natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Paris Convention was replaced by the Convention for the protection of the marine environment of the North-East Atlantic, which was approved on behalf of the Community by Council Decision 98/249/EC of 7 October 1997 on the conclusion of the Convention for the protection of the marine environment of the North-East Atlantic (OJ 1998 L 104, p. 1) (‘the OSPAR Convention’); a new Commission (‘the OSPAR Commission’) replaced the Paris Commission .
Pariisi konventsioon asendati Kirde-Atlandi merekeskkonna kaitse konventsiooniga, mis kiideti ühenduse nimel heaks nõukogu 7. oktoobri 1997. aasta otsusega 98/249/EÜ Kirde-Atlandi merekeskkonna kaitse konventsiooni sõlmimise kohta (EÜT L 104, lk 1; ELT eriväljaanne 11/28, lk 188) (edaspidi „OSPAR konventsioon”) ja Pariisi konventsiooniga loodud täitevorgan asendati uue täitevorganiga (edaspidi „OSPAR komisjon”).
Article 95(4) and (6) EC provides:
EÜ artikli 95 lõigetes 4 ja 6 on sätestatud:
The Commission shall, within six months of the notifications as referred to in [paragraph] 4 …, approve or reject the national provisions involved after having verified whether or not they area means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on trade between Member States and whether or not they shall constitute an obstacle to the functioning of the internal market.
Komisjon kinnitab kõnealused siseriiklikud normid või lükkab need tagasi kuue kuu jooksul pärast lõigetes 4 ja 5 osutatud teatamist, olles eelnevalt kindlaks teinud, kas need on või ei ole suvalise diskrimineerimise vahendid või liikmesriikidevahelise kaubanduse varjatud piirangud, ja kas need kujutavad või ei kujuta endast takistust siseturu toimimisele.
In the absence of a decision by the Commission within this period the national provisions referred to in [paragraph] 4 … shall be deemed to have been approved.
Kui komisjon selles ajavahemikus otsust ei tee, loetakse lõi[kes] 4 […] osutatud siseriiklikud normid kinnitatuks.
Council Directive 76/769/EEC of 27 July 1976 on the approximation of the laws, regulations and administrative provisions of the Member States relating to restrictions on the marketing and use of certain dangerous substances and preparations (OJ 1976 L 262, p. 201) includes provisions restricting the marketing and use of certain dangerous substances and preparations.
Nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiiv 76/769/EMÜ liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta seoses teatavate ohtlike ainete ja valmististe turustamise ja kasutamise piirangutega (EÜT L 262, lk 201; ELT eriväljaanne 13/03, lk 317) sisaldab teatavate ohtlike ainete ja valmististe turustamist ja kasutamist piiravaid sätteid.
According to Article 1(1) of Directive 76/769, the directive applies to the dangerous substances and preparations listed in the Annex thereto.
Direktiivi 76/769 artikli 1 lõike 1 kohaselt kohaldatakse direktiivi selle lisas loetletud ohtlike ainete ja valmististe suhtes.
Article 2 of the directive states that Member States are to take all necessary measures to ensure that the dangerous substances and preparations listed in the Annex may be placed on the market or used only subject to the conditions specified therein.
Direktiivi artikkel 2 täpsustab, et liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et lisas loetletud ohtlikke aineid ja valmistisi võidakse turustada või kasutada üksnes selles direktiivis määratletud tingimustel.
Directive 76/769 has been amended many times, in particular in order to add new dangerous substances and preparations to the Annex and — on grounds of protecting human health or the environment — to restrict the marketing or use of those dangerous substances and preparations.
Direktiivi 76/769 on mitmeid kordi muudetud, eelkõige mitmete uute ainete ja valmististe lisamiseks direktiivi lisasse ja selleks, et piirata ohtlike ainete ja valmististe turustamist ja kasutamist inimeste tervise ja keskkonna kaitsmiseks.
Directive 2002/45/EC of the European Parliament and of the Council of 25 June 2002 amending for the 20th time Directive 76/769 relating to restrictions on the marketing and use of certain dangerous substances and preparations (short-chain chlorinated paraffins) (OJ 2002 L 177, p. 21; ‘the SCCPs Directive’) added a point 42 to the Annex to Directive 76/769, which lays down rules for the marketing and use of SCCPs .
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. juuni 2002. aasta direktiiviga 2002/45/EÜ, millega kahekümnendat korda muudetakse direktiivi 76/769/EMÜ liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta seoses teatavate ohtlike ainete ja valmististe (lühiahelalised klooritud parafiinid) turustamise ja kasutamise piirangutega (ELT L 177, lk 21; ELT eriväljaanne 13/29, lk 488; edaspidi „SCCP direktiiv”) lisati direktiivi 76/769 lisale punkt 42, mis kinnitab SCCP-de turustamise ja kasutamise reeglid.
According to point 42.1 of the Annex to Directive 76/769, as amended by the SCCPs Directive, SCCPs ‘[m]ay not be placed on the market for use as substances or as constituents of other substances or preparations in concentrations higher than 1%:
Direktiivi 76/769 (muudetud SCCP direktiiviga) lisa punkti 42.1 kohaselt „[e]i tohi [SCCP-sid] turustada kasutamiseks ainetena või muude ainete koostisosadena või valmististena kontsentratsioonis üle 1%:
— for fat liquoring of leather’.
– naha pehmitamiseks rasvaga”.
Under point 42.2 of the abovementioned Annex, ‘[b]efore 1 January 2003 all remaining uses of SCCPs will be reviewed by the European Commission, in cooperation with the Member States and the OSPAR Commission, in the light of any relevant new scientific data on risks posed by SCCPs to health and the environment.
Eespool nimetatud lisa punkt 42.2 näeb ette, et „[e]nne 1. jaanuari 2003 vaatab Euroopa Komisjon koostöös liikmesriikidega ja OSPAR komisjoniga uuesti läbi kõik SCCP-de alles jäänud kasutusalad, lähtudes asjakohastest uutest teaduslikest teadmistest SCCP-de tervise- ja keskkonnaohtlikkuse kohta.
The European Parliament will be informed of the outcome of this review’.
Euroopa Parlamenti teavitatakse selle läbivaatamise tulemuste kohta”.
Article 2(1) of the SCCPs Directive provides that Member States are to adopt and publish, not later than 6 July 2003, the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with the Directive, forthwith inform the Commission thereof and apply those measures from 6 January 2004 at the latest.
SCCP direktiivi artikli 2 lõige 1 sätestab, et liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 6. juulil 2003 ja teatavad sellest viivitamata komisjonile ning kohaldavad neid sätteid hiljemalt alates 6. jaanuarist 2004.
In order to fulfil its international obligations under the Paris Convention and PARCOM Decision 95/1, the Kingdom of the Netherlands on 3 November 1999
Madalmaade Kuningriik võttis selleks, et täita talle Pariisi konventsioonist ja otsusest PARCOM 95/1 tulenevaid rahvusvahelisi kohustusi, 3. novembril 1999 vastu
In accordance with Article 4 of the Decree, it entered into force on 31 December 1999.
Vastavalt selle artiklile 4 jõustub dekreet 31. detsembril 1999.
Article 1 of the Decree provides that it applies to chlorinated alkanes with a chain of from 10 to 13 inclusive carbon atoms and a chlorination degree of not less than 48% by weight.
Vastavalt dekreedi artiklile 1 kohaldatakse dekreeti klooritud alkaanide suhtes, mille ahelas on 10–13 süsinikuaatomit ja mis sisaldavad kloori vähemalt 48% ulatuses massist.
Under Article 2(1) of the Decree, the SCCPs referred to in Article 1 may not be used:
Dekreedi artikli 2 lõige 1 sätestab, et artiklis 1 nimetatud SCCP-sid on keelatud kasutada: a) plastifikaatoritena värvide, kattematerjalide ja hermeetikute koostises; b) metallitöötlemisvedelikes; c) tuld tõkestava ainena kummi-, plastik- ja tekstiiltoodetes.
However, pursuant to Article 2(2) of the Decree, SCCPs may continue to be used until 31 December 2004 in dam sealants or as flame-retardants in conveyor belts for exclusive use in mining.
Dekreedi artikli 2 lõike 2 kohaselt võib kuni 31. detsembrini 2004 jätkata SCCP-de kasutamist kanalite ja tammide jaoks kasutatavate hermeetikute või tuld tõkestava ainena ainult kaevandustes kasutamiseks mõeldud konveierilintide koostises.
Following adoption of the SCCPs Directive, the Netherlands Government informed the Commission by letter of 17 January 2003 that it considered that the scope of the harmonisation under the SCCPs Directive affected only the uses of SCCPs expressly prohibited in point 42.1 of the Annex to Directive 76/769, as amended by the SCCPs Directive .
Madalmaade valitsus teatas SCCP direktiivi vastuvõtmise järel 17. jaanuari 2003. aasta kirjaga komisjonile, et tema hinnangul piirdub SCCP direktiivi ühtlustamise ulatus direktiivi 76/769 – muudetud SCCP direktiiviga – lisa punktis 42.1 otsesõnu keelatud SCCP-de kasutusviisidega.
Consequently, other uses — including those set out in PARCOM Decision 95/1 — were not within the field of harmonisation under the SCCPs Directive; therefore, Member States could authorise or prohibit those uses without having to resort to the procedure under Article 95(4) and (6) EC.
Seega jäävad teised, sh otsusest PARCOM 95/1 tulenevad kasutusviisid SCCP direktiiviga ühtlustatud valdkonnast välja, mistõttu liikmesriigid võivad neid lubada või keelata ilma EÜ artikli 95 lõigetes 4 ja 6 sätestatud menetlusi järgimata.
In its letter of 17 January 2003, the Netherlands Government also invoked Article 95(4) EC — ‘so far as relevant and required by law’ — by stating, in accordance with that provision, the grounds for maintaining the prohibitions contained in PARCOM Decision 95/1 in its national legislation.
Madalmaade valitsus viitas oma 17. jaanuari 2003. aasta kirjas „igaks juhuks ja niivõrd kui see on õiguslikult vajalik” ka EÜ artikli 95 lõikele 4, näidates selle sätte kohaselt ära põhjused, mis toetavad otsusest PARCOM 95/1 tulenevate keeldude säilitamist siseriiklikus õiguses.
Finally, in that same letter, the Netherlands Government expressed ‘hope that the Commission [would] soon adopt the same position as the [Kingdom of] the Netherlands on the latter’s discretion to maintain its national provisions and that the Commission [would] take a favourable decision on its request under Article 95(4) EC’.
Samas kirjas väljendas Madalmaade valitsus lõpuks „lootust, et komisjon võtab peagi seisukoha Madalmaade [Kuningriigi] seisukoha suhtes, mis puudutab Madalmaadele kuuluvat kaalutlusruumi siseriiklike õigusnormide [säilitamise] osas, ja et komisjon teeb otsuse rahuldada tema EÜ artikli 95 lõike 4 alusel esitatud taotlus”.
By letter of 25 March 2003, the Commission informed the Kingdom of the Netherlands that it had received the notification under Article 95(4) EC and that the six-month period for its examination had started on 22 January 2003, the day following that on which the notification was received.
Komisjon teatas 25. märtsi 2003. aasta kirjas Madalmaade Kuningriigile, et on saanud kätte Madalmaade EÜ artikli 95 lõike 4 kohase teate ning et komisjoni kuuekuulise kontrollimenetluse tähtaeg hakkas kulgema 22. jaanuarist 2003, st teate kättesaamisele järgnevast päevast.
The Commission also stated in that letter that a copy of the notification would be sent to the other Member States for any observations they might have, and that a notice regarding the notification would be published in the Official Journal.
Samas kirjas märkis komisjon ka, et teate koopia edastatakse teistele liikmesriikidele, et neil oleks võimalik esitada oma märkused, ning et vastav teade avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
In Decision 2003/549/EC of 17 July 2003 extending the period referred to in Article 95(6) [EC] in relation to the national provisions on the use of SCCPs notified by the Netherlands under Article 95(4) [EC] (OJ 2003 L 187, p. 27), the Commission concluded, first, that the application that the Kingdom of the Netherlands had notified to it on 21 January 2003 with a view to obtaining approval of its national provisions on the use of SCCPs was admissible and, second, that in view of the complexity of the matter and of the absence of evidence highlighting a danger for human health, it was justified to extend the period referred to in the first subparagraph of Article 95(6) EC for a further period expiring on 20 December 2003.
Komisjon leidis 17. juuli 2003. aasta otsuses 2003/549/EÜ millega pikendatakse [EÜ] artikli 95 lõikes 6 nimetatud perioodi riiklike sätete kohaldamisel seoses lühiahelaliste klooritud parafiinide kasutamisega, millest Madalmaad teatasid vastavalt [EÜ] artikli 95 lõikele 4 (ELT L 187, lk 27), esiteks, et Madalmaade Kuningriigi poolt esitatud siseriiklike SCCP-de kasutamist käsitlevate õigusnormide kinnitamise taotlus, millest teatati komisjonile 21. jaanuaril 2003, on vastuvõetav ja teiseks, et arvestades küsimuse keerukust ja igasuguste tõendite puudumist asjaomase aine ohtlikkuse kohta inimeste tervisele, on õigustatud EÜ artikli 95 lõike 6 esimeses lõigus sätestatud ajavahemiku pikendamine 20. detsembrini 2003.
Article 1 of Decision 2003/549 is worded as follows:
Otsuse 2003/549 artikli 1 sõnastuse kohaselt:
‘Pursuant [to] Article 95(6), third subparagraph, of the Treaty, the period referred to in the first subparagraph of the said Article to approve or reject the national provisions on SCCPs notified by [the Kingdom of] the Netherlands on 21 January 2003 pursuant to Article 95(4) is extended until 20 December 2003.’
„Pikendada EÜ artikli 95 lõike 6 kolmanda lõigu alusel sama artikli esimeses lõigus osutatud ajavahemikku, mille jooksul peab komisjon heaks kiitma või tagasi lükkama SCCP-sid käsitlevad siseriiklikud õigusnormid, millest Madalmaade [Kuningriik] teatas EÜ artikli 95 lõike 4 alusel 21. jaanuaril 2003, veel kuni 20. detsembrini 2003.”
By its Decision 2004/1/EC of 16 December 2003 concerning national provisions on the use of SCCPs notified by the Kingdom of the Netherlands under Article 95(4) [EC] (OJ 2004 L 1, p. 20, ‘the contested decision’), the Commission approved the maintenance, in part, of the national provisions in issue for a limited period.
Komisjoni 16. detsembri 2003. aasta otsuses 2004/1/EÜ Madalmaade poolt EÜ artikli 95 lõike 4 alusel teatatud SCCP-de kasutamist käsitlevate siseriiklike normide kohta (ELT 2004, L 1, lk 20; edaspidi „vaidlustatud otsus”) andis komisjon loa siseriiklikud õigusnormid piiratud aja vältel osaliselt säilitada.
In the contested decision, the Commission stated, first, that it had concluded in Decision 2003/549 that the application submitted by the Kingdom of the Netherlands was admissible and referred, in that respect, to that decision.
Vaidlustatud otsuses märkis komisjon esmalt, et oli asunud otsuses 2003/549 seisukohale, et Madalmaade Kuningriigi esitatud taotlus on vastuvõetav, ja viitas selles osas nimetatud otsusele, meenutades siiski põhjusi, miks teatatud õigusnormid ei ole vastavuses SCCP direktiivi nõuetega.
Nonetheless, the Commission recalled the respects in which the notified provisions were incompatible with the requirements of the SCCPs Directive . Further, as regards
Madalmaade Kuningriigi poolt EÜ artikli 95
Articles 1 to 3 of the contested decision are worded as follows:
Vaidlustatud otsuse artiklid 1–3 on sõnastatud järgnevalt:
The national provisions on SCCPs notified by [the Kingdom of] the Netherlands on 21 January 2003 pursuant to Article 95(4) [EC] are approved insofar as they do not apply to the use of SCCPs as constituents of other substances and preparations in concentrations lower than 1% intended for use as:
Käesolevaga kinnitatakse lühiahelalisi klooritud parafiine käsitlevad riiklikud normid, millest Madalmaad[e] [Kuningriik] teatas[…] komisjonile 21. jaanuaril 2003 vastavalt [EÜ] artikli 95 lõikele 4, ulatuses, mis ei hõlma SCCP-de kasutust alla 1% kontsentratsioonis selliste muude ainete või valmististe koostises:
— plasticisers in paints, coatings or sealants,
– mis on ette nähtud kasutamiseks plastifikaatoritena värvide, kattematerjalide ja hermeetikute puhul,
— flame retardants in rubber or textiles.
– ning tuld tõkestava ainena kummi ja tekstiili puhul.
This decision shall apply until 31 December 2006.
Käesolevat otsust kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2006.
This Decision is addressed to the Kingdom of the Netherlands.’
Käesolev otsus on adresseeritud Madalmaade Kuningriigile.”
By application lodged at the Registry of the Court of Justice on 26 February 2004, the Kingdom of the Netherlands brought an action, which was registered under number C-103/04.
Madalmaade Kuningriik esitas käesoleva menetluse algatamiseks hagiavalduse, mis saabus Euroopa Kohtu kantseleisse 26. veebruaril 2004, ning kohtuasi registreeriti numbriga C-103/04.
By separate document lodged at the Registry of the Court of Justice on 14 May 2004, the Commission raised an objection of inadmissibility pursuant to Article 91(1) of the Rules of Procedure of the Court of Justice .
Euroopa Kohtu kantseleisse 14. mail 2004 saabunud eraldi dokumendiga esitas komisjon Euroopa Kohtu kodukorra artikli 91 lõike 1 alusel vastuvõetamatuse vastuväite.
By order of the Court of Justice of 8 June 2004, Case C-103/04 was referred to the Court of First Instance, in accordance with the provisions of Article 2 of Council Decision 2004/407/EC, Euratom of 26 April 2004 amending Articles 51 and 54 of the Protocol on the Statute of the Court of Justice (OJ 2004 L 132, p. 5), and was registered under number T-234/04.
Nõukogu 26. aprilli 2004. aasta otsuse 2004/407/EÜ, Euratom, millega muudetakse Euroopa Kohtu põhikirja käsitleva protokolli artikleid 51 ja 54 (ELT L 132, lk 5; ELT eriväljaanne 01/05, lk 85), alusel suunas Euroopa Kohus 8. juuni 2004. aasta määrusega kohtuasja C-103/04 edasi Esimese Astme Kohtule ning see registreeriti numbriga T-234/04.
By document lodged at the Registry of the Court of First Instance on 24 September 2004, the Kingdom of Denmark sought leave to intervene in the present proceedings in support of the Kingdom of the Netherlands .
Taani Kuningriik esitas 24. septembril 2004 Esimese Astme Kohtusse avalduse menetlusse astumiseks Madalmaade Kuningriigi nõuete toetuseks.
By order of 15 November 2004, the President of the Fifth Chamber of the Court granted leave to intervene.
Esimese Astme Kohtu viienda koja esimees andis menetlusse astumise loa 15. novembri 2004. aasta määrusega.
By document lodged at the Court Registry on 6 July 2004, the Kingdom of the Netherlands submitted its observations on the objection of inadmissibility raised by the Commission .
Madalmaade Kuningriik esitas 6. juulil 2004 Esimese Astme Kohtule oma märkused komisjoni esitatud vastuvõetamatuse vastuväite kohta.
On 6 June 2006, the Court, having heard the parties, assigned the present case to the Fifth Chamber, Extended Composition, of the Court .
Esimese Astme Kohus otsustas 6. juunil 2006 pärast poolte ärakuulamist suunata kohtuasja lahendamiseks Esimese Astme Kohtu viiendale kojale laiendatud koosseisus.
Pursuant to Article 114(3) of the Rules of Procedure, the oral procedure was opened following the Commission’s request for a decision on admissibility .
Vastavalt kodukorra artikli 114 lõikele 3 avati suuline menetlus pärast seda, kui komisjon oli esitanud taotluse, et kohus teeks otsuse vastuvõetamatuse kohta.
As a measure of organisation of procedure, the Court requested the parties to reply in writing to certain questions.
Menetluse korraldusmeetmete raames palus kohus pooltel teatud küsimustele kirjalikult vastata.
The parties complied with that request within the prescribed period.
Pooled esitasid vastused määratud tähtajaks.
The parties presented oral argument and replied to the Court's questions at the hearing held on 7 September 2006.
Poolte suulised avaldused ja vastused Esimese Astme Kohtu küsimustele kuulati ära 7. septembri 2006. aasta kohtuistungil.
In its application, the Kingdom of the Netherlands claims that the Court should:
Madalmaade Kuningriik palub oma hagiavalduses Esimese Astme Kohtul:
— annul the contested decision insofar as, in that decision, the Commission takes the view that its approval under Article 95(6) EC is required for the maintenance of Netherlands legislation on the uses of SCCPs to which no reference is made in the SCCPs Directive;
– tühistada vaidlustatud otsus osas, milles komisjon leiab, et SCCP direktiivis nimetamata SCCP-de kasutusviise käsitlevate Madalmaade õigusnormide säilitamiseks on vajalik komisjoni EÜ artikli 95 lõike 6 kohane kinnitus;
In its objection of inadmissibility, the Commission claims that the Court should:
Oma vastuvõetamatuse vastuväites palub komisjon Esimese Astme Kohtul:
— dismiss the action as inadmissible;
– jätta hagi vastuvõetamatuse tõttu rahuldamata;
— order the Kingdom of the Netherlands to pay the costs.
– mõista kohtukulud välja Madalmaade Kuningriigilt.
In its observations on the objection of inadmissibility, the Kingdom of the Netherlands claims that the Court should reject the Commission’s claim to the effect that the Court should rule on admissibility before examining the substance of the case .
Madalmaade Kuningriik palub Esimese Astme Kohtul vastuvõetamatuse vastuväite kohta esitatud märkustes jätta rahuldamata komisjoni nõue langetada otsus vastuvõetamatuse kohta enne asja sisulist läbivaatamist.
Under Article 114(1) of the Rules of Procedure, if a party makes an application to this effect, the Court may rule on the objection of inadmissibility without going to the substance of the case .
Kodukorra artikli 114 lõike 1 alusel peab Esimese Astme Kohus ühe poole taotlusel lahendama vastuvõetamatuse vastuväite asja sisuliselt arutamata.
In accordance with Article 114(3), the remainder of the proceedings is to be oral, unless the Court otherwise decides.
Vastavalt sama artikli lõikele 3 on taotluse edasine menetlus suuline, kui Esimese Astme Kohus ei otsusta teisiti.
In accordance with Article 113 of the Rules of Procedure, the Court may at any time, even of its own motion, after hearing the parties, examine whether there exists any absolute bar to proceeding with an action and give its decision for that purpose in accordance with Article 114(3) and (4) of those Rules .
Vastavalt kodukorra artiklile 113 võib Esimese Astme Kohus igal ajal – ka omal algatusel pärast poolte ärakuulamist – kaaluda, kas esineb asja läbivaatamist takistavaid asjaolusid, ja langetada selles osas otsuse artikli 114 lõigete 3 ja 4 kohaselt.
The Commission submits in the first place that, in response to the notification made by letter of 17 January 2003, it informed the Kingdom of the Netherlands by letter of 25 March 2003 that it had received the notification and that the period for its examination had started on 22 January 2003, the day following that on which the notification was received.
Komisjon märgib esiteks vastusena 17. jaanuari 2003. aasta kirjas esitatud teatele, et ta teavitas 25. märtsi 2003. aasta kirjaga Madalmaade Kuningriiki nimetatud teate kättesaamisest ja selle läbivaatamise tähtaja kulgema hakkamisest alates 22. jaanuarist 2003 ehk teate kättesaamisele järgnevast päevast.
According to the Commission, this showed clearly that it considered that the notified national provisions fell within the scope of the SCCPs Directive since, if that had not been the case, there would have been no need to follow the procedure.
Komisjoni arvates tulenes kirjast selgelt, et komisjoni hinnangul kuuluvad teatatud siseriiklikud õigusnormid SCCP direktiivi kohaldamisalasse, kuna vastasel juhul oleks puudunud alus menetlust jätkata.
In the second place, the Commission submits that — contrary to what the Kingdom of the Netherlands claims — the letter of 17 January 2003 does not indicate in any way that it intended to submit to the Commission two specific and different requests, requiring two separate responses.
Teiseks toob komisjon esile, et vastupidiselt Madalmaade Kuningriigi väidetele ei selgu 17. jaanuari 2003. aasta kirjast mingil moel, et Madalmaadel oli kavas esitada komisjonile kaks konkreetset ja erinevat taotlust, millele oleks tulnud anda kaks üksteisest sõltumatut vastust.