natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Judgment of the Court (Third Chamber), 17 July 2008 . . . . . . . . . . . .
Euroopa Kohtu otsus (kolmas koda), 17. juuli 2008 . . . . . . . . . . . . .
Free movement of goods — Customs duties — Charges having equivalent effect — Internal taxation
Kaupade vaba liikumine – Tollimaksud – Samaväärse toimega maksud – Riigimaks (EÜ artiklid 25 ja 90)
SUMMARY — CASE C-206/06
KOKKUVÕTE – KOHTUASI C-206/06
State aid — Meaning (Art. 87(1) EC)
Riigiabi – Mõiste (EÜ artikli 87 lõige 1)
Article 90 EC is to be construed as meaning that it precludes such a rule where the revenue from the charge levied on the electricity transmitted is used only in part to pay non-market-compatible costs, that is to say where the amount levied by the designated company only partly offsets the burden borne by the national electricity transmitted.
EÜ artiklit 90 tuleb tõlgendada nii, et sama õigusnorm on sellega vastuolus juhul, kui ülekantud elektrilt tasutud maksu tulu kasutatakse turule mittevastavate kulude katmiseks üksnes osaliselt, st kui määratud äriühingule makstud summa hüvitab vaid osa ülekantud kodumaiselt elektrilt arvestatavast maksust.
(see paras 47, 57, operative part 1)
(vt punktid 47 ja 57, resolutsiooni punkt 1)
In the context of a statutory rule under which domestic purchasers of electricity are required to pay to their net operator an amount of money as a result of a price surcharge, constituting a charge, on the amounts of domestic and imported electricity which are transmitted to them, where that surcharge is to be paid by that net operator to a company designated by the legislature, with that company being the joint subsidiary of domestic generating undertakings and having previously managed the costs of all the electricity generated and imported, and
Seoses õigusnormiga, mille kohaselt on kodumaised elektrienergia ostjad kohustatud maksma oma võrguoperaatorile lisatasust, mis kujutab endast maksu, tingitud summa selles liikmesriigis toodetud ja imporditud elektrikoguse eest, mis neile üle kanti, kui võrguoperaator peab selle lisatasu üle andma seadusandja poolt selleks määratud äriühingule, mis on kodumaiste elektritootjate tütarettevõtja ning oli varem kogu toodetava ja imporditava elektri kulude operaator, ning kui seda lisatasu tuleb täies ulatuses kasutada turule mittevastavate kulude katmiseks, mida
Article 25 EC is to be construed as precluding a statutory rule under which domestic purchasers of electricity are required to pay to their net operator a price surcharge, constituting a charge, on the amounts of domestic and imported electricity which are transmitted to them, where that surcharge is to be paid by that net operator to a company designated by the legislature, with that company being the joint subsidiary of domestic generating undertakings and having previously managed the costs of all the electricity generated and imported, and where that surcharge is to be used in its entirety to pay non-market-compatible costs for which that company is personally responsible, with the result that the sums received by that company wholly offset the burden borne by the domestic electricity transmitted.
EÜ artiklit 25 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus õigusnorm, mille kohaselt on kodumaised elektrienergia ostjad kohustatud maksma oma võrguoperaatorile lisatasu, mis kujutab endast maksu, selles liikmesriigis toodetud ja imporditud elektrikoguse eest, mis neile üle kanti, kui võrguoperaator peab selle lisatasu üle andma seadusandja poolt selleks määratud äriühingule, mis on kodumaiste elektritootjate tütarettevõtja ja oli varem kogu toodetava ja imporditava elektri kulude operaator, ning kui see lisatasu tuleb täies ulatuses kasutada turule mittevastavate kulude katmiseks, mida see äriühing on otseselt kohustatud katma, kusjuures selle tulemusel hüvitavad kõnealusele äriühingule makstavad summad täielikult ülekantavalt kodumaiselt elektrilt arvestatava maksu.
The same applies where the national electricity generating undertakings are required to bear those costs and where, by reason of existing agreements, by the payment of a purchase price for electricity produced in the Member State, by the payment of dividends to the various domestic electricity generating undertakings of which the designated company is the subsidiary or by any other means, the advantage which that price surcharge constitutes could be passed on in its entirety by the designated company to the domestic electricity generating undertakings.
Eeltoodu kehtib ka siis, kui kodumaised elektritootjad on kohustatud need kulud katma ja kui jõusolevate lepingute tõttu sai määratud äriühing selles liikmesriigis toodetud elektri ostuhinna tasumisega, dividendide maksmisega erinevatele kodumaistele elektritootjatele, mille tütarettevõtja määratud äriühing on, või mis tahes muul viisil anda lisatasust tuleneva eelise täielikult üle kodumaistele elektritootjatele.
ESSENT NETWERK NOORD AND OTHERS provision in so far as they represent an economic advantage and not compensation for the services provided by the designated company in order to discharge public service obligations.
ESSENT NETWERK NOORD JT selle eest, et määratud äriühing täitis avaliku teenuse osutamise kohustust.
where that surcharge is to be used in its entirety to pay non-market-compatible costs for which that company is personally responsible, with the result that the sums received by that company wholly offset the burden borne by the domestic electricity transmitted, Article 87 EC must be construed as meaning that the amounts paid to that company constitute ‘State aid’ for the purposes of that
see äriühing on otseselt kohustatud katma, kusjuures selle tulemusel hüvitavad kõnealusele äriühingule makstavad summad täielikult ülekantavalt kodumaiselt elektrilt arvestatava maksu, tuleb EÜ artiklit 87 tõlgendada nii, et sellele äriühingule makstud summad on „riigiabi” selle sätte tähenduses niivõrd, kui need kujutavad endast majanduslikku eelist, mitte hüvitist, mis on tasu
(see paras 47, 57, 96, operative part 2)
(vt punktid 47, 57 ja 96, resolutsiooni punkt 2)
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-206/06
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK – KOHTUASI C-206/06
OPINION OF ADVOCATE GENERALMENGOZZI delivered on 24 January 2008 1
KOHTUJURISTI ETTEPANEKPAOLO MENGOZZI esitatud 24. jaanuaril 2008 1
A — Community law
I. Õiguslik raamistik
By decision of 19 April 2006, the Rechtbank Groningen (Groningen District Court) (Netherlands) referred to the Court, pursuant to Article 234 EC, two questions for a preliminary ruling, the first concerning the interpretation of Articles 25 EC and 90 EC, and the second the interpretation of Article 87(1) EC.
19. aprilli 2006. aasta otsusega esitas Rechtbank Groningen (Madalmaad) Euroopa Kohtule EÜ artikli 234 alusel kaks eelotsuse küsimust, millest esimene käsitleb EÜ artiklite 25 ja 90 ning teine EÜ artikli 87 lõike 1 tõlgendamist.
Article 25 EC provides as follows:
EÜ artikkel 25 sätestab järgmist:
‘Customs duties on imports and exports and charges having equivalent effect shall be prohibited between Member States.
„Liikmesriikide vahel on keelatud impordi- ja ekspordimaksud ja samaväärse toimega maksud.
This prohibition shall also apply to customs duties of a fiscal nature.’
See keeld kehtib ka fiskaalsete tollimaksude suhtes”.
According to Article 90 EC:
EÜ artikli 90 alusel:
Those questions have arisen in the context of proceedings brought by Essent Netwerk Noord BV (‘Essent’) against Aluminium Delfzijl BV (‘Aldel’), in which Essent is seeking to obtain the payment of a sum calculated on the basis of the quantity of electricity it transmitted to the defendant. Liability for payment of that sum was imposed under a statutory requirement and the purpose of it was to cover the nonrecoverable costs incurred by the national electricity generating undertakings in the period prior to commencement of the process of liberalising the electricity market in the Netherlands.
Need küsimused tõusetusid kohtumenetluse raames, mille Essent Netwerk Noord B.V. (edaspidi „Essent”) algatas Aluminium Delfzijl B.V. (edaspidi „Aldel”) vastu ning mille ese on nõue maksta hageja poolt kostjale üle kantud elektri koguse alusel arvutatud summa, mille maksmine on ette nähtud seaduses ja mis on suunatud luhtunud kulude katmiseks, mis tekkisid riiklikel elektritootjatel Madalmaade elektrituru liberaliseerimise protsessi algatamisele eelnenud ajavahemikul.
‘No Member State shall impose, directly or indirectly, on the products of other Member States any internal taxation of any kind in excess of that imposed directly or indirectly on similar domestic products.
„Ükski liikmesriik ei kehtesta teiste liikmesriikide toodetele mingeid otseseid ega kaudseid riigimakse, mis on suuremad samasugustele kodumaistele toodetele kehtestatud otsestest või kaudsetest maksudest.
Furthermore, no Member State shall impose on the products of other Member States any internal taxation of such a nature as to afford indirect protection to other products.’ for reference, until 1999, all of the EGUs were controlled by municipalities and provinces, whereas, during the reference period, only EPZ remained indirectly in public ownership through its shareholders Essent and Delta.
sused ja provintsid, samas kui asjaomasel ajavahemikul allus vaid EPZ selle aktsionäride Essente ja Delta kaudu kaudselt avaliku võimu kontrollile.
5The EGUs and SEP operated together on the basis of a ‘cooperation agreement’. 6
5Elektritootjad ja SEP tegutsesid ühiselt „Koostöö konventsiooni” alusel. 6
B — National legislation
B. Siseriiklikud õigusaktid
Under the 1989 Law on electricity, either alone or in conjunction with the EGUs, SEP made certain long-term investments required by the public authorities in connection with energy and/or environmental policy decisions, including, in particular, the conclusion of agreements relating to an urban heating project and an experimental coal gas plant (Demkolec).
Elektriciteitswet 1989 kehtivusajal tegi SEP kas üksi või koos elektritootjatega teatud pikaajalisi investeeringuid, mille tegemist ava -lik võim nõudis energia- ja/või keskkonnapoliitika vallas tehtud valikute raames, sealhulgas eelkõige kaugkütte projektide raames kokkulepete sõlmimine ja eksperimentaalse söegaasistamistehase (Demkolec) ehitamine.
Those investments resulted in nonrecoverable costs (also called ‘stranded costs’).
Need investeeringud põhjustasid konkurentsile avatud korras luhtunud kulusid (nn „stranded costs”; edaspidi „luhtunud kulud”).
Until the entry into force, on 1 August 1998, of the Elektriciteitswet 1998 (1998 Law on electricity), which initiated the process of liberalising the electricity sector in implementation of Directive 96/92/EC of the European Parliament and of the Council of 19 December 1996 concerning common rules for the internal market in electricity, 2the 1989 Law on electricity regulated the supply of electricity in the Netherlands.
Kuni selleni, kui 1. augustil 1998 jõustus Elektriciteitswet 1998 (1998. aasta elektriseadus), millega algatati Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. detsembri 1996. aasta direktiivi 96/92/EÜ elektri siseturu ühiseeskirjade kohta 2rakendades elektrisektori liberaliseerimise protsess, reguleeris elektri pakkumist Madalmaades Elektriciteitswet 1989.
With a view to the imminent market liberalisation, and in order to allow the electricity generating sector to recover those costs, on 21 January 1997, SEP and the EGUs
Turu peatse liberaliseerimisega arvestades ja eesmärgiga võimaldada elektritootmise sektoril nimetatud kulud katta, sõlmisid SEP ja elektritootjad 21. jaanuaril 1997
4 — Created in June 1949, SEP was a limited company originally responsible for administering mutual assistance in the event of breakdowns by making the best possible use of national and international connections (see Commission Decision 91/50/EEC of 16 January 1991 relating to a proceeding under Article 85 of the EEC Treaty (IV/32.732 — IJsselcentrale and others) (OJ 1991 L 28, p. 32). On 29 December 2000, SEP became Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV (NEA).
4 – 1949. aasta juunis asutatud SEP oli aktsiaselts, mille ülesandeks oli alguses tõrgete korral tootjate vastastikuse abi korraldamine siseriiklike ja rahvusvaheliste ülekandevõrkude optimaalse kasutamise abil (vt komisjoni 16. jaanuari 1991. aasta otsus 91/50/EMÜ, mis käsitleb EMÜ asutamislepingu artikli 85 kohaldamise menetlust, IV/32.732-Ijsselcentrale jt). 29. detsembril 2000 sai SEP-ist B.V. Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor (NEA).
During the material period for the purposes of the main proceedings, that is to say the period between 1 August and 31 December 2000, four generating undertakings (‘the EGUs’) 3 and their joint subsidiary, NV Samenwerkende Elektriciteitsproductiebedrijven (SEP), were responsible for the generation, importation and transmis-
Põhikohtuasjas tähtsust omaval ajavahemikul 1. augustist 2000 kuni 31. detsembrini 2000 tagasid elektri tootmise, impordi ja ülekandmise neli elektritootjat (edaspidi „elektritootjad”) 3ja nende ühine tütarettevõtja N.V. Samenwerkende Elektriciteitsp-
5 — In November 1999, EPON was taken over by the Belgian group Electrabel, and EZH was taken over by the German company PreussenElektra.
5 – 1999. aasta novembris omandas EPON-i Belgia kontsern Electrabel ja EZH-i Saksa äriühing Preussen Elektra.
Again in 1999, UNA was acquired by the American firm Reliant and, in 2002, ownership of it passed to NUON, controlled by provinces and municipalities.
1999. aastal omandas UNA Ameerika Ühendriikide ettevõtja Reliant ja 2002. aastal läks see NUON-i omandisse, kes allub provintside ja kohalike omavalitsusüksuste kontrollile.
2 — OJ 1996 L 27, p. 20.
2 – EÜT L 27, lk 20; ELT eriväljaanne 12/02, lk 3.
6 — Pursuant to Article 2 of the 1989 Law on electricity, as the ‘designated company’, SEP, together with the EGUs, was entrusted with a task of general economic interest, consisting in ensuring the national public supply of electricity at the lowest possible cost (see Case C-157/94 Commission v Netherlands [1997] ECR I-5699).
6 – Elektriciteitswet 1989 artikli 2 kohaselt täitis SEP kui „selleks määratud äriühing” koos elektritootjatega üldist majandushuvi pakkuvat ülesannet, mis seisnes siseriiklikule tarbijaskonnale elektri võimalikult madala hinnaga tarnimise tagamises (vt 23. oktoobri 1997 aasta otsus kohtuasjas C-157/94: komisjon vs. Madalmaad, EKL 1997, lk I-5699).
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-206/06 concluded with the companies involved in the distribution of electricity 7a protocol
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK – KOHTUASI C-206/06 elektri jaotamisega tegelevate ettevõtjatega 7vastastikuse mõistmise protokolli elektri
It was against that background that, on 21 December 2000, the Overgangswet Elektriciteitsproductiesector (Transitional Law on the electricity generating sector) (‘the OEPS’) was adopted. Article 9 of the OEPS, which has prompted the national court’s questions, provides as follows: agreement on supply for the period 1997 to 2000 (‘the protocol’).
Neil asjaoludel võeti 21. detsembril 2000 vastu Overgangswet Elektriciteitsproduct-iesector (Elektritootmise valdkonda käsitlev üleminekuseadus; edaspidi „OEPS”), mille artikkel 9 sätestab eelotsusetaotluse esitanud kohtu kahtlusi puudutavas järgmist: tarnimise kohta ajavahemikul 1997–2000 (edaspidi „protokoll”).
On the basis of that protocol, the distribution companies undertook to make SEP an annual payment of NLG 400 000 000 to cover the nonrecoverable costs, which were allocated on the basis of the amount of energy that SEP had supplied to each undertaking.
Selle protokolli alusel võtsid elektri jaotamisega tegelevad ettevõtjad endale kohustuse maksta SEP-ile igal aastal 400 000 000 Hollandi kuldna (NLG) suuruse summa luhtunud kulude katmiseks; nimetatud summa jaotati ettevõtjate vahel energiakoguse alusel, mida SEP neile tarnis.
Those sums were to be financed by an increase in the tariffs which the distribution companies charged certain categories of consumer (small, medium and large ‘ordinary consumers’).
Nimetatud summasid tuli rahastada elektri jaotamisega tegelevate ettevõtjate poolt teatud kasutajate kategooriatele (väikesed, keskmised ja suured „tavapärased kliendid”) kohaldatava hinnatõusu abil.
Every customer, not being a protected customer, shall, in addition to what he contractually owes to the net operator for the area in which he is established, pay to that net operator an amount of NLG 0.0117 per kWh, calculated on the basis of the total amount of the electricity which the net operator distributed to the customer’s connection over the period from 1 August 2000 to 31 December 2000.
Lisaks summale, mida ta peab lepingu alusel maksma selle territooriumi ülekandevõrgu operaatorile, kus ta asub, peab klient, v.a kaitstud klient, maksma selle ülekandevõrgu operaatorile 0,0117 kuldnat kilo-vatt-tunni eest, mis arvutatakse kogu selle energiakoguse alusel, mida võrguoperaator kandis kliendile üle 1. augustist 2000 kuni 31. detsembrini 2000.
Under Article 97 of the 1998 Law on electricity, the protocol was to be observed until 1 January 2001, when the process of liberalising the market in electricity in the Netherlands was to have been completed.
Elektriciteitswet 1998 artikli 97 kohaselt tuli protokolli täita 1. jaanuarini 2001; sel kuupäeval pidi lõppema elektrituru liberaliseerimise protsess Madalmaades.
Every protected customer shall, in addition to what he contractually owes to the licence holder for the area in which he is established, pay to that licence holder an amount of NLG 0.0117 per kWh, calculated on the basis of the total amount of electricity which that licence holder supplied to the customer over the period from 1 August 2000 to 31 December 2000.
Lisaks summale, mida ta peab lepingu alusel maksma selle territooriumi loa omanikule, kus ta asub, peab kaitstud klient maksma selle loa omanikule 0,0117 kuldnat kilovatt-tunni eest, mis arvutatakse kogu selle energiakoguse alusel, mida see loa omanik kandis üle kliendile 1. augustist 2000 kuni 31. detsembrini 2000.
However, for the year 2000, because of the entry into force of new pricing rules which required the distribution companies to invoice separately for the cost of the electricity supplied and for transmission costs, those undertakings were unable to pass on to final consumers the amounts which they were required to pay to SEP, under the protocol, to cover the nonrecoverable costs.
2000. aastal sattusid nimetatud ettevõtjad uute hindu käsitlevate sätete jõustumise tõttu, mille kohaselt elektri jaotamisega tegelevad ettevõtjad peavad arvel eraldi kajastama elektri tarnimisega ja selle ülekandmisega seonduvad summad, olukorda, kus neil oli võimatu koguda lõpptarbijatelt summasid, mida nad protokolli alusel pidid luhtunud kulude katteks SEP-ile maksma.
7 — Essent, however, disputes that the distribution companies were, as such, parties to that protocol.
7 – Essent vaidlustab siiski selle, et elektri jaotamise valdkonnas tegutsevad ettevõtjad kui sellised oleksid protokolli poolteks.
The proceeds from the amounts payable by customers pursuant to the first or second paragraph shall be paid by the net operators
Võrguoperaatorid või loa omanikud kannavad nende summade, mida kliendid peavad lõigete 1 ja 2 alusel maksma,
ESSENT NETWERK NOORD AND OTHERS or licence holders, before 1 July 2001, to the designated company. [ 8]
ESSENT NETWERK NOORD JT kogusumma enne 1. juulit 2001 üle selleks määratud äriühingule 8.
The designated company shall inform the Minister of the amount of the proceeds referred to in the fourth paragraph, and shall include therewith a declaration by an auditor, as defined in Article 393, first paragraph, of Book 2 of the Civil Code, concerning the veracity of the statement.
Selleks määratud äriühing teavitab ministeeriumi lõikes 4 viidatud kogusummast ja lisab teatele audiitori kinnituse tsiviilseadustiku 2. raamatu artikli 393 lõike 1 tähenduses, milles kinnitatakse selle teabe usaldusväärsust.
If the total of the proceeds amounts to more than NLG 400 000 000, the designated company shall pay the excess to the Minister, who shall set that amount aside for the purpose of defraying the costs referred to in Article 7.’ to cover the nonrecoverable costs for the period after 1 January 2001.
Kui kogusumma ületab 400 000 000 kuldnat, siis kannab selleks määratud äriühing nimetatud summat ületava osa üle ministeeriumile, mis suunab selle artiklis 7 nimetatud kulude katmiseks.” rahastamise menetluse 1. jaanuarile 2001 järgneval ajavahemikul.
Under that mechanism, the government was to set, annually, a supplementary charge payable by all customers, except the net operators, expressed as a percentage of the amount owed for the transmission of electricity and related services.
Nimetatud menetlus nägi ette, et valitsus kehtestas igal aastal kõigi klientide – v.a võrguoperaatorite – suhtes kohaldatava lisatasu, mis väljendub elektri ülekandmise ja sellega seonduvate teenuste eest maksmisele kuuluva summa protsendis.
Those articles were notified to the Commission for the first time on 20 February 1998, pursuant to Article 24 of Directive 96/92, and, for the second time, on 16 October 1998, for the purposes of Art icles 87 EC and 88 EC.
Nimetatud artiklitest teatati komisjonile esimest korda 20. veebruaril 1998 direktiivi 96/92 artikli 24 alusel ja teist korda 16. oktoobril 1998 EÜ artiklite 87 ja 88 alusel.
By decision of 8 July 1999, the Commission informed the Netherlands Government that the provisions which had been notified to it did not contain measures within the meaning of Article 24 of the abovementioned directive, but did require to be reviewed on the basis of Article 87(3)(c) EC.
8. juuli 1999. aasta otsusega teatas komisjon Madalmaade valitsusele, et sätted, millest talle teatati, ei sisaldanud meetmeid eespool viidatud direktiivi tähenduses, vaid et neid tuli uurida EÜ artikli 87 lõike 3 punkti c alusel.
Pursuant to Article 25 of the OEPS, the provisions set out above entered into force on 29 December 2000 and were applied retroactively as of 1 August 2000.
OEPS-i artikli 25 kohaselt jõustusid eespool tsiteeritud sätted 29. detsembril 2000 ja neid kohaldati tagasiulatuvalt alates 1. augustist 2000.
According to the national court, Article 9 of the OEPS was not notified separately to the Commission.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu esitatu kohaselt ei teatatud OEPS-i artiklist 9 eraldi komisjonile.
However, by letter of 30 August 2000, the Netherlands authorities sent the Commission the full text of the draft OEPS, including Article 9.
30. augusti 2000. aasta kirjaga edastasid Madalmaade ametiasutused siiski komisjonile OEPS-i seaduseelnõu täieliku teksti, sh artikli 9.
It is also useful to describe the events linked to the drafting of Articles 6 to 8 of the OEPS, although they are not of direct relevance to the main proceedings.
Siinkohal tuleb veel meenutada OEPS-i artiklite 6–8 väljatöötamisega seonduvaid asjaolusid, olgugi et need artiklid ei ole põhikohtuasjaga otseselt seotud.
In the text of the draft OEPS, Articles 6 to 8 laid down the financing mechanism
OEPS-i seaduseelnõu tekstis määratlesid need artiklid luhtunud kulude katmise
On 30 August 2000, the Netherlands informed the Commission that some amendments had been made to the provisions at issue.
30. augustil 2000 teatasid Madalmaad komisjonile, et kõnealustesse sätetesse oli tehtud teatud muudatused.
On that occasion, as indicated above, the full text of the OEPS containing those amendments was sent to the Commission.
Sel puhul, nagu eespool rõhutatud, edastati komisjonile kogu OEPS-i tekst koos viidatud muudatustega.
Subsequently, Articles 6 to 8 of the OEPS were further amended, and the mechan- ism which they laid down was replaced by a system of financing using public funds (these provisions are now Articles 7 and 8 of the OEPS).
Pärast seda muudeti OEPS-i artikleid 6–8 veel kord ja nendes ette nähtud mehhanism asendati riigi eelarvest rahastamise süsteemiga (OEPS-i praegused artiklid 7 ja 8).
By decision of 25 July 2001, the Commission authorised the new measures pursuant to Article 87(3)(c) EC.
25. juuli 2001. aasta otsusega luges komisjon uued meetmed EÜ artikli 87 lõike 3 punkti c alusel lubatavaks.
8 — Namely SEP.
8 – Tegemist on SEP-iga.