natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Application of Directive 2004/38 solely to the family members of a Union citizen who ‘accompany’ or ‘join’ him is thus equivalent to limiting the rights of entry and residence of family members of a Union citizen to the Member State in which that citizen resides.
Kui kohaldada direktiivi 2004/38 üksnes liidu kodaniku pereliikmetele, kes on liidu kodanikuga „kaasas” või „ühinevad” temaga, tähendaks see liidu kodaniku pereliikmete sisenemis- ja elamisõiguse piiramist liikmesriigiga, kus liidu kodanik elab.
From the time when the national of a nonmember country who is a family member of a Union citizen derives rights of entry and residence in the host Member State from Directive 2004/38, that State may restrict that right only in compliance with Articles 27 and 35 of that directive.
Sellest hetkest, kui liidu kodaniku kolmanda riigi kodanikust pereliige tugineb direktiivist 2004/38 tulenevale sisenemis- ja elamisõigusele vastuvõtvas liikmesriigis, saab viimane seda õigust piirata vaid kõnealuse direktiivi artikleid 27 ja 35 järgides.
Compliance with Article 27 is required in particular where the Member State wishes to penalise the national of a nonmember country for entering into and/or residing in its territory in breach of the national rules on immigration before becoming a family member of a Union citizen.
Artiklit 27 tuleb järgida eelkõige juhul, kui liikmesriik kavatseb karistada kolmanda riigi kodanikku selle eest, et ta on sisserännet reguleerivaid siseriiklikke norme rikkudes sisenenud tema territooriumile ja/või elanud seal enne liidu kodaniku pereliikmeks saamist.
However, even if the personal conduct of the person concerned does not justify the adoption of measures of public policy or public security within the meaning of Article 27 of Directive 2004/38, the Member State remains entitled to impose other penalties on him which do not interfere with freedom of movement and residence, such as a fine, provided that they are proportionate (see, to that effect, MRAX, paragraph 77 and the caselaw cited).
Isegi kui asjaomase isiku käitumine ei õigusta avaliku korra või julgeoleku huvides võetud meetmete võtmist direktiivi 2004/38 artikli 27 tähenduses, jääb liikmesriigile siiski õigus määrata talle muid karistusi nagu näiteks rahatrahv, mis ei riiva liikumis- ja elamisvabadust, kuid tingimusel, et need karistused on proportsionaalsed (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus MRAX, punkt 77 ja seal viidatud kohtupraktika).
The answer to the second question must therefore be that Article 3(1) of Dir -ective 2004/38 must be interpreted as meaning that a national of a nonmember country who is the spouse of a Union citizen residing in a Member State whose nationality he does not possess and who accompanies or joins that Union citizen benefits from the provisions of that directive, irrespective of when and where their marriage took place and of how the national of a nonmember country entered the host Member State.
Seega tuleb teisele küsimusele vastata, et direktiivi 2004/38 artikli 3 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et liidu kodaniku – kes elab asjaomases liikmesriigis, kuid ei ole selle kodanik – kolmanda riigi kodanikust abikaasa, kes on liidu kodanikuga kaasas või ühineb temaga, saab tugineda kõnealuse direktiivi sätetele sõltumata sellest, millal ja kus nad abiellusid või kuidas kolmanda riigi kodanik vastuvõtvasse liikmesriiki sisenes.
In view of the answer to the second question, there is no need to answer the third question.
Teisele eelotsuse küsimusele antud vastust arvestades ei ole kolmandale küsimusele vaja vastata.
Directive 2004/38/EC of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the right of citizens of the Union and their family members to move and reside freely within the territory of the Member States amending
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiiviga 2004/38/EÜ, mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil ning millega muudetakse
Regulation (EEC) No 1612/68 and repealing Directives 64/221/EEC, 68/360/EEC, 72/194/EEC, 73/148/EEC, 75/34/EEC, 75/35/EEC, 90/364/EEC, 90/365/EEC and 93/96/EEC precludes legislation of a Member State which requires a national of a nonmember country who is the spouse of a Union citizen residing in that Member State but not possessing its nationality to have previously been lawfully resident in another Member State before arriving in the host Member State, in order to benefit from the provisions of that directive.
METOCK JT määrust (EMÜ) nr 1612/68 ja tunnistatakse kehtetuks direktiivid 64/221/EMÜ, 68/360/EMÜ, 72/194/EMÜ, 73/148/EMÜ, 75/34/EMÜ, 75/35/EMÜ, 90/364/EMÜ, 90/365/EMÜ ja 93/96/EMÜ, on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis nõuavad, et liidu kodaniku – kes elab asjaomases liikmesriigis, kuid ei ole selle kodanik – kolmanda riigi kodanikust abikaasa peab kõnealuse direktiivi sätetele tuginemiseks olema enne vastuvõtvasse liikmesriiki saabumist elanud seaduslikult teises liikmesriigis.
Article 3(1) of Directive 2004/38 must be interpreted as meaning that a national of a nonmember country who is the spouse of a Union citizen residing in a Member State whose nationality he does not possess and who accompanies or joins that Union citizen benefits from the provisions of that directive, irrespective of when and where their marriage took place and of how the national of a nonmember country entered the host Member State.
Direktiivi 2004/38 artikli 3 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et liidu kodaniku – kes elab asjaomases liikmesriigis, kuid ei ole selle kodanik – kolmanda riigi kodanikust abikaasa, kes on liidu kodanikuga kaasas või ühineb temaga, saab tugineda kõnealuse direktiivi sätetele sõltumata sellest, millal ja kus nad abiellusid või kuidas kolmanda riigi kodanik vastuvõtvasse liikmesriiki sisenes.
Case C-152/08
Kohtuasi C-152/08
(Reference for a preliminary ruling from the Tribunal Superior de Justicia de Madrid)
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal Superior de Justicia de Madrid)
(Article 104(3) of the Rules of Procedure — EEC-Turkey Association Agreement — Article 37 of the Additional Protocol — Direct effect — Working conditions — Principle of nondiscrimination — Football — Limit on the number of professional players from nonmember States who may be fielded per team in national competitions)
Kodukorra artikli 104 lõige 3 – EMÜ-Türgi assotsiatsioonileping – Lisaprotokolli artikkel 37 – Vahetu õigusmõju – Töötingimused – Diskrimineerimiskeelu põhimõte – Jalgpall – Üleriigilistel võistlustel mängus osaleda võivate kolmanda riigi kodakondsusega elukutseliste mängijate arvu piiramine
Order of the Court (Fifth Chamber), 25 July 2008 . . . . . . . . . . . . . .
Euroopa Kohtu määrus (viies koda), 25. juuli 2008 . . . . . . . . . . . . . .
International agreements — Agreements concluded by the Community — Direct effect
Rahvusvahelised lepingud – Ühenduse lepingud – Vahetu õigusmõju
(Additional Protocol to the EEC-Turkey Association Agreement, Art. 37; Decision No 1/80 of the EEC-Turkey Association Council, Art. 10(1))
(EMÜ-Türgi assotsiatsioonilepingu lisaprotokoll, artikkel 37; EMÜ-Türgi assotsiatsiooninõukogu otsus nr 1/80, artikli 10 lõige 1)
SUMMARY — CASE C-152/08
KOKKUVÕTE – KOHTUASI C-152/08
International agreements — EEC-Turkey Association Agreement — Workers — Equal treatment
Rahvusvahelised lepingud – EMÜ-Türgi assotsiatsioonileping – Töötajad – Võrdne kohtlemine
discriminating, on the basis of nationality, against Turkish migrant workers duly registered as belonging to their labour force as regards remuneration and other conditions of work.
palga- ja töötingimustes diskrimineerida selle liikmesriigi tööturul seaduslikult tegutsevaid Türgi kodanikest töötajaid.
(see paras 28, 29)
(vt punktid 28 ja 29)
The wording of Article 37 of the Additional Protocol, annexed to the EEC-Turkey Association Agreement, is essentially the same as that in the first indent of Article 38(1) of the Association Agreement with Slovakia and Article 23(1) of the Communities-Russia Partnership Agreement which lay down, in clear, precise and unconditional terms, a prohibition precluding any Member State from discriminating, on grounds of nationality, against the workers from the nonmember State concerned, vis-à-vis their own nationals, so far as their conditions of work, remuneration and dismissal are concerned.
EMÜ-Türgi assotsiatsioonilepingule lisatud lisaprotokolli artikli 37 sõnastuses ei ole mingeid olulisi erinevusi ühenduste ja Slovakkia vahelise assotsiatsioonilepingu artikli 38 lõikega 1 ning ühenduste ja Venemaa vahelise partnerluslepingu artikli 23 lõikega 1, millega keelatakse selgelt, täpselt ja tingimusteta kõikidel liikmesriikidel diskrimineerida töö- ja palgatingimustes ning töölt vabastamisel asjaomase kolmanda riigi töötajaid nende kodakondsuse põhjal, võrreldes nimetatud liikmesriigi kodanikega.
Those provisions may therefore be relied on by individuals before the courts of the Member States.
Seega võivad üksikisikud neile tingimustele liikmesriikide kohtutes viidata.
Furthermore, Article 10(1) of Decision No 1/80, which repeats the rule laid down in Article 37 of the Additional Protocol, lays down in clear, precise and unconditional terms a prohibition precluding Member States from
Lisaprotokolli artiklis 37 esitatud reeglit kordav otsuse nr 1/80 artikli 10 lõige 1 esitab selgelt, täpselt ja tingimusteta, et liikmesriigid ei tohi kodakondsuse alusel
The prohibition on all discrimination against Turkish workers duly registered as belonging to the labour force of the Member States with respect to remuneration and other conditions of work, as laid down in Article 37 of the Additional Protocol, annexed to the EEC-Turkey Association Agreement, and Article 10(1) of Decision No 1/80, adopted by the Association Council established by that agreement, on the development of the association, must be interpreted as precluding the application to a professional sportsman of
EMÜ-Türgi assotsiatsioonilepingu lisaprotokolli artiklis 37 ja nimetatud lepinguga loodud assotsiatsiooninõukogu otsuse nr 1/80 assotsiatsiooni arengu kohta artikli 10 lõikes 1 esitatud keeldu diskrimineerida töötingimuste ja töötasu osas Türgi kodanikke, kes tegutsevad liikmesriikide seaduslikul tööturul, tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastu-
REAL SOCIEDAD DE FÚTBOL AND KAHVECI
REAL SOCIEDAD DE FÚTBOL JA KAHVECI riikidest, mis ei kuulu Euroopa Majanduspiirkonda.
Turkish nationality legally employed by a club established in a Member State, of a rule laid down by a sports association in that State, according to which clubs are authorised to field in competitions organised at national level only a limited number of players from nonmember States which are not parties to the
olus, kui Türgi kodanikust elukutselisele sportlasele, kes on ühes liikmesriigis asutatud klubi poolt nõuetekohaselt tööle võetud, kohaldatakse selle riigi spordiliidu kehtestatud normi, mille kohaselt võivad klubid üleriigilisel tasemel korraldatud võistlustel kasutada üksnes piiratud arvu mängijaid kolmandatest
(see para. 32, operative part)
(vt punkt 32 ja resolutsioon)
ORDER OF THE COURT (Fifth Chamber)
EUROOPA KOHTU MÄÄRUS (viies koda)
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, from the Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Spain), made by decision of 24 October 2007, received at the Court on 15 April 2008, in the proceedings
Kohtuasjas C-152/08, mille ese on EÜ artikli 234 alusel Tribunal Superior de Justicia de Madrid’i (Hispaania) 24. oktoobri 2007. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 15. aprillil 2008, menetluses
THE COURT (Fifth Chamber), composed of A. Tizzano, President of the Chamber, M. Ilešič (Rapporteur) and E. Levits, Judges,
EUROOPA KOHUS (viies koda), koosseisus: koja esimees A. Tizzano, kohtunikud M. Ilešič (ettekandja) ja E. Levits, kohtujurist: M. Poiares Maduro, kohtusekretär: R. Grass, olles teinud ettepaneku lahendada asi põhistatud määrusega vastavalt kodukorra artikli 104 lõike 3 esimesele lõigule, olles ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku, annab käesoleva määruse
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 37 of the Additional Protocol, signed on 23 November 1970 in Brussels and concluded,
Eelotsusetaotlus puudutab lepingu – millega loodi assotsiatsioon Euroopa Majandusühenduse ja Türgi vahel ning millele kirjutasid 12. septembril 1963 Ankaras alla
The reference was made in the course of proceedings between Real Sociedad de Fútbol SAD and Mr Kahveci, on the one hand, and the Consejo Superior de Deportes and the Real Federación Española de Fútbol (Royal Spanish Football Association) (‘RFEF’), on the other, concerning sporting rules which limit the number of players from nonmember States who may be fielded in national competitions.
See taotlus on esitatud menetluses ühelt poolt Real Sociedad de Fútbol SAD-i ja N. Kahveci ning teiselt poolt Consejo Superior de Deportes’i ja Real Federación Española de Fútbol’i (Hispaania jalgpalliliit, edaspidi „RFEF”) vahel seoses spordieeskirjadega, mis piiravad kolmandatest riikidest pärit mängijate arvu üleriigilistel võistlustel.
The aim of the Association Agreement, according to Article 2(1) thereof, is to promote the continuous and balanced strengthening of trade and economic relations between the parties.
Assotsiatsioonilepingu artikli 2 lõike 1 kohaselt on lepingu eesmärk kaasa aidata jätkuvale ja tasakaalustatud kaubandus- ja majandussidemete tugevnemisele lepinguosaliste vahel.
To that end, the Association Agreement provides for a preparatory stage enabling the Republic of Turkey to strengthen its economy with aid from the Community (Article 3), a transitional stage, during which a customs union is to be progressively established and economic policies are to be aligned more closely (Article 4) and a final stage which is to be based on the customs union and is to entail closer coordination of the economic policies of the Contracting Parties (Article 5).
Selleks sisaldab assotsiatsioonileping ettevalmistavat etappi, mis võimaldab Türgi Vabariigil ühenduse abiga oma majandust tugevdada (artikkel 3), üleminekuetappi, mille jooksul tuleb tagada tolliliidu järkjärguline rakendamine ning majanduspoliitikate ühtlustamine (artikkel 4), ning lõppetappi, mis rajaneb tolliliidul ja hõlmab lepinguosaliste majanduspoliitikate tihedamat koordineerimist (artikkel 5).
Article 6 of the Association Agreement is worded as follows:
Assotsiatsioonilepingu artikkel 6 on sõnastatud järgmiselt:
‘To ensure the implementation and the progressive development of the Association, the Contracting Parties shall meet in a Council of Association which shall act within the powers conferred upon it by this Agreement.’
„Assotsiatsiooni rakendamiseks ja järkjärguliseks arendamiseks kohtuvad lepinguosalised assotsiatsiooninõukogus, mis tegutseb talle käesoleva lepinguga antud volituste raames.” [siin ja edaspidi on osundatud lepingut tsiteeritud mitteametlikus tõlkes]
Article 9 of the Association Agreement provides:
Assotsiatsioonilepingu artiklis 9 on sätestatud:
‘The Contracting Parties recognise that within the scope of this Agreement and without prejudice to any special provisions which may be laid down pursuant to Article 8, any discrimination on grounds of nationality shall be prohibited in accordance with the principle laid down in Article 7 of the Treaty establishing the Community.’
„Lepingupooled tunnistavad, et kokkuleppe kohaldamisalas ja ilma et see mõjutaks erisätteid, mis võidakse vastu võtta artikli 8 kohaldamiseks, on keelatud igasugune kodakondsuse alusel diskrimineerimine vastavalt ühenduse asutamislepingu artiklis 7 sätestatud põhimõttele.”
The Additional Protocol, which, according to Article 62 thereof, forms an integral part of the Association Agreement, lays down, in Article 1, the conditions, detailed arrangements and timetables for implementing the transitional stage referred to in Article 4 of that agreement.
Lisaprotokoll, mis on selle artikli 62 kohaselt assotsieerumislepingu lahutamatu osa, sätestab vastavalt selle artiklile 1 nimetatud lepingu artiklis 4 toodud üleminekuetapi rakendamise tingimused, korra ja ajakavad.
According to Article 37 of the Additional Protocol:
Lisaprotokolli artiklis 37 on sätestatud:
‘As regards conditions of work and remuneration, the rules which each Member State applies to workers of Turkish nationality employed in the Community shall not discriminate on grounds of nationality between such workers and workers who are nationals of other Member States of the Community.’
„Töötingimuste ja töötasu osas ei tohi üheski liikmesriigis Türgi kodakondsusega töötajate suhtes kohaldatavad normid tuua kaasa kõnealuste töötajate ning teistest ühenduse liikmesriikidest pärit töötajate vahelist diskrimineerimist.”
Article 39(1) of the Additional Protocol is worded as follows:
Lisaprotokolli artikli 39 lõige 1 on sõnastatud järgmiselt:
‘Before the end of the first year after the entry into force of this Protocol the Council of Association shall adopt social security measures for workers of Turkish nationality moving within the Community and for their families residing in the Community.’
„Enne käesoleva protokolli jõustumisele järgneva esimese aasta lõppu võtab assotsiatsiooninõukogu vastu sotsiaalkindlustusmeetmed ühenduse piires liikuvate Türgi kodakondsusega töötajate ning nende ühenduses elavate perekondade jaoks.”
Article 10(1) of Decision No 1/80 of the Association Council of 19 September 1980 on the development of the Association provides:
Assotsiatsiooninõukogu 19. septembri 1980. aasta otsus nr 1/80 assotsiatsiooni arengu kohta näeb artikli 10 lõikes 1 ette:
‘As regards remuneration and other conditions of work, the rules which the Member States of the Community apply to Turkish workers duly registered as belonging to their labour forces shall not in any way discriminate on grounds of nationality between such workers and Community workers.’
„Ühenduse liikmesriigid tagavad, et nende tööturul seaduslikult töötavaid Türgi päritolu töötajaid koheldaks töötasu ja muude tingimuste küsimuses ilma igasuguse kodakondsusest lähtuva diskrimineerimiseta võrreldes ühenduse töötajatega.”
Mr Kahveci is a Turkish national residing in Spain where he has residence and work permits.
N. Kahveci on Türgi kodanik, kes elab Hispaanias ja omab sealset elamisluba ja tööluba.
Having been taken on as a professional football player under a contract of employment concluded with the club Real Sociedad de Fútbol SAD, he obtained a federation licence as a non-Community player.
Ta töötab elukutselise jalgpallurina klubiga Real Sociedad de Fútbol SAD sõlmitud töölepingu alusel ning tal on sellest klubist saadud liidu litsents kui ühenduseväline mängija.
Mr Kahveci made an application, through that football club, to the RFEF requesting it to replace his licence with a professional player’s licence identical to those held by Community players.
N. Kahveci esitas selle klubi vahendusel taotluse RFEF-ile, et see asendaks tema litsentsi ühenduse mängijate omaga identse elukutselise mängija litsentsiga.
In support of that application he relied on the Association Agreement and the Additional Protocol.
Selle taotluse toetuseks viitas ta assotsiatsioonilepingule ja lisaprotokollile.
According to Article 129 of the RFEF’s General Regulations, a professional footballer’s licence is one issued by the RFEF, enabling that player to play that sport as a member of the federation and to be selected in official matches and competitions as a player belonging to a particular club.
RFEF-i üldmäärustiku artikli 129 kohaselt on elukutselise jalgpalluri litsents selle liidu väljastatud dokument, mis võimaldab tal selle spordialaga liidu liikmena tegeleda ja tema valimist kindla klubi mängijana ametlikele mängudele ja võistlustele.
Article 173 of the General Regulations provides:
Üldmäärustiku artiklis 173 on sätestatud:
‘Without prejudice to the exceptions laid down herein, in order to register as a professional and obtain a professional licence, a footballer must meet the general requirement of holding Spanish nationality or the nationality of one of the countries of the European Union or the European Economic Area.’
„Ilma et see mõjutaks käesolevas määrustikus sätestatud erandeid, peavad jalgpallurid olema Hispaania või Euroopa Liidu või Euroopa Majanduspiirkonna mõne liikmesriigi kodanikud, et neid saaks registreerida ja nad võiksid saada elukutselise mängija litsentsi.”
Article 176(1) of the General Regulations states:
Selle määrustiku artikli 176 lõikes 1 on märgitud:
‘Clubs entered for official professional competitions at national level shall be entitled to register foreign non-Community players in the number stipulated in the relevant agreements concluded between the RFEF, national professional football league and the association of Spanish footballers, agreements which also govern the number of such footballers who may be fielded simultaneously …’
„Üleriigilistele ja professionaalset laadi võistlustele registreeritud klubid võivad registreerida nii mitu ühendusevälist mängijat, kui on kindlaks määratud RFEF-i, rahvusliku elukutselise jalgpalli liiga ja Hispaania jalgpallurite ühenduse vahel selle kohta sõlmitud kokkulepetes, milles reguleeritakse ka seda, mitu sellist jalgpallurit võivad mängus samal ajal osaleda.
According to the agreement concluded on 28 May 1999 between the RFEF and the National Professional Football League, the number of players who are not Member State nationals who may be fielded simultaneously in the first division is limited to three for the 2000/2001 to 2004/2005 seasons and, as far as concerns the second division, to three for the 2000/2001 to 2001/2002 seasons and to two for the three following seasons.
RFEF-i ja rahvusliku elukutselise jalgpalli liiga vahel 28. mail 1999 sõlmitud kokkuleppe alusel võib esimeses divisjonis hooaegadel 2000/2001–2004/2005 samal ajal mängus osaleda kolm ühendusevälist mängijat ja teises divisjonis hooaegadel 2000/2001 ja 2001/2002 kolm ühendusvälist mängijat ning kolmel järgneval hooajal kaks ühendusevälist mängijat.
By decision of 5 February 2002 the RFEF refused Mr Kahveci’s application.
RFEF jättis 5. veebruari 2002. aasta otsusega N. Kahveci taotluse rahuldamata.
Mr Kahveci brought an appeal against that decision before the Consejo Superior de Deportes (Higher Sports Council).
Ta esitas selle otsuse peale kaebuse Consejo Superior de Deportes’isse.
As that appeal was dismissed by decision of 26 June 2002 Mr Kahveci challenged that decision before the referring court.
Nimetatud kaebus jäeti rahuldamata 26. juuni 2002. aasta otsusega ning N. Kahveci vaidlustas viimase otsuse eelotsusetaotluse esitanud kohtus.
In those circumstances, the Tribunal Superior de Justicia de Madrid decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
Neil tingimustel otsustas Tribunal Superior de Justicia de Madrid menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
‘It is contrary to Article 37 … for a sporting federation to apply to a professional sportsman … a rule by virtue of which clubs may … Does Article 37 [of the Additional Protocol] preclude a sporting federation from applying to a professional sportsman of Turkish nationality, legally employed by a Spanish football club, as in the main proceedings, a rule under which clubs may in national competitions use only a limited number of players from nonmember States not belonging to the European Economic Area?’
„Kas […] lisaprotokolli artikliga 37 on vastuolus, kui spordiliit kohaldab Türgi kodakondsusega elukutselisele sportlasele, kes on nõuetekohaselt sõlminud lepingu Hispaania jalgpalliklubiga nagu põhikohtuasjas, selliseid norme, mille alusel võivad klubid üleriigilistel võistlustel kasutada üksnes piiratud arvu mängijaid kolmandatest riikidest, mis ei kuulu Euroopa Majanduspiirkonda?”