natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Assessing whether a certain designation is misleading is a point of fact which will have to be clarified by the national court in the main proceedings.
Hinnangu andmine sellele, kas teatav nimetus võib ostjat eksitada, on faktiküsimus, mida tuleb selgitada siseriiklikul kohtul põhikohtuasjas.
25 However, this is not
25Seejuures ei tohi toimida automaatselt, pidades kõiki muid märkeid
24 — This interpretation has the advantage that it promotes the development of traditional terms.
24 – Sellisel tõlgendamisel on see eelis, et see soodustab traditsiooniliste nimetuste edasiarendamist.
For example, the other traditional term ‘Reserve’ has developed in German in Austria specifically having regard to Annex III to Regulation No 753/2002.
Nii kujundati Austrias just määruse nr 753/2002 III lisa silmas pidades välja saksakeelne täiendav traditsiooniline nimetus „Reserve”.
Wines with the designation ‘tête de cuvée’ can be found in France.
Prantsusmaal toodetakse nt veine nimetusega „tête de cuvée”.
The use of the traditional term ‘cuvée’ was regulated in the repealed French Code du vin (cf. Article 284(4)(2) of the Code du vin) and related to the methods of production.
Traditsioonilise termini „cuvée” kasutamine oli reguleeritud nüüdseks kehtetuks tunnistatud Prantsusmaa seadustikus Code du vin (vt Code du vin’i artikli 284 lõike 4 punkt 2) ja puudutas valmistamismeetodeid.
That provision had expressly and exceptionally excluded the use of the term ‘cuvée’ from the principle of prohibition which applied in the legislation on wine at that time (cf. Lamborelle, J.-C., Pillot, J., Code du vin 1999 commenté et annoté, Causse, 1999, p. 241 et seq.).
See säte arvas termini „cuvée” kasutamise sõnaselgelt ja erandlikult välja tol ajal veininimetuste õiguses valitseva keelava põhimõtte kohaldamisalast (vt Lamborelle, J.-C., Pillot, J., Code du vin 1999 commenté et annoté, Causse, 1999, lk 241 jj).
Nor is this affected by the consideration that the use of an ‘other particular’ for the labelling of wines could possibly lead an uninformed consumer wrongly to assume that it is a regulated, i.e. legally defined, particular.
Selles osas ei muuda midagi ka kaalutlus, et „muu märke” kasutamine veinide märgistuses võib tekitada informeerimata tarbijas eksliku arusaama, et tegemist on reguleeritud, st seaduses määratletud märkega.
The prohibition on misleading information under the legislation on wine designations does serve the purpose of preventing, in the marketing of wine, all practices which are of such a nature as to create false appearances.
Veininimetuste õiguses sätestatud tarbijate eksitamise keeld taotleb tõepoolest eesmärki välistada veini turustamisel kõik tegutsemisviisid, mis võivad tekitada tarbijas vale arusaama.
26However, as has already been mentioned above, the Court has consistently held that a factual approach should be taken.
26Ent seejuures on vastavalt Euroopa Kohtu väljakujunenud praktikale, nagu eespool juba mainitud, omal kohal konkreetsetest asjaoludest lähtuv käsitlusviis.
27The purely abstract risk of the appearance of a protected designation cannot mean that the use of an unregulated particular is not permitted, as long as consumers are not actually misled in a specific case: that would not be consistent with the balancing of the interests involved, as desired by the Commission legislature, that is to say between consumer protection and the protection of the intellectual property rights of the person marketing
27 Puhtteoreetilise traditsioonilise nimetuse mulje tekkimise ohu tõttu ei saa reguleerimata märke kasutamist keelustada, juhul kui ei ole tegemist tarbijate tegeliku eksitamisega – see oleks vastuolus ühenduse seadusandja poolt taotletud tarbijakaitsest ja turustaja omandiõiguse kaitsest tulenevate huvide
26 — Case 56/80 Weigand [1981] ECR 583, paragraph 18.
26 – 25. veebruari 1981. aasta otsus kohtuasjas 56/80: Weigand (EKL 1981, lk 583, punkt 18).
27 — Case C-303/97 Sektkellerei Kessler (cited above in footnote 19, paragraph 32 et seq.); Case C-81/01 Borie Manoux [2002] ECR I-9259, paragraph 27 et seq.
27 – Eespool 19. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsuse Sektkellerei Kessler punkt 32 jj; 24. oktoobri 2002. aasta otsus kohtuasjas C-81/01: Borie Manoux (EKL 2002, lk I-9259, punktid 27 jj).
25 — Case C-303/97 Sektkellerei Kessler (cited above in footnote 19, paragraph 36).
25 – Eespool 19. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsuse Sektkellerei Kessler punkt 36.
It is for the national court to assess whether an appellation, brand name or advertising statement may be misleading.
Siseriikliku kohtu ülesanne on otsustada, kas nimetus, kaubamärk või viide märgistuses võib ostjat eksitada.
In this case, it is for the national court to assess in the light of the circumstances whether, bearing in mind the consumers to whom it is addressed, a brand name or its component parts are liable to be confused with all or part of the description of certain wines.
Võttes arvesse tarbija ootusi, kellele toode on suunatud, peab kohus konkreetse juhtumi asjaoludest lähtuvalt kontrollima, kas kaubamärki või selle osasid võib segi ajada mõne veininimetusega tervikuna või osaga sellest.
In that respect, it is also apparent from the Court’s caselaw that the national court must take into account the presumed expectations of an average consumer who is reasonably well informed and reasonably observant and circumspect.
Siinjuures tuleb siseriiklikul kohtul, nagu see nähtub ka Euroopa Kohtu praktikast, võtta arvesse keskmiselt informeeritud, tähelepaneliku ja aruka keskmise tarbija eeldatavat ootust.
SCHNEIDER point B(1)(b) of Annex VII to Regulation No 1493/1999 under the conditions provided for therein and in Article 23 of Regulation No 753/2002, but also as an ‘other particular’ in accordance with point B(3) of Annex VII to Regulation No 1493/1999.
SCHNEIDER alapunkti b viienda taande tähenduses samas sättes ja määruse (EÜ) nr 753/2002 artiklis 23 sätestatud tingimustel kui ka muu märkena määruse nr 1493/1999 VII lisa punkti 3 tähenduses.
the wine.
tasakaalustamisega.
28This statement must hold a fortiori in the reformed legislation on wine designations.
28Seda enam peab see sedastus kehtima veininimetusi reguleerivate uute õigusnormide puhul.
Otherwise the principle of prior authorisation of unregulated particulars would be completely undermined: The argument that the appearance of a regulated term might be produced can be made with regard to any other particular. 29
Vastasel korral loobutaks täielikult reguleerimata erandite aprioorse lubatavuse põhimõttest – argumendi, et muu märke kasutamisel võib tarbijale jääda reguleeritud nimetuse kasutamise mulje, võib lõppude lõpuks esitada igasuguse muu märke puhul. 29
C — The second question
C. Teine eelotsuse küsimus
Lastly I would like to make clear that the fact that the term ‘Réserve’ refers to the production or ageing method for the wine is not sufficient to prohibit its use for German wines.
Viimaks tahaksin veel selgitada, et asjaolu, et termin „Réserve” osutab veini valmistamis- või laagerdamismeetodile, ei ole piisav selleks, et keelata selle kasutamine Saksa veinide märgistuses.
In order to be able to prohibit it, either a specific risk of misleading consumers would have to be established or an express provision would have to prohibit its use.
Selleks et nimetatud termini kasutamist saaks keelata, tuleb tõendada konkreetse tarbijate eksitamise ohu olemasolu või peab selle kasutamine olema õigusnormis sõnaselgelt keelatud.
With its second question the Bundesverwaltungsgericht is seeking to ascertain whether Article 24(2)(a) of Regulation No 753/2002 is to be interpreted as meaning that imitation or evocation exists only if it is in the same language as that of the protected traditional term.
Eelotsuse teise küsimusega soovib BVerwG teada, kas määruse (EÜ) nr 753/2002 artikli 24 lõike 2 punkti a võib tõlgendada nii, et õigusvastase jäljendamise või seoste tekitamisega on tegemist üksnes juhul, kui see esineb kaitstud traditsioonilise nimetusega samas keeles.
The answer to the first question must therefore be that a particular which refers to the production or ageing method or the quality of the wine may be permitted not only as a regulated ‘optional particular’ in accordance with the fifth indent of
Eelnevale tuginedes tuleb eelotsuse esimesele küsimusele vastata, et veini valmis-tamis- või laagerdamismeetodile ja kvaliteedile viitav märge on lubatud nii reguleeritud vabatahtliku märkena määruse (EÜ) nr 1493/1999 VII lisa B osa punkti 1
Under Article 24(2) of Regulation No 753/2002 traditional terms are protected against ‘all misuse, imitation or evocation, even if the protected term is accompanied by an expression such as “kind”, “type”, “style”, “imitation”, “brand” or similar’.
Vastavalt määruse (EÜ) nr 753/2002 artikli 24 lõikele 2 kaitstakse traditsioonilisi nimetusi „igasuguse väärkasutamise, jäljendamise või seoste tekitamise eest, isegi kui kaitstud nimetusele on lisatud väljend „liik”, „tüüp”, „viis”, „imitatsioon”, „mark” või muu samalaadne väljend”.
28 — Opinion of Advocate General Geelhoed in Case C-81/01 Borie Manoux (cited above in footnote 9, point 47).
28 – Eespool 9. joonealuses märkuses viidatud kohtujurist Geelhoedi ettepanek kohtuasjas Borie Manoux, punkt 47.
Reference should also be made to the judgment in Case C-291/00 LTJ Diffusion [2003] ECR I-2799 on the interpretation of Article 5(1)(a) of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks (OJ 1989, L 40, p. 1).
Siinkohal tahaksin viidata veel 20. märtsi 2003. aasta otsusele C-291/000: LTJ Diffusion (EKL 2003, lk I-2799), mis käsitleb 21. detsembri 1988. aasta esimese nõukogu direktiivi kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (89/104/EMÜ) artikli 5 lõike 1 punkti a tõlgendamist (EÜT 1989, L 40, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 92).
As in national legal orders, Community law includes the principle that the text should be interpreted by itself according to
Sarnaselt liikmesriikide õiguskordadele kehtib ühenduse õiguses põhimõte, et õigusakti teksti tuleb tõlgendada selle sõnastu-
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-285/06 misleading of consumers with respect to all kinds of compulsory and optional particulars, expressly including, ‘if the information is used in translation or with a reference to the actual provenance or with additions such as “kind”, “type”, “style”, “imitation”, “brand” or the like’.
KOHTUJURIST TRSTENJAKI ETTEPANEK – KOHTUASI C-285/06 üleüldise tarbijate eksitamise keelu ja sätestab sõnaselgelt, et seda keeldu kohaldatakse „isegi juhul, kui teavet kasutatakse tõlgituna, koos viitega tegelikule päritolule või koos täiendavate sõnadega, nagu „liik”, „tüüp”, „meetod”, „imitatsioon”, „mark” vms”.
its wording.
sest lähtuvalt.
The normal and natural meaning of the words must be established in the direct context of the sentence.
Kindlaks tuleb teha sõnade tavapärane ja loomulik tähendus asjaomase lause kontekstis.
30Only where, by reason of the divergences that exist between the versions of the text in different languages, it does not lend itself to a clear and uniform interpretation on the point in question must it be interpreted by reference to the purpose and the general scheme of the provisions.
30Ainult juhul, kui eri keeleversioonide vaheliste erinevuste tõttu ei ole võimalik vaidlusaluse küsimuse selge ja ühetaoline tõlgendamine sätte sõnastusest lähtuvalt, tuleb tõlgendamisel lähtuda õigusnormi eesmärgist ja üldisest ülesehitusest.
31When the wording of secondary Community law is open to more than one interpretation, preference should be given to ‘the interpretation which renders the provision consistent with the Treaty.
31Teiseste õigusaktide sätteid, mida on vaja tõlgendada, tuleb võimaluse korral tõlgendada nii, „et need oleksid kooskõlas asutamislepingu sätetega.
An implementing regulation must also be given, if possible, an interpretation consistent with the provisions of the basic regulation’. 32
Peale selle tuleb rakendusmäärust võimaluse korral tõlgendada nii, et see oleks kooskõlas alusmääruse sätetega”. 32
The silence of an implementing regulation regarding a certain situation which is regulated (differently) in the basic regulation is not always a gap in the law contrary to the legislative scheme.
See, et rakendusmäärus jätab mõne asjaolu nimetamata, mis on alusmääruses (teisiti) reguleeritud, ei kujuta endast alati tahtmatut õiguslikku lünka.
35 Rather, the difference in the wording of the basic Regulation No 1493/1999 and the implementing Regulation No 753/2002 may also, according to the spirit and purpose of the rules, be intended to restrict the scope of the prohibition.
35 Pigem on alusmääruse nr 1493/1999 ja rakendusmääruse nr 753/2002 teksti vahelise erinevusega taotletud kooskõlas sätte mõtte ja eesmärgiga just nimelt keelu kohaldamisala piiramist.
In my opinion, the failure to mention translation in Article 24(2) of Regulation No 753/2002 is not pure coincidence, but represents a deliberate decision not to include translations in the prohibition under Article 48 of Regulation No 1493/1999 and thus a restriction of the scope of the protection afforded by the prohibition under Article 48.
Asjaolu, et määruse nr 753/2002 artikli 24 lõige 2 jätab tõlgituna kasutatava teabe mainimata, ei ole minu arvates juhuslik, vaid tegemist on teadliku loobumisega tõlgituna kasutatava teabe lisamisest määruse nr 1493/1999 artiklis 48 sätestatud keelu kohaldamisalasse ja see kujutab endast seega artiklis 48 sätestatud keelu kaitseulatuse piiramist.
Article 24(2) of Regulation No 753/2002, which is an implementing regulation, 34 differs from the — otherwise identical — Article 48 of Regulation No 1493/1999, which prohibits in quite general terms the
33Selles suhtes erineb määruse nr 753/2002, mis on rakendusmäärus 34, artikli 24 lõige 2 määruse nr 1493/1999 – muus osas sama sõnastusega – artiklist 48, mis kehtestab kõigi kohustuslike ja vabatahtlike märgete puhul
31 — Case 6/74 Moulijn v Commission [1974] ECR 1287, paragraphs 10 and 11.
31 – 21. novembri 1974. aasta otsus kohtuasjas 6/74: Moulijn vs. komisjon (EKL 1974, lk 1287, punktid 10 ja 11).
32 — Case C-90/92 Tretter [1993] ECR I-3569, paragraph 11.
32 – 24. juuni 1993. aasta otsus kohtuasjas C-90/92: Tretter (EKL 1993, lk I-3569, punkt 11).
Such an interpretation can only be justified schematically and teleologically and takes account of the nature of the traditional
Selline tõlgendus, mida saab põhjendada ainult süstemaatiliselt ja teleoloogiliselt, võtab arvesse traditsiooniliste nimetuste
33 — This statement applies not only to the German language version, but also, for example, to the Slovenian, English, French, Spanish and Italian versions.
33 – See sedastus ei kehti mitte ainult sätte saksakeelse, vaid nt ka sloveenia-, inglise, prantsus-, hispaania- ja itaaliakeelse versiooni kohta.
35 — See my Opinion in Case [2007] ECR I-5609, point 40.
35 – Vt minu 6. märtsi 2007. aasta ettepanek kohtuasjas C-1/06: Bonn Fleisch, punkt 40 (EKL 2007, lk I-5609, punkt 40).
34 — It is clear from the mention of the legal basis of Regulation No 753/2002 that it is an implementing regulation for the basic Regulation No 1493/1999.
34 – Määruse nr 753/2002 õigusliku aluse osundamisest nähtub selgesti, et see on alusmääruse nr 1493/1999 rakendusmäärus.
The legal basis of Regulation No 753/2002 is the EC Treaty and Regulation No 1493/1999.
Määruse nr 753/2002 õiguslik alus on nimelt EÜ asutamisleping ja määrus nr 753/2002.
terms.
SCHNEIDER olemust.
In addition to the differences already highlighted in the wording of Regulations No 1493/1999 and No 753/2002, the scope of the protection for traditional terms is typically different, as far as translations are concerned, from that in the case of protected designations of origin. 36
Peale eespool kirjeldatud erinevuste määruste nr 1493/1999 ja nr 753/2002 sõnastuses on tõlgituna kasutatavatel traditsioonilistel nimetustel teistsugune kaitseulatus kui kaitstud päritolunimetustel. 36 sama kehtima asjaomaste keelte kohta, mis on lisas nimetatud sama olulistena nagu veinikategooria – kõnealune lisa täpsustab ühtlasi kõigi selles loetletud kategooriate jaoks jäljendamise keelu kohaldamisala.
Article 24 of Regulation No 753/2002 itself confirms this interpretation, because under the second paragraph of Article 24(4) the protection of a traditional term expressly applies only for the language(s) in which it appears in Annex III.
Sellist tõlgendust kinnitab määruse nr 753/2002 artikkel 24, sest vastavalt selle lõike 4 teisele lõigule kaitstakse traditsioonilisi nimetusi ainult nendes keeltes, milles need on loetletud III lisas.
In connection with the deliberate omission of translations from the prohibition on imitation under Article 24(2) of Regulation No 753/2002, it is clear that only the use of the protected term in its own language, that is, in the registered original language, may be prohibited.
Kuna tõlgituna kasutatav teave on määruse nr 753/2002 artikli 24 lõikes 2 sätestatud jäljendamise keelust teadlikult välja jäetud, nähtub sellest, et keelata saab kaitstud nimetuse kasutamist ainult selle enda keeles, st registreeritud algkeeles.
Regulation No 753/2002 lists the protected traditional terms in Annex III in the form of a table in which, alongside the wines concerned and the category of wine, express mention is also made of the language concerned in which the term in question is protected.
Määruses nr 753/2002 on kaitstud traditsioonilised nimetused loetletud III lisas tabeli kujul, milles on peale asjaomaste veinide ja veinikategooria sõnaselgelt nimetatud ka asjaomane keel, milles traditsioonilisi nimetusi kaitstakse.
Where the Commission rightly points out in its submissions on the third question that the protection of traditional designations applies only to the categories of wine mentioned in the Annex 37 (quality wine psr), the same must apply to the languages,
Kui komisjon viitab eelotsuse kolmanda küsimusega seoses õigesti sellele, et traditsioonilise nimetuse kaitse laieneb ainult kõnealuses lisas nimetatud veinikategooriale 37(mpv-kvaliteetvein), siis peab
I would point out that Article 24 of Regulation No 753/2002 constitutes a special rule for other traditional terms vis-à-vis Article 48 of Regulation No 1493/1999.
Peale selle tahaksin viidata sellele, et määruse nr 753/2002 artikkel 24 on võrreldes määruse nr 1493/1999 artikliga 48 täiendavaid traditsioonilisi nimetusi käsitlev erinorm.
According to the general principle of ‘lex specialis derogat legi generali’ 38the special provision takes precedence.
Vastavalt õiguse üldpõhimõttele lex specialis derogat legi generali 38 kuulub kohal- damisele erinorm.
Article 48 of Regulation
Määruse nr 1493/1999 artikkel 48 sätestab üldise tarbijate eksitamise
36 — Judgment in Case C-66/00 Dante Bigi [2002] ECR I-5917, Opinion of Advocate General Léger in that case, point 50, to which the reference is made in the Opinion of Advocate General Mazák in Case C-132/05 Commission v Germany, pending before the Court, point 42.
36 – 25. juuni 2002. aasta otsus kohtuasjas C-66/00: Dante Bigi (EKL 2002, lk I-5917), kohtujurist Légeri 9. oktoobri 2001. aasta ettepanek viidatud kohtuasjas, ettepaneku punkt 50, sellele viitab kohtujurist Mazák oma 28. juuni 2007. aasta ettepanekus kohtuasjas C-132/05: komisjon vs. Saksamaa, (EKL 2008, lk I-957, punkt 42).
38 — See, for example, the Joined Opinion of Advocate General Geelhoed in Case C-221/00 Commission v Austria and Joined Cases C-421/00, C-426/00 and C-16/01 Sterbenz and Hang [2003] ECR I-1007, point 48, and his Opinion in Case C-99/01 Linhart and Biffl [2002] ECR I-9375, point 29.
38 – Vt nt kohtujurist Geelhoedi 4. juuli 2002. aasta ettepanek kohtuasjas C-221/00: komisjon vs. Austria ning liidetud kohtuasjades C-421/00, C-426/00 ja C-16/01: Sterbenz ja Hang (EKL 2003, lk I-1007, punkt 48) ja kohtujurist Geelhoedi 7. märtsi 2002. aasta ettepanek kohtuasjas C-99/01: Linhart ja Biffl (EKL 2002, lk I-9375, punkt 29).
37 — Commission’s observations, paragraphs 24, 27-29.
37 – Komisjoni märkused, punktid 24, 27–29.
See also Case C-283/02 Italy v Commission, not published in the ECR, paragraph 40.
Vt ka 3. märtsi 2005. aasta otsus kohtuasjas C-283/02: Itaalia vs. komisjon (EKL 2005, lk I-913, punkt 40).
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-285/06 preclude expressly prohibited particulars, it is clear that the prohibition criteria contained therein may not be interpreted broadly, going beyond their wording, contrary to the reversal of the prohibition principle.
KOHTUJURIST TRSTENJAKI ETTEPANEK – KOHTUASI C-285/06 tõlgendada laiendavalt määruse sõnastusest kaugemale minnes, vältimaks vastuolu keelupõhimõttest loobumisega.
No 1493/1999 contains the general prohibition on misleading consumers as regards all possible particulars under the regulation.
keelu kõigi määrusega lubatud märgete osas.
Article 24 of Regulation No 753/2002, on the other hand, specifies the prohibition on misleading consumers restrictively for just one category of particulars — other traditional terms.
Määruse nr 753/2002 artikkel 24 täpsustab seevastu kitsendavalt, et tarbijate eksitamise keeld laieneb ainult ühele märgete kategooriale – täiendavatele traditsioonilistele nimetustele.
Such an interpretation of the implementing Commission Regulation No 753/2002 is also consistent with the basic Regulation No 1493/1999.
Komisjoni rakendusmääruse nr 753/2002 selline tõlgendus on kooskõlas ka alusmäärusega nr 1493/1999.
That conclusion is also supported by an interpretation in the light of the spirit and purpose of the rule.
Seda tulemust toetab ka õigusnormi mõtet ja eesmärki arvesse võttev tõlgendus.
The spirit and purpose of introducing unregulated ‘other particulars’ like other traditional terms is to liberalise the legislation on wine designations for the purposes of the prohibition on misuse.
Reguleerimata „muude märgete” nagu ka täiendavate traditsiooniliste nimetuste kehtestamise mõte ja eesmärk on veininimetuste õiguse liberaliseerimine kuritarvitamise keeldu silmas pidades.
39If the regulation itself therefore seeks only to
39Kui määrusega soovitakse takistada üksnes sõnaselgelt keelatud teabe kasutamist, on selge, et määruses sätestatud keelde ei tohi
39 — The regulation thus takes up a general structural principle of public law under which the individual enjoys freedom to act in principle provided the specific act is not expressly prohibited or forbidden.
39 – Seega haakub määrus avaliku õiguse üldise ülesehituse põhimõttega, mille kohaselt on üksikisikule jäetud tegevusvabadus, seni kui konkreetne tegevus ei ole sõnaselgelt keelatud.
In this respect a link can be found with the general legal principle of ‘nullum crimen sine lege certa, praevia, scripta et stricta’ because in criminal law and also in public law that principle takes account of the idea of limitation stemming from the general freedom to act enjoyed by the individual.
Siinkohal võib leida seose õiguse üldpõhimõttega nullum crimen sine lege certa, praevia, scripta et stricta. See põhimõte kajastab karistusõiguses ja ka avalikus õiguses üksikisiku üldise tegevusvabaduse piiramist.
In Community law the general freedom to act is regarded as one of the fundamental freedoms which are regarded as a means of defence against unlawful conduct by all the Member States’ public authorities and in principle also the organs of the Community (see Müller-Graff, P.-C., ‘Die konstitutionelle Rolle der binnenmarktlichen Grundfreiheiten im neuen europäischen Verfassungsvertrag’, in: Köck, H.-F., Lengauer A., Ress G. (ed.), Europarecht im Zeitalter der Globalisierung: Festschrift für Peter Fischer, Vienna, 2004, p. 373.
EÜ õiguses on tegevusvabadus üks osa põhivabadustest, mida käsitatakse kaitsevahendina liikmesriikide ametiasutuste ja ka ühenduse institutsioonide poolt õigusnormide rikkumise vastu (vt Müller-Graff, P.-C., „Die konstitutionelle Rolle der binnenmarktlichen Grundfreiheiten im neuen europäischen Verfassungsvertrag”, teoses Köck, H.-F., Lengauer A. ja Ress G. (Hrsg.), Europarecht im Zeitalter der Globalisierung: Festschrift für Peter Fischer, Wien, 2004, lk 373).