natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If indeed there is still any doubt, after reading the judgment in Commission v ECB, as to the extension to all privileged applicants of its conclusion with regard to the admissibility of the plea of illegality raised by the ECB, in view of the fact that, under the third paragraph of Article 230 EC, the ECB has capacity to bring actions only for the purpose of protecting its prerogatives, a literal and logical argument following on from the reasoning in that judgment supports that extension.
Kui eespool viidatud kohtuotsusest komisjon vs. EKP peaks veel jääma kahtlus, kas selles otsuses EKP esitatud õigusvastasuse väite vastuvõetavuse kohta antud lahendus laieneb kõikidele privilegeeritud hagejatele, arvestades asjaolu, et EKP-l on EÜ artikli 230 kolmanda lõigu alusel õigus hagejana esineda vaid oma õiguste kaitseks, siis räägib sellise laiendamise poolt kõnesolevas otsuses märgitule lisaks sõnasõnaline ja loogiline argument.
regulation may become definitive as against an individual in regard to whom it must be considered to be an individual decision and who could undoubtedly have sought its annulment under Article 230 EC, 27 the Court stated that those ‘principles … nevertheless do not in any way affect the rule laid down by Article 241 EC, which provides that any party may, in proceedings in which a regulation of the kind referred to in Article 241 EC is at issue, plead the grounds specified in the second paragraph of Article 230 EC in order to invoke before the Court of Justice the inapplicability of that regulation’.
Nachi Europe kohtuotsusele võib ühenduse määrus saada üksikisiku jaoks lõplikuks, kui seda määrust tuleb käsitada talle adresseeritud konkreetse otsusena, mille tühistamist ta oleks võinud nõuda EÜ artikli 230 alusel, 27märkis Euroopa Kohus, et need „põhimõtted […] ei mõjuta siiski mingil määral EÜ artiklis 241 sätestatud reeglit, mille sõnastus näeb ette, et iga menetlusosaline võib menetluses, kus tuleb arutamisele selles sättes nimetatud määrus, tugineda EÜ artikli 230 teises lõigus esitatud alustele, et nõuda Euroopa Kohtus selle määruse kohaldamata jätmist”.
28Since the ‘legislative nature’ of Regulation No 1073/1999 was not challenged and it was not claimed that the regulation should be treated as a decision or that the ECB would, in such a case, be the addressee thereof, 29 the Court dismissed the Commission’s objection of inadmissibility and examined in substance the ECB’s plea of illegality.
28 Kuna selles kohtuasjas ei tõstatatud küsimust määruse nr 1073/1999 „üldise kohaldatavuse” kohta ning ei väidetud, et nimetatud määrust tuleks samastada otsusega, mis oleks sel juhul olnud adresseeritud EKP-le, 29lükkas Euroopa Kohus komisjoni esitatud vastuvõetamatuse vastuväite tagasi ja uuris EKP esitatud õigusvastasuse väidet põhjalikult.
It must be remembered that Article 241 EC grants any party the right to invoke the inapplicability of a regulation in a dispute in which it is at issue ‘notwithstanding the expiry of the period laid down in the fifth paragraph of Article 230 [EC]’. 30
Nimelt tuleb meenutada, et EÜ artikkel 241 annab igale menetlusosalisele õiguse taotleda määruse kohaldamata jätmist menetluses, kus seda määrust arutatakse, „olenemata [EÜ] artikli 230 viiendas lõigus ettenähtud tähtaja lõppemisest”. 30
In relying only on a literal reading of Article 241 EC to recognise that any party has the right to invoke, as a collateral challenge, the inapplicability of a regulation of a ‘legislative nature’, the Court, this time expressly, endorsed the position of several of its Advocates General, as previously described.
Euroopa Kohus tunnistas üksnes EÜ artikli 241 sõnasõnalise teksti põhjal iga menetlusosalise õigust taotleda sellealases menetluses „normatiivse” määruse kohaldamata jätmist ja kinnitas seekord sõnaselgelt paljude kohtujuristide seisukohta, mida ma eespool nimetasin.
The argument that the possibility of pleading the unlawfulness of a regulation should be reserved to parties who have been unable to bring an action for annulment is not very convincing if, according to the wording of Article 241 EC, that plea may be invoked ‘notwithstanding’ the expiry of the period for bringing an action for annulment. 31
Ei oleks aga loogiline reserveerida õigus esitada määruse vastu õigusvastasuse väidet ainult pooltele, kes ei saanud esitada tühistamishagi, kui EÜ artikli 241 sõnastuse kohaselt võib õigusvastasuse väidet esitada „olenemata” tühistamishagi esitamiseks ette nähtud tähtaja lõppemisest. 31
30 — Italics added.
30 — Kohtujuristi kursiiv.
31 — See, to that effect, the Opinion of Advocate General Darmon (paragraph 25).
31 — Vt selle kohta kohtujurist M. Darmoni eespool viidatud ettepanek (punkt 25).
27 — See paragraphs 74 and 75 of the judgment.28 — Paragraph 76 of the judgment (italics added).29 — Paragraph 77 of the judgment.
27 — Vt vastavalt kohtuotsuse punktid 74 ja 75.28 — Kohtuotsuse punkt 76 (kohtujuristi kursiiv).29 — Kohtuotsuse punkt 77.
Article 241 EC therefore undoubtedly gives privileged applicants the right to invoke, as a collateral challenge, the illegality of a regulation ‘of a legislative nature’ even when they could have challenged it directly within the period laid down in the fifth paragraph of Article 230 EC.
EÜ artikkel 241 kätkeb seega vaieldamatult privilegeeritud hagejate jaoks võimalust väita täiendavalt „normatiivse” määruse õigusvastasust, isegi kui nad oleksid võinud selle akti otseselt vaidlustada EÜ artikli 230 viiendas lõigus ette nähtud tähtaja jooksul.
Consequently, it is necessary to determine whether that conclusion can be extended to a situation where the plea of illegality is raised by the Commission against a joint action adopted on the basis of Title V of the EU Treaty.
Järelikult tuleb kindlaks määrata, kas seda järeldust saab laiendada juhtudele, kus õigusvastasuse väite esitab komisjon EL lepingu V jaotise alusel vastu võetud ühismeetme vastu.
(ii) Admissibility of a plea of illegality raised against a joint action adopted on the basis of Title V of the EU Treaty.
ii) EL lepingu V jaotise alusel vastu võetud ühismeetme vastu esitatud õigusvastasuse väite vastuvõetavus
As is clear from the preceding paragraph, Article 47 EU naturally imposes limits on the Court’s jurisdiction to adjudicate on a plea of illegality of an act adopted on the basis of Title V of the EU Treaty, like the limits it imposes on the application of Article 230 EC to those same acts.
Nagu eelmisest punktist nähtub, piirab EL artikkel 47 loomulikult Euroopa Kohtu volitusi otsustada EL lepingu V jaotise alusel vastu võetud õigusakti vastu esitatud õigusvastasuse väite üle, samamoodi nagu see piirab EÜ artikli 230 kohaldamist nende samade aktide suhtes.
Accordingly, the arguments in support of the plea of illegality, like those in support of the main application for annulment, must, in my view, be limited to disputing the Council’s power to adopt the allegedly unlawful act on the ground that it encroached on the competences conferred on the Community by the EC Treaty.
Seega peavad õigusvastasuse väite toetuseks esitatud väited, samamoodi nagu tühistamise põhinõude toetuseks esitatud väited minu arvates piirduma nõukogu pädevuse vaidlustamisega, nimelt sellise akti vastuvõtmise osas, mille õigusvastasust väidetakse põhjusel, et see akt tungivat EÜ asutamislepinguga ühendusele omistatud pädevusalasse.
On that point it must be observed that, without denying the general scope of the plea of illegality raised in its submissions as covering all the provisions of the contested Joint Action, the Commission none the less made it clear in its pleadings that Title I of the contested Joint Action (that is to say,
Sellega seoses tuleb märkida, et eitamata oma nõuetes, et õigusvastasuse väide on üldise ulatusega ja esitatud vaidlusaluse ühismeetme kõikide sätete vastu, täpsustas komisjon oma kirjalikes märkustes siiski,
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-91/05 sion, the Commission would be barred from pleading its illegality.
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK — KOHTUASI C-91/05 et kõnesoleva akti I jaotis (see tähendab artiklid 2–5), välja arvatud selle artikli 4 „teatud elemendid” 32, kuulub ÜVJP alla.
Articles 2 to 5), was within the scope of the CFSP, apart from certain elements of Article 4. 32.
komisjonile adresseeritud otsusena, siis ei oleks komisjonil nõudeõigust nimetatud akti õigusvastasuse väitmiseks.
This position should lead to a finding that the Court has no jurisdiction to assess the plea of illegality in so far as it concerns the abovementioned articles.
Sellest seisukohast lähtuvalt tuleks tuvastada, et Euroopa Kohus ei ole volitatud õigusvastasuse väite üle otsustama, kuna see väide puudutab eespool nimetatud artikleid.
Such a finding would not mean, however, that the Court cannot take those articles into account when examining the legality of the contested decision, having regard to the fact that the only citation in the preamble to the latter refers to Article 3 of the contested Joint Action.
See ei tähenda siiski, et Euroopa Kohus ei saa nimetatud artikleid vaidlustatud otsuse õiguspärasuse kontrollimisel arvesse võtta, arvestades eelkõige asjaolu, et viimase ainus alus on vaidlusaluse ühismeetme artikkel 3.
In that connection it must be observed that, under Article 14(1) EU, joint actions address situations where operational action by the Union is deemed to be required, and they lay down their objectives, scope, the means to be made available to the Union, if necessary their duration, and the conditions for their implementation.
Sellega seoses tuleks meenutada, et vastavalt EL artikli 14 lõikele 1 kasutatakse ühismeetmeid eriolukordades, kus peetakse vajalikuks liidu operatiivmeedet, ja ühismeetmete puhul määratakse kindlaks nende eesmärgid, ulatus, liidule kättesaadavaks tehtavad vahendid, vajaduse korral nende kestus ja rakendamise tingimused.
In addition, under Article 14(3), joint actions commit the Member States in the positions they adopt and in the conduct of their activity.
Peale selle seovad ühismeetmed EL artikli 14 lõike 3 alusel liikmesriike nende seisukohavõttude ja talitusviiside suhtes.
Second, it seems to me that the admissibility of the plea of illegality at issue in the present case depends less on the Commission’s status as a privileged applicant than on the nature of the allegedly unlawful act.
Ühtlasi näib mulle, et antud juhul käsitletava õigusvastasuse väite vastuvõetavus ei sõltu niivõrd mitte komisjoni privilegeeritud hageja staatusest, kuivõrd pigem selle akti laadist, mille õigusvastasust väidetakse.
If the contested Joint Action is of a legislative or general nature within the meaning of the Court’s caselaw and therefore resembles a regulation for the purpose of Article 241 EC, the Commission, like any party, may use the method laid down by that provision to mount a collateral challenge to the Council’s power to adopt that act.
Kui vaidlusalune ühismeede on Euroopa Kohtu praktika tähenduses normatiivne või üldiselt kohaldatav ja seega olemuselt lähedane määrusele EÜ artikli 241 tähenduses, siis võib komisjon nagu iga menetlusosaline kasutada selles sättes ette nähtud õiguskaitsevahendit, et vaidlustada täiendavalt nõukogu pädevus selle akti vastuvõtmiseks.
On the other hand, if the contested Joint Action were to be reclassified as a decision addressed to the Commis-
Kui aga vaidlusalust ühismeedet peaks käsitatama
In the present case, it will be recalled that Article 1 of the contested Joint Action describes the objectives relating to combating the accumulation and spread of small arms and light weapons, while Titles I and II of the contested Joint Action respectively set out the principles of preventive and reactive aspects and the contribution of the European Union to the realisation of those principles.
Tuletan antud juhul meelde, et vaidlusaluse ühismeetme artiklis 1 määratletakse kerg- ja väikerelvade hankimise ja leviku vastu võitlemisega seonduvad eesmärgid, samas kui selle I ja II jaotises täpsustatakse vastavalt ennetus- ja vastutegevust ning liidu erimeetmetes osalemist käsitlevad põhimõtted, mis võimaldavad nimetatud eesmärke saavutada.
According to the provisions of Title II of the contested Joint Action, the Council must in particular decide on the principles, arrangements and financing which make a direct and identifiable contribution to the principles set out in Title I of the contested Joint Action.
Vastavalt vaidlusaluse ühismeetme II jaotise sätetele peab nõukogu eelkõige otsustama vaidlusaluse ühismeetme I jaotises sätestatud põhimõtetele ja meetmetele otseselt ja märgatavalt kaasa aitavate projektide põhimõtted, korralduse ja rahastamise.
Furthermore, under Article 8 of the contested Joint Action, the Council notes that the Commission intends to direct its
Peale selle märgib nõukogu
32 — See, in particular, points 52 to 54 of the application.
32 — Vt eelkõige hagiavalduse punktid 52–54.
COMMISSION v COUNCIL the contested Joint Action is admissible, at least so far as Title II thereof is concerned.
KOMISJON VS. NÕUKOGU aluse ühismeetme vastu, on vastuvõetav — vähemalt nimetatud akti II jaotise osas.
action towards achieving the objectives and the priorities of the contested Joint Action.
vaidlusaluse ühismeetme artikli 8 alusel, et komisjon kavatseb oma tegevusega toetada vaidlusaluse ühismeetme eesmärkide ja prioriteetide saavutamist.
Finally, Article 12 of the contested Joint Action provides that it is to enter into force on the date of its adoption, without specifying the addressees.
Lõpuks näeb vaidlusaluse ühismeetme artikkel 12 ette, et ühismeede jõustub selle vastuvõtmise päeval, täpsustamata selle adressaate.
This conclusion is not called into question by the Council’s argument that the Commission’s submissions show that the alleged unlawfulness of the contested Joint Action was apparent when it was adopted, so that the Commission is barred from pleading that it is unlawful.
Seda järeldust ei kummuta nõukogu argument, mille kohaselt komisjoni väited tõestavad, et vaidlusaluse ühismeetme väidetav õigusvastasus olevat olnud ilmne juba selle vastuvõtmise ajal, nii et komisjonil ei olevat nõudeõigust nüüd selle õigusvastasuse väitmiseks.
In view of those characteristics, and even though the contested Joint Action undeniably, at least with regard to Title II, has an operational aspect inherent in the very nature of such an act, it has in no way, including in relation to Title II, the character of a decision vis-à-vis the Commission such as to make the Commission its addressee.
Nende tunnuste järgi — ja kuigi vaidlusalusel ühismeetmel on vaieldamatult vähemalt selle II jaotises sellisele aktile omane operatiivaspekt — ei paista see ka akti II jaotise poolest mingil määral vastavat otsuse tunnustele, nii et see oleks adresseeritud komisjonile.
Just as a circumstance of that kind is irrelevant in relation to a plea of il- legality against a regulation for the purpose of Article 241 EC, it cannot be taken into account as a condition for the admissibility of a plea of illegality against an act of a general nature such as the contested Joint Action adopted on the basis of Title V of the EU Treaty.
Kuna aga selline asjaolu ei ole EÜ artikli 241 tähenduses määruse vastu esitatud õigusvastasuse väite puhul asjassepuutuv, siis ei tule see hoopiski mitte arvesse sellise üldiselt kohaldatava akti nagu EL lepingu V jaotise alusel vastu võetud vaidlusaluse ühismeetme vastu esitatud õigusvastasuse väite vastuvõetavuse määramisel.
Furthermore, it has not been alleged, in support of the objection of inadmissibility to the plea of illegality, that the contested Joint Action had the character of an individual decision vis-à-vis the Commission, and neither the Council nor the Spanish or the United Kingdom governments have disputed the general nature of the contested Joint Action rightly asserted by the Commission.
Pealegi ei väidetud õigusvastasuse väite vastu esitatud vastuvõetamatuse vastuväite toetuseks, et vaidlusalune ühismeede on komisjonile adresseeritud individuaalne otsus, ning ei nõukogu ega Hispaania ja Ühendkuningriigi valitsused ei vaidlustanud, et vaidlusalune ühismeede on üldiselt kohaldatav, nagu õigesti väitis komisjon.
In those circumstances, I consider that the Commission’s plea of illegality against
Nendel asjaoludel leian ma, et õigusvastasuse väide, mille komisjon esitas vaidlus-
In addition, to dismiss that circumstance as irrelevant does not amount to permitting the Commission to circumvent the mandatory timelimit laid down in the fifth paragraph of Article 230 EC for bringing an action for annulment, The claim lodged by the Commission constitutes only a declaration that the contested joint action is not
Peale selle ei tähenda selle asjaolu asjassepuutumatuks tunnistamine, et komisjon võiks tühistamishagi esitamisel jätta kinni pidamata EÜ artikli 230 viiendas lõigus sätestatud kohustuslikust tähtajast. Tegelikult taotleb komisjon antud juhul ainult
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-91/05 applicable in the present case, in accordance with Article 241 EC, and would not mean the annulment of that act or of some of its provisions if the claim succeeded.
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK — KOHTUASI C-91/05 vaidlusaluse ühismeetme kohaldamata jätmist vastavalt EÜ artiklile 241 ning kui see taotlus rahuldatakse, ei kaasne sellega veel akti või selle teatud sätete tühistamist.
and Community competences.
teiseks väike- ja kergrelvade leviku vastase võitluse ja ühenduse pädevuste suhte osas.
Third, their submissions on the two preceding questions lead to diametrically opposed conclusions as to the legality of the contested decision and of the contested Joint Action.
Kolmandaks teevad nad kahe esimese küsimuse kohta esitatud argumentidest vastupidised järeldused vaidlustatud otsuse ja vaidlusaluse ühismeetme õiguspärasuse kohta.
In the following remarks I shall therefore proceed to examine those three points.
Järgnevas arutluses uurin ma seega neid kolme teemat.
Therefore, in my view, the objection of inadmissibility raised by the Council and the Spanish and United Kingdom governments should be dismissed and the Commission’s plea that the contested Joint Action, or at least Title II thereof, is illegal should be found admissible.
Minu arvates tuleb seega nõukogu ning Hispaania ja Ühendkuningriigi valitsuse esitatud vastuvõetamatuse vastuväide tagasi lükata ja tunnistada komisjoni poolt vaidlusaluse ühismeetme vastu esitatud õigusvastasuse väide vastuvõetavaks vähemalt selle ühismeetme II jaotise osas.
Interpretation and scope of Article 47 EU
EL artikli 47 tõlgendamine ja ulatus
Consequently, the Commission’s application for the annulment of the contested decision and its claim that the contested Joint Action, or at least Title II thereof, be declared inapplicable are admissible.
Vaidlustatud otsuse tühistamiseks esitatud nõuded ja komisjoni taotlus kuulutada vaidlusalune ühismeede või igal juhul selle II jaotis mitte-kohaldatavaks on seega vastuvõetavad.
B — Substance
B. Põhiküsimus
The Commission, supported by the Parliament, considers that the contested decision relating to combating the proliferation of small arms and light weapons must be annulled because it encroaches upon the competences conferred on the Community in the area of development cooperation, thus failing to observe Article 47 EU.
Komisjon, keda toetab parlament, leiab, et väike- ja kergrelvade leviku vastast võitlust käsitlev vaidlustatud otsus tuleb tühistada, kuna see tungib ühenduse pädevusalasse arengukoostöö valdkonnas ega ole seega kooskõlas EL artikliga 47.
According to the Commission and the Parliament, Article 47 EU aims to protect the Community’s competences as against the activity of the European Union based on the EU Treaty by establishing a ‘fixed’ boundary between the competences of the Community and those of the European Union.
Komisjoni ja parlamendi sõnul kaitseb EL artikkel 47 ühenduse pädevusi EL lepingul põhineva Euroopa Liidu tegevuse suhtes, tõmmates „selge” piiri ühenduse ja Euroopa Liidu pädevuste vahele.
On the interpretation of Article 47 EU, the Council submits that that provision aims to maintain the balance of powers established by the Treaties and cannot be interpreted as aiming to protect the competences conferred upon the Community to the detriment of those conferred upon the European Union.
EL artikli 47 tõlgendamise kohta väidab nõukogu, et sellega püütakse tagada asutamislepingutega omistatud pädevuste tasakaal ning et seda ei saa tõlgendada nii, et sellega kaitstakse ühendusele antud pädevusi Euroopa Liidu pädevuste arvelt.
Under Article 5 EC, the Community can act only within the limits of the competences conferred upon it by the EC Treaty and of the objectives assigned to it therein.
Nimelt toimib ühendus vastavalt EÜ artiklile 5 vaid talle EÜ asutamislepinguga antud volituste ning seatud eesmärkide piires.
The Council adds that Article 47 EU does not prevent the adoption of measures in the framework of the CFSP which use the same instruments as those used by the Community in the framework of development cooperation, where those measures do not aim to achieve the objectives of development cooperation but those arising from the CFSP.
Nõukogu lisab, et EL artikkel 47 ei takista ÜVJP raames selliste meetmete vastuvõtmist, milles kasutatakse samu vahendeid, mida ühendus rakendab arengukoostöö raames, kuivõrd nende meetmetega ei taotleta arengukoostöö eesmärke, vaid ÜVJP-st tulenevaid eesmärke.
Under Article 47 EU, the relationship between Community competence and the competence of the European Union acting in the framework of the CFSP is not like that between Community competences and the competences of the Member States in the sense that, to delimit the competences of the Community and of the European Union, recourse cannot be had to the principle of pre-emption.
EL artikli 47 kohaselt ei ole ühenduse pädevuste ja ÜVJP raames tegutseva Euroopa Liidu pädevuste vahekord sarnane ühenduse pädevuste ja liikmesriikide pädevuste suhtega selles mõttes, et ühenduse ja Euroopa Liidu pädevuste piiritlemiseks ei saa kasutada eesõiguse põhimõtet.
If, in an area of shared competence, such as development cooperation policy, the Member States retain the competence to act by themselves, whether individually or collectively, to the extent that the Community has not yet exercised its competence, the same cannot be said for the Union which, under Article 47 EU, must respect the competences of the Community, whether exclusive or not, even if they have not been exercised.
Kui sellises jagatud pädevuse valdkonnas nagu arengukoostöö poliitika säilib liikmesriikide pädevus tegutseda omaette, eraldi või ühiselt — tingimusel et ühendus ei ole oma pädevusi veel kasutanud —, siis ei kehti sama Euroopa Liidu puhul, kes peab EL artikli 47 alusel respekteerima ühenduse pädevusi nii ainupädevuste kui ka üldise pädevuse osas, isegi kui tegemist on pädevusega, mida ühendus ei kasuta.
The United Kingdom Government considers for its part that two conditions must be satisfied for an act based on the EU Treaty to be regarded as contrary to Article 47 EU.
Ühendkuningriigi valitsus omalt poolt leiab, et selleks, et EL lepingul põhinevat akti saaks pidada EL artikliga 47 vastuolus olevaks, peab olema täidetud kaks tingimust.
First, the Community must be competent to adopt a measure having the same purpose and the same content. Even if the
Esiteks peab ühendus olema pädev vastu võtma sama eesmärgiga ja samasisulist akti.
The Council claims that the controversy on the distribution of competences between the Community and the European Union is no doubt relevant, but in the present case the Community has no competence (potential or actual) to combat the proliferation of small arms and light weapons.
Nõukogu väidab, et kui arutelu ühenduse ja Euroopa Liidu pädevuste jagunemise üle on mõistagi asjassepuutuv, siis on tõsi ka see, et antud juhul ei olevat ühendusel mingit pädevust (võimalikku või tegelikku) kerg- ja väikerelvade leviku vastu võitlemiseks.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-91/05 ence regarding the structure of the European Union.
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK — KOHTUASI C-91/05