natgillin/translations-raw huggingface dataset:
“documents” since their content had been loaded onto a very large database (Regulation 1049/2001provides for public access to “documents”, not information).
Euroopa Komisjoni vastu esitatud kaebuse 1844/2005/GG kohta langetatud otsuse kokkuvõte
In a proposal for a friendly solution, the Ombudsman suggested to the Commission that it could provide the information concerned to the complainant as a ma4 er of good administration. This was rejected.
Saksa ajakirjanik palus komisjonilt luba juurdepääsuks komisjoni teenistuse 1995. aasta dokumendile, mis koostati valmistamaks e e otsust rikkumismenetluse algatamise kohta Kreeka vastu seoses uue lennujaama ehitusega Spatas.
In his closing decision, the Ombudsman found that the Commission had failed to give valid reasons for its reliance on the confidentiality provision in Regulation 2390/1999.
Komisjon lükkas taotluse tagasi, väites, et dokumendi avalikustamine õõnestaks tõsiselt komisjoni otsustamisprotsessi toimimist.
The Commission had only referred in general terms to the interests protected and had not given adequate explanations about the applicability of a relevant exception.
Ajakirjanik asus seisukohale, et dokumendi avalikustamise selline mõju on ebatõenäoline, sest sündmus toimus peaaegu kümme aastat tagasi.
The Ombudsman noted in this context that the new Financial Regulation16 and a recent political agreement of the Council on a new Regulation obliging
Veelgi enam, ta väitis, et on olemas kaalukas avalik huvi kõnealusele projektile Euroopa Liidu vahendite eraldamise vastu ja projekti puudutavate võimalike rikkumiste teemat on juba suurte ajalehtede artiklites käsitletud.
Member States to publish national lists of beneficiaries17 ciaries17 undermined the Commission’s arguments as regards confidentiality. dentiality.
Komisjon selgitas oma arvamuses, et dokument sisaldas komisjoni eri teenistuste hinnanguid ja arvamusi ning peegeldas nendevahelist arutlust.
With regard to the non-existence of the reports as “documents”, the Commission conceded that it was problematic to generally exclude the very large amounts of information in public databases from public access.
Komisjon viitas suunistele, mille kohaselt rikkumismenetlust puudutavaid dokumente väljastatakse harilikult pärast juhtumi lõpetamist.
Outputs of “routine operations” were therefore dealt with as “documents”.
Erandeid nimetatud reeglist rakendati piiratud viisil.
However, the information requested by the complainant in this case could not be retrieved through a “routine operation”, but would require complex new programming of the database.
Komisjon asus siiski seisukohale, et kõnealuse dokumendi avalikustamine mõjutaks tõsiselt komisjoni võimet kasutada rikkumismenetlustes tõhusalt oma volitusi.
The Ombudsman concluded that the Commission’s general position regarding public access to information in databases was not satisfactory.
Pärast põhjalikku hindamist pöördus ombudsman komisjoni poole soovituse projektiga, paludes lubada juurdepääsu dokumendile.
The Ombudsman refrained, however, from pursuing this issue further, pointing out, in particular, that this was a complex general new legal issue that the Community legislator could examine in the context of the reform of Regulation 1049/2001. The
Ombudsmani arvates oli komisjoni tõlgendus üldsuse juurdepääsu erandite tegemise osas niivõrd üldsõnaline, et see paistis jätvat erandi sisuliselt tähenduseta.
Articles 53b(2)(d) of the amended Financial Regulation.
Muudetud finantsmääruse artikli 53b lõike 2 punkt d.
See press release of the Agriculture and Fisheries Council, 22-23 October 2007 (available at: h4 p://www.eu2007.pt/NR/rdonlyres/948633D2-DCD5-4413-AFCD-86688D5161F3/0/96806.pdf).
Vaata põllumajanduse ja kalanduse nõukogu 22.–23. oktoobri 2007 pressiteadet (kä esaadav veebilehel h p://www.eu2007.pt/NR/rdonlyres/948633D2-DCD5-4413-AFCD-86688D5161F3/0/96806.pdf).
In his view, the Commission’s interpretation of the relevant exception to the rule of public access was so general that it appeared to deprive the exception of its meaning.
Komisjon jäi oma üksikasjalikus arvamuses kindlaks seisukohale, et juurdepääsu ei saa lubada.
In its detailed opinion, the Commission insisted that access could not be granted.
Komisjon lisas, et nimetatud seisukoht rajanes asjaolul, et dokumendis sisalduv teave on tundlik.
On delicate issues such as the Spata airport case, it was essential for it to receive unfe4 ered advice from its services and to keep the freedom of not following their recommendations.
Tundlike teemade korral, nagu Spata lennuvälja juhtum, on hädavajalik saada komisjoni teenistustelt vabu soovitusi ja samas jä a komisjonile vabadus neid soovitusi mi e järgida.
According to the Commission, disclosure of the document would reopen discussions and cast doubts as regards the legality of its decision.
Komisjoni arvates taasavaks dokumendi avalikustamine arutelu ja tekitaks kahtlusi seoses komisjoni otsuse seaduslikkusega.
In his observations, the complainant emphasised that, if the document was of such an “explosive” character that its disclosure could call into doubt the legality of the Commission’s decision, the interest in disclosure clearly outweighed any other interests.
Kaebuse esitaja rõhutas, et juhul kui dokument on sedavõrd „plahvatusohtliku” iseloomuga, et selle avalikustamine tooks kaasa kahtlused komisjoni otsuse seaduslikkuses, siis kaaluks avalikustamise huvi ilmselt üles mis tahes muud huvid.
The Ombudsman noted that the Commission had only explained in its detailed opinion why it had refused access to the specific document in question, whereas, in its handling of the complainant’s application and in its opinion, it had only referred to the protection of its decision-making process in general terms.
Ombudsman märkis, et komisjon on oma üksikasjalikus arvamuses üksnes selgitanud, miks ta keeldus kõnealusele dokumendile juurdepääsu lubamast, samas kui kaebuse esitaja taotluse ja arvamuse käsitlemise osas on komisjon vaid üldjoontes viidanud oma otsustusprotsessi kaitsele.
Therefore, the Ombudsman considered that the Commission had failed to handle the complainant’s request properly.
Ombudsman leidis seetõ u, et komisjon ei ole kaebuse esitaja taotlust käsitlenud nõuetekohaselt.
As regards the substance of the document, the Ombudsman accepted the Commission’s o� er that he could inspect it.
Dokumendi sisu osas võ is ombudsman vastu komisjoni pakkumise lubada ombudsmanil dokumenti kontrollida.
Following this inspection, he stated that he was not convinced that disclosure of the document would have the negative consequences invoked by the Commission.
Pärast kontrolli teatas ombudsman, et ta ei ole veendunud, et nimetatud dokumendi avalikustamine tooks kaasa komisjoni kirjeldatud negatiivseid tagajärgi.
The Ombudsman closed the case with a critical remark.
Ombudsman lõpetas juhtumi kriitilise märkusega.
Summary of decision on complaint 3008/2005/OV against the European Commission
Euroopa Komisjoni vastu esitatud kaebuse 3008/2005/OV kohta langetatud otsuse kokkuvõte
The four complainants were employed as International Contracted Civilians with the European Union Police Mission “Proxima” in Skopje in the Former Yugoslav Republic of Macedonia (FYROM).
Neli kaebuse esitajat töötasid lepingu alusel Euroopa Liidu politseimissiooni „Proxima“ rahvusvahelises tsiviilkoosseisus Skopjes endises Jugoslaavia Makedoonia Vabariigis (FYROM).
When their “Proxima I” contracts expired, they were invited to sign “Proxima II” contracts, which would take e� ect on the following day.
Kui nende „Proxima I“ lepingud lõppesid, kutsuti nad allkirjastama „Proxima II“ lepinguid, mis pidanuksid jõustuma järgmisel päeval.
The complainants noticed significant changes in the new contracts with regard to their salary, social security contributions, removal allowances, and grading.
Kaebuse esitajad märkasid uutes lepingutes märkimisväärseid erinevusi palgas, sotsiaalkindlustusmaksetes, kolimistoetustes ning ametiastmes.
Since the alternative was to be unemployed the next day, they signed the contracts.
Kuna asevariandiks olnuks järgmisel päeval töötuks jäämine, kirjutasid nad lepingutele alla.
In their complaint to the Ombudsman, the complainants alleged that they were informed too late of the conditions of their new contracts and had to sign the contracts under pressure.
Kaebuse esitajad väitsid ombudsmanile esitatud kaebuses, et neid teavitati uute lepingute tingimustest liiga hilja ning et nad olid lepingute sõlmimise ajal surve all.
The complainants also claimed, in substance, that they should continue to enjoy the same conditions as before with regard to salary, social security contributions, removal allowances and grading.
Kaebuse esitajad väitsid ka, et põhimõ eliselt on neil õigus sellele, et töötasu, sotsiaalkindlustusmaksete, kolimistoetuste ning ametiastmega seotud tingimused kehtiks edasi.
In its opinion, the Commission denied that pressure had been put on the complainants.
Komisjon lükkas oma arvamuses tagasi väite, et kaebuse esitajad olid surve all.
As regards the complainants’ claims, the Commission argued that by signing the new contracts, which were not extensions of the previous contracts, the complainants had accepted the conditions stipulated therein.
Kaebuse esitajate väidete kohta arvas komisjon, et allkirjastades uued lepingud, mis ei olnud eelmiste lepingute pikendused, nõustusid nad uute tingimustega.
The Ombudsman took the view that the Commission had failed to inform the complainants in good time of their new conditions of employment and that this was an instance of maladministration.
Ombudsman võ is seisukoha, et komisjon ei teatanud kaebuse esitajatele uutest töötingimustest õigel ajal ning see on haldusomavoli juhtum.
However, the delay had not, in itself, meant that the complainants were put under pressure.
Samas ei tähenda viivitus iseenesest seda, et kaebuse esitajad olid surve all.
With regard to the complainants’ claims, the Ombudsman found no maladministration, since a Commission Communication of August 2004 provided a basis on which Proxima II contracts could contain di� erent conditions from those that applied to Proxima I contracts.
Kaebuse esitajate väidete kohta leidis ombudsman, et haldusomavoli ei esinenud, kuna komisjoni 2004. aasta augusti teatis andis aluse selleks, et „Proxima II“ lepingud võivad sisaldada „Proxima I“ lepingutega võrreldes erinevaid tingimusi.
With regard to the complainants’ claim concerning the social security contributions, the Ombudsman found that there had been an additional delay in informing the complainants of their social security entitlements and that, because of this delay, the complainants had unnecessarily continued to contribute to their private insurances.
Mis puudutab kaebuse esitaja väidet seoses sotsiaalkindlustusmaksetega, leidis ombudsman, et kaebuse esitajate teavitamine nende sotsiaalkindlustusõigustest hilines veelgi ning seetõ u olid kaebuse esitajad teinud erakindlustusseltsidele mi evajalikke makseid.
The Ombudsman’s o ce contacted the complainants in June 2007 with a view to proposing a friendly solution to this aspect of the case.
Ombudsmani büroo võ is kaebuse esitajatega ühendust 2007. aasta juunis, et jõuda juhtumi selles aspektis sõbraliku lahendini.
The complainants indicated, however, that they did not want to pursue that possibility.
Kaebuse esitajad leidsid, et nad ei soovi seda võimalust kasutada.
The Ombudsman therefore closed the case.
Seetõ u ombudsman lõpetas juhtumi.
The closing decision contained two critical remarks concerning the maladministration that had been identified. ed.
Lõpetamisotsus sisaldas kahte kriitilist märkust tuvastatud haldusomavoli kohta.
Refusal to provide access to correspondence between the Commission and Denmark
Komisjoni ja Taani teabevahetusele juurdepääsu tagamisest keeldumine
Summary of decision on complaint 3193/2005/TN against the European Commission
Euroopa Komisjoni vastu esitatud kaebuse 3193/2005/TN kohta langetatud otsuse kokkuvõte
A Danish MEP requested access to certain correspondence between the Commission and the Danish authorities The Commission rejected the request on the grounds that disclosure of the documents concerned would undermine the protection of the purpose of investigations (Article 4(2), third indent of Regulation 1049/200118), as well as seriously undermine the institution’s decision-making process because the documents related to a ma4 er where the decision had not been taken by the institution (Article 4(3), first subparagraph, of the Regulation).
Euroopa Parlamendi Taani liige taotles juurdepääsu teatud dokumentidele, milles käsitleti teabevahetust komisjoni ja Taani ametiasutuste vahel.
In the course of the Ombudsman’s inquiry, the Commission eventually gave access to the documents requested. However, since the Commission appeared to defend the propriety of its former refusal,
Komisjon ei rahuldanud taotlust, põhjendades, et dokumentide avalikustamine õõnestaks uurimiste eesmärgi kaitset (määruse 1049/200118 artikli 4 lõike 2 kolmas taane), samuti kahjustaks tõsiselt institutsiooni otsustamisprotsessi, sest dokumendid on seotud küsimusega, mille kohta ei olnud institutsioon otsust veel vastu võtnud (määruse artikli 4 lõike 3 esimene alalõik).
Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents, OJ 2001 L 145, p. 43.
Ombudsmani uurimise ajal lubas komisjon viimaks juurdepääsu taotletud dokumentidele.
SUMMARIES OF DECISIONS the Ombudsman considered it useful to consider whether the Commission had been entitled to reject the complainant’s original request for access.
Kuna aga komisjon näis kaitsvat oma varasema keeldumise õigustatust, leidis ombudsman, et oleks kasulik kaaluda, kas komisjonil oli õigus tagasi lükata kaebuse esitaja esialgne juurdepääsutaotlus.
The Commission argued that the exchange of le4 ers constituted part of its monitoring process designed to verify compliance with Community law, which could result in the launching of an infringement procedure against Denmark under the Euratom Treaty.
Komisjon väitis, et kirjavahetus moodustas osa ühenduse õiguse järgimises veendumiseks väljatöötatud seireprotsessist, mille tulemusel võidakse esitada Euratomi asutamislepingu alusel Taani vastu rikkumismenetlus.
Underlining the political sensitivity of the issue, the Commission noted that disclosure of the le4 ers would have been premature.
Rõhutades teema poliitilist tundlikkust, märkis komisjon, et kirjade avaldamine oleks olnud ennatlik.
The Ombudsman asked the Commission to explain, inter alia, what kind of investigation the requested le4 ers belonged to, in order to justify the application of Article 4(2), third indent, of the Regulation.
Ombudsman palus komisjonil muu hulgas selgitada, millise uurimise alla soovitud kirjad kuulusid, et õigustada määruse artikli 4 lõike 2 kolmanda taande kohaldamist.
The Commission replied that the main question was whether the Danish authorities should inform it of the results of monitoring of environmental radioactivity in Greenland, so that it could determine whether remedial action would be appropriate.
Komisjon vastas, et põhiküsimus seisnes selles, kas Taani ametiasutused peaksid teda teavitama Gröönimaa keskkonnaradioaktiivsuse seire tulemustest, et komisjon võiks otsustada heastavate meetmete asjakohasuse üle.
The Commission noted that it had originally requested this information on the assumption that the Euratom Treaty applied to Greenland, but had later acknowledged that it does not.
Komisjon märkis, et ta oli algselt seda teavet taotlenud eeldusel, et Euratomi asutamisleping on Gröönimaa suhtes kohaldatav, kuid hiljem oli selgunud, et see ei ole nii.
The Commission argued that, at the moment of the complainant’s access request, it was still unclear whether it would pursue its e� orts to obtain the information from Denmark on a voluntary basis.
Komisjon väitis, et kaebuse esitaja juurdepääsutaotluse esitamise ajal ei olnud veel selgunud, kas komisjon proovib veel saada Taanilt teavet vaba tahte alusel.
The Ombudsman observed that, in dealing with the request for access, the Commission had put forward that the monitoring could potentially result in an infringement procedure under the Euratom Treaty, even though, by the time the request was made, the Commission had already acknowledged that the Euratom Treaty does not apply to Greenland.
Ombudsman täheldas, et juurdepääsutaotluse käsitlemisel esitas komisjon seisukoha, et seire võib kaasa tuua rikkumismenetluse Euratomi astumislepingu alusel, kuigi taotluse esitamise ajal oli komisjon juba teadlik sellest, et Euratomi asutamislepingut Gröönimaa suhtes ei kohaldata.
The Ombudsman noted that the Commission had not explained what (other) kind of investigation, within its competence, it could have conducted.
Ombudsman märkis, et komisjon ei selgitanud, millise (teistsuguse) uuringu oleks ta oma pädevuse piires võinud teostada.
The Ombudsman therefore concluded that the Commission’s original refusal to provide access to the le4 ers was not based on valid and adequate grounds.
Seetõ u järeldas ombudsman, et komisjoni esialgne keeldumine juurdepääsu tagamisest kirjadele ei rajanenud kehtivatele ja piisavatele alustele.
Alleged unfair treatment in tender procedure
Väidetav ebaõiglane kohtlemine pakkumismenetluses
Summary of decision on complaint 3693/2005/ID (Confidential) against the European Commission
Euroopa Komisjoni vastu esitatud kaebuse 3693/2005/ID (konfidentsiaalne) kohta langetatud otsuse kokkuvõte
This complaint concerned the rejection of the complainant’s bids on the basis of a provision of a procurement notice, under which “[n]o more than (...) six applications for all the lots can be submi4 ed by a natural or legal person (including legal persons within the same legal group), whatever the form of participation (...)”.
Nimetatud kaebus puudutas kaebuse esitaja pakkumise tagasilükkamist hanketeate sä e alusel, mille kohaselt „(...) füüsilisel või juriidilisel isikul (sealhulgas samasse õiguslikku rühma kuuluval juriidilisel isikul) on lubatud esitada kuni kuus taotlust kõigile partiidele, mis tahes osalemise kujul (...)”.
The complainant, a European Economic Interest Grouping (EEIG) established under Regulation 2137/8519, alleged that the Commission was wrong to accuse
Kaebuse esitaja, määrusega 2137/8519 asutatud Euroopa Majandushuviühing (EMHÜ) väitis, et komisjon on ekslikult süüdistanud EMHÜ liiget X seitsme partii taotlemises.
The Ombudsman first noted that it is not his role to assess the admissibility of tenders and to substitute his judgment for that of the Institution concerned as to whether a tender meets the applicable admissibility/eligibility criteria.
Ombudsman märkis esiteks, et tema ülesannete hulka ei kuulu pakkujate hindamine ning tema otsust ei saa asendada asjaomase institutsiooni otsusega selles osas, kas pakkuja vastab kehtestatud vastuvõetavuse/kõlblikkuse kriteeriumidele.
Accordingly, he examined whether the Commission provided valid and adequate grounds for its challenged decision.
Sellest tulenevalt uuris ta, kas komisjoni põhjendused vaidlustatud otsuse osas on kehtivad ja piisavad.
In addition, when tenders are being assessed, the abovementioned criteria must be applied objectively and uniformly to all tenderers.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele, EÜT 2001 L 145, lk 43.
Council Regulation (EEC) No 2137/85 of 25 July 1985 on the European Economic Interest Grouping (EEIG), OJ 1985 L 199, p. 1.
Nõukogu 25. juuli 1985. aasta määrus (EMÜ) nr 2137/85 Euroopa majandushuvigrupi kohta (EMHÜ), EÜT 1985 L 199, lk 1.
ANNUAL REPORT 2007 as having a bearing on the application of these criteria, is particularly important.
Lisaks tuleb pakkujate hindamisel rakendada ülalnimetatud kriteeriume objektiivselt ja ühetaoliselt kõigi pakkujate suhtes.
Such information is likely to a� ect the preparation and formulation of the tenders and is substantially relevant to the significant Community interest of a� ording potential tenderers the opportunity to compete on an equal footing.
Selline teave mõjutab tõenäoliselt pakkumiste e evalmistust ning sõnastust ja on olulise tähtsusega märkimisväärsele ühenduse huvile, et potentsiaalsetele pakkujatele antaks võimalus konkureerida võrdsetel alustel.
Hence, when the contracting authority examines the tenders submi4 ed to it, due regard must be had to the content of such information, at least to the extent that its accuracy or propriety has not been contested by a (potential) tenderer or it is not manifestly violative of the relevant provisions of the tender notice (or similar document) or of Community law.
Seega, kui ostja vaatab läbi talle esitatud pakkumisi, tuleb sellise teabe sisule pöörata kohast tähelepanu, vähemalt selles osas, et (potentsiaalne) pakkuja ei ole vaidlustanud selle täpsust või sobivust või et see ei oleks ilmselges vastuolus pakkumisteate (või sarnase dokumendi) asjaomaste sätete või ühenduse õigusega.
In the present case, the Ombudsman found that the Commission failed to comply with the abovementioned requirement.
Käesoleval juhul leidis ombudsman, et komisjoni tegevus ei vastanud ülalnimetatud tingimusele.
The Ombudsman also found that the Commission failed to give adequate reasons for its challenged decision, taking into account certain passages of its Communication on the participation of EEIGs in public contracts and programmes financed by public funds, on which the complainant could, at least in principle, justifiably rely when preparing its bids.
Ombudsman leidis veel, et komisjon ei ole piisavalt põhjendanud vaidlustatud otsust, arvestades teatud lõike teatisest EMHÜde osalemise kohta riigihankelepingutes ja riiklikest vahenditest rahastatavates programmides, millele kaebuse esitaja võis oma pakkumise e evalmistamisel põhimõ eliselt õigustatult toetuda.
Taking into account that the relevant contracts had been awarded, signed and were currently being executed and that the challenged decision concerned the selection phase of the tender procedure, the Ombudsman concluded that it would not be justifiable to accept the complainant’s claim that the challenged decision should be revoked and the applications should be reinstated.
Arvestades, et asjaomased riigihankelepingud on juba sõlmitud ja allkirjastatud ning neid viiakse käesoleval ajal täide ning et vaidlustatud otsus puudutas pakkumismenetluse valimisetappi, järeldas ombudsman, et kaebuse esitaja väide, et vaidlustatud otsus tuleks tühistada ja taotlused ennistada, ei ole õigustatud.
Given that the complainant had not made any other claim, the Ombudsman closed the case with a critical remark.
Et kaebuse esitaja ei esitanud muid nõudeid, lõpetas ombudsman juhtumi kriitilise märkusega.
Avoidable delay in dealing with infringement complaint
Välditav viivitus rikkumiskaebuse menetlemisel
Summary of decision on complaint 962/2006/OV against the European Commission
Euroopa Komisjoni vastu esitatud kaebuse 962/2006/OV kohta langetatud otsuse kokkuvõte
In November 2002 and March 2003, several Dutch residents of the municipality of Bellingwolde, lodged infringement complaints with the European Commission.
2002. aasta novembris ja 2003. aasta märtsis esitas mitu Madalmaade Bellingwolde maakonna elanikku rikkumiskaebusi Euroopa Komisjonile.
They alleged an infringement of Directive 85/337/EC20 by the German authorities who had authorised the building of a wind-park in the German municipality of Rhede, close to the Dutch border.
Nad väitsid, et Saksa ametiasutused, kes andsid ehitusloa Madalmaade piiri äärde Saksa maakonda Rhedesse tuulepargi rajamiseks, rikkusid direktiivi 85/337/EÜ20.
The alleged infringements concerned the detrimental consequences of the project on the environment and the lack of an environmental impact assessment.
Väidetavad rikkumised olid seotud projekti keskkonda kahjustavate tagajärgedega ning keskkonnamõju hindamise puudumisega.
The Commission several times promised to take a decision with regard to the complaints.
Komisjon lubas mitu korda võ a kaebuste osas vastu otsuse.