to in Article 5 of Regulation No 615/98, on the reports referred to in Article 4 of that regulation concerning the health of the animals, or on any other objective element with implications for the welfare of the animals such as to call into question the documents presented by the exporter, it being for the latter to show, if appropriate, that the elements relied on by the competent authority, in substantiation of its finding of noncompliance with Directive 91/628, are irrelevant.
Pädev asutus saab sellise järelduse teha siiski üksnes tuginedes määruse nr 615/98 artiklis 5 nimetatud dokumentidele, sama määruse artiklis 4 nimetatud loomade tervist käsitlevale kontrollaruandele või muudele nende loomade heaolu mõjutavatele objektiivsetele asjaoludele, millest tulenevalt seatakse kahtluse alla eksportija esitatud dokumendid; kirjeldatud juhul lasub eksportijal selle tõendamiskoormis, miks tõendid, millele pädev asutus viitas, et teha järeldus direktiivi 91/628 järgimata jätmise kohta, ei ole asjakohased.
By its third question, the national court asks essentially whether the competent authority may refuse the export refund pursuant to Article 5(3) of Regulation No 615/98 even in the absence of evidence showing that the welfare of the animals transported was, in fact, adversely affected by reason of the failure to comply with Directive 91/628.
Oma kolmanda küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas pädev asutus võib keelduda eksporditoetuse andmisest määruse nr 615/98 artikli 5 lõike 3 alusel vaatamata sellele, et ükski asjaolu ei võimalda konkreetselt tuvastada, et veetud loomade heaolu oli direktiivi 91/628 sätete järgimata jätmise tõttu ohustatud.
In that regard, it should be borne in mind that, in the light of the wording of Articles 1 and 5(3) of Regulation No 615/98 and the purpose of that regulation, compliance with the provisions of Directive 91/628 relating to animal health constitutes a prerequisite for payment of export refunds (see Viamex Agrar Handel and ZVK, paragraph 37).
Selles osas tuleb meenutada, et määruse nr 615/98 artikli 1 ja artikli 5 lõike 3 sõnastust ja nimetatud määruse eesmärki arvestades kujutab direktiivi 91/628 loomade tervist käsitlevate sätete järgimine endast eksporditoetuse maksmise eeltingimust (vt eespool viidatud kohtuotsus Viamex Agrar Handel ja ZVK, punkt 37).
Moreover, as the Advocate General pointed out at point 44 of his Opinion, the wording of Article 5(3) of Regulation No 615/98 clearly shows that the Community legislature made the payment of export refunds conditional upon compliance with Directive 91/628, regardless of any proof of actual and specific injury suffered by the animals during their transportation.
Lisaks sellele, nagu märgib kohtujurist oma ettepaneku punktis 44, tuleneb määruse nr 615/98 artikli 5 lõike 3 sõnastusest selgelt, et ühenduse seadusandja seadis eksporditoetuste maksmise sõltuvusse direktiivi 91/628 sätete järgimisest ja seda olenemata sellest, kas tuvastatakse, et loomadele tekitati vedamise ajal tegelikult kahju või mitte.
It appears that the Community legislature considered, on the basis of scientific and veterinary studies as well as assessments of the application of Community legislation carried out in the animal protection field, that once the provisions of Directive 91/628 concerning the health of those animals are no longer complied with, the welfare of the animals is liable to be endangered and can no longer be guaranteed.
Ilmneb, et ühenduse seadusandja leidis teadus- ja veterinaaruuringute ning samuti loomade kaitse valdkonnas läbiviidud ühenduse õigusnormide kohaldamise hindamiste alusel, et loomade heaolu on ohustatud ning ei ole enam tagatud hetkest, mil direktiivi 91/628 loomade tervist käsitlevaid sätteid enam ei järgita.
Such an approach appears moreover to be fully justified by the circumstance that, in practice, it is not always possible for the competent authority to ascertain that the animals have actually suffered, or been injured, as a result of noncompliance with those provisions.
Sellist lähenemisviisi õigustab täielikult ka asjaolu, et tegelikkuses ei ole pädeval asutusel alati võimalik tuvastada, et loomad on nimetatud sätete järgimata jätmise tõttu konkreetselt kannatanud või et neile on põhjustatud vigastusi.
In those circumstances, a competent authority which ascertains that, in breach inter alia of point 17 of the Annex to Directive 91/628, the fittings of a vessel are not such as to enable the animals to be transported without being exposed to injury or unnecessary suffering, is entitled to refuse the export refund.
Neil tingimustel on pädeval asutusel, kes tuvastab, et eelkõige direktiivi 91/628 lisa punkti 17 rikkudes ei olnud laev sisustatud nii, et loomi saaks vedada, tekitamata neile vigastusi ja tarbetuid kannatusi, õigus keelduda eksporditoetuse andmisest.
It is for the competent authority to assess whether failure to comply with a provision of Directive 91/628 has had an impact on the welfare of the animals, whether such a failure can, if appropriate, be remedied and whether it must result in the export refund being forfeited, reduced or retained.
Pädeva asutuse ülesanne on hinnata, kas direktiivi 91/628 ühe sätte järgimata jätmine mõjutas loomade heaolu ja kas vastaval juhul on võimalik seda heastada ning kas selle rikkumise korral jätta eksporditoetus maksmata, vähendada seda või maksta see välja.
It is also for that authority to decide whether the export refund must be reduced on a pro rata basis according to the number of animals which may, in its view, have suffered as a result of noncompliance with Directive 91/628 or whether that refund should not be paid since the failure to comply with a provision of that directive has inevitably had an impact on the welfare of all the animals (see Viamex Agrar Handel and ZVK, paragraph 44).
Nimetatud asutus peab otsustama ka seda, kas eksporditoetust tuleb vähendada proportsionaalselt loomade arvule, kes võivad tema arvates olla direktiivi 91/628 järgimata jätmise tõttu kannatanud, või tuleb see toetus maksmata jätta seetõttu, et nimetatud direktiivi ühe sätte järgimata jätmine mõjutas vältimatult kõigi loomade heaolu (vt eespool viidatud kohtuotsus Viamex Agrar Handel ja ZVK, punkt 44).
The answer to the third question must therefore be that, pursuant to Article 5(3) of Regulation No 615/98, the competent authority may refuse the export refund for failure to comply with the provisions of Directive 91/628 concerning animal health, even in the absence of evidence showing that the welfare of the animals transported was, in fact, adversely affected.
Seega tuleb kolmandale küsimusele vastata, et määruse nr 615/98 artikli 5 lõike 3 alusel võib pädev asutus keelduda eksporditoetuse andmisest direktiivi 91/628 loomade tervist käsitlevate sätete järgimata jätmise tõttu, vaatamata sellele, et ükski asjaolu ei võimalda tuvastada, et veetud loomade heaolu oli konkreetselt ohustatud.
Despite the documents produced by the exporter in accordance with Article 5(2) of Commission Regulation (EC) No 615/98 of 18 March 1998 laying down specific detailed rules of application for the export refund arrangements as regards the welfare of live bovine animals during transport, the competent authority may consider, pursuant to Article 5(3) of that regulation, that Council Directive 91/628/EEC of 19 November 1991 on the protection of animals during transport and amending Directives 90/425/EEC and 91/496/EEC, as amended by Council Directive 95/29/EC of 29 June 1995, has not been complied with.
Vaatamata eksportija poolt komisjoni 18. märtsi 1998. aasta määruse (EÜ) nr 615/98, millega kehtestatakse eksporditoetuste korra üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses elusveiste heaoluga vedamise ajal, artikli 5 lõike 2 kohaselt esitatud dokumentidele võib pädev asutus nimetatud määruse artikli 5 lõike 3 kohaselt järeldada, et nõukogu 19. novembri 1991. aasta direktiivi 91/628/EMÜ, mis käsitleb loomade kaitset vedamise ajal ja millega muudetakse direktiive 90/425/EMÜ ja 91/496/EMÜ, muudetud nõukogu 29. juuni 1995. aasta direktiiviga 95/29/EÜ, ei ole järgitud.
However, the competent authority can arrive at that conclusion only if it bases itself on the documents referred to in Article 5 of Regulation No 615/98, on the reports referred to in Article 4 of that regulation concerning animal health, or on any other objective element with implications for the welfare of the animals such as to call into question the documents presented by the exporter, it being for the latter to show, if appropriate, that the elements relied on by the competent authority in substantiation of its finding of noncompliance with Directive 91/628, as amended by Directive 95/29, are irrelevant.
Pädev asutus saab sellise järelduse teha siiski üksnes tuginedes määruse nr 615/98 artiklis 5 nimetatud dokumentidele, sama määruse artiklis 4 nimetatud loomade tervist käsitlevale kontrollaruandele või muudele nende loomade heaolu mõjutavatele objektiivsetele asjaoludele, millest tulenevalt seatakse kahtluse alla eksportija esitatud dokumendid; kirjeldatud juhul lasub eksportijal selle tõendamiskoormis, miks tõendid, millele pädev asutus viitas, et teha järeldus direktiivi 91/628, muudetud direktiiviga 95/29, järgimata jätmise kohta, ei ole asjakohased.
Pursuant to Article 5(3) of Regulation No 615/98, the competent authority may refuse the export refund for failure to comply with the provisions of Directive 91/628, as amended by Directive 95/29, concerning animal health, even in the absence of evidence showing that the welfare of the animals transported was, in fact, adversely affected.
Määruse nr 615/98 artikli 5 lõike 3 alusel võib pädev asutus keelduda eksporditoetuse andmisest direktiivi 91/628, muudetud direktiiviga 95/29, loomade tervist käsitlevate sätete järgimata jätmise tõttu, vaatamata sellele, et ükski asjaolu ei võimalda tuvastada, et veetud loomade heaolu oli konkreetselt ohustatud.
Case C-125/06 P
Kohtuasi C-125/06 P
Commission of the European Communities v Infront WM AG
Euroopa Ühenduste Komisjon versus Infront WM AG
(Appeal — Directive 89/552/EEC — Television broadcasting — Action for annulment — Fourth paragraph of Article 230 EC — Meaning of decision of ‘direct and individual’ concern to a natural or legal person)
Apellatsioonkaebus – Direktiiv 89/552/EMÜ – Teleringhääling – Tühistamishagi – EÜ artikli 230 neljas lõik – Mõiste füüsilist või juriidilist isikut „otseselt ja isiklikult” puudutav otsus
Actions for annulment — Natural or legal persons — Measures of direct and individual concern to them
Tühistamishagi – Füüsilised ja juriidilised isikud – Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid
(Art. 230, fourth para., EC; Council Directive 89/552, Art. 3a)
(EÜ artikli 230 neljas lõik; nõukogu direktiiv 89/552, artikkel 8a)
(Art. 230, fourth para., EC)
(EÜ artikli 230 neljas lõik)
SUMMARY — CASE C-125/06 P
KOKKUVÕTE – KOHTUASI C-125/06 P
Persons other than those to whom a decision is addressed may claim to be individually concerned only if that decision affects them by reason of certain attributes which are peculiar to them or by reason of circumstances in which they are differentiated from all other persons and by virtue of these factors distinguishes them individually just as in the case of the person addressed by such a decision.
Teised isikud, kes ei ole otsuse adressaadid, saavad väita, et see puudutab neid isiklikult ainult siis, kui see mõjutab neid mingi neile omase tunnuse või neid iseloomustava faktilise olukorra tõttu, mis neid kõigist teistest isikutest eristab, ning seega individualiseerib neid sarnaselt otsuse adressaadiga.
In that regard, where the decision affects a group of persons who were identified or identifiable when that measure was adopted by reason of criteria specific to the members of the group, those persons might be individually concerned by that measure inasmuch as they form part of a limited class of traders.
Selles osas, kui otsus puudutab isikute gruppi, kes olid akti vastuvõtmise hetkel identifitseeritud või identifitseeritavad grupi liikmetele omaste kriteeriumide põhjal, võivad need isikud olla otsusest isiklikult puudutatud, kuna nad kuulusid majandustegevuses osalejate piiratud ringi.
That can be the case particularly when the decision alters rights acquired by the individual prior to its adoption.
See võib just nii olla, kui selle aktiga muudetakse õigusi, mille see eraõiguslik isik on omandanud enne akti vastuvõtmist.
Measures aimed at regulating the exercise of exclusive television broadcasting rights to events of major importance for society, adopted by a Member State and approved by a Commission decision finding them to be compatible with Community law, impose certain restrictions on television broadcasters.
Meetmed, mille eesmärk on reguleerida ainuõiguste kasutamist ühiskonnas väga tähtsate sündmuste edastamiseks ning mis on vastu võetud liikmesriikide poolt ja heaks kiidetud komisjoni otsusega, mis tunnistab need ühenduse õigusega kooskõlas olevateks, kehtestavad ringhäälinguorganisatsioonidele teatavaid piiranguid.
Since those restrictions are linked to the circumstances in which those broadcasters acquire the television broadcasting rights to designated events from the holder of the exclusive television rights, the effect of the measures adopted by that Member State and of the decision approving them is to subject the rights held by a company which has acquired the television broadcasting rights to new restrictions which did not exist when it acquired those rights and which render their exercise more difficult.
Kuivõrd need piirangud on seotud tingimustega, mille alusel need organisatsioonid televisiooni ülekandeõiguste omaniku määratletud sündmuste teleülekannete ainuõigusi saavad, seatakse selle liikmesriigi poolt võetud meetmete ja neid heaks kiitva otsusega televisiooni ülekandeõigused saanud äriühingu poolt omandatud õigustele uusi piiranguid, mida nende õiguste omandamise hetkel ei esinenud, ning mis muudavad nende teostamise keerulisemaks.
Thus, such a Commission decision directly affects the legal situation of the holder of those rights.
Seeläbi mõjutab niisugune komisjoni otsus nende õiguste omaniku õiguslikku olukorda otseselt.
Moreover, the prejudice to that right-holder’s legal situation is due solely to the requirement to attain the result determined by those measures and the Commission decision, without the national authorities having any discretion, which could affect that situation, in the implementation of that decision.
Seevastu, nimetatud õiguste omaniku olukorrale tekitatud kahju on tingitud vaid nende meetmete ja komisjoni otsusega määratletud tulemuse saavutamise nõudest, ilma et siseriiklikel ametiasutustel oleks selle rakendamisel mingit kaalutlusruumi, mis võiks seda olukorda mõjutada.
(see paras 50-52, 59, 62, 63)
(vt punktid 50–52, 59, 62 ja 63)
COMMISSION v INFRONT WM
KOMISJON VS. INFRONT WM
OPINION OF ADVOCATE GENERALBOT delivered on 18 October 2007 1
KOHTUJURISTI ETTEPANEKYVES BOT esitatud 18. oktoobril 2007 1
The legal framework for the present appeal is provided by Council Directive 89/552/EEC, 2which covers television broadcasting activities in the common market and is intended to ensure the free movement of television services between the Member States.
Käesoleva apellatsioonkaebuse õiguslikuks raamistikuks on nõukogu direktiiv 89/552/EMÜ 2, mis käsitleb teleringhäälingutegevust ühisturul ja mille eesmärk on tagada televisiooniteenuste osutamise vabadus liikmesriikide vahel.
If the Commission considers that those measures do comply, it publishes them in the Official Journal of the European Com­munities and such publication obliges the other Member States to ensure that television broadcasters established in their territory comply with them, if they broadcast to the Member State which established the measures.
Kui komisjon leiab, et need meetmed on ühenduse õigusega kooskõlas, avaldab ta need Euroopa Liidu Teatajas, mis kohustab teisi liikmesriike tegema nende meetmete järgimise kohustuslikuks oma territooriumil asutatud ringhäälinguorganisatsioonidele, kes edastavad saateid liikmesriiki, kes need meetmed on kehtestanud.
In its judgment of 15 December 2005 in Infront WM v Commission, 3the Court of
Kohtuasjas Infront WM vs. komisjon 15. detsembril 2005 tehtud otsuses 3 tunnistas
Article 3a of the Directive enables a Member State to decide that events which it considers to be particularly important for society, such as the Olympic Games or the football World Cup, must be broadcast in its territory on free television accessible to a high proportion of the population.
Selle direktiivi artiklis 3a on liikmesriigil lubatud otsustada, et üritusi, mida ta peab ühiskonnale eriti tähtsaks – näiteks olümpiamängud või jalgpalli maailmameistrivõistlused – peab tema territooriumil üle kandma telekanal, mis on suurele osale elanikkonnast tasuta ja ligipääsetav.
That article provides that the measures taken by a Member State for that purpose must be notified to the Commission of the European Communities which is to verify their compliance with Community law.
Selles artiklis on nähtud ette, et meetmetest, mida liikmesriik selleks võtab, tuleb teatada Euroopa Ühenduste Komisjonile, kes kontrollib, kas need on kooskõlas ühenduse õigusega.
3 — Case T-33/01 [2005] ECR II-5897, hereinafter ‘the judgment under appeal’.
Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohus vastuvõetavaks ja põhjendatuks hagi, mille äriühing Infront WM AG, varem KirchMedia WM AG 4esitas komisjoni 28. juulil 2000 direktiivi artikli 3a alusel tehtud otsuse peale, milles tuvastati, et Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi teatatud meetmed on kooskõlas ühenduse õigusega.
OPINION OF MR BOT — CASE C-125/06 P
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-125/06 P
Article 3a of the Directive was inserted by Directive 97/36.
Direktiivi artikkel 3a lisati direktiiviga 97/36.
It is worded as follows:
See on sõnastatud järgmiselt:
The Court of First Instance held that the decision by which the Commission found the measures to be compliant was a challengeable act.
Esimese Astme Kohus leidis, et otsus, milles komisjon seda tuvastab, on tõesti vaidlustatav akt.
It also held that Infront, which engages in the purchase and resale of rights to broadcast sporting events, was directly and individually concerned by that decision, since it was the holder, for the countries of Europe for the years 2002 and 2006, of the exclusive broadcasting rights in respect of the football World Cup finals organised by the Fédération Internationale de Football Association (FIFA) and those events were included among the events of major importance referred to in the measures notified to the Commission by the United Kingdom.
Ta sedastas ka, et Infronti, kelle tegevus on spordiürituste ülekandmise õiguste ost ja edasimüük, puudutab see otsus otseselt ja isiklikult, sest Infrontile kuulusid aastatel 2002 ja 2006 rahvusvahelise jalgpalliföderatsiooni (FIFA) korraldatud jalgpalli maailmameistrivõistluste finaalkohtumiste üle -kandmise ainuõigused Euroopa riikides ning need üritused kuuluvad Ühendkuningriigi poolt komisjonile teatatud meetmetes nimetatud väga tähtsate ürituste hulka.
In the present appeal, the Commission does not challenge the Court of First Instance’s analysis according to which the decision which the Commission is required to take as part of the procedure under Article 3a of the Directive does constitute a challengeable act.
Käesoleva apellatsioonkaebuse raames ei vaidlusta komisjon Esimese Astme Kohtu analüüsi, mille kohaselt otsus, mis tuli komisjonil direktiivi artikliga 3a kehtestatud menetluse raames teha, on tõesti vaidlustatav akt.
On the other hand, it disputes the assessment that Infront was directly and individually concerned by the decision finding that the measures notified by the United Kingdom complied with Community law.
Seevastu vaidlustab komisjon hinnangu, mille kohaselt puudutab Infronti otseselt ja isiklikult otsus, milles tuvastatakse, et Ühendkuningriigi teatatud meetmed on ühenduse õigusega kooskõlas.
Each Member State may take measures in accordance with Community law to ensure that broadcasters under its jurisdiction do not broadcast on an exclusive basis events which are regarded by that Member State as being of major importance for society in such a way as to deprive a substantial proportion of the public in that Member State of the possibility of following such events via live coverage or deferred coverage on free television.
Iga liikmesriik võib võtta meetmeid tagamaks, et tema jurisdiktsiooni all olevad ringhäälinguorganisatsioonid ei edasta üritusi, mida kõnealune liikmesriik käsitleb ühiskonnale väga tähtsatena, ainuõiguslikult ega nii, et sellega võetakse ära kõnealuse liikmesriigi elanikkonna oluliselt osalt võimalus jälgida selliseid üritusi otseülekande või hilisema edastusena tasuta televisioonis.
If it does so, the Member State concerned shall draw up a list of designated events, national or non-national, which it considers to be of major importance for society.
Kui liikmesriik võtab selliseid meetmeid, koostab ta loendi määratletud riiklikest või mitteriiklikest üritustest, mida ta käsitleb ühiskonnale väga tähtsatena.
It shall do so in a clear and transparent manner in due and effective time.
Liikmesriik teeb seda selgel ja läbipaistval viisil ning aegsasti.
In so doing the Member State concerned shall also determine whether these events should be available via whole or partial live coverage, or where necessary or appropriate for objective reasons in the public interest, whole or partial deferred coverage.
Samuti määrab asjaomane liikmesriik, kas need üritused peaksid olema kättesaadavad täieliku või osalise otseülekandena või siis täieliku või osalise hilisema edastusena, kui viimane on objektiivsetel põhjustel ava -likkuse huvides vajalik või asjakohane.
Within a period of three months from the notification, the Commission shall verify that such measures are compatible with Community law
Käesolevas ettepanekus näitan, et Esimese Astme Kohus ei rikkunud minu arvates õigusnormi, kui leidis, et Infrontil on õigus olla kohtumenetluses pool.
In the present Opinion, I shall show that the Court of First Instance did not, in my view, err in law when finding that Infront had standing to bring the proceedings.
Liikmesriigid teatavad lõike 1 kohaselt võetud või võetavatest meetmetest viivitamata komisjonile. Kolme kuu jooksul alates teatamisest kontrollib komisjon selliste meetmete vastavust ühenduse õigusele