natgillin/translations-raw huggingface dataset:
They have been updated under the responsibility of the Praesidium of the European Convention, in the light of the drafting adjustments made to the text of the Charter by that Convention (notably to Articles 51 and 52(1) ) and of further developments of Union law.
Selgitusi uuendati Euroopa Konvendi presiidiumi vastutusel, pidades silmas nimetatud konvendi poolt harta tekstis tehtud kohandusi (eelkõige artiklites 51 ja 52) (1) ning liidu õiguse edasist arengut.
Although they do not as such have the status of law, they area valuable tool of interpretation intended to clarify the provisions of the Charter.
Kuigi selgitustel kui sellistel ei ole seaduse jõudu, on nad oma eesmärgi tõttu selgitada harta sätteid väärtuslikuks vahendiks harta tõlgendamisel.
In this context the Charter will be interpreted by the courts of the Union and the Member States with due regard to the explanations prepared under the authority of the Praesidium of the Convention which drafted the Charter and updated under the responsibility of
Seoses sellega võtavad liidu ja liikmesriikide kohtud harta tõlgendamisel asjakohaselt arvesse selgitusi, mis valmistati ette harta eelnõu koostanud konvendi presiidiumi järelevalve allning mida uuendati Euroopa Konvendi presiidiumi vastutusel.
Articles II-111 and II-112 of the Constitution.
Põhiseaduse artiklid II-111 ja II-112.
The dignity of the human person is not only a fundamental right in itself but constitutes the real basis of fundamental rights.
Inimese väärikus ei ole mitte ainult põhiõigus iseenesest, vaid moodustab põhiõiguste tegeliku aluse.
The 1948 Universal Declaration of Human Rights enshrined human dignity in its preamble: ‘Whereas recognition of the inherent dignity and of the equal and inalienable rights of all members of the human family is the foundation of freedom, justice and peace in the world.’
1948. aasta inimõiguste ülddeklaratsioon sätestas inimväärikuse oma preambulis: “Pidades silmas, et inimkonna kõigi liikmete väärikuse, nende võrdsuse ning võõrandamatute õiguste tunnustamine on vabaduse, õigluse ja üldise rahu alus.”
In its judgment of 9 October 2001 in case C-377/98 Netherlands v European Parliament and Council [2001] ECR 7079, at grounds 70 to 77, the Court of Justice confirmed that a fundamental right to human dignity is part of Union law.
Oma 9. oktoobri 2001. aasta otsusega kohtuasjas C-377/98: Madalmaad v. Euroopa Parlament ja nõukogu, 2001 EKL, lk 7079, punktid nr 70—77, kinnitas Euroopa Kohus, et põhiõigus inimväärikusele moodustab osa liidu õigusest.
Everyone's right to life shall be protected by law…’
Igaühe õigust elule kaitstakse seadusega…”
Article II-61 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-61.
Article II-62 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-62.
The second sentence of the provision, which referred to the death penalty, was superseded by the entry into force of Article 1 of Protocol No 6 to the ECHR, which reads as follows:
Käesoleva sätte teise lause, mis viitas surmanuhtlusele, asendas Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni protokolli nr 6 artikli 1 jõustumine, mille sisu on järgmine:
‘The death penalty shall be abolished.
“Surmanuhtlus tuleb kaotada.
1 ) is based on that provision.
1 ) põhineb sellel sättel.
Article 2(2) of the Charter (
Harta artikli 2 lõige 2 (
The provisions of Article 2 of the Charter (
Harta artikli 2 (2) sätted vastavad Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni eespool toodud artiklite ja selle protokolli sätetele.
Article 2(2) of the ECHR:
Seega tuleb
‘Deprivation of life shall not be regarded as inflicted in contravention of this article when it results from the use of force which is no more than absolutely necessary:
Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioonis esinevaid “negatiivseid” määratlusi käsitleda samuti harta osadena: a)
(a) in defence of any person from unlawful violence;
Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikli 2 lõige 2:
(c) in action lawfully taken for the purpose of quelling a riot or insurrection.’
Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni protokolli nr 6 artikkel 2:
‘A State may make provision in its law for the death penalty in respect of acts committed in time of war or of imminent threat of war; such penalty shall be applied only in the instances laid down in the law and in accordance with its provisions…’
“Riik võib surmanuhtluse seadustada sõja ajal või vahetu sõjaohu korral toimepandud tegude eest; surmanuhtluse võib mõista üksnes seaduses ettenähtud juhtudel ning kooskõlas selle seaduse sätetega…”
(a) the free and informed consent of the person concerned, according to the procedures laid down by law;
Meditsiini ja bioloogia valdkonnas tuleb eelkõige austada järgmisi nõudeid ja keelde: a) asjaomase isiku vaba ja teadliku nõusoleku, mis on antud seaduses ettenähtud korra kohaselt, nõue, b) eugeeniliste, eelkõige isikute valikuga seotud toimingute keeld,
Article II-62(2) of the Constitution.
Põhiseaduse artikli II-62 lõige 2.
Article II-112(3) of the Constitution.
Põhiseaduse artikli II-112 lõige 3.
Article II-63 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-63.
In its judgment of 9 October 2001 in case C-377/98 Netherlands v European Parliament and Council [2001] ECR 7079, at grounds 70, 78 to 80, the Court of Justice confirmed that a fundamental right to human integrity is part of Union law and encompasses, in the context of medicine and biology, the free and informed consent of the donor and recipient.
Oma 9. oktoobri 2001. aasta otsusega kohtuasjas C-377/98: Madalmaad v. Euroopa Parlament ja nõukogu, EKL 2001, lk 7079, punktid nr 70, 78—80, kinnitas Euroopa Kohus, et põhiõigus inimväärikusele moodustab osa liidu õigusest ning hõlmab meditsiini ja bioloogia valdkonnas doonori ja retsipiendi vaba ning teadlikku nõusolekut.
The principles of Article 3 of the Charter (1) are already included in the Convention on Human Rights and Biomedicine, adopted by the Council of Europe (ETS 164 and additional protocol ETS 168).
Harta artikli 3 (1) põhimõtted sisalduvad juba Euroopa Nõukogu poolt vastuvõetud inimõiguste ja biomeditsiini konventsioonis (ETS 164 ja lisaprotokoll ETS 168).
The reference to eugenic practices, in particular those aiming at the selection of persons, relates to possible situations in which selection programmes are organised and implemented, involving campaigns for sterilisation, forced pregnancy, compulsory ethnic marriage among others, all acts deemed to be international crimes in the Statute of the International Criminal Court adopted in Rome on 17 July 1998 (see its Article 7(1)(g)).
Viide eugeeniliste, eelkõige isikute valikuga seotud toimingute keelule on seotud võimalike olukordadega, kus korraldatakse ja viiakse ellu valikprogramme, mis sisaldavad muuhulgas steriliseerimiskampaaniaid, sunnitud rasedust, kohustuslikku etnilist abiellumist — kõiki neid tegusid loetakse 17. juulil 1998. aastal Roomas vastuvõetud Rahvusvahelise Kriminaalkohtu põhikirjaga (vt selle artikli 7 lõike 1 punkti g) rahvusvahelisteks kuritegudeks.
The right in Article 4 (2) is the right guaranteed by Article 3 of the ECHR, which has the same wording: ‘No one shall be subjected to torture or to inhuman or degrading treatment or punishment’.
Artiklis 4 (2) sisalduv õigus vastab õigusele, mis on tagatud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikliga 3, millel on sama sõnastus: “Kedagi ei tohi piinata ega ebainimlikult või alandavalt kohelda ega karistada.”
By virtue of Article 52(3) of the Charter (3), it therefore has the same meaning and the same scope as the ECHR Article.
Harta artikli 52 lõike 3 (3) kohaselt on nimetatud õigusel sama tähendus ja ulatus kui Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni nimetatud artiklil.
Article II-64 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-64.
Article II-65 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-65.
The right in Article 5(1) and (2) (1) corresponds to Article 4(1) and (2) of the ECHR, which has the same wording.
Artikli 5 (1) lõigetes 1 ja 2 sisalduv õigus vastab Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikli 4 lõigetele 1 ja 2, millel on sama sõnastus.
It therefore has the same meaning and scope as the ECHR Article, by virtue of Article 52(3) of the Charter (2).
Harta artikli 52 lõike 3 (2) kohaselt on nimetatud artiklil sama tähendus ja ulatus kui Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklil.
— no limitation may legitimately affect the right provided for in paragraph 1;
— ükski piirang ei tohi lõikes 1 sätestatud õigust mõjutada;
‘For the purpose of this article the term “forced or compulsory labour” shall not include:
— lõikes 2 tuleks “sunniviisilist või kohustuslikku töötamist” mõista Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikli 4 lõikes 3 sisalduvate “negatiivsete” määratluste valguses:
(a) any work required to be done in the ordinary course of detention imposed according to the provisions of Article 5 of this Convention or during conditional release from such detention;
“Käesoleva artikli järgi mõiste “sunniviisiline või kohustuslik töötamine” ei hõlma: a) töid, mida harilikult vastavalt käesoleva konventsiooni artikli 5 sätetele nõutakse kinnipidamisel või selliselt kinnipidamiselt tingimisi vabastamise korral; b) sõjalist laadi teenistust või kohustusliku sõjaväeteenistuse asendusteenistust süümelistel kaalutlustel riikides, kus seda kasutatakse; c) teenistust, mida nõutakse elu või ühiskonna heaolu ohustavate eriolukordade või õnnetuste korral; d) tööd või teenistust tavalise kodanikukohustuse osana.”
The Annex to the Europol Convention contains the following definition which refers to trafficking for the purpose of sexual exploitation: ‘traffic inhuman beings: means subjection of a person to the real and illegal sway of other persons by using violence or menaces or by abuse of authority or intrigue with a view to the exploitation of prostitution, forms of sexual exploitation and assault of minors or trade in abandoned children’.
Europoli konventsiooni lisa sisaldab järgmist määratlust, mis viitab inimkaubandusele seksuaalse ekspluateerimise eesmärgil: “inimkaubandus — isiku allutamine teiste isikute tõelisele ja ebaseaduslikule tahtele vägivalla, ähvarduse, pettuse või sõltuvuse ärakasutamise abil, eelkõige järgmistel eesmärkidel: prostitutsioonile kallutamine, alaealiste ärakasutamine, alaealiste vägistamine või hüljatud lastega kauplemine”.
Chapter VI of the Convention implementing the Schengen Agreement, which has been integrated into the Union's acquis, in which the United Kingdom and Ireland participate, contains the following wording in Article 27(1) which refers to illegal immigration networks: ‘The Contracting Parties undertake to impose appropriate penalties on any person who, for financial gain, assists or tries to assist an alien to enter or reside within the territory of one of the Contracting Parties in breach of that Contracting Party's laws on the entry and residence of aliens.’ On 19 July 2002, the Council adopted a framework decision on combating trafficking inhuman beings (OJ L 203/1) whose Article 1 defines in detail the offences concerning trafficking inhuman beings for the purposes of labour exploitation or sexual exploitation, which the Member States must make punishable by virtue of that framework decision.
Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni VI peatükk, mis on integreeritud liidu acquis'sse, milles Ühendkuningriigid ja Iirimaa osalevad, sisaldab artikli 27 lõikes 1 ebaseaduslikule sisserändele viitavat järgmist sõnastust: “Konventsiooniosalised kohustuvad kehtestama asjakohaseid sanktsioone iga isiku suhtes, kes majandusliku kasu nimel aitab või püüab aidata välismaalasel siseneda ühe konventsiooniosalise territooriumile või elada seal, rikkudes selle konventsiooniosalise õigusakte välismaalaste sisenemise ja elamise kohta.” 19. juulil 2002 võttis nõukogu vastu raamotsuse 2002/629/JSK inimkaubanduse vastu võitlemise kohta (EÜT L 203, 1.8.2002, lk 1), mille artikkel 1 määratleb üksikasjalikult kuriteod, mis on seotud inimkaubandusega tööalase või seksuaalse ekspluateerimise eesmärgil ning mille liikmesriik peab nimetatud raamotsuse kohaselt muutma karistatavaks.
The rights in Article 6(1) are the rights guaranteed by Article 5 of the ECHR, and in accordance with Article 52(3) of the Charter (2), they have the same meaning and scope.
Artiklis 6 (1) sisalduvad õigused vastavad Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikliga 5 tagatud õigustele ja vastavalt 52 lõikele 3 (2) omavad nad sama tähendust ja ulatust.
Everyone arrested or detained in accordance with the provisions of paragraph 1(c) of this Article shall be brought promptly before a judge or other officer authorised by law to exercise judicial power and shall be entitled to trial within a reasonable time or to release pending trial.
Iga käesoleva artikli lõike 1 punkti c kohaselt vahistatu või kinnipeetu toimetatakse viivitamata kohtuniku või mõne muu seadusjärgse õigusvõimuga ametiisiku ette ning tal on õigus asja kohtulikule arutamisele mõistliku aja jooksul või vabastamisele kuni asja arutamiseni.
Article II-66 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-66.
The rights enshrined in Article 6(1) must be respected particularly when the European Parliament and the Council adopt laws and framework laws in the area of judicial cooperation in criminal matters, on the basis of Articles III-270, III-271 and III-273 of the Constitution, notably to define common minimum provisions as regards the categorisation of offences and punishments and certain aspects of procedural law.
Artiklis 6 (1) sätestatud õigusi tuleb austada eriti siis, kui Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad vastu seadusi ja raamseadusi õigusalase koostöö valdkonnas kriminaalasjades artiklite III-270, III 271 ja III-273 alusel, eelkõige ühiste miinimumsätete määratlemiseks seoses õigusrikkumiste ja karistuste liigitusega ning menetlusõiguse teatavate aspektidega.
The rights guaranteed in Article 7(2) correspond to those guaranteed by Article 8 of the ECHR.
Artikliga 7 (2) tagatud õigused vastavad Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikliga 8 tagatud õigustele.
To take account of developments in technology the word ‘correspondence’ has been replaced by ‘communications’.
Selleks, et võtta arvesse arenguid tehnoloogia valdkonnas, on mõiste “korrespondets” asendatud mõistega
In accordance with Article 52(3) (3), the meaning and scope of this right are the same as those of the corresponding article of the ECHR.
Vastavalt harta artikli 52 lõikele 3 (3) on nimetatud õigusel sama tähendus ja ulatus kui Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni vastaval artiklil.
There shall be no interference by a public authority with the exercise of this right except such as is in accordance with the law and is necessary in a democratic society in the interests of national security, public safety or the economic well-being of the country, for the prevention of disorder or crime, for the protection of health or morals, or for the protection of the rights and freedoms of others.’
Võimud ei sekku selle õiguse kasutamisse muidu, kui kooskõlas seadusega ja kui see on demokraatlikus ühiskonnas vajalik riigi julgeoleku, ühiskondliku turvalisuse või riigi majandusliku heaolu huvides, korratuse või kuriteo ärahoidmiseks, tervise või kõlbluse või kaasinimeste õiguste ja vabaduste kaitseks.”
Article II-67 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-67.
This Article has been based on Article 286 of the Treaty establishing the European Community and Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data (OJ L 281, 23.11.1995) as well as on Article 8 of the ECHR and on the Council of Europe Convention of 28 January 1981 for the Protection of Individuals with regard to Automatic Processing of Personal Data, which has been ratified by all the Member States.
Käesolev artikkel põhineb Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklil 286 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivil 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta (EÜT L 281, 23.11.1995) ning Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklil 8 ning Euroopa Nõukogu 28. jaanuari 1981. aasta konventsioonil üksikisikute kaitse kohta isikuandmete automaattöötlusel, mille on ratifitseerinud kõik liikmesriigid.
Article 286 of the EC Treaty is now replaced by Article I-51 of the Constitution.
Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikkel 286 on nüüd asendatud põhiseaduse artikliga I-51.
Reference is also made to Regulation (EC) No 45/2001 of the European Parliament and of the Council on the protection of individuals with regard to the processing of personal data by the Community institutions and bodies and on the free movement of such data (OJ L 8, 12.1.2001).
Artiklis viidatakse ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 45/2001 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta (EÜT L 8, 12.1.2001).
The abovementioned Directive and Regulation contain conditions and limitations for the exercise of the right to the protection of personal data.
Eespool nimetatud direktiivis ja määruses sisalduvad isikuandmete kaitse õiguse kasutamise tingimused ja piirangud.
This Article is based on Article 12 of the ECHR, which reads as follows: ‘Men and women of marriageable age have the right to marry and to found a family according to the national laws governing the exercising of this right.’
Käesolev artikkel põhineb Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklil 12, mille sisu on järgmine: “Abieluealisel mehel ja naisel on õigus abielluda ja luua perekond vastavalt selle õiguse kasutamist reguleerivatele siseriiklikele seadustele.”
The wording of the Article has been modernised to cover cases in which national legislation recognises arrangements other than marriage for founding a family.
Kõnealuse artikli sõnastus on kaasajastatud, et hõlmata juhtumeid, kus siseriiklikud seadused tunnistavad lisaks abielule muid perekonna loomise võimalusi.
This right is thus similar to that afforded by the ECHR, but its scope may be wider when national legislation so provides.
Seega on kõnealune õigus sarnane Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga antava õigusega, kuid selle ulatus võib olla laiem, kui siseriiklikes seadustes nii sätestatakse.
Article II-68 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-68.
Article II-69 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-69.
The right guaranteed in paragraph 1 corresponds to the right guaranteed in Article 9 of the ECHR and, in accordance with Article 52(3) of the Charter (2), has the same meaning and scope.
Lõikes 1 garanteeritud õigus vastab Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklis 9 garanteeritud õigusele ja vastavalt harta artikli 52 lõikele 3 (2) omab sama tähendust ja ulatust.
Limitations must therefore respect Article 9(2) of the Convention, which reads as follows: ‘Freedom to manifest one's religion or beliefs shall be subject only to such limitations as are prescribed by law and are necessary in a democratic society in the interests of public safety, for the protection of public order, health or morals, or for the protection of the rights and freedoms of others.’
Kitsendused peavad seetõttu võtma arvesse konventsiooni artikli 9 lõiget 2, mille sisu on järgmine: “Vabadust kuulutada oma usku või veendumusi võib piirata üksnes seaduses ettenähtud kitsendustega ja kui see on demokraatlikus ühiskonnas vajalik ühiskondliku turvalisuse huvides, avaliku korra, tervise või kõlbluse või kaasinimeste õiguste ja vabaduste kaitseks.”
The right guaranteed in paragraph 2 corresponds to national constitutional traditions and to the development of national legislation on this issue.
Lõikes 2 garanteeritud õigus vastab põhiseaduslikele tavadele ja selle valdkonna siseriikliku õiguse arengule.
Article 11 (
Artikkel 11 ( järgmine:
Article II-70 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-70.
Article II-71 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-71.
The exercise of these freedoms, since it carries with it duties and responsibilities, may be subject to such formalities, conditions, restrictions or penalties as are prescribed by law and are necessary in a democratic society, in the interests of national security, territorial integrity or public safety, for the prevention of disorder or crime, for the protection of health or morals, for the protection of the reputation or rights of others, for preventing the disclosure of information received in confidence, or for maintaining the authority and impartiality of the judiciary.’
Kuna nende vabaduste kasutamisega kaasnevad kohustused ja vastutus, võidakse seda seostada niisuguste formaalsuste, tingimuste, piirangute või karistustega, mis on fikseeritud seaduses ning on demokraatlikus ühiskonnas vajalikud riigi julgeoleku, territoriaalse terviklikkuse või ühiskondliku turvalisuse huvides, korratuste või kuritegude ärahoidmiseks, tervise või kõlbluse või kaasinimeste reputatsiooni või õiguste kaitseks, konfidentsiaalse teabe avalikustamise vältimiseks või õigusemõistmise autoriteedi ja erapooletuse säilitamiseks.”
Pursuant to Article 52(3) of the Charter (1), the meaning and scope of this right are the same as those guaranteed by the ECHR.
Vastavalt harta artikli 52 lõikele 3 (1) on kõnealuse õiguse tähendus ja ulatus sama Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni poolt garanteeritutega.
The limitations which may be imposed on it may therefore not exceed those provided for in Article 10(2) of the Convention, without prejudice to any restrictions which competition law of the Union may impose on Member States' right to introduce the licensing arrangements referred to in the third sentence of Article 10(1) of the ECHR.
Seetõttu ei tohi sellele kehtestatavad piirangud ületada konventsiooni artikli 10 lõikes 2 sätestatud piiranguid, ilma et see piiraks liidu konkurentsiõiguse piirangute kohaldamist liikmesriigi õigusele kehtestada Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikli 10 lõike 1 kolmandas lauses osutatud litsentseerimist.
It is based in particular on Court of Justice caselaw regarding television, particularly in case C-288/89 (judgment of 25 July 1991, Stichting Collectieve Antennevoorziening Gouda and others [1991] ECR I-4007), and on the Protocol on the system of public broadcasting in the Member States annexed to the EC Treaty and now to the Constitution, and on Council Directive 89/552/EC (particularly its seventeenth recital).
See põhineb eelkõige Euroopa Kohtu televisioonivaldkonda käsitleval kohtupraktikal, eelkõige kohtuasjal C-288/89 (25. juuli 1991. aasta otsus, Stichting Collective Antennevoorziening Gouda ja teised EKL 1991, lk I-4007), protokollil liikmesriikide avalik-õigusliku ringhäälingu kohta, mis on lisatud Euroopa Ühenduse asutamislepingule ja nüüd põhiseadusele, ning nõukogu direktiivil 89/552/EÜ (vt eriti selle seitsmeteistkümnendat põhjendust).
Article II-72 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-72.
The meaning of the provisions of paragraph 1 is the same as that of the ECHR, but their scope is wider since they apply at all levels including European level.
Artikli 12 lõike 1 (1) sätete tähendus on sama, mis Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioonis, kuid nende ulatus on laiem, sest neid kohaldatakse kõikidel tasanditel, kaasa arvatud Euroopa tasandil.
In accordance with Article 52(3) of the Charter (1), limitations on that right may not exceed those considered legitimate by virtue of Article 11(2) of the ECHR.
Vastavalt harta artikli 52 lõikele 3 (2) ei tohi sellele õigusele kohaldatavad piirangud ületada Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikli 11 lõikes 2 seaduslikeks peetavaid piiranguid.
This right is also based on Article 11 of the Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers.
Kõnealune õigus põhineb samuti ühenduse töötajate sotsiaalsete põhiõiguste harta artiklil 11.
Paragraph 2 of this Article corresponds to Article I-46(4) of the Constitution.
Käesoleva artikli lõige 2 vastab põhiseaduse artikli I-46 lõikele 4.