natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Court may declare an appeal to be inadmissible when an event subsequent to the judgment of the Court of First Instance has removed its prejudicial effect as regards the appellant.
Euroopa Kohus võib tunnistada apellatsioonkaebuse vastuvõetamatuks, kui pärast Esimese Astme Kohtu otsust tekkinud asjaolu tõttu on kadunud otsuse apellatsioonkaebuse esitajat kahjustav toime.
For an applicant to have an interest in bringing proceedings the appeal must be likely, if successful, to procure an advantage to the party bringing it.
Apellandi menetluse algatamise huvi eelduseks on, et apellatsioonkaebus peab selle esitajale tooma selle lõpptulemuse kaudu mingit kasu.
With regard to the application of Directive 2003/87 establishing a scheme for greenhouse gas emission allowance trading within the Community and amending Directive 96/61, a Commission decision addressed to a Member State and rejecting in part a National Allocation Plan (NAP) for such allowances for the second allocation period is of general application, since it applies to objectively determined situations and entails legal effects for categories of persons regarded generally and in the abstract.
saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61) kohaldamist, siis esiteks kujutab komisjoni otsus, mis on adresseeritud liikmesriigile ja millega lükatakse osaliselt tagasi niisuguste kvootide teise kauplemisperioodi jaotuskava, endast üldakti, kuivõrd seda kohaldatakse objektiivselt määratletud olukordades ja see toob endaga kaasa õiguslikke tagajärgi üldiselt ja abstraktselt kindlaks määratud isikute rühmale.
Also, the fact that that decision resulted in the prohibition of the maintenance in force of the allocation guarantee which could have been claimed by certain operators under a national law concerning allocation of allowances for the first allocation period is not capable of conferring on that decision the character of a conglomeration of individual decisions.
Teiseks ei tulene asjaolust, et vaidlusaluse otsuse tulemusena keelustati nende kvoodigarantiide säilitamine, millele teatavad käitajad oleks võinud pretendeerida siseriikliku seaduse alusel, mis puudutab saastekvootide eraldamist esimeseks kauplemisperioodiks, et selle otsuse näol oleks tegemist üksikotsuste kogumiga.
In that regard, the fact that the NAP notified by the Member State to the Commission must contain a list of the installations covered by the emission trading scheme and a statement of the allowances which that State intends to grant to those installations, does not make it possible to conclude that, by that decision, the Commission ruled on the individual applications.
Selles suhtes ei võimalda asjaolu, et liikmesriigi komisjonile esitatud jaotuskava peab sisaldama saastekvootidega kauplemise süsteemiga hõlmatud käitiste loetelu ja nende saastekvootide kogust, mida see liikmesriik kavatseb nimetatud käitistele eraldada, asuda seisukohale, et vaidlusaluse otsusega tegi komisjon otsuse üksikute taotluste kohta.
The possibility of determining more or less precisely the number or even the identity of the persons to whom a measure applies, by no means implies that it must be regarded as being of individual concern to them within the meaning of the fourth paragraph of Article 230 EC, as long as it is established that that application takes effect by virtue of an objective legal or factual situation defined by the measure in question.
Võimalus enam-vähem täpselt määratleda õigussubjektide arvu ja isegi neid isikuid, kellele seda meedet kohaldatakse, ei tähenda mingil moel, et see meede puudutab neid subjekte isiklikult EÜ artikli 230 neljanda lõigu tähenduses, kui on selge, et seda kohaldatakse asjaomase aktiga määratletud õiguslikult või faktiliselt objektiivse olukorra alusel.
SAINT-GOBAIN GLASS DEUTSCHLAND v COMMISSION national courts, adjudicating in accordance with Article 234 EC.
KOMISJON tatud otsuse ebaseaduslikkusele siseriiklikes kohtutes, kes lahendavad asja lähtudes EÜ artiklist 234.
the operators concerned retain the possibility of challenging the national measures taken in application of the contested decision and, in that context, of relying on its illegality before the
nad vaidlustada nimetatud otsuse rakendamiseks võetavad siseriiklikud meetmed ja selle käigus viidata vaidlus-
ORDER OF THE COURT (Sixth Chamber)
EUROOPA KOHTU MÄÄRUS (kuues koda)
APPEAL under Article 56 of the Statute of the Court of Justice, brought on 14 November 2007,
Kohtuasjas C-503/07 P, mille ese on Euroopa Kohtu põhikirja artikli 56 alusel 14. novembril 2007 esitatud apellatsioonkaebus,
Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH, established in Aachen (Germany), represented by H. Posser and S. Altenschmidt, Rechtsanwälte, appellant, the other parties to the proceedings being:
Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH, asukohaga Aachen (Saksamaa), esindajad: Rechtsanwalt H. Posser ja Rechtsanwalt S. Altenschmidt, apellatsioonkaebuse esitaja, teised menetlusosalised:
Fels-Werke GmbH, established in Goslar (Germany),
Fels-Werke GmbH, asukoht Goslar (Saksamaa),
Spenner-Zement GmbH & Co. KG, established in Erwitte (Germany), applicants at first instance, * Language of the case: German.
Spenner-Zement GmbH & Co. KG, asukoht Erwitte (Saksamaa), hagejad esimeses astmes, * Kohtumenetluse keel: saksa.
Commission of the European Communities, represented by U. Wölker, acting as Agent, with an address for service in Luxembourg, defendant at first instance,
Euroopa Ühenduste Komisjon, esindaja: U. Wölker, kohtudokumentide kättetoimetamise aadress Luxembourgis, kostja esimeses astmes,
Advocate General: J. Mazák, Registrar: R. Grass, having regard to the appellant’s request that the case be dealt with under an expedited procedure pursuant to Article 62a of the Rules of Procedure of the Court, after hearing the Advocate General, makes the following
EUROOPA KOHUS (kuues koda), koosseisus: koja esimees L. Bay Larsen, kohtunikud P. Kūris ja C. Toader (ettekandja), kohtujurist: J. Mazák, kohtusekretär: R. Grass, arvestades apellatsioonkaebuse esitaja taotlust lahendada käesolev kohtuasi Euroopa Kohtu kodukorra artikli 62a alusel kiirendatud menetluses, olles ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku, on andnud järgmise määruse
By its appeal, Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH (‘Saint-Gobain Glass Deutschland’) asks the Court to set aside the order of the Court of First Instance of the
Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH (edaspidi „Saint-Gobain Glass Deutschland”) palub apellatsioonkaebuses tühistada Esimese Astme Kohtu 11. septembri
European Communities of 11 September 2007 in Case T-28/07 Fels-Werke and Others v Commission (‘the order under appeal’) dismissing as inadmissible its application for annulment in part of Commission Decision K(2006) 5609 of 29 November 2006 concerning the national plan for the allocation of greenhouse gas emission allowances notified by the Federal Republic of Germany for the period 2008-2012 (‘the contested decision’).
2007. aasta määrus kohtuasjas T-28/07: Fels-Werke jt vs. komisjon (EKL 2007, lk II-98, avaldatud lühendatult; edaspidi „vaidlustatud kohtumäärus”), millega jäeti vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata tema hagi, milles ta palus tühistada osaliselt komisjoni 29. novembri 2006. aasta otsus K(2006) 5609 siseriikliku kasvuhoonegaaside saastekvootide eraldamise kava kohta, mille Saksamaa Liitvabariik oli esitanud ajavahemiku 2008–2012 kohta (edaspidi „vaidlusalune otsus”).
Article 1 of Directive 2003/87/EC of the European Parliament and of the Council of 13 October 2003 establishing a scheme for greenhouse gas emission allowance trading within the Community and amending Council Directive 96/61/EC (OJ 2003 L 275, p. 32) establishes, with effect from 1 January 2005, such a scheme in order to promote reductions of greenhouse gas emissions, in particular of carbon dioxide, in a cost-effective and economically efficient manner.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ (ELT L 275, lk 32; ELT eriväljaanne 15/07, lk 631), artikliga 1 loodi alates 1. jaanuarist 2005 nimetatud süsteem (edaspidi „saastekvootidega kauplemise süsteem”), mille eesmärk on vähendada tulemuslikult ja majanduslikult tõhusalt kasvuhoonegaaside ja eelkõige süsihappegaasi heitkoguseid.
According to Article 2 of Directive 2003/87, the directive applies to emissions resulting from the activities listed in Annex I, which include installations for the manufacture of glass.
Direktiivi 2003/87 artikli 2 kohaselt kohaldatakse seda heitkoguste suhtes, mis tulenevad I lisas loetletud tegevusaladest, mille hulka kuulub ka klaasi tootmine.
Article 11 of Directive 2003/87 provides for a first period of allocation of allowances from 2005 to 2007 (‘first allocation period’), then for a second period of allocation of allowances from 2008 to 2012 (‘second allocation period’).
Direktiivi 2003/87 artikkel 11 näeb esimese kauplemisperioodi ette aastateks 2005–2007 (edaspidi „esimene kauplemisperiood”) ja teise kauplemisperioodi aastateks 2008–2012 (edaspidi „teine kauplemisperiood”).
The conditions and procedures pursuant to which the competent national authorities allocate allowances, on the basis of a national allocation plan (‘NAP’), to the operators of installations during those two allocation periods are set out in Articles 9 to 11 of Directive 2003/87.
Tingimused ja menetlused, mille kohaselt siseriiklikud ametiasutused eraldavad siseriikliku saastekvootide eraldamise kava (edaspidi „jaotuskava”) alusel käitiste käitajatele saastekvoote, on sätestatud direktiivi 2003/87 artikleis 9–11.
The first subparagraph of Article 9(1) of Directive 2003/87 states:
Direktiivi 2003/87 artikli 9 lõike 1 esimene lõik sätestab:
‘For each period referred to in Article 11(1) and (2), each Member State shall develop [an NAP] stating the total quantity of allowances that it intends to allocate for that period and how it proposes to allocate them.
„Iga artikli 11 lõigetes 1 ja 2 nimetatud ajavahemiku kohta töötab iga liikmesriik välja [jaotuskava], milles esitatakse nende kvootide üldkogus, mida kavatsetakse kõnealuseks ajavahemikuks eraldada, ja kuidas neid eraldada.
The [NAP] shall be based on objective and transparent criteria, including those listed in Annex III, taking due account of comments from the public. …’
[Jaotuskava] peab põhinema objektiivsetel ja läbipaistvatel kriteeriumidel, sealhulgas III lisas loetletud kriteeriumidel, võttes nõuetekohaselt arvesse üldsuse märkusi. […]”
The second subparagraph of Article 9(1) of Directive 2003/87 requires the Member States to publish and notify an NAP to the Commission of the European Communities and to the other Member States for each allocation period.
Direktiivi 2003/87 artikli 9 lõike 1 teine lõik kohustab liikmesriike iga kauplemisperioodi jaotuskava avaldama ja teatama sellest Euroopa Ühenduste Komisjonile ja teistele liikmesriikidele.
Article 9(3) of the directive provides as follows:
Direktiivi 2003/87 artikli 9 lõige 3 on sõnastatud järgmiselt:
‘Within three months of notification of [an NAP] by a Member State under paragraph 1, the Commission may reject that [NAP], or any aspect thereof, on the basis that it is incompatible with the criteria listed in Annex III or with Article 10.
„Komisjon võib kolme kuu jooksul pärast seda, kui liikmesriik on [jaotuskava] lõike 1 kohaselt esitanud, [jaotuskava] või selle mõne aspekti tagasi lükata põhjusel, et see ei vasta III lisas loetletud kriteeriumidele või artiklile 10.
The Member State shall only take a decision under Article 11(1) or (2) if proposed amendments are accepted by the Commission.
Liikmesriik teeb artikli 11 lõikele 1 või 2 vastava otsuse üksnes juhul, kui komisjon kavandatavad muudatused heaks kiidab.
Reasons shall be given for any rejection decision by the Commission.’
Komisjon peab tagasilükkamise otsust põhjendama.”
Under Article 10 of Directive 2003/87, the Member States must allocate at least 95% of the allowances for the first allocation period free of charge.
Direktiivi 2003/87 artikli 10 kohaselt eraldavad liikmesriigid esimeseks kauplemisperioodiks vähemalt 95% saastekvootidest tasuta.
Article 11 of Directive 2003/87 concerning the allocation and issue of allowances provides:
Direktiivi 2003/87 artikkel 11 saastekvootide eraldamise ja väljaandmise kohta sätestab:
For the three-year period beginning 1 January 2005, each Member State shall decide upon the total quantity of allowances it will allocate for that period and the allocation of those allowances to the operator of each installation.
1. jaanuaril 2005 algava kolmeaastase ajavahemiku puhul otsustab iga liikmesriik selleks ajavahemikuks eraldatavate saastekvootide üldkoguse ja nende kvootide eraldamise iga käitise käitajale.
This decision shall be taken at least three months before the beginning of the period and be based on its [NAP] developed pursuant to Article 9 and in accordance with Article 10, taking due account of comments from the public.
See otsus tehakse vähemalt kolm kuud enne kõnealuse ajavahemiku algust ning see põhineb artikli 9 kohaselt väljatöötatud [jaotuskaval] ja on kooskõlas artikliga 10, võttes nõuetekohaselt arvesse üldsuse märkusi.
For the fiveyear period beginning 1 January 2008, and for each subsequent fiveyear period, each Member State shall decide upon the total quantity of allowances it will allocate for that period and initiate the process for the allocation of those allowances to the operator of each installation.
1. jaanuaril 2008 algava viieaastase ajavahemiku ja iga järgneva viieaastase ajavahemiku puhul otsustab iga liikmesriik selleks ajavahemikuks eraldatavate saastekvootide üldkoguse ja algatab menetluse nende kvootide eraldamiseks iga käitise käitajale.
This decision shall be taken at least 12 months before the beginning of the relevant period and be based on the Member State’s [NAP] developed pursuant to Article 9 and in accordance with Article 10, taking due account of comments from the public.
See otsus tehakse vähemalt 12 kuud enne asjaomase ajavahemiku algust ning see põhineb liikmesriigi artikli 9 kohaselt väljatöötatud [jaotuskaval] ja on kooskõlas artikliga 10, võttes nõuetekohaselt arvesse üldsuse märkusi.
Decisions taken pursuant to paragraph 1 or 2 shall be in accordance with the requirements of the [EC] Treaty, in particular Articles 87 and 88 thereof.
Lõike 1 või 2 kohaselt tehtud otsused peavad olema kooskõlas asutamislepingu nõuetega, eelkõige asutamislepingu artiklitega 87 ja 88.
When deciding upon allocation, Member States shall take into account the need to provide access to allowances for new entrants.
Eraldamist käsitlevaid otsuseid tehes võtavad liikmesriigid arvesse vajadust selle järele, et saastekvoote saaksid kasutada ka uued osalejad.
Annex III to Directive 2003/87 lists 11 criteria applicable to NAPs.
Direktiivi 2003/87 III lisa loetleb 11 kriteeriumi, millele jaotuskava peab vastama.
The 5th and 10th criteria in that annex state as follows:
Direktiivi III lisa 5. ja 10. kriteerium on sõnastatud järgmiselt:
The [NAP] shall not discriminate between companies or sectors in such a way as to unduly favour certain undertakings or activities in accordance with the requirements of the Treaty, in particular Articles 87 and 88 thereof.
Vastavalt asutamislepingu, eriti selle artiklite 87 ja 88 nõuetele ei diskrimineeri [jaotuskava] mingeid ettevõtteid ega sektoreid ega anna teatavatele ettevõtetele ega tegevusaladele põhjendamatut eelist.
The plan shall contain a list of the installations covered by this Directive with the quantities of allowances intended to be allocated to each.’
Kava sisaldab loetelu käesolevas direktiivis käsitletud käitistest ja saastekvootide kogustest, mida igale käitisele eraldada kavatsetakse.”
According to Article 13(1) of Directive 2003/87, the allowances shall be valid only for emissions during the period for which they are issued.
Direktiivi 2003/87 artikli 13 lõike 1 kohaselt kehtivad saastekvoodid vaid nende heitkoguste suhtes, mis on põhjustatud ajavahemiku jooksul, milleks need välja antakse.
Background to the dispute
Vaidluse taust
According to the order under appeal, the appellant operates a glass manufacturing plant at Porz.
Vaidlustatud kohtumäärusest nähtub, et apellant majandab Porzis klaasitootmiskäitist.
By a decision of 16 December 2004 of the Umweltbundesamt (Federal
Umweltbundesamt (Saksamaa föderaalne keskkonnaamet) eraldas
Environment Agency), it was allocated emission allowances for the first allocation period, in respect of a part of that installation which was put into operation during 2003 and 2004, on the basis of the German NAP (‘German NAP I’) and of Paragraph 8 of the Law on the national allocation plan for greenhouse gas emission allowances for the period 2005 to 2007 (Zuteilungsgesetz 2007) of 26 August 2004 (BGBl. 2004 I, p.
KOHTUMÄÄRUS 8.4.2008 — KOHTUASI C-503/07 P talle 16. detsembri 2004. aasta otsusega Saksamaa jaotuskava (edaspidi „Saksamaa esimene jaotuskava”) ja 26. augusti 2004. aasta seaduse saastekvootide eraldamise kohta ajavahemikuks 2005–2007 (Zuteilungsgesetz 2007, BGBl.
Under the second sentence of Paragraph 8(1) of the ZuG 2007, the installation concerned is exempt from a compliance factor during a period of 12 years from the year of its coming into operation.
ZuG 2007 § 8 lõike 1 teise lause kohaselt ei kohaldata asjaomase käitise suhtes 12 aasta jooksul alates selle käikuandmisest rakenduskoefitsienti.
Under Paragraph 2 of the ZuG 2007, unless otherwise specified, the relevant provisions of that law are applicable only to the first allocation period.
ZuG 2007 § 2 kohaselt kohaldatakse selle seaduse sätteid üksnes esimesele kauplemisperioodile, kui erisätetest ei tulene teisiti.
Furthermore, Paragraph 7 of the Law of 8 July 2004 transposing Directive 2003/87/EC establishing a scheme for greenhouse gas emission allowance trading within the Community (Gesetz zur Umsetzung der Richtlinie 2003/87/EG über ein System für den Handel mit Treibhausgasemissionszertifikaten in der Gemeinschaft, BGBl. 2004 I, p.
Peale selle sätestab 8. juuli 2004. aasta seaduse, millega võetakse üle direktiiv 2003/87/EÜ ja luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem (Gesetz zur Umsetzung der Richtlinie 2003/87/EG über ein System für den Handel mit Treibhausgasemissionszertifikaten in der Gemeinschaft, BGBI.
Under Paragraph 9(1) of the TEHG, every operator of an installation has the right to obtain emission allowances under the conditions laid down in the law on allocation.
TEHG § 9 lõike 1 kohaselt on igal käitajal õigus saada saastekvoote vastavalt saastekvootide eraldamise seaduses sätestatud tingimustele.
Pursuant to Paragraph 9(2), the allocation is effected on the basis of the activity carried out during the particular allocation period.
Selle sätte lõike 2 kohaselt toimub eraldamine lähtuvalt konkreetse kauplemisperioodi vältel toimuvast tegevusest.
Finally, Paragraph 10(1) of the TEHG provides that each allocation requires a written application to be made to the competent authorities.
TEHG § 10 lõige 1 näeb ette, et saastekvootide eraldamiseks tuleb iga kord esitada pädevale ametiasutusele kirjalik taotlus.
On 4 July 2006, the Federal Republic of Germany notified its NAP for the second allocation period (‘German NAP II’) to the Commission, in accordance with Article 9(1) of Directive 2003/87.
4. juulil 2006 teavitas Saksamaa Liitvabariik direktiivi 2003/87 artikli 9 lõike 1 kohaselt komisjoni oma teise kauplemisperioodi jaotuskavast (edaspidi „Saksamaa teine jaotuskava”).
Like the German NAP I, the German NAP II contains, in chapter 6.1, the general allocation rules for existing installations (‘Bestandsanlagen’) which entered into operation before 31 December 2002.
Saksamaa esimese jaotuskava eeskujul kasutab ka Saksamaa teine jaotuskava peatükis 6.1 enne 31. detsembrit 2002 tegevust alustanud käitiste (Bestandsanlagen) puhul saastekvootide eraldamise üldreeglit.
With regard to installations in the industrial sector, the applicable compliance factor is 98.75%.
Rakenduskoefitsient on tööstussektori jaoks 0,9875.
Moreover, chapter 6.2 of the German NAP II states, under the heading ‘Allocations under Paragraph 8 of the ZuG 2007’, that, pursuant to that provision of the ZuG, no compliance factor is to be applied, in the calculation of the number of emission allowances for installations which were put into operation between 1 January 2003 and 31 December 2004, for a period of 12 years from the date of putting into operation.
Saksamaa teise jaotuskava peatükis 6.2 on pealkirja „Eraldamine ZuG 2007 § 8 alusel” sätestatud, et sellest sättest tulenevalt ei kohaldata 12 aasta jooksul alates käitise kasutusele võtmisest rakenduskoefitsienti nendele käitistele mõeldud saastekvootide hulga arvutamisel, mis anti käiku 1. jaanuarist 2003 kuni 31. detsembrini 2004.
By the contested decision, the Commission rejected the German NAP II in part.
Vaidlusaluse otsusega lükkas komisjon Saksamaa teise jaotuskava osaliselt tagasi.
In Article 1(2) of the decision, the Commission found that the allocation rules described in chapter 6.2 of the German NAP II, inter alia under the heading ‘Allocations under Paragraph 8 of the ZuG 2007’, were incompatible with criterion 5 in Annex III to Directive 2003/87, in so far as they resulted in an unjustified advantage for the installations concerned over otherwise comparable existing installations to which the general allocation methodologies applied.
Selle otsuse artikli 1 lõikes 2 märkis komisjon, et Saksamaa teise jaotuskava peatükis 6.2 pealkirja „Eraldamine ZuG 2007 § 8 alusel” all kirjeldatud eeskirjad ei ole kooskõlas direktiivi 2003/87 III lisa 5. kriteeriumiga, kuna see loob asjaomastele käitistele põhjendamatu eelise võrreldes ülejäänud käitistega, kellele kohaldatakse saastekvootide eraldamise üldreeglit.
The Commission considered the allocation of emission allowances free of charge for certain activities by application of a less stringent and therefore more advantageous compliance factor to be a selective economic advantage for certain undertakings, which could distort or threaten to distort competition and affect trade between Member States and which therefore was capable of constituting State aid contrary to Articles 87 EC and 88 EC.
Komisjon leidis, et saastekvootide tasuta eraldamine teatud tegevuste jaoks leebema ja seega ka soodsama rakenduskoefitsiendi kasutamise kaudu kujutab endast teatud ettevõtjate jaoks valikulist majanduslikku eelist, mis võiks kahjustada või ähvardada kahjustada konkurentsi ja mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust ning kujutada endast EÜ artiklitega 87 ja 88 vastuolus olevat riigiabi.
The Commission conceded only that, during a given allocation period, the allocation of emission allowances to existing installations could be carried out in accordance with methods different from those applicable to ‘new entrants’ within the meaning of Article 3(h) of Directive 2003/87, who were thus recognised under that directive as constituting a distinct category.
Komisjon nõustus üksnes sellega, et vastava kauplemisperioodi vältel võib olemasolevatele käitistele eraldada saastekvoote teistsuguste meetodite alusel kui need, mida kohaldatakse direktiivi 2003/87 artikli 3 punkti h tähenduses „uutele osalejatele”, keda seega loetakse direktiivis eriliseks kategooriaks.
The justification for such unequal treatment, however, became obsolete during the following allocation period, when the initial ‘new entrant’ turned into an existing installation for which data comparable to those for existing installations was available.
Niisuguse ebavõrdse kohtlemise õigustuse järele peaks aga kaduma vajadus järgmise kauplemisperioodi käigus, kui algselt „uus osaleja” muutub olemasolevaks käitiseks, kelle kohta on kättesaadavad olemasolevate käitajate andmetega võrreldavad andmed.
In Article 2(2) of the contested decision, the Commission declared that it would not raise objections to the German NAP II, if, while avoiding any discrimination, the Federal Republic of Germany introduced and notified to it the following amendments:
Vaidlusaluse otsuse artikli 2 lõikes 2 teatas komisjon, et ta ei esita Saksamaa teise jaotuskava kohta vastuväiteid, kui Saksamaa teeb sellesse diskrimineerimist vältides järgmised muudatused ja teavitab neist komisjoni: