natgillin/translations-raw huggingface dataset:
AIGNER district of Vienna. Without prejudice to that activity, the company is also engaged, in competition with other operators, in the general planning of refrigeration plants for large real estate projects.
AIGNER avalikele asutustele, kontoritele, ettevõtjatele ja muudele pindadele, ilma et see mõjutaks tema tegevust suurtele kinnisvaraprojektidele kliimaseadmete üldplaneerimise valdkonnas, mis toimub konkurentsis teiste ettevõtjatega.
Aigner, Wasser-Wärme-Unwelt GmbH, which accepted the published conditions, participated in the selection process by submitting two tenders — a main tender and an alternative.
Aigner, Wasser-Wärme-Unwelt GmbH, nõustus spetsifikatsioonidega ja osales pakkumismenetluses kahe pakkumusega, millest üks oli peamine ja teine alternatiivne.
On 18 May 2006, Fernwärme Wien informed the applicant that the second tender had been rejected, a decision which the applicant challenged before the Vergabekontrollsenat des Landes Wien.
Fernwärme Wien teatas 18. mail 2006, et teine pakkumus on tagasi lükatud, ning äriühing kaebas selle otsuse edasi Vergabekontrollsenat des Landes Wieni.
Following successive amendments of the founding contract, in which its objects remained unchanged, the undertaking is currently a limited liability company and is wholly owned by Vienna City Council.
Fernwärme Wien vaidlustas selle organi pädevuse, kuna menetluse tingimuseks on, et kostja oleks „ostja” või „telliv asutus” direktiivide 2004/17 ja 2004/18 tähenduses.
9 The Kontrollamt (Monitoring Office) of Vienna checks the undertaking’s finances while the municipality, exercising its rights in the general meeting, appoints and removes the directors, approves their management, and does the same in respect of the members of the supervisory board.
Sellise vaidluse asjaolusid arvestades peatas Vergabekontrollsenat des Landes Wien menetluse ja esitas Euroopa Kohtule järgmised küsimused:
Fernwärme Wien called into question that body’s jurisdiction, which is conditional on the defendant undertaking’s being a ‘contracting entity’ or a ‘contracting authority’ for the purpose of Directives 2004/17 and 2004/18.
Praegu tegutseb äriühing — pärast mitut põhikirja muudatust, millega tema tegevusala ei muudetud — osaühingu vormis ning kõik selle osad kuuluvad Viini linnale.
In view of the nature of the dispute before it, the Vergabekontrollsenat des Landes Wien has stayed the proceedings and referred the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
9Viini Kontrollamt (kontrollikoda) kontrollib äriühingu raamatupidamisaruannet ning kohalik omavalitsus nimetab üldkoosoleku raames talle kuuluvaid õigusi kasutades ametisse ja vabastab ametist juhatuse, mille tegevuse ta heaks kiidab, samuti nõukogu.
By announcement in the Amtsblatt der Stadt Wien (Official Journal of the City of Vienna) of 1 March 2006, Fernwärme Wien published an invitation to tender for the construction of a refrigeration plant for an office and shopping centre in Vienna (called ‘Town-Town’), stating that national procurement law did not apply.
Fernwärme Wien kuulutas 1. märtsi 2006. aasta Amtsblatt der Stadt Wienis (Viini ametlike teadaannete väljaanne) avaldatud teates välja pakkumismenetluse nimetatud linnas asuva kontori- ja äripindade kompleksi (nimetusega „Town-Town”) kliimaseadmete paigaldamiseks, milles märgiti, et ei kohaldata Austria riigihankeid käsitlevaid õigusnorme.
9 — A 99.999% stake is held by Wien Energie GMBH and a 0.001% stake by Wiener Stadwerke Holding AG. The former is owned by the latter, whose sole shareholder is the City of Vienna.
9 — 99,999% kuulub Wien Energie GMBH-le ja 0,001% Wiener Stadwerke Holding AG-le; viimane neist on esimese omanik ja tema ainsaks aktsionäriks on Viini linn.
(2) In the event that this is the case only in respect of contracting authorities: must an undertaking such as Fernwärme
Juhul kui see peaks kehtima üksnes tellivate asutuste suhtes: kas sellist ettevõtjat nagu Fernwärme Wien […]
V — The jurisdiction of the Court of Justice
V. Euroopa Kohtu pädevus
In HI, 10the Court held that the Vergabekontrollsenat des Landes Wien must be regarded as a court or tribunal within the meaning of Article 234 EC (paragraph 28).
2002. aasta otsuses kohtuasjas C-92/00: HI 10., et Vergabekontrollsenat des Landes tuleb pidada avalikõiguslikuks isikuks direktiivi 2004/17/EÜ või […] direktiivi 2004/18/EÜ […] tähenduses, kui ta tegeleb ilma tegeliku konkurentsita teatud piirkonna kaugküttega varustamisega; või tuleb võtta aluseks kodumajapidamiste küttega seotud turg, mis hõlmab ka selliseid energiaallikaid nagu gaas, nafta, kivisüsi jne?
In accordance with its settled caselaw on that definition, the Court found that the Vergabekontrollsenat complies with the criteria of being established by law, having compulsory jurisdiction and an inter partes procedure, and applying rules of law (paragraph 26), and that, on account of its composition and functioning, it satisfies the requirements of permanence and independence (paragraph 27).
Wien on EÜ artikli 234 tähenduses „kohus” (punkt 28); vastavalt selle mõistega seoses väljakujunenud kohtupraktikale leidis Euroopa Kohus, et Vergabekontrollsenat des Landes Wien vastab nõuetele õigusliku aluse, pädevuse kohustuslikkuse, menetluse võistlevuse ja õigusnormide kohaldamise kohta (punkt 26) ning täidab samal ajal oma koosseisu ning toimimise alusel ka püsivuse ja sõltumatuse nõudeid (punkt 27).
(3) Must an activity pursued under competitive conditions by a company which also pursues activities of a non-industrial or non-commercial nature be included within the scope of Directive 2004/17/EC or Directive 2004/18/EC if, through effective precautions such as separate balance sheets and accounts, crossfinancing of the activities pursued under competitive conditions can be excluded?’
Kas äriühingu — kes tegutseb ka mittetööstuslikul või —kaubanduslikul alal — konkurentsi käigus teostatud tegevus kuulub direktiivi 2004/17/EÜ või direktiivi 2004/18/EÜ kohaldamisalasse, kui selliste tõhusate meetmetega nagu eraldi bilanss ja raamatupidamine saab ära hoida konkurentsi käigus teostatavate tegevuste ristfinantseerimist?”
Six months earlier, in my Opinion in De Coster, I criticised that caselaw for being ‘too flexible and not sufficiently consistent’, 11 and I proposed a change of bearing with a view to taking a firmer course 12which, by
Pool aastat varem esitatud ettepanekus kohtuasjas De Coster kritiseerisin seda kohtupraktikat „ülemäärase paindlikkuse ja järjepidevuse puudumise” tõttu 11ja soovitasin kursimuutust kindlamate radade poole, 12 mis eelotsusetaotluse sisule suunatutena looksid viljaka koostöö kohtunike vahel.
The parties to the main proceedings, the Commission, and the Austrian, Hungarian and Finnish Governments submitted written observations, and the representatives of Ing.
Põhikohtuasja pooled, komisjon ja Austria, Ungari ja Soome valitsus esitasid kirjalikke märkusi ning Ing.
Aigner, the Austrian Government and the Commission presented oral argument at the hearing on 11 October 2007.
Aigneri, Austria valitsuse ja komisjoni esindajad osalesid 11. oktoobri 2007. aasta kohtuistungil, et esitada suuliselt oma väited.
Nor is it appropriate to overlook the fruitful collaboration of the Vergabekontrollsenat des Landes Wien in the interpretation of public procurement law. 15However, even entering into the realms of legal possibilism, the arguments which justified opening up the preliminary ruling dialogue to bodies which are not strictly judicial in nature lose much of their force in a Community of 27 States at a time when that field of Community law and its interpretation are fully consolidated. 16
AIGNER koostööd riigihankeid käsitlevate õigusnormide tõlgendamisel, 15kuid isegi kui on tegemist juriidilise võimalikkusega, kaotavad põhjused, mis õigustasid eelotsusemenetluse avamist organitele, mis ei ole rangelt võttes kohtud, suure osa oma kaalust kahekümne seitsme liikmega ühenduses hetkel, kui see ühenduse õiguskorra osa ja selle tõlgendamine on täielikult konsolideeritud. 16
For that purpose, I propose that, as a general rule, Article 234 EC should cover only bodies forming part of the judicial power of every State, when they carry out their judicial duties in the proper sense, including, by way of an exception, those bodies which, while not belonging to that structure, have the final word in the national legal order, provided that they satisfy the requirements laid down in caselaw, in particular, the requirements of independence and the adversarial nature of the proceedings.
Selles vaimus teen ettepaneku, et EÜ artikkel 234 hõlmaks üldreeglina üksnes iga riigi kohtusüsteemi kuuluvaid organeid, kui need täidavad oma kohtufunktsioone, hõlmates erandina organeid, mis ei kuulu küll sellesse süsteemi, ent millel on öelda viimane sõna siseriiklikus õiguskorras, kui nad vastavad kohtupraktikas välja töötatud kriteeriumidele, eeskätt sõltumatuse ja võistleva menetluse osas.
In accordance with that stricter interpretation, the Vergabekontrollsenat des Landes Wien is not included in the definition because it is not part of the Austrian judicial structure (‘independent administrative chamber’) and its decisions, which exhaust the administrative remedies available, may be challenged by judicial action before the Verwaltunsgerichtshof. 13
Selles rangemas käsitluses jääb Vergabekontrollsenat des Landes Wien selle mõiste piirimaile, kuna ta ei kuulu Austria kohtusüsteemi („sõltumatu halduskoda”) ning tema otsuseid võib kohtu korras edasi kaevata Verwaltunsgerichtshofi, kuigi neid ei saa halduskorras edasi kaevata. 13
Recent developments in caselaw reveal 17greater zeal in identifying the features which define the concept of a court or tribunal, especially independ- ence, allowing a glimpse of a position close
Hiljutine areng kohtupraktikas näitab 17suuremat hoolikust kohut määratlevate omaduste iseloomustamisel, eriti sõltumatuse osas, milles on kujunemas sarnane seisukoht kui De Costeri ettepanekus.
Thus, in Schmid, the Court held that it lacked jurisdiction to hear a reference from the Berufungssenat V der Finanzlandesdirektion (Fifth Appeal Chamber of the Regional Finance Authority)
18Nii tuvastas kohtuotsus Schmid 19, et Euroopa Kohtul ei ole pädevust vaadata läbi Viini, Alam-Austria ja Burgenlandi Berufungssenat V der Finanzlandesdirektioni (liidumaa maksuameti
14 — [2007] ECR I-8817, at I-8820.
15 — Näitena peale HI kohtuotsuse tuleb viidata 12. detsembri 2002. aasta otsusele kohtuasjas C-470/99: Universale-Bau (EKL 2002, lk I-11617).
15 — By way of example, in addition to HI, attention should also be drawn to Case C-470/99 Universale-Bau [2002] ECR I-11617.
16 — Kohtujurist Tesauro märkis 15. mai 1997. aasta ettepanekus kohtuasjas C-54/96: Dorsch Consult (EKL 1997, lk I-4961), et kui organil ei ole kohtu tunnuseid, „ei saa sellest kohut lihtsalt seetõttu, et parem lahendus puudub” (punkt 40).
16 — In the Opinion in Case C-54/96 Dorsch Consult [1997] ECR I-4961, Advocate General Tesauro observed that, if a body is not a judicial body, ‘it does not become one simply because there is no better solution’ (point 40).
17 — Nagu ma rõhutasin ettepanekus kohtuasjas C-259/04: Emanuel, milles tehti otsus 30. märtsil 2006 (EKL 2006, lk I-3089), ettepaneku punkt 26.
It is not appropriate to reproduce here the points I made in the De Coster Opinion (points 75 to 79) concerning the undesirability of an administrative authority, no matter how independent, intervening in a dialogue between courts, and repeated in the Opinion in Case C-195/06 Österreichischer
Siin ei ole vaja korrata De Costeri kohtuasjas tehtud ettepanekus (punktid 75–79) esitatud kaalutlusi raskustest, mis tekivad haldusorgani — kui sõltumatu see ka ei oleks — sekkumisel kohtutevahelisse dialoogi, mida ma kordasin 24. mail 2007 tehtud ettepanekus kohtuasjas C-195/06: Öster-reichischer Rundfunk (ÖRF) 14 (punktid 35 ja 36).
17 — As I pointed out in the Opinion in Case C-259/04 Emanuel [2006] ECR I-3089, point 26.
Samuti ei tuleks jätta arvestamata Vergabekontrollsenat des Landes Wieni viljakat
13 — That fact is not mentioned in the judgment in HI.
19 — 30. mai 2002. aasta otsus kohtuasjas C-516/99 (EKL 2002, lk I-4573).
19 — Case C-516/99 [2002] ECR I-4573.
13 — Need andmed ei ilmne HI kohtuotsusest.14 — 18. oktoobri 2007. aasta otsus (EKL 2007, lk I-8817, I-8820).
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-393/06 for Vienna, Lower Austria and Burgenland, while, in Syfait and others, 20the Court like- wise ruled inadmissible a reference from the Epitropi Antagonismou (Greek Competition Commission). 21
V apellatsioonikoda) eelotsusetaotlust, samuti ei vaadatud kohtuotsuses Syfait jt 20läbi Epitropi Antagonismou (Kreeka konkurentsikomisjon) eelotsusetaotlust. 21
I cherish the hope that the judges whom I address will be persuaded of the virtues of the proposal set out in De Coster, 25but, in case they do not follow my recommendation, I shall now go on to analyse, in the alternative, the substance of the present reference for a preliminary ruling, with the intention of fulfilling my duty, acting with complete impartiality and independence, to deliver an opinion in open court.
Ma loodan, et kohtunikud, kelle poole pöördun, veenduvad De Costeri kohtuasjas kujundatud idee väärtuses, 25 kuid selle seisukoha järgimata jätmise puhuks analüüsin teise võimalusena eelotsusetaotluse sisulist külge, et täita oma ülesannet teha avalikul kohtuistungil täiesti erapooletu ja sõltumatu ettepanek.
That trend is abundantly clear if regard is had to the fact that, in the past, the Court did deal with questions referred for a preliminary ruling by bodies similar to the ones mentioned, such as the Spanish economic and administrative courts 22 and the Spanish Tribunal de Defensa de la Competencia (Competition Court). 23
See areng paistab märgatavalt silma Euroopa Kohtu varasemate otsuste taustal, kus Euroopa Kohus vastas eelotsuse küsimustele, mille olid esitanud eespool viidatutega sarnased organid, näiteks Hispaania maksukohtud 22ning samuti Hispaania konkurentsikohus 23.
The years have gone by and the Opinion in De Coster 24is still quite valid, for which
Vaatamata aja möödumisele on De Costeri ettepanek endiselt jõus, 24 mistõttu —
A — Directives 2004/17 and 2004/18: two routes towards a single objective (first question) reason, not only for the sake of consistency but also with total conviction, I maintain that the Vergabekontrollsenat des Landes Wien is not a court or tribunal for the purposes of Article 234 EC and I propose that the Court should declare that it lacks jurisdiction to consider the questions which that body has referred for a preliminary ruling.
A. Direktiivid 2004/17 ja 2004/18: kaks teed sama eesmärgi poole (esimene küsimus) ja mitte üksnes järjepidevusest, vaid siirast veendumusest — kordan, et Vergabekontrollsenat des Landes Wien ei ole kohus EÜ artikli 234 tähenduses, ja soovitan Euroopa Kohtul tunnistada, et tal ei ole pädevust selle organi eelotsuse küsimusi läbi vaadata.
20 — Case C-53/03 [2005] ECR I-4609.
20 — 31. mai 2005. aasta otsus kohtuasjas C-53/03 (EKL 2005, lk I-4609).
Community public procurement law pursues an immediate, limited aim: coordination of the procedures for the award of public contracts.
Ühenduse riigihankeid käsitlev õigus taotleb vahetut piiratud eesmärki: kooskõlastada riigihankelepingute sõlmimise korrad.
However, as may be deduced from recital 2 in the preamble to Directive 2004/18 and recital 9 in the
Kuid see eesmärk, nagu tuleneb direktiivi 2004/18 põhjendusest 2, direktiivi 2004/17 põhjendusest 9 ning Euroopa
21 — In connection with that administrative body, Lenaers, K., Arts, D., and Maselis, I., ‘Procedural Law of the European Union’, Robert Bray editor, London, Sweet & Maxwell, 2006, pp. 40 and 41, describe the transition of the Court of Justice towards a more restrictive construction of the concept of court or tribunal. 22 — Joined Cases C-110/98 to C-147/98 Gabalfrisa and Others [2000] ECR I-1577.
21 — Lenaers, K., Arts, D. ja Maselis, I., „Procedural Law of the European Union”, Robert Bray editor, London, Sweet & Maxwell, 2006, lk 40 ja 41, toovad seoses selle haldusorganiga välja, et Euroopa Kohus liigub kohtu mõiste kitsama arusaama poole. 22 — 21. märtsi 2000. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-110/98–C-147/98: Gabalfrisa jt (EKL 2000, lk I-1577).
23 — Case C-67/91 Asociación Española de Banca Privada and Others [1992] ECR I-4785.
23 — 16. juuli 1992. aasta otsus kohtuasjas C-67/91: Asociación Española de Banca Privada jt (EKL 1992, lk I-4785).
26, warns of the insufficiency of interim solutions, such as making stricter the traditional criterion of the independence of the referring court, by tailoring its application to each individual case, and proposes, in line with the De Coster Opinion, a general alteration of the definition of court or tribunal.
24 — Sarmiento, D., op. cit., lk 200, jaoks on De Costeri ettepanek „kõige raskem rünnak Euroopa Kohtu praktikale selles valdkonnas” ning pakub välja „teatud korra kohtupraktika kaoses”.
AIGNER preamble to Directive 2004/17, and also from the caselaw of the Court, 26that is nothing
AIGNER ja „teenuseosutaja” ning teiseks „ostja” mõisted (artikli 1 lõiked 8 ja 9), ja objektiivselt, kirjeldades ehitustööde, teenuste ja asjade riigihankelepinguid ning seda, mida tuleb mõista riiklike ehitustööde kontsessiooni ja teenuste kontsessiooni all (artikli 1 lõiked 2–4).
‘contractor’, ‘supplier’ and ‘service provider’, and, on the other, the term ‘contracting authority’ (Article 1(8) and (9)); and objectively, by defining ‘public works contracts’, ‘public service contracts’ and ‘public supply contracts’, together with ‘public works concession’ and ‘service concession’ (Article 1(2) to (4)).
Nii üritatakse kaotada vaba liikumise takistused ning kaitsta liikmesriikide ettevõtjate huve, kes soovivad müüa oma kaupu või teenuseid teiste liikmesriikide ostjatele. Seetõttu tuleb kaotada oht, et eelistatakse siseriiklikke pakkujaid (buy national), välistades riigihankemenetlust korraldava organi juhindumise muudest kui majanduslikest kaalutlustest 27(mistõttu on riigihangete põhiline kriteerium alati kõige madalama hinnaga või majanduslikult kõige soodsam pakkumus).
So, contracts governed by Directive 2004/18, which are approved by a contracting authority, must be awarded in all the Member States in accordance with the principles and the procedural rules laid down in the directive.
Seega tuleb „ostja” sõlmitavad lepingud, millele kohaldatakse direktiivi 2004/18, sõlmida kõigis liikmesriikides sellest direktiivist tulenevate põhimõtete ja menetluseeskirjade alusel.
The emphasis is thus placed on the personal dimension, since the conclusive criterion is not the nature of the activity but rather who performs it, because all public procurement is subject to the procedural coordination undertaken by the secondary legislation.
Seetõttu on rõhk isikulisel kohaldamisalal: määrav asjaolu ei seisne tehingu laadis, vaid seda tehingut teostavas isikus, kuna kõik ametiasutuste sõlmitud lepingud alluvad teiseses õiguses läbi viidud menetluslikule kooskõlastamisele.
Like its predecessors, Directive 2004/18 delimits its scope as follows: subjectively, by defining, on the one hand, the terms
Nii nagu selle eelkäijad, piirab ka direktiiv 2004/18 oma kohaldamisala subjektiivselt, määratledes esiteks „töövõtja”, „tarnija”
26 — Inter alia, the judgments in Case 103/88 Fratelli Costanzo [1989] ECR 1839, paragraph 18 in fine; Case C-360/96 BFI Holding [1998] ECR I-6821, paragraph 41; Case C-380/98 University of Cambridge [2000] ECR I-8035, paragraph 16; and Case C-237/99 Commission v France [2001] ECR I-939, paragraph 41.
26 — Näiteks 22. juuni 1989. aasta otsus kohtuasjas 103/88: Fratelli Costanzo (EKL 1989, lk 1839, punkt 18 in fine); 10. novembri 1998. aasta otsus kohtuasjas C-360/96: BFI Holding (EKL 1998, lk I-6821, punkt 41); 3. oktoobri 2000. aasta otsus kohtuasjas C-380/98: University of Cambridge (EKL 2000, lk I-8035, punkt 16) ja 1. veebruari 2001. aasta otsus kohtuasjas C-237/99: komisjon vs. Prantsusmaa (EKL 2001, lk I-939, punkt 41).
27 — Judgments in Mannesmann Anlagenbau and Others, paragraph 33; BFI Holding, paragraph 42; University of Cambridge, paragraph 17; and Commission v France, paragraph 42.
27 — 15. jaanuari 1998. aasta otsus kohtuasjas C-44/96: Mannesmann Anlagenbau (EKL 1998, lk I-73, punkt 33); kohtuotsus BFI Holding, punkt 42; kohtuotsus University of Cambridge, punkt 17, ja kohtuotsus komisjon vs. Prantsusmaa, punkt 42.
That requirement is so fundamental that, in Mannesmann Anlagenbau Austria and Others, the Court extended the application of the Community legislation (in that case, Directive 93/37) to all the activities of bodies governed by public law, arguing that the legislature does not make a distinction between contracts relating to needs in the
Viidatud nõue on niivõrd tähtis, et kohtuotsus Mannesmann Anlagenbau Austria jt laiendas ühenduse korra (nimetatud kohtuasjas direktiivi 93/37) kohaldamise avalikõiguslike isikute kogu tegevusele, viidates sellele, et seadusandja ei erista
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-393/06 was that experience would provide a definitive solution.
KOHTUJURIST RUIZ-JARABO ETTEPANEK — KOHTUASI C-393/06 eraõiguslik juriidiline isik, lootes, et kogemus toob lõpliku lahenduse.
29 general interest and contracts which are unrelated to that task, and citing the interests of legal certainty (paragraphs 32 and 34).
29 üldistes huvides sõlmitud lepinguid ja ilma sellise huvita sõlmitud lepinguid, ning õiguskindlusele (punktid 32 ja 34).
However, that ‘intersectoral’ (the adjective used by the Commission in its written observations) harmonisation was abandoned in Directive 2004/17 which, rather than applying to all the activities of the contracting entities, concerns only those activities set out in Articles 3 to 7.
See „läbi mitme valdkonna” toimuv lähendamine (seda kirjeldust kasutas komisjon oma kirjalikes märkustes) erineb siiski direktiivist 2004/17, mis ei kohaldu „ostjate” igasugusele tegevusele, vaid üksnes selle direktiivi artiklites 3–7 mainitule.
The opportunity arose on the adoption of Directive 93/38, which coordinated public procurement procedures in those excluded markets and defined the contracting bodies without reference to their legal status (public or private).
See võimalus tekkis direktiiviga 93/38, mis kooskõlastas hankemenetlused nendel välistatud turgudel ja määratles ostjad sõltumata nende õiguslikust seisundist (avalik- või eraõiguslik).
The directive also took into account the capacity of national authorities to influence the behaviour of such entities, due to the closed nature of the markets concerned and to the existence of special or exclusive rights, for the purposes of also opening up those markets to competition (recitals 9, 11 and 12).
Direktiivis ei unustatud ka siseriiklike ametiasutuste mõjuvõimu nende tegevuse üle, mis on tingitud asjaomaste turgude suletusest ja eri- või ainuõiguste olemasolust, et avada ka need turud konkurentsile (põhjendused 9, 11 ja 12).
That was the justification for the fact that, in addition to the entities referred to in the standard direct- ives in the field, the scope ratione personae of the directive included public undertakings and affiliated undertakings (Article 1(2) and (3)), and care was taken to specify that such undertakings were governed by the directive only if they carried out activities in the sectors referred to therein (recital 13 30and Article 2).
See põhjendab seda, miks direktiiv hõlmab subjektiivses osas peale klassikalistes riigihankeid käsitlevates direktiivides mainitud üksuste ka riigi osalusega äriühinguid ja sidusettevõtjaid (artikli 1 punktid 2 ja 3), kuid direktiiv täpsustab siiski, et selle sätteid kohaldatakse neile üksustele vaid siis, kui need tegutsevad viidatud valdkondades (põhjendus 13 30 ja artikkel 2).
It was necessary to avoid making those services subject to different systems depending on whether they come under the State, regional or local authorities or other bodies governed by public law, or whether they come under bodies governed by private law, and the hope
Tuli vältida nende sektorite allutamist erinevatele süsteemidele sõltuvalt sellest, kas nende eest vastutas riik, territoriaalne üksus või muu avalikõiguslik isik või