natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Outside Parliament, outside Brussels and Strasbourg, I have made - 203 visits to - 33 states, including the European Union states and candidate states of tomorrow; - in 24 states I addressed the plenary sessions of national parliaments.
Väljaspool parlamenti, Brüsselit ja Strasbourgi olen teinud – 203 visiiti – 33 riiki, kaasa arvatud Euroopa Liidu liikmesriikidesse ja kandidaatriikidesse; – 24 riigis kõnelesin riigi parlamendi täiskogu istungil.
I have given over 1,000 TV and media interviews in Brussels and Strasbourg (236 TV interviews and 710 press conferences and press points), and an equal number on my 203 trips abroad on your behalf.
Olen andnud üle 1000 intervjuu televisioonile ja muudele meediakanalitele Brüsselis ja Strasbourgis (236 intervjuud televisioonile ning 710 pressikonverentsi ja pressiteadet) ning samapalju intervjuusid 203 reisil teid esindades.
I have addressed this plenary, over and above the normal duties of the Chair, on 24 occasions, and made 113 major speeches outside this House on your behalf.
Olen täiskogu istungjärgul lisaks oma tavapärastele istungi juhataja kohustustele sõna võtnud veel 24 korral ning esindanud teid 113 olulise kõnega väljaspool.
Our correspondence total runs to nearly 10,000 letters and dossiers. ’
Minu kirjavahetus hõlmab ligikaudu 10 000 kirja ja toimikut.”
End of mandate speech 5 May 2004.
Ametiaja lõpukõne 5. mail 2004. aastal.
The Presidency of the European Parliament is a privileged vantage point for observing the life of the European Union and all the aairs of a globalised world, all of which are reected in the work of the EP.
Euroopa Parlamendi presidendi ametikoht on privilegeeritud vaateplatvorm, kust saab jälgida Euroopa Liidu elu ja kõike globaliseeruvas maailmas toimuvat, mis kajastub ka Euroopa Parlamendi töös.
JULY 2004 JANUARY 2007
JUULI 2004 JAANUAR 2007
My 30 months in oce were full of historic moments: EU enlargement; the rejection of the Constitutional Treaty and the search for alternative solutions; relations with our neighbours, whether close or more distant; and the new problems of immigration, energy and terrorism.
Need 30 kuud olid täis ajaloolisi hetki, mis on seotud selliste teemadega nagu ELi laienemine, põhiseaduse lepingu tagasilükkamine ja alternatiivsete lahenduste otsimine, suhted nii lähi- kui kaugemate naabritega ning uued rände-, energia- ja terrorismiprobleemid.
For these reasons, being President of the EP was the most enthralling experience of my political life, and it is not easy to summarise them.
Seetõttu on Euroopa Parlamendi presidendina tegutsemine olnud minu poliitilise karjääri kõige huvitavam kogemus ja sellest kokkuvõtte tegemine ei ole kerge ülesanne.
The European Parliament is the only Community institution directly elected by the European citizens, and thus which embodies the democratic principle within the EU’s institutional structure.
Euroopa Parlament on ainuke ühenduse institutsioon, mille Euroopa kodanikud valivad otsestel valimistel ja mis seetõttu esindab demokraatia põhimõtet ELi institutsioonilises struktuuris.
Although it still lacks some of the classical powers characteristic of parliamentary assemblies, such as adopting taxation rules, it does have important legislative, budgetary and control remits.
Kuigi Euroopa Parlamendil ei ole ikka veel kõiki parlamentaarsele kogule traditsiooniliselt kuuluvaid volitusi (näiteks maksustamise reguleerimisel), on tal olulised volitused õigusloome-, eelarve- ja kontrolliga seotud valdkondades.
And it exercises its powers by means of a highly consensual political process, radically dierent from that of national parliaments, where the relationship between government and opposition is essentially conictual.
Euroopa Parlament kasutab oma volitusi laialdase konsensusliku poliitilise protsessi alusel, mis erineb radikaalselt riikide parlamentide tegutsemisviisist, kus valitsus ja opositsioon on põhimõtteliselt vastasseisus.
Unlike the Council, where the national interests of the Member States are represented and set against one another, the EP represents the general interest of Europe’s citizens, and its task is to seek consensus on Community policies.
Erinevalt nõukogust, kus on esindatud ja üksteisele vastandatud liikmesriikide riiklikud huvid, esindab Euroopa Parlament Euroopa kodanike üldist huvi ja tema ülesanne on leida kõiki rahuldav lahendus ühenduse poliitika osas.
I sincerely believe that this remit acquired real strength over the course of the sixth legislature, during which the EP came of political age.
Usun siiralt, et seda ülesannet on kuuenda koosseisu ajal tõeliselt hästi täidetud ja Euroopa Parlament on saavutanud poliitilise küpsuse.
Enlargement was a feature of my Presidency.
Laienemine oli minu presidendiks oleku aja üks silmapaistvamaid märke.
On 20 July 2004 I found myself heading a Parliament of 732 Members from 25 countries, representing 163 political parties and using 20 ocial languages.
20. juulil 2004. aastal asusin juhtima parlamenti, mille 732 liiget 25 riigist esindasid 163 poliitilist parteid ja kus oli kasutusel 20 ametlikku keelt.
Two and a half years later, on 1 January 2007, following the accession of Romania and Bulgaria, there were 785 Members and, with the addition of Irish, 23 languages.
Kaks ja pool aastat hiljem, 1. jaanuaril 2007, kui Rumeenia ja Bulgaaria liitusid Euroopa Liiduga, oli liikmeid 785 ja ametlikke keeli koos iiri keelega 23.
Furthermore, 60% of the Members were new to the EP in 2004, and 168 came from the 10 new Member States.
Lisaks sellele oli 60% parlamendi liikmetest uued ja 168 liiget kümnest uuest liikmesriigist.
I myself was a ‘newcomer’ and the scale of the change made me feel slightly dizzy, given its dimensions and the complexity of running an institution which was having to take on board a far more heterogeneous experience of what politics is.
Ka mina ise olin uustulnuk ja mul hakkas pea kergelt ringi käima, mõeldes sellele, kui keeruline on juhtida institutsiooni, mille tegevuse ulatus ja mõõtmed on muutunud, ja mis peab suutma ühendada varasemast palju heterogeensemaid poliitilisi kogemusi.
But the enlarged EP passed the test with flying colours and continued to operate surprisingly normally, thanks to the work of its staff and serv-
Kuid laienenud Euroopa Parlament sooritas eksami hiilgavalt ja jätkas tegevust üllatavalt normaalselt tänu parlamendi teenistuste ja töötajate pingutus-
Over and above this major structural transformation, there were specic moments of particular signicance.
Selle hiiglasliku struktuurilise muutuse kõrval kogesime eriti tähtsaid konkreetseid hetki.
Amongst the most important, perhaps, and certainly in media terms, was the investiture of the Barroso Commission, when Parliament’s hearings led to the withdrawal of the proposed Commission in the face of certain rejection by the EP.
Võib-olla kõige olulisem nendest, vähemalt meedia tähelepanu järgi otsustades, oli Barroso komisjoni ametissenimetamise protsess ja kuulamised, mis viisid selleni, et ettepanek võeti tagasi, sest oli kindel, et Euroopa Parlament lükkab selle tagasi.
In this whole process, the EP consolidated its political role and ceased to be the paper tiger that many people used to say it was. It dared to make use of the powers conferred on it by the Treaties, without provoking any kind of crisis in the way the EU operates.
Selle protsessiga tugevdas Euroopa Parlament oma poliitilist rolli ja lakkas olemast n-ö paberist tiiger, mis ta paljude arvates oli, sest ta julges kasutada talle asutamislepingutega antud volitusi, põhjustamata vähimalgi määral kriisi Euroopa Liidu tegevuses.
It was crystal clear that the hearings of the Commissioners were no mere formality, nor did the MEPs fall into line with the instructions issued by Member State governments, as a lot of people assumed they would.
Oli kristallselge, et volinikukandidaatide kuulamised ei olnud tühine formaalsus ja parlamendiliikmed ei tegutsenud liikmesriikide valitsuste juhiste kohaselt, nagu paljud olid arvanud.
Following the rejection of the initial proposal for the Barroso Commission – although only one of the proposed members was in fact rejected – the EP would no longer be seen as a ‘cage of crickets’ or a useless talking shop.
Barroso komisjoni esialgse koosseisu kinnitamise ettepaneku tagasilükkamise järel – kuigi tegelikult lükati tagasi ainult üks esitatud kandidaat – ei peeta Euroopa Parlamenti enam mõttetuks jututoaks ega mokalaadaks.
As I said at the time, it is simply not possible to assign powers to an institution elected by direct universal surage on condition that the institution does not then use these powers.
Nagu ma siis ütlesin, ei või üldvalimistel valitavale institutsioonile anda volitusi ja samal ajal seada tingimuseks, et neid ei kasutata.
The EP did use them, as part of normal democratic practice, and the inuence thus achieved has strengthened its role within the Union’s institutional triangle.
Euroopa Parlament kasutas talle antud volitusi tavapäraste demokraatlike tavade kohaselt ja selliselt saavutatud mõju on parlamendi positsiooni liidu institutsioonilises kolmnurgas tugevdanud.
Alongside my memory of that historic and polemical moment, I must mention two other moments, one particularly solemn and positive, and the other extremely sad.
Selle ajaloolise ja palju poleemikat tekitanud hetke kõrval pean mainima veel kaht hetke, millest üks on eriti pidulik ja positiivne, teine erakordselt kurb.
The first was the signing of the Constitutional Treaty in the impressive Hall of the Orazi and Curiazi on the Capitol in Rome.
Esimene oli põhiseaduse lepingu allkirjastamine Rooma Kapitooliumi Palazzo dei Conservatori Horatiuste ja Curatiuste saalis.
On that occasion, I had the chance, on behalf of the European Parliament, to address to the gathered Heads of State and of Government some words on the path that EU integration had taken since the first such gathering in Rome.
Minul oli siis võimalus pöörduda Euroopa Parlamendi nimel kokku tulnud riigipeade ja valitsusjuhtide poole ning tuletada meelde ELi ülesehitamise teed, mis algas sarnase kohtumisega Roomas.
At that point, of course, we did not know that the text was going to get bogged down in the French and Dutch referenda, and so that historic moment represented the cusp of Europe’s political ambitions, unfortunately somewhat diminished today.
Siis me muidugi veel ei teadnud, et Prantsusmaa ja Madalmaade referendumil lastakse leping põhja, ja nii oli see Euroopa poliitiliste ambitsioonide tipphetk, mis tänaseks on kahjuks mõnevõrra väiksemaks muutunud.
The other moment that is fixed in my memory was when I had to announce to the House in plenary just how tragically serious the July 2005 terrorist attacks in London had been, attacks which reminded me so strongly of those in Madrid.
Teine minu mällu kinnistunud hetk oli siis, kui ma pidin täiskogu istungil juulis 2005 teatama traagiliste tagajärgedega terrorirünnakutest Londonis, mis tõid jälle valusalt meelde Madridi rünnakud.
There were other politically signicant moments, but I cannot list them all here.
Poliitiliselt olulisi hetki oli teisigi, kuid ma ei saa siin kõiki loetleda.
The EU-Russian Summit dinner in Lahti, Finland, where I had to tell President Putin, seated next to me, that Europe should not be exchanging human rights for energy supplies.
ELi ja Venemaa tippkohtumise dinee, kus ma pidin minu kõrval istunud president Putinile ütlema, et Euroopa ei pea vahetama inimõigusi energiaga varustamise vastu.
My speeches, only a few hours apart, to the Knesset in Jerusalem and the Palestinian National Assembly in Ramallah.
Minu kõned Jeruusalemmas Knessetis ja Ramallahis Palestiina Rahvuskogus, mille vahele jäi vaid paar tundi.
My visit to Cairo to chair the Euro-Mediterranean Parliamentary Assembly, from which the EP carried out important mediation work in the dispute over the Danish cartoons of Mohammed.
Visiit Kairosse, kus ma juhatasin Euroopa – Vahemere piirkonna parlamentaarset assambleed, millest alates täitis Euroopa Parlament olulist vahendajarolli koniktis, mille põhjustasid Taani karikatuurid Muhamedist.
And, right at the end of my mandate, the establishment of the Eurolat Parliamentary Assembly, which unites the EP and Latin America.
Ja üsna ametiaja lõpus Euroopa Parlamenti ja Ladina-Ameerikat ühendava Eurolat parlamentaarse assamblee asutamine.
I put a great deal of eort into this project, in a race against the clock, surrounded by a fair amount of unwillingness.
Panin sellesse projekti palju energiat, kuigi aega oli vähe ja vastuseis üsnagi tugev.
I was briey co-President of the Assembly, with all the satisfaction it gave me to have managed to increase the amount of attention the EP devotes to Latin America.
Jõudsin lühikest aega olla assamblee kaaspresident ja olen rahul, et suutsin suurendada Euroopa Parlamendi tähelepanu Ladina-Ameerikale.
I was also able to experience how large Europe’s role in the world is in terms of its cooperation projects, from the Niger arc to the Colombian highlands, and the importance of Europe’s military peace-keeping presence, e.g. in Lebanon, which I visited immediately after the summer 2006 bombardment, to invite the Lebanese Prime Minister to address the EP.
Mul oli ka võimalik kogeda, kui suur roll on Euroopal maailmas tänu koostööprojektidele, mis ulatuvad Nigeri aladelt Kolumbia mägedeni, ja kui olulised on Euroopa rahuvalveoperatsioonid näiteks Liibanonis, mida ma külastasin vahetult pärast 2006. aasta suve pommitamisi, et kutsuda Liibanoni peaminister visiidile Euroopa Parlamenti.
The world is really crying out for Europe.
Maailm ootab Euroopalt väga palju.
And the EP has tried to respond to this demand, by strengthening ‘parliamentary diplomacy’, as it was already being called.
Euroopa Parlament on püüdnud sellele nõudmisele vastu tulla parlamentaarse diplomaatia tugevdamisega.
For example, it sent electoral observation missions to 26 countries, including Ukraine, Palestine, Afghanistan, Congo and Venezuela.
Näiteks on valimiste vaatlusmissioonid lähetatud 26 riiki, sealhulgas Ukrainasse, Palestiinasse, Afganistani, Kongosse ja Venezuelasse.
And the EP has become an important world forum, visited by 15 heads of state from non-EU countries, such as Evo Morales and Mahmud Abbas.
Euroopa Parlamendist on saanud ka tähtis ülemaailmne kohtumispaik, mida on külastanud 15 riigipead Euroopa Liitu mittekuuluvatest riikidest, näiteks Evo Morales ja Mahmud Abbas.
I must not pass over in silence a whole series of bills whose passage into law underlined the role of the EP.
Ma ei saa vaikides mööda minna suurest hulgast eelnõudest, mille vastuvõtmine on rõhutanud Euroopa Parlamendi rolli.
The REACH Directive on chemical substances, for example (one of the most technically complex pieces of legislation to pass through the House), in which the amendments pushed for by Parliament acknowledged the principle of industry answerability and consumer protection.
Näiteks keemilisi aineid käsitlev REACH direktiiv (tehniliselt üks kõige keerulisemaid õigusakte, mida parlament on menetlenud).
It achieved a dicult balance between the precautionary principle and the demands of competitiveness.
Parlamendi esitatud muudatusettepanekutes tunnustati tööstuse vastutuse ja tarbijakaitse põhimõtet ning nende muudatusettepanekute abil õnnestus leida raskesti saavutatav tasakaal ettevaatuspõhimõtte ja konkurentsinõuete vahel.
The EP also played a signicant role in the rejection of the software patents directive (where for the first time in history, Parliament rejected a directive at second reading under the codecision procedure); the rejection of the port services directive, which the Commission denitively
Euroopa Parlamendil oli otsustav roll, kui ta lükkas tagasi tarkvara patentide direktiivi (esimest korda lükkas parlament direktiivi ettepaneku tagasi kaasotsustamismenetluse teisel lugemisel), sadamateenuste direktiivi, mille komisjon võttis tervikuna tagasi, ja ennekõike teenuste liberali-
D withdrew; and, above all, the so-called Bolkestein Directive on liberalising services, which gave birth to the ‘Polish plumber’ myth, and which was substantially modied on its passage through Parliament.
D seerimist käsitleva nn Bolkesteini direktiivi, mis sünnitas Poola torumehe müüdi ja mida parlamendi menetluse käigus oluliselt muudeti.
In the Bolkestein Directive, the EP implicitly exercised a role which the Treaties reserve for the Commission, namely that of initiating legislation.
Bolkesteini direktiivi menetlemisel kasutas Euroopa Parlament kaudselt õigusloomega seotud algatuste tegemise õigust, mis asutamislepingutega on reserveeritud komisjonile.
Given the diculties encountered in amending the Directive in Council, and the Commission’s inability to withdraw it, it ended up being Parliament which had to seek consensus between all the many opposing interests amid all the confusion spawned by the text and its various interpretations.
Arvestades raskusi, millega nõukogu puutus kokku direktiivi muutmisel ja komisjoni suutmatust seda tagasi võtta, jäi parlamendi ülesandeks leida konsensus arvukate vastandlike huvide ning teksti ja selle paljude tõlgenduste vahel.
This was a thorny challenge which Parliament successfully pulled o, preventing a conict between new and (some) old Member States.
See oli keeruline ülesanne, mille parlament edukalt täitis, hoides ära konikti uute ja mõnede vanade liikmesriikide vahel.
As a whole, this legislative work displays the success of a Parliament which manages to achieve agreements on Commission legislative proposals which had not, perhaps, taken adequate account of the new situation created by enlargement, and which got bogged down in Council.
Tervikuna näitas see õigusloomega seotud töö, et parlamendil on õnnestunud saavutada kokkuleppeid komisjoni õigusloomega seotud ettepanekute osas, milles ei olnud ehk kõige paremini arvesse võetud laienemisega seotud uut olukorda ja mis takerdusid nõukogusse.
It was a source of great personal satisfaction to me to see how the new,
Olen isiklikult väga rahul sellega, kuidas täna tunnustatakse Euroopa Parlamendi uut, konstruktiivset ja tõhusat rolli.
Of the Community institutions, Parliament is the one that has most improved the way in which it works and has acquired the most political weight in recent years.
Kõikidest ühenduse institutsioonidest on just parlament viimastel aastatel kõige rohkem täiustanud oma töömeetodeid ja saanud juurde poliitilist kaalu.
Today, Parliament is held in much higher regard by the European Council, at each of whose meetings I had the opportunity of speaking on Parliament’s behalf to the EU Heads of State and of Government.
Parlamenti hinnatakse endisest rohkem Euroopa Ülemkogus, mille igal kohtumisel olen saanud võimaluse esineda parlamendi nimel ELi riigipeadele ja valitsusjuhtidele.
I witnessed how, every time, they paid ever closer attention to the EP, which is more and more frequently invited to take part in the Council’s deliberations.
Olen näinud, kuidas Euroopa Parlamendile pööratakse järjest rohkem tähelepanu ja teda kutsutakse järjest sagedamini ülemkogu tööst osa võtma.
A distinct feature of the EP’s identity is speaking out on behalf of democratic values and human rights which have also been consolidated.
Samuti on tugevnenud Euroopa Parlamendile iseloomulik omadus kaitsta demokraatlikke väärtusi ja inimõigusi.
This constitutes a central issue in EP relations with other countries.
See on põhiküsimus Euroopa Parlamendi suhetes teiste riikidega.
This fact was one I recalled on all of my ocial visits, sometimes under dicult circumstances.
Pidasin seda meeles kõikide ametlike visiitide ajal, isegi keerulistes olukordades.
And the EP took important initiatives, such as the Committee of Inquiry into the claims of illegal CIA activity within the Union, reminding the Member States just how important it is to safeguard the democratic values in which our Union is founded.
Lisaks sellele tegi Euroopa Parlament tähtsaid algatusi, näiteks moodustas LKA poolt kinnipeetavate transpordiks ja ebaseaduslikuks kinnipidamiseks Euroopa riikide väidetava kasutamise uurimise ajutise komisjoni, tuletades liikmesriikidele meelde, kui oluline on kaitsta liidu aluseks olevaid demokraatlikke väärtusi.
Following the experience of those 30 months, I believe that the EP, the symbol of European representative democracy and the embryonic representative of supranational democracy, needs to continue to improve the way in which it operates, so as to contribute to giving the European project a fresh start.
Kolmekümne kuu kogemuste põhjal usun, et Euroopa Parlament – Euroopa esindusdemokraatia sümbol ja arengujärgus riigiülese demokraatia esindaja – peab ka edaspidi oma töömeetodeid täiustama, et anda Euroopa integratsiooniprotsessile uut hoogu.
We cannot go on any longer building Europe without involving our citizens, i.e. without more involvement of the national parliaments or a more leading role for the EP.
Me ei saa Euroopa ühendamisel edasi minna, kui me ei kaasa oma kodanikke, mis tähendab riikide parlamentide suuremat osalust ja Euroopa Parlamendi suuremat juhtrolli.
GRAPHIC DESIGN: Artitude www.artitude.be Luxembourg: Oce for Ocial Publications of the European Communities
GRAAFIKA: Artitude www.artitude.be Luxembourg: Euroopa Ühenduste Ametlike Väljaannete Talitus Trükitud Belgias
EUROPEAN PARLIAMENT
EUROOPA PARLAMENT
DIRECTORATEGENERAL FOR INTERNAL POLICIES
SISEPOLIITIKA PEADIREKTORAAT
POLICY DEPARTMENT
POLIITIKAOSAKOND
STRUCTURAL AND COHESION POLICIES
STRUKTUURI- JA ÜHTEKUULUVUSPOLIITIKA
A PRACTICAL GUIDE
PRAKTILINE JUHEND
Europe Direct is a service to help you find answers to your questions about the European Union
„Europe Direct” on teenistus, mis aitab leida vastused Euroopa Liitu puudutavatele küsimustele
Freephone number (*):
Tasuta infotelefon: (*)
(*) Certain mobile telephone operators do not allow access to 00 800 numbers or these calls may be billed.
(*) Teatud juhtudel ei võimalda mobiilsideoperaatorid helistamist 00800 numbritele või on need kõned tasulised.
More information on the European Union is available on the Internet (http://europa.eu).
Lisateavet Euroopa Liidu kohta saate Internetist „Europa” serverist (http://europa.eu).
Cataloguing data can be found at the end of this publication.
Kataloogimisandmed on esitatud väljaande lõpus.
Luxembourg: Office for Official Publications of the European Communities, 2009
Luxembourg: Euroopa Ühenduste Ametlike Väljaannete Talitus, 2009
PRINTED ON WHITE CHLORINE-FREE PAPER
TRÜKITUD VALGELE KLOORIVABALE PABERILE
AUTHORMr Albert Massot Marti, Policy Department B: Structural and Cohesion Policies, European Parliament
AUTORAlbert MASSOT MARTI, poliitikaosakond B: struktuuri- ja ühtekuuluvuspoliitika, Euroopa Parlament
PUBLISHERTo contact the Policy Department or to subscribe to its monthly Newsletter please write to: poldep-cohesion@europarl.europa.eu
VÄLJAANDJAPoliitikaosakonnaga ühenduse saamiseks või igakuise infolehe tellimiseks kirjutage aadressil poldep-cohesion@europarl.europa.eu
Manuscript completed in March 2009.Brussels, © European Parliament, 2009.
Käsikiri valmis 2009. aasta märtsis.Brüssel, © Euroopa Parlament, 2009.
DISCLAIMERThe opinions expressed in this document are the sole responsibility of the author and do not necessarily represent the official position of the European Parliament.
VASTUTUSE VÄLISTAMINEKäesolevas dokumendis väljendatud arvamuste eest vastutab täielikult autor ja need võivad erineda Euroopa Parlamendi ametlikust seisukohast.
Reproduction and translation for non-commercial purposes are authorized, provided the source is acknowledged and the publisher is given prior notice and sent a copy.
Levitamine ja tõlkimine mittetulunduslikul eesmärgil on lubatud, kui allikas on märgitud ning väljaandjat sellest eelnevalt teavitatakse ja talle saadetakse koopia.
EUROPEAN AGRICULTURE AND THE CAP.................................................................................. ..................................................................................
EUROOPA PÕLLUMAJANDUS JA ÜPP .........................................................................................