natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It follows that the finding that, in order to be able to share the European market among them, and maintain high prices, the European producers had to be sure that they would not face competition from North American producers (see paragraph 153 above) ignores the fact that the global agreements had no longer been in force since 20 April 1994.
Sellest järeldub, et hinnang, mille kohaselt oli Euroopa turu omavahel ära jagamiseks – säilitades kõrged hinnad – vaja, et Euroopa tootjad oleksid kindlad selles, et nad ei pea Põhja-Ameerika tootjatega konkureerima (vt eespool punkt 153), ei arvesta asjaolu, et ülemaailmsed kokkulepped ei olnud alates 20. aprillist 1994 enam kehtivad.
In effect, the agreements on the sharing of the European market were implemented without there being any agreement prohibiting exports from the United States.
Euroopa turu jagamise kokkuleppeid rakendati ilma igasuguse sellise kokkuleppeta, mis keelas eksportimist Ühendriikidest.
In addition, the Commission’s argument that the sharing of the global markets would have been of no benefit to the participating undertakings without the sharing of the European market, and vice versa (see paragraph 153 above), cannot be accepted.
Lisaks ei saa nõustuda komisjoni järeldusega, mille kohaselt ei oleks osalenud ettevõtjad saanud ülemaailmsete turgude jagamisest mingit kasu ilma Euroopa turu jagamiseta ja vastupidi (vt eespool punkt 153).
In this case, the purpose of the prohibition on exports to the European market was to avoid the disruption of that market by sales of choline chloride at artificially low prices leading to the recovery of part of the fixed costs of excess production (recitals 39 and 68 to the Decision).
Käesolevas asjas oli Euroopa turule eksportimise keelu eesmärk vältida selle turu häirimist koliinkloriidi müümisega kunstlikult madalate hindadega, mis oleks kaasa toonud ületootmise püsikulude ühe osa taastamise (otsuse 39. ja 68. põhjendus).
The elimination of that trade threat is an objective distinct from that of division of the European market, which, as described below, required the application of different mechanisms in order to be achieved.
Selle ärilise ohu kõrvaldamine on erinev eesmärk kui Euroopa turgude jagamine, sest selle saavutamiseks, nagu nähtub allpool, oli tarvis kohaldada erinevaid mehhanisme.
Consequently, the European arrangements, which were agreed only on 14 March 1994 at the Schoten meeting — whereas the parties noted the failure of the global agreements at the last meetings in Bruges and in Johor Bahru in November 1993 and April 1994 (recitals 92 to 95 to the Decision) — were, from that point of view, autonomous by reference to the agreement on mutual withdrawal from the European and North American markets.
Euroopa kokkulepped, mis sõlmiti alles 14. märtsil 1994 Schoteni koosolekul, samas kui pooled nentisid ülemaailmsete kokkulepete nurjumist viimastel koosolekutel Brugges ja Johor Bahrus 1993. aasta novembris ja 1994. aasta aprillis (otsuse 92.–95. põhjendus), olid sellest vaatenurgast järelikult autonoomsed seoses vastastikuse kokkuleppega lahkuda Euroopa ja Põhja-Ameerika turgudelt.
That finding applies a fortiori with respect to the period after the formal termination of any attempt to reach agreement at global level (at the meeting in Johor Bahru between 14 and 20 April 1994).
See järeldus kehtib a fortiori perioodi osas, mis järgnes ülemaailmse kokkuleppe saavutamise igasuguste püüdluste formaalsel lõppemisel (Johor Bahru koosolekul, mis kestis 14.–20. aprillini 1994).
The Commission is therefore incorrect to maintain at recital 68 to the Decision that the European producers were able to ‘stabilise’ the EEA market owing to the prior division of the global markets, since those markets were no longer shared between the North American producers and the European producers during the period when the agreements were implemented at European level.
Järelikult ei ole komisjonil õigus, kui ta väidab otsuse 68. põhjenduses, et Euroopa tootjad said EMP turgu „stabiliseerida” tänu ülemaailmsete turgude eelnevale jagamisele, kuna need turud ei olnud enam jagatud Põhja-Ameerika ja Euroopa tootjate vahel ajal, mil rakendati Euroopa tasandi kokkuleppeid.
Furthermore, by claiming that, after the formal termination of the global agreements, the parties continued to implement them and that the North American producers continued to remain outside the European market, by applying the global markets (see paragraph 155 above), the Commission contradicts recital 165 to the Decision, which states that the Commission had no evidence of further meetings or contacts involving North American producers whereby they fixed prices for the EEA or confirmed their original commitment not to export to Europe (see paragraph 9 above).
Lisaks, väites, et pärast ülemaailmsete kokkulepete formaalset lõppemist jätkasid pooled nende rakendamist ja et Põhja-Ameerika tootjad jätkasid hoidumist Euroopa turult, kohaldades ülemaailmseid kokkuleppeid (vt eespool punkt 155), läheb komisjon vastuollu otsuse 165. põhjendusega, mille kohaselt tal ei olnud tõendeid teiste koosolekute või kontaktide kohta, milles Põhja-Ameerika tootjad oleksid osalenud või mille kaudu nad oleksid kindlaks määranud hinnad EMP jaoks või kinnitanud oma algset kohustust Euroopasse mitte eksportida (vt eespool punkt 9).
Questioned on that point at the hearing, the Commission stated that, by that argument, it did not mean to claim that the global agreement had persisted after the date of termination established in the Decision but that, in practice, the conduct of the undertakings involved remained more or less the same as it had been when the agreements were in force.
Kohtuistungil selle kohta küsimustele vastates märkis komisjon, et nende argumentidega ei soovinud ta väita, et ülemaailmne kokkulepe säilis pärast selle lõpetamise kuupäeva, mis on otsuses välja toodud, vaid et tegelikult jäi seotud ettevõtjate tegevus enam-vähem selliseks, nagu see oli siis, kui kokkulepped kehtisid.
It was therefore necessary to distinguish that circumstance from the one invoked at recital 165 to the Decision, which concerns the duration of the global agreement.
Seega tuleb eristada seda asjaolu ja otsuse 165. põhjenduses esitatud asjaolu, mis puudutab ülemaailmse kokkuleppe kestust.
It must be held that that distinction, which, moreover, contradicts the Commission’s written pleadings (see paragraph 155 above), is based on an incorrect interpretation of Article 81 EC.
Tuleb tõdeda, et see eristamine, mis on muu hulgas vastuolus komisjoni kirjalike dokumentidega (vt eespool punkt 155), põhineb EÜ artikli 81 vääral tõlgendamisel.
It is settled caselaw that the system of competition established by Articles 81 EC and 82 EC is concerned with the economic consequences of agreements, or of any comparable form of concertation or coordination, rather than with their legal form .
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt huvitub EÜ artiklitega 81 ja 82 loodud konkurentsisüsteem kokkulepete või mistahes muus võrreldavas vormis kooskõlastuse või koordineerimise pigem majanduslikest tagajärgedest kui juriidilisest vormist.
Consequently, in the case of agreements which have ceased to be in force, it is sufficient, in order for Article 81 EC to apply, that they produce their effects beyond the date on which they formally come to an end (see Case T-30/91 Solvay v Commission [1995] ECR II-1775, paragraph 71, and Case T-59/99 Ventouris v Commission [2003] ECR II-5257, paragraph 182 and the caselaw cited).
Seega kartellikokkulepete puhul, mis enam ei kehti, piisab EÜ artikli 81 kohaldamiseks sellest, et nende mõju kestab peale nende formaalset lõppemist edasi (vt Esimese Astme Kohtu 29. juuni 1995. aasta otsus kohtuasjas T-30/91: Solvay vs. komisjon, EKL 1995, lk II-1775, punkt 71, ja 11. detsembri 2003. aasta otsus kohtuasjas T-59/99: Ventouris vs. komisjon, EKL 2003, lk II-5257, punkt 182 ja viidatud kohtupraktika).
It follows that the duration of an infringement must be appraised not by reference to the period during which an agreement is in force, but by reference to the period during which the undertakings concerned adopted conduct prohibited by Article 81 EC.
Sellest järeldub, et rikkumise kestust ei tule hinnata mitte perioodi alusel, mil kokkulepe kehtis, vaid perioodi alusel, mil süüdistatavad ettevõtjad EÜ artikliga 81 keelatud tegevusi ellu viisid.
The Commission’s argument offers no explanation as to why, if the North American producers continued to act beyond 20 April 1994 in the way provided for by the global agreements, no fine was imposed on them.
Komisjoni seisukohad ei võimalda selgitada põhjust, miks ei määratud ühtegi trahvi Põhja-Ameerika tootjatele, kui nad jätkasid tegutsemist neis kokkulepetes kehtestatu kohaselt ka pärast 20. aprilli 1994.
The interpretation of recital 165 to the Decision proposed by the Commission cannot therefore be accepted.
Otsuse 165. põhjenduse tõlgendusega, mida pakkus komisjon, ei saa seega nõustuda.
As regards the circumstance on which the Commission relies in the rejoinder in Case T-111/05, namely that the effects of the global cartel continued after it had been formally terminated (see paragraph 155 above), it must be held that, like the assertion mentioned in the preceding paragraph, it is not to be found in the Decision.
Mis puudutab asjaolu, millele komisjon viitab kohtuasja T-111/05 raames esitatud vasturepliigis ja mille kohaselt säilis ülemaailmse kartelli mõju pärast selle formaalset lõppemist (vt eespool punkt 155), siis tuleb märkida, et nii nagu eelmises punktis esitatud väidetki ei ole seda otsuses välja toodud.
The explanation which the Commission provided at the hearing, that it referred to that circumstance at recital 96 to the Decision insofar as it stated that exports from North America to the EEA remained relatively low after the end of the global arrangements, cannot be accepted.
Nõustuda ei saa komisjoni poolt kohtuistungil antud selgitusega, et ta viitas sellele asjaolule otsuse 96. põhjenduses osas, milles ta märkis, et pärast ülemaailmsete kokkulepete lõppemist oli eksportimine Põhja-Ameerikast Euroopasse jäänud suhteliselt väheseks.
It follows from recitals 40 and 44 to the Decision that in 1990 imports of choline chloride represented almost 9% of the estimated market value in the Community composed of 12 Member States whereas in 1997 imports of choline chloride reached 9.3% of the volume of sales in the entire EEA.
Otsuse 40. ja 44. põhjendusest tuleneb, et 1990. aastal moodustas koliinkloriidi import 9% ühenduse turu – mis koosnes kaheteistkümnest liikmesriigist – hinnangulisest väärtusest, samas kui 1997. aastal moodustas koliinkloriidi import kogu EMP müügimahust 9,3%.
Those figures do not support the Commission’s argument, since they show that the situation with respect to imports into the European market was more or less the same for both the period preceding the agreements at global level and the period following their expiry and that, accordingly, those agreements did not substantially influence the structure of the European market in terms of intercontinental imports.
Need arvud ei kinnita komisjoni seisukohta, kuna need näitavad, et impordi olukord oli Euroopa turul enam-vähem sama nii ajal enne ülemaailmsete kokkulepete sõlmimist kui ka pärast nende lõppemist ja et need kokkulepped sisuliselt Euroopa turu struktuuri kontinentidevahelise impordi osas järelikult ei mõjutanud.
In any event, even on the assumption that recital 96 to the Decision refers, in substance, to alleged changes in the structure of the European market occasioned by the global arrangements and which had facilitated the completion of the European arrangements, that circumstance has not been proven.
Isegi kui eeldada, et otsuse 96. põhjendus viitab sisuliselt Euroopa turu struktuuri väidetavatele muutustele, mis tekkisid ülemaailmsete kokkulepete tõttu ja mis aitasid kaasa Euroopa tasandi kokkulepete rakendamisele, ei ole see asjaolu igal juhul tõendatud.
The Court invited the parties and Akzo to give an assessment of the market shares held by the applicants and by Akzo Nobel on the European market (taken to mean that including the Member States of the Community and the EFTA States which formed the EEA in 1994) in the third quarter of 1992, that is to say at the beginning of the global arrangements.
Esimese Astme Kohus palus pooltel ja ka Akzo Nobelil anda oma hinnang hagejate ja Akzo Nobeli turuosade suurusele Euroopa turul (tähenduses, et see hõlmab ühenduse liikmesriike ja EFTA liikmesriike, kes moodustasid 1994. aastal EMP) 1992. aasta kolmandas kvartalis ehk teisisõnu ülemaailmsete kokkulepete alguses.
However, none of the parties submitted precise information in that regard, because the operations in question had taken place so long ago.
Ometi ükski pool selle kohta täpseid andmeid ei esitanud, kuna kõnealused tehingud tehti niivõrd ammu.
It is therefore necessary to make an assessment on the basis of the information resulting from the Decision and also from the information deriving from the administrative file referred to in the Decision.
Seega tuleb hinnang anda teabe alusel, mis nähtub otsusest, ja samuti teabe alusel, mis tuleneb otsuses viidatud toimikust.
As stated at recitals 97 and 153 to the Decision, Akzo Nobel, BASF and UCB held more than 75% of the European market when the European arrangements began (in
Nagu on märgitud otsuse 97. ja 153. põhjenduses, oli Akzo Nobeli, BASF-i ja UCB turuosa Euroopa turul ajal, mil Euroopa tasandi kokkulepped sõlmiti (1994. aasta
March 1994) and were therefore able to divide that market without being concerned about the conduct of the other global producers.
KOMISJON märts), suurem kui 75% ja seega võisid nad selle turu ära jagada ilma, et neil oleks tulnud tunda muret teiste ülemaailmsete tootjate tegevuse üle.
However, that high market share does not appear to have been the result of the global arrangements.
Samas ei tundu see suur turuosa olevat ülemaailmsete kokkulepete tulemus.
It follows from recital 40 to the Decision that in 1990 imports of choline chloride represented almost 9% of the value of the Community market (3 525 tonnes imported out of 40 000 tonnes).
Otsuse 40. põhjendusest tuleneb, et 1990. aastal moodustas koliinkloriidi import ühenduse turu väärtusest 9% (40 000 tonnist imporditi 3525 tonni).
During the first seven months of 1992, the first year of the infringement at global level, imports into Europe from North America came to 2 900 tonnes out of a market of 43 800 tonnes, or 6.6% of the European market (recital 71).
Ülemaailmse rikkumise esimeseks aastaks oleva 1992. aasta seitsme esimese kuuga kasvas import Põhjas-Ameerikast Euroopasse 2900 tonnini 43 800 tonnist ehk 6,6% Euroopa turust (71. põhjendus).
In the same year, Ertisa’s market share came to 7.9% at most (production capacity of 3 500 tonnes according to page 1999 of the administrative file annexed to the defence in Case T-101/05).
Samal aastal suurenes Ertisa turuosa maksimaalselt 7,9%-ni (3500 tonni suurune tootmismaht, nagu nähtub kohtuasjas T-101/05 esitatud kostja vastusele lisatud toimiku leheküljelt 1999).
If the market share of approximately 15% held by ICI (the fourth European producer and not involved in the activities in question, because it traditionally kept to the United Kingdom market), according to footnote 152 to the Decision, is taken into account, the collective market share for Akzo Nobel, BASF and UCB in 1992 is still at least 70.5%.
Kui võtta arvesse ICI (neljas Euroopa tootja, kes kõnealustes tegevustes ei osalenud, kuna ta piirdus traditsiooniliselt Ühendkuningriigi turuga) ligikaudu 15% suurust turuosa, nagu nähtub otsuse 152. joonealusest märkusest, jääb Akzo Nobeli, BASF-i ja UCB ühiseks turuosaks 1992. aastal vähemalt 70,5%.
It must therefore be held that the global arrangements did not cause a sufficiently significant change in the structure of the European market, in particular as regards the collective market share of BASF, UCB and Akzo Nobel, to support the conclusion that it was those arrangements that allowed the three European producers to share the EEA market.
Seega tuleb tõdeda, et ülemaailmsed kokkulepped ei toonud kaasa piisavalt olulist muutust Euroopa turu struktuuris ja eelkõige BASF-i, UCB ja Akzo Nobeli ühises turuosas, mis toetaks järeldust, et just tänu neile kokkulepetele said kolm Euroopa tootjat EMP turu omavahel ära jaotada.
In those circumstances, the assertion that the agreements at the European level constituted the continuation and the implementation of the global agreements by merely substituting the allocation of the European home markets for the global allocation (see paragraph 155 above) cannot be accepted.
Neil asjaoludel ei saa nõustuda väitega, et Euroopa tasandi kokkulepped kujutasid endast ülemaailmsete kokkulepete jätkumist ja rakendamist, üksnes asendades ülemaailmse jagamise Euroopa siseriiklike turgude jagamisega (vt eespool punkt 155).
An anticompetitive agreement cannot, in principle, be regarded as a means of implementing another agreement which has already come to an end (see, to that effect, JFE Engineering and Others v Commission, cited in paragraph 139 above, paragraph 363).
Konkurentsivastast kokkulepet ei saa põhimõtteliselt käsitleda juba lõppenud teise kokkuleppe rakendamise vahendina (vt selle kohta eespool punktis 139 viidatud kohtuotsus JFE Engineering jt vs. komisjon, punkt 363).
As regards the objective pursued by each of the two sets of arrangements, it follows from recitals 64 to 68 and 150 to 153 to the Decision that the Commission invoked the existence of a single anticompetitive objective, consisting in arriving at artificially high prices.
Mis puudutab kummagi nende kahe kokkulepete kogumi eesmärki, siis nähtub otsuse 64.–68. ja 150.–153. põhjendusest, et komisjon tugines ühe konkurentsivastase eesmärgi olemasolule, mis seisnes soovis saavutada kunstlikult kõrged hinnad.
However, while it is true that the global agreement specified minimum prices to be charged by producers (see, for example, recitals 77, 79, 85, 88,
Kuigi on tõsi, et ülemaailmne kokkulepe sätestas tootjatele kohaldamisele kuuluvad miinimumhinnad (vt näiteks otsuse 77., 79., 85., 88., 90., 91. ja 92. põhjendus), oli
90, 91 and 92 to the Decision), the fact remains that the sole objective of that measure was to protect the key element of that agreement, namely to avoid exports from Europe to North America and vice versa, and not to bring about a division of the European market between European producers.
KOHTUOTSUS 12.12.2007 – LIIDETUD KOHTUASJAD T-101/05 JA T-111/05 samas selle meetme ainus eesmärk siiski kaitsta selle kokkuleppe võtmeelementi, st välistada eksport Euroopast Põhja-Ameerikasse ja vastupidi, mitte aga jagada Euroopa tootjate vahel Euroopa turgu.
If the producers had decided to sell to converters and to European distributors at prices that were too low (because of excess capacity), that, according to recital 151 to the Decision, would have allowed those converters and distributors to export choline chloride to the United States at competitive prices.
Kui tootjad oleksid otsustanud müüa Euroopa töötlejatele ja turustajatele liiga madalate hindadega (üleliigse tootmismahu tõttu), oleks see võimaldanud viimatimainituil otsuse 151. põhjenduse kohaselt eksportida koliinkloriidi Ühendriikidesse konkureerivate hindadega.
Clearly, the North American producers would, in return, have had to adopt appropriate conduct within the meaning of the agreement vis-à-vis their customers (converters and distributors) in the United States.
On üheselt selge, et Põhja-Ameerika tootjad oleksid vastukaaluks pidanud rakendama kokkuleppe tähenduses kohast käitumist oma klientidega (töötlejad ja turustajad) Ühendriikides.
According to recital 85 to the Decision, which cites a statement by DuCoa,‘it was fair to say that when [DuCoa’s representative] said they discussed trying to get worldwide pricing up, that pricing was pricing in the Far East and Latin America primarily; and that they were not discussing or agreeing on prices in North America with the Europeans or not agreeing with prices in Europe with the Europeans, those were not subjects of any type of any attempted agreement’.
Vastavalt otsuse 85. põhjendusele, mis tsiteerib DuCoa avaldust, „on õigustatud öelda, et kui [DuCoa esindaja] avaldas, et nad üritasid tõsta hindu maailmatasandil, siis peeti eelkõige silmas hindu Kaug-Idas ja Ladina-Ameerikas; eurooplastega Põhja-Ameerika hindu ei arutatud ega kokku ei lepitud, ka Euroopa hindu eurooplastega ei arutatud ega kokku ei lepitud ja need teemad ei olnud ühegi kavandatud kokkuleppe esemeks”.
According to the same statement, ‘there was no attempt to say, to the American producers, what choline pricing should be in Western Europe … other than if — if the prices were very low in Europe … there [were] discussions for fear that product could be shipped sideways back to the [United States]’.
Selle sama avalduse kohaselt „Ameerika tootjad ei üritanud kunagi dikteerida koliini hindu Lääne-Euroopas […], kuid nad märkisid, et kui Euroopas on hinnad liiga madalad, võidakse toode Ühendriikidesse reeksportida”.
Contrary to the Commission’s contention, the terms of that statement do not allow it to be interpreted as referring exclusively to the meeting in January 1993.
Vastupidiselt sellele, mida väidab komisjon, ei võimalda selle avalduse sõnastus tõlgendada seda nii, et see puudutab üksnes 1993. aasta jaanuari koosolekut.
The last two sentences of recital 152, which state that the link between the global and European parts is proved by the fact that the stabilisation of the European market, which was one of the objectives of the global agreement, would have been impossible without further collusive arrangements among the European producers, are based on an incorrect premiss.
Mis puudutab 152. põhjenduse kahte viimast lauset, mille kohaselt tõendab maailmatasandi ja Euroopa tasandi omavahelist seotust asjaolu, et Euroopa turu stabiliseerimine, mis oli üks ülemaailmse kokkuleppe eesmärkidest, oli võimatu ilma teiste Euroopa tootjate vaheliste salajaste kokkulepeteta, siis need põhinevad valel eeldusel.
It does not follow either from the Decision or from the documents in the file produced before the Court, on which the Commission relies for support, that the ‘stabilisation’ of the markets at which the global agreement was aimed was represented in this case by the allocation of the European and American markets among the producers who remained active on those markets.
Ei otsusest ega Esimese Astme Kohtule esitatud toimikumaterjalidest, millele komisjon tugineb, ei nähtu, et ülemaailmses kokkuleppes viidatud turgude „stabiliseerimine” tähendab antud juhul Euroopa ja Ameerika turgude jagamist tootjate vahel, kes seal edasi tegutsesid.
On the other hand, as has been noted (see paragraph 192 above), that ‘stabilisation’ was intended to avoid intercontinental exports at prices lower than those applicable in the region of import.
Seevastu, nagu on juba esile toodud (vt eespool punkt 192), oli selle „stabiliseerimise” eesmärk välistada kontinentidevahelist eksporti, mis toimub madalamate hindadega kui need, mis kehtivad importivas piirkonnas.
According to recital 39 to the Decision, ‘[i]f this is the case, [those imports] can, despite the small volumes involved, have a destabilising effect on the prevailing price level in the area of importation, especially if this price level were relatively high’.
Otsuse 39. põhjenduse kohaselt, „kui see aset leiab, võib [see import], sõltumata asjaomaste mahtude väiksusest, omada destabiliseerivat mõju importivas piirkonnas kehtivale hinnatasemele eelkõige siis, kui see tase on seal suhteliselt kõrge”.
That recital states that sales of that type may be attractive for a company with excess production which is trying to recover part of its fixed costs.
Nimetatud põhjendus täpsustab, et seda tüüpi müük võib olla atraktiivne äriühingule, kellel on ületootmine ja kes soovib saada tagasi osa oma püsikuludest.