natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Accordingly, as Community law currently stands, neither the objective, the subject-matter, nor the effectiveness of the Directives require that legislation adopted by the Member States in relation to contracts excluded from the scope of the Directives must refer expressly to the principles on which the latter are founded.
Niisiis ei nõua praegu ühenduse õiguses direktiivide eesmärk, sisu ega ka nende kasulik mõju, et liikmesriikide õiguskordades nimetataks direktiivide kohaldamisalast välja jäetud riigihankelepingutega seoses otseselt direktiivide aluseks olevaid põhimõtteid.
However, it is more difficult to understand why none of the Community legislation on public procurement contains stipulations concerning equal opportunities, the prohibition of discrimination, transparency and advertising, subject to the necessary exclusions, 40because such stipulations would benefit the aims of the Community without creating insuperable difficulties.
Raskem on põhjendada kõigi riigihankelepingute kohta sellise ühise regulatsiooni puudumist, mis sätestab võrdsed võimalused, diskrimineerimise keelu, läbipaistvuse ja avalikustatuse, tehes vajalikud erandid, 40sest sellised sätted aitavad kaasa ühenduse eesmärkidele, tekitamata ületamatuid takistusi.
In Commission v Italy, 41the Court found that Articles 43 EC and 49 EC embody specific instances of the principle of equal treatment (paragraph 8), which, as the Court
5. detsembri 1989. aasta kohtuotsuses komisjon vs. Itaalia 41järeldati, et EÜ artiklid 43 ja 49 on võrdse kohtlemise põhimõtte eriline väljendus (punkt 8), mis – nagu
40 — Article 2 of Directive 2004/18 requires contracting authorities to ‘treat economic operators equally and non-discriminatorily’ and to act ‘in a transparent way’, while Articles 4 to 6 set out rules governing all public contracts and relating to ‘economic operators’, ‘conditions relating to agreements concluded within the World Trade Organisation’, and ‘confidentiality’. However, Article 7 provides that those articles, like the other provisions of the Directive, apply only to public contracts ‘which are not excluded’.
40 – Direktiivi 2004/18 artikkel 2 sätestab, et „ostjad kohtlevad ettevõtjaid võrdselt ja mittediskrimineerivalt” ning tegutsevad „läbipaistval viisil”; artiklites 4–6 sätestatakse teatavad kõikidele riigihankelepingutele kohaldatavad eeskirjad „ettevõtjate”, „Maailma Kaubandusorganisatsiooni raames sõlmitud lepingutega seotud tingimuste” ja „konfidentsiaalsuse” kohta; aga vastavalt artiklile 7 kohaldatakse neid artikleid, nagu direktiivi ülejäänud artikleid, ainult hankelepingute suhtes, mis ei ole „direktiivi reguleerimisalast välja jäetud”.
41 — Case C-3/88 [1989] ECR 4035.
41 – Kohtuasi C-3/88, EKL 1989, lk 4035.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-412/04 held in Commission v Belgium, 42 means that all tenderers must have equality of opportunity when they formulate their tenders, irrespective of their nationality (paragraphs 33 and 54).
KOHTUJURIST RUIZ-JARABO ETTEPANEK – KOHTUASI C-412/04 tuvastati 25. aprilli 1996. aasta kohtuotsuses komisjon vs. Belgia 42 – tähendab, et kõikidel pakkujatel peavad oma pakkumuste koostamisel olema samad võimalused, kodakondsusest olenemata (punktid 33 ja 54).
service covering the maintenance, operation and monitoring of the methane gas network, and held that regard must be had to the principles referred to.
liku omavalitsuse poolt hankemenetlust korraldamata sõlmitud teenuste riigihankelepingut, mis hõlmas metaangaasi jaotusvõrgu paigaldiste hooldust, haldamist ja järelevalvet.
Since the contract concerned did not fall within the scope of any of the Directives, the Court applied primary law (paragraph 16), and pointed out that infringement of the principle of transparency amounted to indirect discrimination contrary to Articles 43 EC and 49 EC (paragraphs 17 to 19), which was justified by ‘special circumstances, such as a very modest economic interest at stake’, so that ‘it could reasonably be maintained that an undertaking located’ in another Member State ‘would have no interest in the concession at issue and that the effects on the fundamental freedoms concerned should therefore be regarded as too uncertain and indirect to warrant the conclusion that they may have been infringed’ (paragraph 20).
Kuna sellise kontsessiooni andmist ei reguleeri ükski nendest direktiividest, uuriti seda esmase õiguse seisukohast (punkt 16), lisades, et läbipaistvusnõude rikkumine tingis EÜ artiklitega 43 ja 49 keelatud kaudse diskrimineerimise (punktid 17–19), mis võib olla õigustatud, lähtuvalt „erilistest asjaoludest, nagu seda on asjaga seonduv väga väike majanduslik huvi, [millest tulenevalt] võiks mõistlikult väita, et ettevõtja asukohaga mõnes muus [riigis] ei võinud olla huvitatud kõnealusest kontsessioonist ja et […] põhivabadustele avaldatud toimet tuleks seetõttu pidada liiga ebamääraseks ja liiga kaudseks, et teha sellest järeldus nende võimaliku rikkumise kohta” (punkt 20).
The publication of a call for tenders is the key element from the point of view of the principles laid down in the Treaty, which, however, does not contain any guidance which might indicate the manner in which notices must be published.
Riigihankelepingute võimaluste avalikustamine kujutab endast asutamislepingu põhimõtete võtmeelementi, milles sellegipoolest puuduvad viited selle kohta, kuidas hanketeateid koostada.
The Court has not intervened in this matter, except to offer minimal guidance.
Selles suhtes on kohtupraktikas jäetud vabad käed, kehtestades siiski teatavad miinimumnõuded.
Thus, as concerns the caselaw already cited, the Court held in Parking Brixen that ‘[i]t is for the concessiongranting public authority to evaluate, subject to review by the competent courts, the appropriateness of the detailed arrangements of the call for competition to the particularities of the public service concession in question’ but a complete lack of any call for tenders is incompatible with the principles of the Treaty (paragraph 50, which cites paragraphs 61 and 62 of the judgment in Teleaustria and Telefonadress), 43 an approach which may be applied to any type of contract.
Nii tuvastati juba viidatud kohtuotsuses Parking Brixen, et „[k]ontsessiooni andev ametiasutus peab pädeva kohtu kontrolli all hindama konkursitingimuste vastavust kõnealuse teenuste kontsessiooni eripärasustele”, ilma et oleks lubatud hankemenetlust korraldamata jätta (punkt 50, milles viidatakse kohtuotsuse Teleaustria ja Telefonadress punktidele 61 ja 62); 43see mõte on ülekantav igat tüüpi hankelepingule.
In a wider context, in the Opinion in Coname, Advocate General Stix-Hackl expressed uncertainty as to whether the fundamental freedoms require uniform rules for all awards (point 70), and proposed a simplified set of rules which assesses the different categories on the basis of their relevance to the internal market (point 75 et seq).
Kohtujurist C. Stix-Hackl väljendas kohtuasjas Coname esitatud ettepanekus laiemas perspektiivis kahtlusi selles suhtes, kas põhivabadused üldse nõuavad kõikidele hangetele kohaldatavate nõuete ühtset korda (punkt 70), pakkudes välja lihtsustatud korra, milles määratakse kindlaks erinevad kategooriad olenevalt nende tähtsusest siseturu jaoks (punkt 75 ja järgmised).
In Coname, the Court analysed the direct award by an Italian local authority of the
Nimetatud aspekte rõhutati kohtuotsuses Coname, kus analüüsiti Itaalia koha-
42 — Case C-87/94 [1996] ECR I-2043.
42 – Kohtuasi C-87/94, EKL 1996, lk I-2043.
43 — In point 43 of the Opinion in that case, Advocate General Fennelly states that ‘substantive compliance with the principle of nondiscrimination on grounds of nationality requires that the award of concessions respect a minimum degree of publicity and transparency’ but does not require ‘the awarding entity to apply by analogy the provisions of the most relevant … directives’.
43 – Kohtujurist N. Fennelly selgitab selles kohtuasjas esitatud ettepaneku punktis 43, „et kodakondsuse alusel mittediskrimineerimise põhimõtte sisuline järgimine nõuab, et kontsessioonide andmisel täidetakse minimaalsel tasemel avalikustamis- ja läbipaistvusnõudeid”, ehkki mitte seda, „et tellija kohaldaks analoogia alusel [asjaomaseid] direktiivide sätteid”.
From the foregoing I conclude, first of all, that regard must always be had to the principles of equal treatment and transparency as laid down in the Treaty, without
Esitatud põhjendustest järeldan ühelt poolt, et asutamislepingust tulenevaid võrdse kohtlemise ja läbipaistvuse põhimõtteid
COMMISSION v ITALY contrary to caselaw which, in the Coname judgment, allows direct awards in certain situations without the need to hold an invitation to tender (point 21).
KOMISJON VS. ITAALIA tuleb järgida alati, ilma et see tuleks sätestada teiseses õiguses või siseriiklikus õiguses; 44ja teiselt poolt, et praegu otsustab pakkumuste avaldamise ulatuse üle iga liikmesriik teatavate piirangutega.
the need for provisions of secondary law or national law calling for observance those principles; 44 and, second, that the degree of publication of a call for tenders is currently a matter for each Member State, subject to certain restrictions.
maksumuse alusel. See kalduks kõrvale ka kohtupraktikast, mis lubab kohtuotsuse Coname kohaselt teatavatel juhtudel riigihankelepinguid sõlmida hankemenetlust korraldamata (punkt 21).
In any event, it remains possible to monitor observance of those principles by individual acts as was the case in, for example, in the Parking Brixen and Coname judgments. 45
Igal juhul jääb võimalus kontrollida nende põhimõtete järgimist üksikaktides, nagu tehti näiteks eespool viidatud kohtuotsustes Parking Brixen ja Coname. 45
D — Corollary
D. Järeldus
In the light of the analysis carried out, it is my view that neither the Directives nor the Treaty require the Member States expressly to lay down general provisions for excluded contracts, concerning the application of the principles of equal treatment and transparency or publicity which are essential to free competition.
Esitatud tõlgenduse põhjal leian, et direktiivid ega asutamisleping ei kohusta ühenduse liikmesriike direktiivide kohaldamisalast välja jäävate riigihankelepingute puhul konkreetselt ette nägema üldsätteid võrdse kohtlemise ja läbipaistvuse või avalikustatuse põhimõtete kohta, mida nõuab vaba konkurents.
Any action by the Member States in that regard would be voluntary rather than the result of an obligation arising from membership of the Union.
Kui nad seda teevad, siis omast vabast tahtest ja mitte liidu liikmelisusega kaasnevast kohustusest.
A — Preliminary point
A. Sissejuhatavad märkused
To conclude otherwise would give rise to the significant practical difficulties set out in the Coname Opinion, such as the choice of the means of publication and the minimum content of the notice (points 96 and 97), because the Directives make a distinction based on the financial value of the activities concerned. Such an approach would also be
Vastupidine tekitaks olulisi praktilisi probleeme, mida nimetati juba viidatud ettepanekus kohtuasjas Coname, nagu avalikustamise vahendi valimine või hanketeate miinimumsisu (punktid 96 ja 97), sest direktiivid ise teevad riigihangetel vahet tegevuste
At the beginning of this Opinion, I stated that the Commission complains that Italy has failed to fulfil its obligations in the field of public contracts by excluding certain procurement procedures from the rules and provisions of Community law, essentially in two ways; first, by providing that the value of ancillary works is the sole criterion for determining whether mixed contracts fall within the scope of the Community legislation; and,
Märkisin käesoleva ettepaneku alguses, et komisjon heidab Itaaliale ette riigihankelepingutega seotud kohustuste rikkumist, kuna Itaalia jättis teatavad riigihankelepingute sõlmimise juhud ühenduse õigusaktides sätestatud eeskirjade ja põhimõtete kohaldamisalast välja, peamiselt kahel viisil: esiteks võttes segalepingute suhtes eeskirjade kohaldamise ainsaks kriteeriumiks kõrvaltegevusena teostatavate ehitustööde maksumuse,
45 — Cases C-507/03, C-532/03 and C-195/04, cited in footnote 36, in which judgment is pending.
44 – Itaalia seadusandja rõhutas sellegipoolest neid põhimõtteid 2005. aasta reformis, millele ma viitan edaspidi.
44 — However, the Italian legislature included a reference to those principles in the 2005 amendment, which I will discuss below.
45 – 36. joonealuses märkuses nimetatud menetlemisel olevad kohtuasjad C-507/03, C-532/03 ja C-195/04.
Accordingly, in the case before the Court, regard must be had to the legislation in force at the end of the twomonth period allowed in the reasoned opinion of 15 October 2003, but not to any legislation adopted subsequently.
Järelikult tuleb käesolevas kohtuasjas arvesse võtta õigusnorme, mis kehtisid põhjendatud arvamuses antud kahe kuu tähtaja lõppemisel 15. oktoobril 2003, mitte pärast seda vastu võetud õigusnorme.
second, by failing to provide that the principles of transparency and equal treatment enshrined in Articles 43 EC and 49 EC must be observed in the award of contracts whose value is below the thresholds laid down in the Directives.
teiseks jättes märkimata, et alati, kui riigihankelepingute maksumus on alla direktiivides sätestatud piirmäära, tuleb nendes järgida EÜ artiklitest 43 ja 49 tulenevaid läbipaistvuse ja võrdse kohtlemise põhimõtteid.
B — Definition of mixed contracts
B. Segalepingute piiritlemine
Although the defendant Government specifically contests the claim that the provisions of Italian law governing works carried out by private persons which are deductible from urban development fees are incompatible with Community law, it submits that the other infringements detailed by the plaintiff were rectified as a result of the amendments introduced by Law No 62/2005 of 18 April, Legge comunitaria 2004. 46
Kuigi kostjaks olev valitsus eitab, et konkreetselt tema siseriikliku õiguskorra sätted, mis reguleerivad eraisikutelt tellitud ehitustööde maksumuse tasumisele kuuluvate maksudega tasaarveldamist, on ühenduse õigusega vastuolus, lisab ta, et hageja nimetatud ülejäänud vastuolud kaotati 18. aprilli 2005. aasta seadusega 62/2005 – Legge comunitaria 2004 – tehtud muudatustega. 46
Mixed works, supply and service contracts and mixed supply and service contracts which include ancillary works must comply with the Italian implementing legislation if those works constitute more than 50% of the price (Article 2(1) of Law No 109/94 and, similarly, Article 3(3) of Legislative Decree No 157/95).
Ehitustööde, asjade ja teenuste segalepingud, samuti asjade ja teenuste hankelepingud, mis hõlmavad kõrvaltegevusena ehitustöid, peavad vastama Itaalia direktiive ülevõtvatele õigusnormidele, kui nende tööde maksumus moodustab üle 50% kogumaksumusest (seaduse 109/94 artikli 2 lõige 1 ja, analoogselt, seadusandliku dekreedi nr 157/95 artikli 3 lõige 3).
The financial evaluation of a component of that type of contract is, therefore, the exclusive criterion for application of the Law.
Seda tüüpi riigihankelepingute ühe elemendi majanduslik hindamine on seega seaduse kohaldamise ainus kriteerium.
Suffice it to recall the caselaw of the Court to the effect that the question whether a Member State has failed to fulfil its obligations must be determined by reference to the situation prevailing in the Member State at the end of the period laid down in the reasoned opinion and the Court cannot take account of any subsequent changes. 47
Piisab sellest, kui meenutada kohtupraktikat, mis nõuab, et liikmesriigi kohustuste rikkumist tuleb hinnata liikmesriigile põhjendatud arvamuses määratud tähtaja lõppemisel esineva olukorra alusel ning et Euroopa Kohus ei saa pärast seda tehtud muudatusi arvesse võtta. 47
47 — Judgments in Case C-200/88 Commission v Greece [1990] ECR I-4299, paragraph 13; Case C-133/94 Commission v Belgium [1996] ECR I-2323, paragraph 17; Case C-103/00 Commission v Greece [2002] ECR I-1147, paragraph 23; and Case C-333/01 Commission v Spain [2003] ECR I-2623, paragraph 8.
47 – 27. novembri 1990. aasta otsus kohtuasjas C-200/88: komisjon vs. Kreeka (EKL 1990, lk I-4299, punkt 13); 2. mai 1996. aasta otsus kohtuasjas C-133/94: komisjon vs. Belgia (EKL 1996, lk I-2323, punkt 17); 30. jaanuari 2002. aasta otsus kohtuasjas C-103/00: komisjon vs. Kreeka (EKL 2002, lk I-1147, punkt 23) ja 13. märtsi 2003. aasta otsus kohtuasjas C-333/01: komisjon vs. Hispaania (EKL 2003, lk I-2623, punkt 8).
The Commission cites the Gestión Hotelera Internacional judgment in support of its contention that application of the Community provisions must be determined by reference to the principal object of the contract as defined, inter alia and not exclusively, by the financial value of the activities concerned because to do otherwise would lead to the exclusion of mixed contracts with a value in excess of the thresholds laid down in Directives 92/50 and 93/36 but,
Komisjon väidab eespool viidatud kohtuotsusele Gestión Hotelera Internacional tuginedes, et õigusnormide kohaldatavus peab sõltuma riigihankelepingu peamisest esemest, mis määratakse kindlaks – muude parameetrite hulgas ja mitte ainuüksi – tegevuste finantskaalu alusel, sest vastasel korral jääksid direktiivides 92/50 ja 93/36 sätestatud piirmäärast suurema, kuid direktiivis 93/37 sätestatud piirmäärast väiksema eelarvega
COMMISSION v ITALY simply because the works, although ancillary, constitute the predominant component of the price, below the thresholds fixed in Directive 93/37.
KOMISJON VS. ITAALIA segalepingud nende kohaldamisalast välja, aga üksnes seetõttu, et ehitustööd, kuigi need on ainult kõrvaltegevus, kujutavad suuremat osa maksumusest.
It is clear from those considerations that the Directives preclude the value of the works from being, in all cases, the criterion which determines the legal provisions applicable to mixed contracts because, otherwise, contracts whose primary purpose is services or supply might be excluded from the scope of the Community legislation merely by reason of the lower value of their primary obligations.
Nende täpsustuste põhjal näib ilmne, et direktiividega on vastuolus, et ehitustööde maksumus on alati segalepingutele kohaldatavat õiguskorda määrav kriteerium, sest selliselt jääksid ühenduse õiguse kohaldamisalast välja tehingud, mille keskmeks on teenuste tellimine või asjade ostmine, üksnes seetõttu, et põhikohustused on väiksema maksumusega.
The defendant cites a circular from the Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti (Ministry of Infrastructure and Transport) 48 and the amendment of Law No 109/94 as evidence that, in mixed contracts, the value of ancillary works is not taken into account, with the result that the financial aspect is also the predominant, albeit not the only, criterion for the purpose of selecting the applicable legislation.
Kostjaks olev riik viitab Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti (infrastruk-tuuri- ja transpordiministeerium) 48ringkir-jale ja seaduse 109/94 muutmisele, väites, et segalepingutes ei arvestata kõrvaltegevusena teostatavate tööde maksumust, nii et rahaline aspekt on samuti valdav, kuigi mitte ainus kriteerium kohaldatava õigusakti valimisel.
The Directives refer to the object of the contract but do not confuse it with either the aim or the activities entailed, 50even though the latter define the object. In addition, where there is more than one object, the Directives classify them by reference to the value of the activities concerned, because the Directives define their scope in terms of easily ascertainable financial amounts.
Direktiivides endis on viidatud riigihankelepingu esemele, ajamata seda segi lepingu põhjuse või tegevustega, 50kuigi lepingud identifitseeritakse viimaste järgi, ja kui lepingu esemeks on mitmesugused tegevused, siis klassifitseeritakse neid nende maksumuse järgi, sest samades direktiivides piiritletakse nende kohaldamisala rahalise maksumuse järgi, mida on kerge kindlaks määrata.
In my opinion, for the reasons set out, the amendments cited cannot be taken into account. Furthermore, as the Commission states in the reply, a circular lacks the authority to override a legal provision and is not sufficient evidence to deny the existence of an infringement, because, as the Court has held, ‘[m]ere administrative practices, which by their nature are alterable at will by the authorities and are not given appropriate publicity, cannot be regarded as constituting the proper fulfilment of a Member State’s obligations flowing from Community law’. 49
Ma leian, et nendel põhjustel tuleb nimetatud muudatusi mitte arvestada, ja lisaks, et – nagu väidetakse repliigis – ringkiri ei tühista seadusesätet ja sellest ei piisa rikkumise eitamiseks, sest Euroopa Kohtu seisukoht on, et „pelka halduspraktikat, mis on muudetav haldusasutuse suva alusel ja mida ei ole piisavalt avalikustatud, ei saa pidada asutamislepingust tulenevate kohustuste nõuetekohaseks täitmiseks”. 49
It is not appropriate to carry out an a contrario interpretation or, as the Italian provisions do, to have regard to the value of ancillary works, and, for the reasons stated, I consider that the claim of infringement is well-founded.
Neid eeskirju ei saa vastupidi kohaldada ega – nagu tehakse Itaalia õigusnormides – võtta aluseks kõrvaltegevuse majanduslikku külge, mistõttu tuleb käesolevas küsimuses pidada rikkumist tõendatuks.
50 — In point 37 of the Opinion in Gestión Hotelera Internacional, Advocate General Lenz states that the fact that a primary obligation is non-assignable converts it into the main object of the contract.
49 – 24. märtsi 1994. aasta otsus kohtuasjas C-80/92: komisjon vs. Belgia (EKL 1994, lk I-1019, punkt 20); 26. oktoobri 1995. aasta otsus kohtuasjas C-151/94: komisjon vs. Luksemburg (EKL 1995, lk I-3685, punkt 18); 17. mai 2001. aasta otsus kohtuasjas C-159/99: komisjon vs. Itaalia (EKL 2001, lk I-4007, punkt 32); 17. jaanuari 2002. aasta otsus kohtuasjas C-394/00: komisjon vs. Iirimaa (EKL 2002, lk I-581, punkt 11); 27. veebruari 2003. aasta otsus kohtuasjas C-415/01: komisjon vs. Belgia (EKL 2003, lk I-2081, punkt 21) ja 20. novembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-296/01: komisjon vs. Prantsusmaa (EKL 2003, lk I-13909, punkt 54).
49 — Judgments in Case C-80/92 Commission v Belgium [1994] ECR I-1019, paragraph 20; Case C-151/94 Commission v Luxembourg [1995] ECR I-3685, paragraph 18; Case C-159/99 Commission v Italy [2001] ECR I-4007, paragraph 32; Case C-394/00 Commission v Ireland [2002] ECR I-581, paragraph 11; Case C-415/01 Commission v Belgium [2003] ECR I-2081, paragraph 21; and Case C-296/01 Commission v France [2003] ECR I-13909, paragraph 54.
50 – Kohtuasjas Gestión Hotelera Internacional esitatud ettepaneku punktis 37 hoiatab kohtujurist C. O. Lenz, et põhikohustus, mida ei saa üle anda, ei muuda seda riigihankelepingu põhiesemeks.
C — Urban development works tero delle Infrastrutture e dei Trasporti 51and a circular from the Dipartimento per
Infrastrutture e dei Trasporti 51ringkirja ja Dipartimento per le Politiche Comunitarie (selle ministeeriumi ühenduse poliitika osakonna) 52ringkirja, milles täpsustatakse ühenduse sätete ülevõtmiseks vastu võetud eeskirjad.
Works carried out by private persons (a) which are deductible from charges arising from building permits, (b) which require the assumption of certain legal obligations, and (c) which are analogous to the works in the first two categories, are not required to comply with Law No 109/94. However, if the value of the activities, assessed on an individual basis, exceeds the Community thresholds, such contracts are awarded in accordance with Directive 93/37 (Article 2(5) of the Law No 109/94).
Eraisikute teostatavad ehitustööd a) mille maksumus tasaarveldatakse ehituslubade eest maksmisele kuuluvate summadega, b) mida teostatakse tulenevalt teatavatest seaduses sätestatud kohustustest ja c) nende kahe kategooriaga analoogsed ehitustööd ei kuulu seaduse 109/94 kohaldamisalasse, aga kui tööde maksumus ületab eraldi võetuna ühenduse piirmäärad, siis sõlmitakse sellised riigihankelepingud vastavalt direktiivile 93/37 (seaduse 109/94 artikli 2 lõige 5).
The principles of transparency and equal treatment
Läbipaistvuse ja võrdse kohtlemise põhimõtted