natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On 28 February 1992, Deutsche Shell transferred the assets of its permanent establishment to an Italian subsidiary, Sierra Gas Srl, a transaction for which it had to reveal its hidden reserves.
Deutsche Shell andis 28. veebruaril 1992 oma püsiva tegevuskoha vara üle Itaalia tütarettevõtjale, nimelt äriühingule Sierra Gas Srl, olles sunnitud selle tehingu pärast esile tooma oma varjatud reservid.
The transfer of those assets put an end to the permanent establishment.
Varade ülekandmise tõttu püsiv tegevuskoht suleti.
On the same day Deutsche Shell transferred its shares in Sierra Gas Srl to Edison Gas SpA.
Samal päeval võõrandas Deutsche Shell oma osad äriühingus Sierra Gas Srl äriühingule Edison Gas SpA.
The amount in Italian lira obtained as a result of the above transactions was paid to Deutsche Shell on 17 July 1992 as reimbursement of the ‘startup capital’.
Eespool mainitud tehingutest laekunud summa kanti Itaalia liirides Deutsche Shellile 17. juulil 1992 üle kui tagastatud asutamiskapital.
Converted into Deutsche Marks at the exchange rate applicable on that date, ITL 1 000 for DEM 1.3372, the amount of ‘startup capital’ thereby repaid, amounting to ITL 83 658 896 927, produced DEM 111 868 677.
Nimetatud kuupäeval kehtinud vahetuskursi järgi, mis oli 1000 Itaalia liiri 1,3372 Saksa marga eest, Saksa markadeks konverteerituna moodustas selliselt tagastatud asutamiskapital, mis oli 83 658 896 927 Itaalia liiri, kogusumma 111 868 677 Saksa marka.
Deutsche Shell regarded the negative difference of DEM 122 698 502 resulting from the comparison between the amount of DEM 111 868 677 and the ‘the startup capital’ as a ‘currency loss’.
Deutsche Shell luges „valuutakursikahjumiks” miinus 122 698 502 Saksa marka, mis on 111 868 677 Saksa marga ja asutamiskapitali summade vahe.
In the calculation of Deutsche Shell’s taxable income for the 1992 financial year the Finanzamt refused to take that loss into consideration in the corporation tax assessment notice it sent to Deutsche Shell on 19 September 1997.
Deutsche Shelli 1992. aasta maksustatava summa arvutamisel keeldus Finanzamt nimetatud kahjumit arvesse võtmast, saates talle 19. septembril 1997 maksuteate ettevõtte tulumaksu kohta.
On 2 October 1997 Deutsche Shell entered an objection to the tax assessment notice.
Deutsche Shell esitas 2. oktoobril 1997 maksuteate peale vaide.
Having amended the tax assessment notice on 16 November 2001 and 5 August 2003 for reasons which are not relevant to the dispute, the Finanzamt dismissed the objection by decision of 7 August 2003.
Pärast paranduste tegemist maksuteates 16. novembril 2001 ja 5. augustil 2003 põhjustel, mis põhikohtuasja seisukohalt on asjassepuutumatud, jättis Finanzamt vaide 7. augusti 2003. aasta otsusega rahuldamata.
It took the view, in particular, that Deutsche Shell
Ta nimelt leidis, et Deutsche Shell ei ole kandnud tegelikku rahalist kahju, et asutamiskapitali rahalise väärtuse
Before the Finanzgericht Hamburg, Deutsche Shell submitted that the fact that it was unable to deduct the ‘currency loss’ for corporation tax purposes is incompatible with the freedom of establishment.
Deutsche Shell väitis selles kohtus, et kui tema kantud valuutakursikahjumit ei saa ettevõtte tulumaksu puhul maha arvata, on see vastuolus asutamisvabadusega.
In particular it argued that, in this case, it is placed in a less favourable situation than if the ‘startup capital’ had been invested in a company established in Germany.
Ta selgitas eelkõige, et antud juhul on ta ebasoodsamas olukorras kui siis, kui asutamiskapital oleks investeeritud Saksamaal asutatud äriühingusse.
In those circumstances, the Finanzgericht, taking the view that the solution to the dispute before it depends on the interpretation of the provisions of the Treaty relating to the freedom of establishment, decided to stay its proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
Neil asjaoludel leidis Finanzgericht, et tema menetluses oleva kohtuvaidluse lahendamine sõltub asutamisvabadust käsitlevate asutamislepingu sätete tõlgendamisest, ning otsustas menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
DEUTSCHE SHELL profits and to exclude that loss, on the basis of the exemption under Articles 3(1), 3(3) and 11.1(c) of the … Convention … from the basis of assessment for German tax, even though the currency loss cannot form part of the establishment’s profits to be assessed for purposes of taxation in Italy and thus cannot be taken into account in either the State of origin or in the State in which the establishment is situate?
[…] lepingu artikli 3 lõigetest 1 ja 3 ning artikli 11 punkti 1 alapunktist c tuleneva maksuvabastuse tõttu Saksamaal maksustatava summa sisse arvestamata, kuigi kõnealune valuutakursikahjum ei saa kuuluda Itaalias maksustamisel arvutatava püsiva tegevuskoha kasumi hulka ning seega ei arvestata seda ei päritoluriigis ega püsiva tegevuskoha riigis?
By that question, the referring court asks essentially whether it is contrary to Article 52 in conjunction with Article 58 of the Treaty for a Member State to exclude from the basis of assessment for national tax a currency loss suffered by a company with a registered office in that State upon repatriation of startup capital granted to its permanent establishment in another Member State.
Selle küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas asutamislepingu artiklitega 52 ja 58 nende koostoimes on vastuolus see, et liikmesriik ei arvesta siseriiklikult maksustatava summa määramisel valuutakursikahjumit, mille selle riigi territooriumil asutatud äriühing sai talle kuuluvale teises liikmesriigis asuvale püsivale tegevuskohale antud asutamiskapitali repatrieerimisel.
As regards the factual situation giving rise to the dispute which led to the reference for a preliminary ruling, the Finanzamt and the German Government submit that, in this case, there has not been any real financial loss as a result of the exchange rate applicable at the time when the establishment was transferred and when the startup capital was repatriated.
Seoses kohtuvaidluse aluseks olevate faktiliste asjaoludega, mille pinnalt on esitatud eelotsusetaotlus, väidavad Finanzamt ja Saksamaa valitsus, et antud juhul püsiva tegevuskoha lõpetamise ja tema asutamiskapitali repatrieerimise ajal kehtinud valuutakursside tõttu tegelikku majanduslikku kahju ei tekkinud.
They also state that Deutsche Shell and the permanent establishment formed a single economic entity and that, on the group balance sheet, there were always economic fluctuations related to changes in the exchange rate.
Nad rõhutavad veel, et Deutsche Shell ja püsiv tegevuskoht moodustasid lahutamatu majandusüksuse ja et kontserni bilansis oli pidev valuutakursside kõikumisega seotud rahavoog.
On that point, it must be observed that it is for the national court to determine whether the currency fluctuations alleged in the main proceedings led to a currency loss constituting a real economic loss affecting Deutsche Shell’s results for the financial year concerned.
Selle kohta tuleb märkida, et eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on teha kindlaks, kas põhikohtuasjas väidetava rahavoo lõpptulemusena tekkis valuutakursikahjum, mis oli tõesti majanduslik kahju ja mõjutas Deutsche Shelli asjaomase majandusaasta tulemusi.
It is, however, for the Court to answer the request for a preliminary ruling on the basis of the assessments made by the national court and to give it all the information necessary for it to resolve the dispute.
Euroopa Kohtu ülesanne seevastu on vastata eelotsuse küsimusele, võttes aluseks eelotsusetaotluse esitanud kohtu hinnangud, ja anda talle kõik tarvilikud juhised tema menetluses oleva kohtuvaidluse lahendamiseks.
In those circumstances, the Court must determine whether, if there was a currency loss constituting a real economic loss, the decision taken by the Finanzamt to exclude such a loss from the calculation of that company’s basis of assessment for tax is liable to constitute an obstacle to the exercise of the freedom of establishment.
Neil asjaoludel tuleb Euroopa Kohtul määratleda, kas juhul kui esines tegelikku majanduslikku kahju tekitanud valuutakursikahjum, võib Finanzamti otsus mitte arvestada seda kahjumit äriühingu maksustatava summa arvutamisel takistada asutamisvabaduse teostamist.
According to settled case-law, all measures which prohibit, impede or render less attractive the exercise of that freedom must be regarded as obstacles (see Case C-55/94 Gebhard [1995] ECR I-4165, paragraph 37, and Case C-442/02 CaixaBank France [2004] ECR I-8961, paragraph 11).
Oluline on meenutada, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb piiranguna käsitada mis tahes meetmeid, mis keelavad, takistavad või muudavad nimetatud vabaduse kasutamise vähem atraktiivseks (vt 30. novembri 1995. aasta otsus kohtuasjas C-55/94: Gebhard, EKL 1995, lk I-4165, punkt 37, ja 5. oktoobri 2004. aasta otsus kohtuasjas C-442/02: CaixaBank France, EKL 2004, lk I-8961, punkt 11).
The Court has held in particular that such restrictive effects may arise specifically where, on account of a tax law, a company may be deterred from setting up subsidiary bodies such as permanent establishments in other Member States and from carrying on its activities through such bodies (see Case C-446/03 Marks & Spencer [2005] ECR I-10837, paragraphs 32 and 33, and Case C-471/04 Keller Holding [2006] ECR I-2107, paragraph 35). 30
Euroopa Kohus on nimelt leidnud, et niisugune piirav toime võib ilmneda eelkõige siis, kui maksuõigusnormid võivad pärssida äriühingu allüksuste – näiteks püsiva tegevuskoha – loomist teistes liikmesriikides ja tegutsemist selliste üksuste vahendusel (vt 13. detsembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C-446/03: Marks & Spencer, EKL 2005, lk I-10837, punktid 32 ja 33, samuti 23. veebruari 2006. aasta otsus kohtuasjas C-471/04: Keller Holding, EKL 2006, lk I-2107, punkt 35). 30
As the Advocate General observed in points 43 and 44 of her Opinion, the tax system concerned in the main proceedings increases the economic risks incurred by a company established in one Member State wishing to set up a body in another Member State where the currency used is different from that of the State of origin.
Nagu märgib kohtujurist oma ettepaneku punktides 43 ja 44, suurendab põhikohtuasjas asjassepuutuv maksusüsteem majanduslikku riski liikmesriigis asuva äriühingu jaoks, kes soovib luua üksust teises liikmesriigis, kus kasutatakse päritoluriigist erinevat vääringut.
In such a situation, not only does the principal establishment face the normal risks associated with setting up such a body, but it must also face an additional risk of a fiscal nature where it provides startup capital for it.
Selline olukord toob emaettevõtjale lisaks tavapärastele üksuse asutamisega seotud riskidele kaasa suurenenud riski seoses üksusele antud asutamiskapitali maksustamisega.
As regards the case in the main proceedings, it must be observed that because it exercised its freedom of establishment Deutsche Shell suffered financial loss which was not taken into account either by the national tax authorities for the purposes of calculating the basis of assessment for corporation tax in Germany or with respect to the assessment for tax of its permanent establishment in Italy.
Põhikohtuasja kohta tuleb täheldada, et Deutsche Shell sai asutamisvabaduse teostamise tõttu rahalist kahju, mida siseriiklik maksuhaldur ei võtnud arvesse Saksamaal ettevõtte tulumaksuga maksustatava summa määramisel ja mida ei võetud arvesse ka tema püsiva tegevuskoha maksustamisel Itaalias.
It must be held that the tax system at issue in the main proceedings constitutes an obstacle to the freedom of establishment.
Seega tuleb järeldada, et põhikohtuasjas asjassepuutuv maksusüsteem kujutab endast asutamisvabaduse piirangut.
As regards a possible justification for such an obstacle, the Finanzamt and the German Government argue in the alternative that it is based on grounds relating to the coherence of the tax rules and the allocation of tax competence between the two Member States concerned.
Sellise piirangu võimaliku õigustatuse kohta väidavad Finanzamt ja Saksamaa valitsus teise võimalusena, et see rajaneb põhjendustel, mis tulenevad esiteks maksustamispõhimõtete ühtsusest ja teiseks maksustamispädevuse jaotusest kahe asjaomase liikmesriigi vahel.
According to the first argument, taking account of the currency loss for the purposes of calculating Deutsche Shell’s basis of assessment in Germany would lead to a noncoherent tax system, since any exchange rate gain obtained in a comparable situation would not be taken into account.
Esimese õigustava argumendi kohta väidetakse, et kui võtta Saksamaal Deutsche Shelli maksustatava summa määramisel arvesse valuutakursikahjum, lõhub see maksusüsteemi ühtsuse, kuna samasuguses olukorras võimalikku valuutakursitulu arvesse ei võeta.
Thus, the detriment resulting from the failure to take account of a currency loss is the corollary to the advantage resulting from the fact that an exchange rate gain would also be excluded from the basis of assessment.
Nii on valuutakursikahjumi arvesse võtmata jätmisest tulenev ebasoodus seis vastastikuses seoses eelisega, mis tuleneb asjaolust, et maksustatava summa sisse ei arvata ka valuutakursitulu.
Those two arguments cannot be accepted.
Nende kahe argumendiga ei saa nõustuda.
First, as far as concerns the argument based on the coherence of the tax system, it must be recalled that the Court has acknowledged that the need to preserve such coherence may justify a restriction on the exercise of the fundamental freedoms
Maksusüsteemi ühtsust käsitleva argumendi kohta tuleb meenutada, et Euroopa Kohus möönis, et asutamislepinguga tagatud põhivabaduste teostamise piirangut võib õigustada maksusüsteemi ühtsuse säilitamise vajadusega (vt 28. jaanuari
DEUTSCHE SHELL guaranteed by the Treaty (see Case C-204/90 Bachmann [1992] ECR I-249, paragraph 28; Case C-300/90 Commission v Belgium [1992] ECR I-305, paragraph 21; Keller Holding, paragraph 40; and Case C-379/05 Amurta [2007] ECR I-9569, paragraph 46).
1992. aasta otsused kohtuasjades C-204/90: Bachmann, EKL 1992, lk I-249, punkt 28, ja C-300/90: komisjon vs. Belgia, EKL 1992, lk I-305, punkt 21; eespool viidatud kohtuotsus Keller Holding, punkt 40, ja 8. novembri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-379/05: Amurta, EKL 2007, lk I-9569, punkt 46).
However, for such an argument to succeed, the Court has held that a direct link must be established between the tax advantage concerned and the offsetting of that advantage by a particular tax levy (see, Case C-484/93 Svensson and Gustavsson [1995] ECR I-955, paragraph 18; Case C-436/00 X and Y [2002] ECR I-10829, paragraph 52; Keller Holding, paragraph 40, and Case C-386/04 Centro di Musicologia Walter Stauffer [2006] ECR I-8203, paragraphs 54 to 56).
Euroopa Kohus on siiski leidnud, et niisugust õigustavat argumenti võib toetada, kui on tuvastatud otsene seos asjaomase maksusoodustuse ja soodustust tasakaalustava konkreetse maksu vahel (vt 14. novembri 1995. aasta otsus kohtuasjas C-484/93: Svensson ja Gustavsson, EKL 1995, lk I-3955, punkt 58; 21. novembri 2002. aasta otsus kohtuasjas C-436/00: X ja Y, EKL 2002, lk I-10829, punkt 52; eespool viidatud kohtuotsus Keller Holding, punkt 40; 14. septembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-386/04: Centro di Musicologia Walter Stauffer, EKL 2006, lk I-8203, punktid 54–56).
Furthermore, the direct nature of the link must be established, in light of the objective pursued by the tax rules concerned, in relation to the relevant tax payers by a strict correlation between the deductible element and the taxable element (see, to that effect, Case C-80/94 Wielockx [1995] ECR I-2493, paragraph 24).
Peale selle tuleb asjaomaste maksuõigusnormidega taotletavat eesmärki silmas pidades mahaarvamise ja maksustamise tihedast omavahelisest seosest puudutatud konkreetsete maksumaksjate tasandil tuvastada, et tegu on otsese seosega (vt selle kohta 11. augusti 1995. aasta otsus kohtuasjas C-80/94: Wielockx, EKL 1995, lk I-2493, punkt 24).
As to the tax system at issue in the main proceedings, it must be stated that the comparison between the currency losses, on one hand, and currency gains, on the other, is irrelevant, since there is no direct relationship between those two elements for the purpose of the caselaw set out in the two preceding paragraphs.
Seoses põhikohtuasjas asjassepuutuva maksusüsteemiga on oluline rõhutada, et valuutakursikahjumi ja valuutakursitulu võrdlemine ei ole asjakohane, kuna nende kahe nähtuse vahel puudub igasugune otsene seos eelmises kahes punktis osutatud kohtupraktika tähenduses.
The failure to take account of a currency loss in order to calculate Deutsche Shell’s basis of assessment for the 1992 financial year is not offset by any tax advantage in the Member State where that company has its registered office or in the Member State where its permanent establishment is situated.
Asjaolu, et Deutsche Shelli 1992. aasta maksustatava summa määramisel ei võeta arvesse valuutakursikahjumit, ei tasakaalusta tegelikult ükski maksusoodustus liikmesriigis, kus on selle äriühingu asukoht, ega liikmesriigis, kus asub tema püsiv tegevuskoht.
Second, as regards the argument based on the existence of the Convention, which has allocated the tax powers between the two Member States concerned, it is settled caselaw that, in the absence of unifying or harmonising measures adopted by the Community, the Member States remain competent to determine the criteria for taxation of income and wealth with a view to eliminating double taxation by means, inter alia, of international agreements (see, Case C-290/04 FKP Scorpio Konzertproduktionen [2006] ECR I-9461, paragraph 54; Case C-374/04 Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation [2006] ECR I-11673, paragraph 52; and Case C-231/05 Oy AA [2007] ECR I-6373, paragraph 52).
Teiseks tuleb seoses argumendiga, et kahe asjaomase liikmesriigi vahel on sõlmitud maksustamispädevuse jaotust käsitlev leping, meenutada, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt jääb ühenduse tasandil ühtlustamis- või harmoneerimismeetmete puudumisel liikmesriikidele õigus määratleda tulu ja vara maksustamise kriteeriumid, pidades eelkõige ja vajaduse korral ka välislepinguid sõlmides silmas topeltmaksustamise kaotamist (vt 3. oktoobri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-290/04: FKP Scorpio Konzertproduktionen, EKL 2006, lk I-9461, punkt 54; 12. detsembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-374/04: Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, EKL 2006, lk I-11673, punkt 52, ja 18. juuli 2007. aasta otsus kohtuasjas C-231/05: Oy AA, EKL 2007, lk I-6373, punkt 52).
That competence also implies that a Member State cannot be required to take account, for the purposes of applying its tax law, of the negative results of a permanent establishment situated in another Member State which belongs to a company with a registered office in the first State solely because those negative results are not capable of being taken into account for tax purposes in the Member State where the permanent establishment is situated.
Kõnealusest pädevusest tuleneb ühtlasi, et liikmesriiki ei saa kohustada võtma oma maksuseaduste kohaldamisel arvesse teises liikmesriigis asuva ja esimese liikmesriigi territooriumil asuvale äriühingule kuuluva püsiva tegevuskoha negatiivseid majandustulemusi ainuüksi sel põhjusel, et neid tulemusi ei saa arvesse võtta maksustamisel selles liikmesriigis, kus asub püsiv tegevuskoht.
Freedom of establishment cannot be understood as meaning that a Member State is required to draw up its tax rules on the basis of those in another Member State in order to ensure, in all circumstances, taxation which removes any disparities arising from national tax rules, given that the decisions made by a company as to the establishment of commercial structures abroad may be to the company’s advantage or not, according to circumstances (see, by analogy, Case C-403/03 Schempp [2005] ECR I-6421, paragraph 45).
Asutamisvabadust ei saa käsitada nii, et liikmesriik on kohustatud kehtestama oma maksuõigusnormid sõltuvalt teise liikmesriigi normidest, et igal juhul oleks tagatud maksustamine, mis kaotab kõik siseriiklikest maksualastest õigusaktidest tulenevad erinevused, arvestades, et äriühingu otsused välismaal äristruktuuride asutamise kohta võivad olla selle äriühingu jaoks igal üksikjuhul rohkem või vähem soodsad või ebasoodsad (vt analoogia alusel 12. juuli 2005. aasta otsus kohtuasjas C-403/03: Schempp, EKL 2005, lk I-6421, punkt 45).
As far as concerns the main proceedings, it must be noted that the tax disadvantage concerned relates to a specific operational factor which is capable of being taken into consideration only by the German tax authorities.
Seoses põhikohtuasjaga on oluline sedastada, et ebasoodus olukord maksustamisel on tingitud erilisest äritingimusest, mida saab arvesse võtta ainult Saksa maksuhaldur.
Although it is true that any Member State which has concluded a double taxation convention must implement it
Kui on tõsi, et iga liikmesriik, kes on sõlminud topeltmaksustamise vältimise lepingu, on kohustatud seda lepingut rakendama oma maksuõigust kohaldades ja määrama
DEUTSCHE SHELL by applying its own tax law and thereby calculate the income attributable to a permanent establishment, it is unacceptable for a Member State to exclude from the basis of assessment of the principal establishment currency losses which, by their nature, can never be suffered by the permanent establishment.
DEUTSCHE SHELL seega kindlaks püsiva tegevuskoha tulu, siis ei saa lubada, et liikmesriik välistab sellise valuutakursikahjumi arvestamise emaettevõtja maksustatava tulu sisse, mida selle olemusest tingituna ei saa kunagi kanda püsiv tegevuskoht.
Therefore, the answer to the first question must be that it is contrary to Article 52 in conjunction with Article 58 of the Treaty for a Member State, when determining the national basis of assessment, to exclude a currency loss suffered by a company with a registered office in that State upon repatriation of startup capital granted to its permanent establishment in another Member State.
Seega tuleb esimesele küsimusele vastata, et asutamislepingu artiklitega 52 ja 58 nende koostoimes on vastuolus see, et liikmesriik ei arvesta siseriiklikult maksustatava summa määramisel valuutakursikahjumit, mille selle riigi territooriumil asutatud äriühing sai talle kuuluvale teises liikmesriigis asuvale püsivale tegevuskohale antud asutamiskapitali repatrieerimisel.
By this question the referring court asks, if the answer to the first question is answered in the affirmative, whether it is also contrary to Article 52 in conjunction with Article 58 of the Treaty if the currency loss concerned is deductible as operating expenditure of an undertaking with its registered office in a Member State only in so far as its permanent establishment in another Member State has not obtained any taxfree profits.
Selle küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas juhul kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, on asutamislepingu artiklitega 52 ja 58 nende koostoimes vastuolus ka see, et kõnealuse valuutakursikahjumi saab ettevõtja, kelle asukoht on liikmesriigis, oma jooksvate kuludena maha arvata üksnes siis, kui talle kuuluv püsiv tegevuskoht, mis asub teises liikmesriigis, ei ole üldse saanud maksuvaba kasumit.
As is clear from the considerations set out in paragraphs 30 and 31 of this judgment, a limit on the setting-off of currency losses suffered by that permanent establishment according to its results is also liable to dissuade a company from pursuing its crossborder activities in the European Community through such a body and must, therefore, be regarded as an obstacle to the freedom of establishment.
Nagu nähtub käesoleva kohtuotsuse punktides 30 ja 31 esitatud kaalutlustest, võib ka nimetatud püsiva tegevuskoha valuutakursikahjumi mahaarvamise piiramine sõltuvalt selle tegevuse tulemustest pärssida äriühingu piiriülese tegevuse jätkamist Euroopa Ühenduses sellise üksuse vahendusel, mistõttu seda võib pidada asutamisvabaduse piiranguks.