natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Methadone accounts for just under80%of substitution treatment in Europe, and more than90%of substitution treatment in specialist services, butbuprenorphine is becoming an increasingly popularpharmacological option and probably accounts for about20%of substitution treatment in Europe.
Metadooni kasutatakse veidi alla 80%asendusravipuhul Euroopas ja enam kui 90%asendusravi puhuleriasutustes, kuid buprenorfiini kasutaminefarmakoloogilise lahendusena on jätkuvalt suurenemasning see moodustab tõenäoliselt ligikaudu 20%Euroopasteostatavast asendusravist.
(For moreinformation on the use of this drug see ‘Buprenorphine:treatment, misuse and prescription practices’ in the selectedissues section that accompanies this report.)
(Täpsema info saamiseks selleaine kasutamise kohta vaata artiklit “Buprenorphine:treatment, misuse and prescription practices” –“Buprenorfiin: ravi, kuritarvitamine ja kasutamine” sellearuande juurde kuuluvas valikteemade osas.)
It is currentlyestimated that the number of people in drug substitutiontreatment in Europe is in excess of 500000, which wouldsuggest that between one quarter and one half of those withopiate problems may be enrolled in substitution treatment.
Praegusteandmete kohaselt on asendusravi saavate inimeste arv Euroopas suurem kui 500 000, mis näitab, et veerand kunipool opiaadiprobleemidega inimestest võivad saadaasendusravi.
Bucking the global trend — no sign of significantmethamphetamine problems in Europe
Vastupidiselt ülemaailmsele suundumusele ei ole Euroopas märke tõsistest metamfetamiinigaseotud probleemidest
This isnot the case with users of other types of drug, who arepresenting in increasing numbers at European treatmentservices.
Metamfetamiin on uimasti, mida seostatakse eriti tugevalttervise- ja sotsiaalsete probleemidega.
Methamphetamine is a drug known to be particularlyassociated with health and social problems. Globally, thereis considerable concern about growing methamphetamineproblems, and rates of use appear to be high or increasingin the USA, Australia, parts of Africa and much of southeast Asia.
Üle maailmatuntakse tõsist muret suurenevate metamfetamiiniga seotudprobleemide pärast ning kõnealuse uimasti tarbimise määrpaistab olevat kõrge või suurenemas Ameerika Ühendriikides, Austraalias, mõnedes Aafrika piirkondadesja suures osas Kagu-Aasias.
To date, the use of methamphetamine in Europehas largely been restricted to the Czech Republic, whichhas a long-established problem with this drug.
Praegu piirdub metamfetamiinitarbimine Euroopas enamasti Tšehhi Vabariigiga, kussellega seotud probleemid on pikaajalised.
Elsewhere in Europe, there are only sporadic reports thatmethamphetamine is available, with some reports ofseizures and occasional mentions of importation from the Czech Republic to neighbouring countries.
Mujal Euroopas teavitatakse metamfetamiini kättesaadavusestvaid aeg-ajalt, kusjuures mõnikord edastatakse teavetantud uimasti konfiskeerimistest või selle Tšehhi Vabariigistnaaberriikidesse toimetamisest.
Drug use, HIV infection and AIDS — interventionsareincreasingly available and may be influencingoverall trends
Asendusravi ei ole ainuke võimalus opiaadiprobleemidegainimeste aitamiseks, kuid teiste terapeutilistelähenemisviiside kohta ei ole piisavalt teavet selleks, etanda usaldusväärset hinnangut nende teenuste pakkumisekohta ELi tasandil.
The expansion of treatment services is not the only area inwhich services for problem drug users have improved.Needle and syringe exchange programmes, which providedrug injectors with sterile equipment, are now found invirtually all EU Member States, and in most countries themedium-term trend has been for an increase in both thescale of activities and the geographical coverage. In some
Opiaadiprobleemidega inimesteravivõimaluste arendamisel on tehtud märkimisväärseidedusamme ja tõendid efektiivsuse hindamiseks sellesvaldkonnas on suhteliselt kindlad.
Services for those with drug problems can make a positivedifference both to individual drug users and to thecommunities in which they live.
Olukord ei ole agasarnane teiste uimastiliikide tarbijate puhul, kesmoodustavad üha suureneva hulga ravi taotlejatest Euroopas.
This fact is recognisedwithin many national drug policies, and a commitment to
Konsensus on palju väiksem kõige sobivamateterapeutiliste võimaluste osas näiteks nende puhul, kesvajavad ravi stimulantide või kanepiga seotud probleemide
Annual report 2005: the state of the drugs problem in Europe
Aastaaruanne 2005: uimastiprobleemide olukord Euroopas
Drug use in Europe is still lower than in the USA — but prevalence estimates are now similar in some areas
Uimastitarbimine on Euroopas endiselt väiksem kui Ameerika Ühendriikides, kuid mõnedes piirkondadesonhinnanguline levimus nüüdseks samaväärne
Levels of drug use in the USA have historically been considerably higher than those in European countries.
Uimastitarbimise määr Ameerika Ühendriikides on läbi aegade olnud märgatavalt suurem kui Euroopa riikides.
To a large extent, thisremains true today, but comparison of data on recent use (last year prevalence) suggests that in a few European countries levels ofcannabis, ecstasy and cocaine use among young adults are now similar to those in the USA (see graphics below).
See on suures osastõsi ka praegu, kuid hiljutist tarbimist puudutavad andmed (levimus viimase aasta jooksul) näitavad, et mitmetes Euroopa riikidessarnanevad kanepi, ecstasyja kokaiini kasutamise määrad noorte täisealiste hulgas nüüd Ameerika Ühendriikide näitajatega(vaata joonist).
And in the caseof the recent use of ecstasy by young adults, US estimates are below those in several European countries, possibly reflecting thestrong European link in the historical development of the use of this drug.
Ecstasyhiljutise tarvitamise puhul noorte täisealiste seas on näitajad Ameerika Ühendriikides madalamad kuimitmetes Euroopa riikides, mis võib viidata antud uimasti kasutuselevõtu tugevale seosele Euroopaga.
However, overall, the European population averageremains lower than the US average on all measures.
Sellegipoolest on keskmineuimastitarbimise määr kõigi näitajate osas ELi rahvastiku hulgas jätkuvalt madalam kui Ameerika Ühendriikides.
In many European countries, widespread drug use occurred later than in the USA, and this may be reflected in the higher US lifetime prevalence estimates (see Figures 1, 2 and 3 in the 2005 statisticalbulletin), which to some extent can be thought of as cumulative indicators of use levels over time.
Paljudes Euroopariikides muutus uimastitarbimine laialt levinuks hiljem kui Ameerika Ühendriikides, mida kajastavad Ameerika Ühendriikidesuuremad näitajad uimastite hinnangulise tarbimise osas inimese elu jooksul (vaata joonist 1, 2 ja 3 2005. aastastatistikabülletäänis), mida võib teatud määral käsitleda kui kumulatiivseid näitajaid uimastitarbimise taseme kohta aja jooksul.
Last year prevalence rates of cannabis, ecstasy and cocaine use among young adults (15–34 years) in Europe and the USA
Kanepi, Ecstasyja kokaiini hinnanguline tarbimine elu ja viimase aasta jooksul noorte täiskasvanute hulgas (15—34aastased) Euroopas ja Ameerika Ühendriikides
Recent (last year) use of cannabis among young adults (15–34 years)
Kanepi hiljutine (viimase aasta jooksul) tarbimine noorte täiskasvanute hulgas (15—34aastased)
European average
Euroopa keskmine
Recent (last year) use of ecstasy among young adults (15–34 years)
Ecstasyhiljutine (viimase aasta jooksul) tarbimine noorte täiskasvanute hulgas (15—34aastased)
Recent (last year) use of cocaine among young adults (15–34 years)
Kokaiini hiljutine (viimase aasta jooksul) tarbimine noorte täiskasvanute hulgas (15—34aastased)
NB:In the USA, the survey was conducted in 2003, and the age range is 16–34 years (recalculated from original data).In the European countries, most surveys (17 out of 19) were conducted between 2001 and 2004, and the standard age range is 15–34 (in some countriesthe lower end may be 16 or 18 years).The European average prevalence rate was calculated as the average of the national prevalence rates weighted by national population of 15-to 34-year-olds (2001, taken from Eurostat).Sources:USA: SAMHSA, Office of Applied Studies, National Survey on Drug Use and Health, 2003 (www.samhsa.gov) and (http://oas.samhsa.gov/nhsda.htm#NHSDAinfo).Europe: Table GPS-11 in the 2005 EMCDDA statistical bulletin.
Euroopa riikides teostati enamik uuringuid (19st 17) ajavahemikus 2001–2004 ning tavaline vanuserühm oli 15–34aastased (mõnedes riikides olidnoorimad küsitletud 16–18aastased). Euroopa keskmine levimusmäär arvutati riiklike keskmiste levimusmäärade põhjal, mis olid kaalutud riigi elanikkonnaga vanuses 15–34 aastat (2001.aasta, Eurostati andmed).Allikad:USA: SAMHSA, Office of Applied Studies, National Survey on Drug Use and Health (Rakendusuuringute Keskus, riiklik uuring narkootikumide tarvitamiseja tervise kohta) (www.samhsa.gov ja http://oas.samhsa.gov/nhsda.htm#NHSDAinfo).Euroopa: tabel GPS-11 EMCDDA 2005. aasta statistikabülletäänis.
Based on Reitox national reports (2004).
Põhineb Reitoxi riiklikel aruannetel (2004).
saturation of the populations most at risk; moreover,arguably, an increase in service provision may be havingan effect in some areas.
tõttu, ning efektiivsete ravivõimaluste arendamisest nendeklientide jaoks saab tõenäoliselt tähtis väljakutse.
Member States, pharmacies also play an important role inextending the coverage of these kinds of programmes.Specialist programmes are often integrated into broaderservices for those with drug problems, especially lowthreshold agencies, and as such are often regarded as away of making contact with active drug users and perhapsof providing a conduit to treatment and other services.
Uimastitarbimine, HIV-nakkus ja AIDS: võimalusedsekkumiseks on üha paremini kättesaadavad,misvõib mõjutada ka üldisi suundumusi seksuaalne kontakt kujutab nüüd uimastite süstimise asemel AIDSi levikul kõige kõrgemat riskifaktorit Euroopas.Haigestumuse vähenemine võib tuleneda aktiivseretroviirusevastase ravi paremast kättesaadavusest alates1996. aastast, raviteenuste ja kahjude vähendamiseteenuste laienemisest ja uimastisüstijate arvu vähenemisestenamikus riikides, kus nakkus esineb.
Among most of the other new EU Member States, HIVprevalence rates remain low, as they do in many of the EU-15 Member States.
Maailma Tervishoiuorganisatsiooni andmetel on enamikus Euroopariikides üle 75%aktiivset retroviirusevastast ravi vajavateinimeste jaoks see ravi kättesaadav.
Of those EU countries where HIVprevalence rates were historically high among druginjectors, most have seen a significant decrease and thenstabilisation.
Katvust peetakse siiskiväikeseks mitmetes Balti riikides ja see võib kajastudauimastisüstijate seas uute AIDSi juhtumite arvu suurenemisesvähemalt mõnes selle piirkonna riigis.
This is not to say that these problems havedisappeared: despite methodological difficulties that maketrends difficult to interpret at the national level, some recentstudies report new transmissions among certainsubpopulations of drug injectors, emphasising the need forcontinuing vigilance.
Teatud ajaperioodilsuurenes uute HIV-nakkusjuhtumite arv mõnedes Baltiriikides märgatavalt, kuid viimased näitajad on sama paljulangenud, tõenäoliselt tänu kõige kõrgema riskigarahvastiku osas piiriarvu saavutamisele; lisaks võib seotudteenuste pakkumise suurenemine olla mõjutanud olukordamõnedes piirkondades.
Heterosexual contact hasnow overtaken injecting drug use as the highest riskfactor for the development of AIDS in Europe.
Raviteenuste laienemine ei ole ainuke valdkond, kusteenused probleemsetele uimastitarvitajatele onparanenud.
This maybe attributable to the increasing availability of highlyactive antiretroviral therapy (HAART) since 1996, theincrease in treatment and harm reduction services anddeclining numbers of drug injectors in most affectedcountries.
Nõela- ja süstlavahetusprogramme, millekaudu antakse uimastisüstijatele steriilseidsüstimisvahendeid, leidub nüüd peaaegu kõikides ELiliikmesriikides ning enamikus riikides on nii tegevuse ulatuskui geograafiline katvus keskpikas perspektiivissuurenenud.
Comparable data at the European level on most aspectsofthe relationship between drugs and crime are largelylacking.
Üldiselt on uimastisüstimisest põhjustatud AIDSihaigestumiste arv mõnda aega vähenenud. Hetero-
The main exception is drug law offences, whichare recorded crimes against drug control legislation.Although comparisons between countries must be madewith caution, it seems that between the late 1990s and
Enamikus teistes uutes ELi liikmesriikides on HIVi levimusjätkuvalt väike, nii nagu ka paljudes EL-15 liikmesriikides.Enamikus nendest ELi riikidest, kus HIVi levimusuimastisüstijate hulgas on läbi aegade olnud suurem, ontäheldatud nakkuse märkimisväärset vähenemist ja seejärel
Annual report 2005: the state of the drugs problem in Europe
Aastaaruanne 2005: uimastiprobleemide olukord Euroopas stabiliseerumist.
Developments in drug policies — some commonelements are apparent, but within the contextofrespecting national differences
Üldraportid õiguslike sanktsioonide kohta uimastiteomamise või kasutamise eest
2003 drug law offences increased in many EU countries.Increases were particularly marked in some of the new Member States.
Peamise erandi moodustavaduimasteid käsitlevate õigusaktide rikkumised, mis onregistreeritud üleastumised uimastikontrollialastestseadustest.
In most countries, the majority of reportsare for the possession or use of drugs.
Suurenemine olieriti ulatuslik mõnedes uutes liikmesriikides.
In most Member States, the majority of offences involve cannabis, and since1998 in most countries the proportion of cannabisoffences has either increased or remained stable.
Suures osas liikmesriikides hõlmab enamikõigusrikkumisi kanepit, ning alates 1998. aastast onkanepiga seotud õigusrikkumiste suhtarv kas kasvanud võijäänud samale tasemele.
Incontrast, the proportion of offences that are heroin relatedhas fallen in many countries.
Vastupidiselt sellele on heroiinigaseotud õigusrikkumiste suhtarv paljudes riikides vähenenud.
As a reading of this report will clearly demonstrate, across Europe there are considerable differences between Member States in terms of both the drug problems they faceand the policies and the scale and nature of interventions.Despite this, there are some common elements in the drugsituation facing most countries.
Käesoleva aruande lugemine näitab selgelt, et üle kogu Euroopa esineb liikmesriikide vahel olulisi erinevusi niiuimastiprobleemide osas, millega riigid kokku puutuvad,kui sekkumiste ulatuse ja laadi osas. Vaatamata selleleesineb enamikus riikides uimastite tarbimise olukorrasühiseid jooni.
At a policy level, Member States express a general political commitment to developabalanced and evidence-based response, in line withinternational commitments and, while acknowledging thatdrug policies remain a national responsibility, also look tothe benefits that can accrue from improved cooperation atthe European level.
Poliitilisel tasandil väljendavad liikmesriigidüldist poliitilist soovi töötada kooskõlas rahvusvahelistekohustustega välja tasakaalustatud ja faktidel põhinevsekkumismehhanism; ning tunnistades seda, etuimastipoliitika teostamine on siseriiklik ülesanne,näevadliikmesriigid samuti kasu, mida võib andatugevdatud koostöö Euroopa tasandil.
These aspirations are expressed in the EU drug strategy and action plans.
Neid eesmärkeväljendatakse ELi narkostrateegias ja tegevuskavades.
The EU drug strategyand action plan 2000–04, while it has not achieved all ofthe ambitious targets set, is evidence of an importantdevelopment in the way Member States, EU institutions andspecialist agencies can work together to coordinate andmeasure progress in the drug field.
ELinarkostrateegia ja tegevuskava aastateks 2000–2004onvaatamata sellele, et kõiki seatud ambitsioonikaideesmärke ei ole saavutatud, tõendiks olulisele arenguleselles osas, kuidas liikmesriigid, ELi institutsioonid jaraviasutused saavad teha koostööd, et koordineerida jamõõta edusamme uimastivaldkonnas.
The new EU drugstrategy 2005–12 seeks to take forward this process.
ELi narkostrateegia(2005–2012) püüab antud protsessi edasi arendada.
Chapter 1New developments in policies and laws
1. peatükk Uued suundumused poliitikas ja õigusnormides
Introduction dependence and drugrelated harm to health and thefabric of society;
Sissejuhatus narkootikumidest tulenevate tervisekahjustuste ningühiskonnale tekitatava kahju ennetamisel javähendamisel;
Policy developments in the field of drugs among EUMember States are inevitably heterogeneous, reflecting thevariety of approaches at national and European level.However, this does not preclude the existence of commonfeatures that merit analysis.
Uimastialaste tegevuspõhimõtete areng ELi liikmesriikideson paratamatult erinev, peegeldades erinevaid lähenemisiriiklikul ja ELi tasandil. See aga ei välista analüüsi väärivateühiste tunnuste olemasolu.
to ensure a high level of security for the general publicby taking action against drug production and supplyand cross-border trafficking, and intensifyingpreventive action against drugrelated crime througheffective cooperation between Member States.
•tagada üldsuse turvalisuse kõrge tase, võttes meetmednarkootikumide valmistamise ja pakkumise ja piiriülesenarkokaubanduse tõkestamiseks ning intensiivistadesnarkokuritegevuse ennetusmeetmeid liikmesriikidetõhusa koostöö kaudu.
These two goals cover the six priorities identified in the2000–04 EU strategy on drugs.
Nimetatud kaks eesmärki hõlmavad ELi narkostrateegias2000–2004 määratletud kuut prioriteeti.
The new strategyreiterates the integrated, multidisciplinary and balancedapproach of combining measures to reduce both demandand supply.
Uus strateegiapeab vajalikuks nii nõudlust kui pakkumist vähendavatemeetmete ühendamist terviklikuks, valdkondadevaheliseksja tasakaalustatud lähenemiseks.
It concentrates on these two policy areas andon two cross-cutting themes — ‘international cooperation’and ‘information, research and evaluation’ — and on‘coordination’.
Strateegia on suunatudkahele nimetatud poliitikavaldkonnale ja kahele läbivaleteemale – rahvusvahelisele koostööle ning teabele,uurimustele ja hindamisele – ning koordineerimistööle.
During the reporting period, foremost among thesefeatures is the way in which drug strategies are evaluatedin different Member States.
Aruandlusperioodil on nende tunnuste hulgas kõigeolulisem narkoennetusstrateegiate hindamisviisliikmesriikides.
The implementation of nationaldrug strategies is evaluated in several EU countries.Although the effects of evaluation on drug policy as awhole cannot yet be determined, evaluation has alreadyyielded some promising results: we now have a greaterunderstanding of successes and failures, and in somecases a result of evaluation has been that more resourceshave been allocated to enable unrealised strategyobjectives to be achieved.
Mitmes ELi liikmesriigis hinnatakse riiklikunarkoennetusstrateegia rakendamist. Kuigi uimastipoliitikahindamise mõju ei ole veel võimalik määratleda, onhindamine juba andnud mõningaid paljulubavaid tulemusi:nüüd on olemas parem ülevaade edusammudest jaebaõnnestumistest ning mõnedel juhtudel on hindamisetulemusena eraldatud rohkem ressursse strateegiassätestatud, kuid veel saavutamata eesmärkide elluviimiseks.Lisaks kujutab ELi strateegia ja tegevuskava aastateks2000–2004 hindamine endast tähtsa protsessi esimesttulemust, kus liikmesriigid, ELi institutsioonid ja eriasutusedteevad koostööd uimastivaldkonnas tehtud edusammudehindamisel.
Moreover, the evaluation of the EU strategy and action plan 2000–04 represents the firstoutcome of an important process in which Member States,EU institutions and specialised agencies are workingtogether to measure progress in the field of drugs.Otherpolicy developments taking place over the reportingperiod include reduction in some countries in penaltiesfordrug use and an increase in the severity of penaltiesfordrug trafficking and drugrelated offences threateningminors.
Aruandlusperioodi käigus toimunud muudetegevuspõhimõtete areng hõlmab uimastite tarvitamise eestmääratavate karistuste leevendamist ninguimastikaubanduse ja uimastitega seotud alaealisiohustavate õigusrikkumiste eest määratavate karistustekarmistamist.
A strategic approach to drug policyinthe European Union
Strateegiline lähenemine Euroopa Liidu uimastipoliitikale
In February 2005, the European Commission presentedthe European Parliament and the European Council with acommunication on an EU drug action plan for the period2005–08.
2005. aasta veebruaris esitas Euroopa Komisjon Euroopa Parlamendile ja Euroopa Ülemkogule teatise ELiuimastitevastase tegevuskava (2005–2008) kohta.
The EMCDDA and Europol were consulted inthe drafting of this action plan.
Antudtegevuskava koostamisel konsulteeriti Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskuse ja Europoliga.
The Commission alsoconsulted civil society.
Komisjon konsulteeris kakodanikuühiskonnaga.
The action plan, which takesaccount of the results of the evaluation of the previousplan, is designed in such a way that, for each action, theactors involved are clearly identified and assessment tools,indicators and dates for achievement are specified.
Tegevuskava, milles võetaksearvesse eelmise tegevuskava hindamise tulemusi, onkoostatud nii, et iga tegevuse osapooled ninghindamisvahendid, indikaatorid ja eesmärkide saavutamisekuupäevad on selgelt määratletud.
Thisshould facilitate follow-up monitoring of the actions as wellas providing more effective guidance regarding theimplementation of the plan.
See peaks lihtsustamategevuste järelseiret ning andma tegevuskava elluviimiseksselgemaid juhtnööre.
The Commission will carry outannual progress reviews of the action plan, as well as animpact assessment, before proposing a plan for 2009–12.
Enne 2009.–2012. aastategevuskava esitamist koostab komisjon tegevuskava kohtaiga-aastased arenguaruanded ning mõjuanalüüsi.
The EU drug strategy 2005–12, adopted by the European Council in December 2004, takes into account the resultsof the final evaluation of progress made during theprevious period (2000–04).
ELi narkostrateegia (2005–2012), mille Euroopa Ülemkogu võttis vastu 2004. aasta detsembris, võtabarvesse eelmisel perioodil (2000–2004) tehtudedusammude lõpphinnangu tulemusi.
It aims to add value to thenational strategies while respecting the principles ofsubsidiarity and proportionality set out in the treaties.
Strateegia eesmärkon anda lisaväärtust riiklikele strateegiatele, austadessealjuures asutamislepingutes sätestatud subsidiaarsuse japroportsionaalsuse põhimõtet.
Itsets out two general goals for the EU with regard to drugs:
Dokument seab Euroopa Liidule kaks uimasteid puudutavat üldist eesmärki:
• to achieve a high level of health protection, well-beingand social cohesion by complementing the Member States’ action in preventing and reducing drug use and
•saavutada kõrgetasemeline tervisekaitse, heaolu jasotsiaalne ühtekuuluvus, täiendades liikmesriikidetegevust narkootikumide tarbimise, narkosõltuvuse ning
Following the lead of the EU, national drug strategies havebeen adopted in most Member States.
ELi eeskujul on enamikus liikmesriikides vastu võetudriiklikud narkoennetusstrateegiad.
Of the 29 countriesconsidered in this report, 26 operate their national drugpolicy according to a national plan, strategy or similardocument. As far as the rest of the countries areconcerned, in Italy the national plan was approved by the National Committee for the Coordination of Anti-drug Activities in March 2003 and is under consideration byregions and autonomous provinces; Malta and Austriaindicated that procedures for drafting and adopting a
Käesolevas aruandeskäsitletud kahekümne üheksast riigist kahekümne kuues onkäivitunud riiklik uimastipoliitika, mis põhineb riiklikultegevuskaval, strateegial või samalaadsel dokumendil.Mispuudutab ülejäänud riike, siis Itaalias kiitis riiklikutegevuskava heaks riiklik uimastivastase tegevusekoordinatsioonikomitee 2003. aasta märtsis ja see onpraegu menetlemisel regioonides ja autonoomsetes
Chapter 1: New developments in policies and laws national drug strategy were under way at the time of writing (1
Narkoennetusstrateegiate hindamineannab esimesi tulemusi koostamise ja vastuvõtmisega (1