natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It also follows that, as the adoption of a definitive and legally binding Commission decision must be limited to the aid aspects, only those aspects, and not the aspects relating to other provisions of Community law which do not constitute the necessary support for the operative part of its decision, are capable of having adverse effects (see, to that effect and by analogy, Panhellenic Union of Cotton Ginners and Exporters v Commission, paragraph 313 above, paragraphs 57 and 58).
Teiseks tuleneb sellest, et kuna komisjoni lõplik ja õiguslikult siduv seisukohavõtt peab piirduma riigiabi küsimustega, siis on vaid neid võimalik vaidlustada, erinevalt teisi ühenduse õiguse sätteid käsitlevatest aspektidest, mis ei osuta vajalikku tuge tema otsuse resolutiivosale (vt selle kohta ja analoogia alusel eespool punktis 313 viidatud kohtuotsus Panhellenic Union of Cotton Ginners and Exporters vs. komisjon, punktid 57 ja 58).
In that regard, it must be borne in mind that, according to consistent caselaw, regardless of the grounds on which a decision is based, only the operative part of the decision is capable of producing legal effects and, consequently, of having adverse effects.
Sellega seoses tuleb meenutada, et väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb, et olgu otsuse põhjendused millised tahes, õiguslikke tagajärgi, sh kahjulikke, loob üksnes resolutiivosa.
On the other hand, the assessments made in the grounds of a decision are not in themselves capable of forming the subjectmatter of an action for annulment.
Seevastu otsuse põhjendustes esitatud hinnangud ei saa iseenesest olla tühistamishagi esemeks.
Their legality can be reviewed by the Community judicature only to the extent that, as the grounds of an act adversely affecting the person concerned, they constitute the essential basis for the operative part of that act (order of the Court of Justice in Case C-164/02 Netherlands v Commission [2004] ECR I-1177, paragraph 21; judgment in Case T-213/00 CMA CGM and Others v Commission [2003] ECR II-913, paragraph 186; see also paragraph 260 above), or if, at least, those grounds are capable of
Ühenduse kohus võib nende seaduslikkust kontrollida ainult niivõrd, kui nad kahjustava õigusakti põhjendustena osutavad vajalikku tuge selle akti resolutiivosale (Euroopa Kohtu 28. jaanuari 2004. aasta otsus kohtuasjas C-164/02: Madalmaad vs. komisjon, EKL 2004, lk I-1177, punkt 21; Esimese Astme Kohtu 19. märtsi 2003. aasta otsus kohtuasjas T-213/00: CMA CGM jt vs. komisjon, EKL 2003, lk II-913, punkt 186, vt ka eespool punkt 260), või kui vähemalt
It follows, a fortiori, that the complete failure to mention provisions other than those relating to State aid both in the operative part and in the grounds of a decision adopted pursuant to Articles 87 EC and 88 EC and, where appropriate, Article 86(2) EC, is not capable of adversely affecting an individual and of conferring on him an interest in bringing an action.
Sellest tuleneb veelgi enam, et kui nii EÜ artiklite 87 ja 88 alusel ja vajaduse korral EÜ artikli 86 lõike 2 alusel tehtud otsuse resolutiivosas kui ka põhjendustes puudub igasugune viide muudele õigusnormidele peale riigiabi käsitlevate, siis ei saa sellega üksikisikut kahjustada ega anda talle õigust olla kohtumenetluse pool.
In this case, it must be emphasised that the contested decision is a decision not to raise objections in respect of notified aid measures, within the meaning of Article 4 of Regulation No 659/1999, which is addressed only to Ireland and which does not constitute, either in form or in substance, an explicit response to the applicants’ complaint (see, to that effect, Commission v Sytraval and Brink’s France, paragraph 72 above, paragraph 45).
Käesolevas asjas tuleb rõhutada, et vaidlustatud otsusega otsustatakse mitte esitada vastuväiteid teatatud riigiabi meetmetele määruse nr 659/1999 artikli 4 tähenduses ja see otsus on adresseeritud üksnes Iirimaale ega ole oma vormilt ega sisult otsene vastus hagejate kaebusele (vt selle kohta eespool punktis 72 viidatud kohtuotsus komisjon vs. Sytraval ja Brink’s France, punkt 45).
Consequently, the decision cannot be interpreted as responding, even by implication, to all the complaints raised by the applicants, including those alleging infringement of Articles 82 EC, 43 EC and 49 EC or the provisions of the third non-life insurance directive.
Järelikult ei saa seda otsust tõlgendada isegi kaudselt nii, et see vastab kõigile hagejate esitatud kaebustele, sh EÜ artiklite 82, 43 ja 49 või kolmanda kahjukindlustuse direktiivi sätete kohta.
In those circumstances, the failure to assess those complaints in either the operative part or the grounds of the contested decision produces no legally binding effects vis-à-vis the applicants and is not capable of adversely affecting them, so that they do not have capacity to act in the context of the action for annulment of the contested decision.
Neis tingimustes ei tekita nimetatud etteheidete käsitlemata jätmine nii vaidlustatud otsuse resolutiivosas kui ka põhjendustes siduvaid õiguslikke tagajärgi hagejatele ega saa neile kahju tekitada, nii et neil ei ole õigust olla kohtumenetluse pool vaidlustatud otsuse peale esitatud tühistamishagi menetluses.
The Commission was therefore correct to state, at recital 61 to the contested decision, that the assessment made under Article 87 EC and Article 86(2) EC was without prejudice to the analysis, in the appropriate procedures, of the compatibility of the RES with other relevant rules of Community law and, in particular, with those of the third non-life insurance directive.
Järelikult leidis komisjon õigustatult vaidlustatud otsuse punktis 61, et EÜ artikli 87 ja EÜ artikli 86 lõike 2 alusel tehtud hinnang ei mõjuta RES-i võimalikku kooskõla teiste ühenduse õigusnormidega, eeskätt kolmanda kahjukindlustuse direktiiviga, mida tuleb uurida sobiva menetluse raames.
Last, contrary to the applicants’ theory, the wording of Article 86(2) EC in fine does not invalidate that assessment.
Lõpuks, vastupidi hagejate teesile, ei kõiguta EÜ artikli 86 lõike 2 lõpuosa sõnastus seda hinnangut.
First, the criterion of an effect on trade to such an extent as would be contrary to the interests of the Community does not mean that the Commission is under an obligation to ascertain, definitively and comprehensively, whether the notified State measures infringe other provisions of Community law.
Esiteks ei tähenda kriteerium, kas kaubandust mõjutati ühenduse huvidega vastuolus olevalt, et komisjonil on kohustus kontrollida lõplikult ja täielikult, kas teatatud riiklikud meetmed rikuvad teisi ühenduse õiguse sätteid.
Second, as the defendant claims, the applicants’ theory is contradictory in that its application would deprive Article 86(2) EC of any practical effect as a derogation
Teiseks, nagu väidab kostja, on hagejate väide vastuoluline, kuna sellega võetaks EÜ artikli 86 lõikelt 2 kui asutamislepingu sätetest tehtavalt erandilt igasugune kasulik mõju.
The Court concludes from all of the foregoing considerations that the applicants have no standing to rely, within the framework of their action against the contested decision, on the third, fourth, fifth and seventh pleas in so far as they are based on infringement of Articles 82 EC, 43 EC and 49 EC and the third non-life insurance directive.
Esimese Astme Kohus järeldab kõigist eelnevatest kaalutlustest, et vaidlustatud otsuse vastu esitatud hagis esinevad kolmas, neljas, viies ja seitsmes väide ei ole vastuvõetavad, kuna need tuginevad EÜ artiklite 82, 43 ja 49 ja kolmanda kahjukindlustuse direktiivi rikkumisele.
Consequently, the third, fourth and fifth pleas must be rejected as inadmissible and, at the very least, as inoperative, without there being any need to adjudicate on their merits.
Järelikult tuleb kolmas, neljas ja viies väide vastuvõetamatuse tõttu tagasi lükata, ilma et oleks vaja nende põhjendatuse üle otsustada.
The seventh plea must also be rejected as inadmissible in so far as it refers to the provisions of Community law specifically covered by the third, fourth and fifth pleas.
Vastuvõetamatuse tõttu tuleb tagasi lükata ka seitsmes väide, kuna sellega viidatakse ühenduse õiguse neile sätetele, mida konkreetselt käsitleti kolmandas, neljandas ja viiendas väites.
D — The sixth plea, based on the failure to initiate the formal investigation procedure under Article 88(2) EC
D – Kuues väide, mis käsitleb EÜ artikli 88 lõike 2 järgse ametliku uurimismenetluse algatamata jätmist
The applicants submit that, in the light of all of the foregoing, the Commission acted unlawfully in failing to initiate the formal investigation procedure, under Article 88(2) EC, in order to be able to adjudicate in full knowledge of the relevant facts of the present case.
Hagejate sõnul on kõike eelnevat arvestades komisjon õigusvastaselt jätnud algatamata EÜ artikli 88 lõike 2 järgse ametliku uurimismenetluse, et teha otsus kõiki käesoleva juhtumi asjaolusid teades.
The contested decision was adopted following the preliminary examination, under Article 88(3) EC, which is intended merely to enable the
Otsus tehti EÜ artikli 88 lõike 3 järgse esialgse uurimismenetluse raames, mille eesmärk on üksnes võimaldada komisjonil kõnealuse abi ühisturuga osalise või täieliku kokkusobivuse kohta prima facie arvamus
Commission to form a prima facie opinion on the compatibility of the aid with the common market. The Commission is entitled to limit itself to that preliminary examination only if that is sufficient for it to satisfy itself that the aid is compatible (Matra v Commission, paragraph 72 above, paragraphs 16 and 33; Cook v Commission, paragraph 66 above, paragraphs 22 and 29; Commission v Sytraval and Brink’s France, paragraph 72 above, paragraphs 38 and 39; and Portugal v Commission, paragraph 312 above, paragraphs 32 and 33), which is not the case here.
Komisjon saab selle esialgse uurimisega piirduda üksnes siis, kui see on piisav, et ta veenduks kokkusobivuses (eespool punktis 72 viidatud kohtuotsus Matra vs. komisjon, punktid 16 ja 33; eespool punktis 66 viidatud kohtuotsus Cook vs. komisjon, punktid 22 ja 29; eespool punktis 72 viidatud kohtuotsus komisjon vs. Sytraval ja Brink’s France, punktid 38-39, ja eespool punktis 312 viidatud kohtuotsus Portugal vs. komisjon, punktid 32-33); käesolevas asjas ole olukord aga selline.
In that regard, the Commission is required to examine all the facts and all the legal arguments brought to its notice by undertakings whose interests may be affected by the grant of the aid (Commission v Sytraval and Brink’s France, paragraph 72 above, paragraph 51, and Portugal v Commission, paragraph 312 above, paragraph 35).
Sellega seoses on komisjonil kohustus uurida kõiki asjaolusid ja õiguslikke argumente, mille on talle teada andnud ettevõtjad, kelle huve võib abi andmine mõjutada (eespool punktis 72 viidatud kohtuotsus komisjon vs. Sytraval ja Brink’s France, punkt 51 ja eespool punktis 312 viidatud kohtuotsus Portugal vs. komisjon, punkt 35).
In that context, the applicants refer back to their arguments concerning, first, the absence of SGEI obligations and of the conditions permitting compensation for such obligations and, moreover, infringement of the right to freedom of establishment, freedom to provide services and the third non-life insurance directive and also Article 86(1) EC in conjunction with Article 82 EC.
Selles kontekstis meenutavad hagejad oma argumente, mis käsitlevad esiteks ÜMPT kohustuste ja nende hüvitamise tingimuste puudumist ja teiseks asutamisvabaduse, teenuste osutamise vabaduse ja kolmanda kahjukindlustuse direktiivi ning EÜ artikli 86 lõike 1 koostoimes EÜ artikliga 82 rikkumist.
In the applicants’ submission, those arguments raise complex issues which require detailed factual and economic evidence which cannot be evaluated other than in the formal investigation procedure under Article 88(2) EC.
Hagejate sõnul tõstatavad need argumendid keerulisi küsimusi, mis nõuavad üksikasjalikke faktilisi ja majanduslikke tõendeid, mida ei saa hinnata väljaspool EÜ artikli 88 lõike 2 järgset ametlikku uurimismenetlust.
That, they maintain, is borne out by the fact that the Commission did not examine those arguments properly, or indeed did not examine them at all.
Seda kinnitab asjaolu, et komisjon ei uurinud tema argumente nõuetekohaselt või lausa loobus nende uurimisest.
The applicants dispute the assertion that the opening of the formal examination procedure would not have placed them in a better position to formulate their objections to the RES.
Hagejad vaidlevad vastu väitele, mille kohaselt ametliku uurimismenetluse algatamine ei oleks neile andnud paremat seisundit RES-i kohta oma vastuväidete esitamiseks.
The rules governing that procedure impose special obligations on the Commission, which were not complied with in this case, such as publication of the decision to open the procedure in the Official Journal of the European Union, pursuant to Article 26(1) of Regulation No 659/1999, and the requirement, under Article 6 of that regulation, to request comments from the interested parties, to examine those comments and to communicate them to the Member State.
Seda menetlust reguleerivad eeskirjad kehtestavad komisjonile konkreetseid kohustusi, mida käesolevas asjas ei täidetud, näiteks määruse nr 659/1999 artikli 26 lõike 1 alusel menetluse algatamise otsuse avaldamine Euroopa Liidu Teatajas ja selle määruse artikli 6 järgne kohustus kutsuda huvitatud pooli üles esitama märkusi, neid märkusi uurida ja neid liikmesriigile esitada.
As for the argument that they did not explain why the Commission ought to have expressed serious doubts as to the compatibility of the RES with Article 87 EC, the applicants observe that they explained in detail the evidence showing that their case raised serious problems from the aspect of State aid.
Mis puudutab argumenti, mille kohaselt ei olnud hagejad selgitanud, miks komisjonil oleks pidanud tekkima tõsised kahtlused RES-i kooskõla kohta EÜ artikliga 87, siis meenutavad hagejad, et nad esitasid üksikasjalikult tõendid, et nimetatud juhtum tekitas tõsiseid raskusi riigiabi käsitleva õiguse seisukohalt.
Even on the assumption that the applicants are unsuccessful in their substantive pleas, the complexity of the present case, as described, in particular, in the first and second pleas, would in itself have required the initiation of the formal investigation procedure under Article 88(2) EC.
Isegi kui põhiküsimuses hagejate esitatud väited tagasi lükatakse, oleks ainuüksi juhtumi keerukus, nagu kirjeldatakse eeskätt esimese ja teise väite raames, nõudnud ametliku uurimismenetluse algatamist EÜ artikli 88 lõike 2 tähenduses.
The applicants further observe that the Commission examined the RES for four years before adopting the contested decision.
Hagejad lisavad, et komisjon uuris RES-i neli aastat enne vaidlustatud otsuse tegemist.
In an investigation lasting so long, it is unusual for the formal investigation procedure not to have been initiated.
Nii pika uurimise raames ei ole normaalne jätta ametlik uurimismenetlus algatamata.
Accordingly, the contested decision must be annulled for unlawful failure to initiate the formal investigation procedure under Article 88(2) EC.
Seetõttu tuleks vaidlustatud otsus tühistada, kuna EÜ artikli 88 lõike 2 järgne ametlik uurimismenetlus on jäetud õigusvastaselt algatamata.
The defendant, supported by Ireland, claims that the applicants, who bear the burden of proof, have failed to explain why the Commission ought to have expressed serious doubts as to the compatibility of the RES with Article 87 EC and, conversely, why the Commission could not assess what are alleged to be the complex economic issues in the present case without initiating the formal investigation examination procedure under Article 88(2) EC.
Kostja, keda toetab Iirimaa, väidab, et kuigi tõendamiskoormis lasub hagejatel, ei selgitanud nad, miks komisjonil oleks pidanud tekkima tõsised kahtlused RES-i kokkusobivuse kohta EÜ artikliga 87 ja vastupidi, miks komisjon ei oleks saanud hinnata käesoleva juhtumi väidetavalt keerulisi majanduslikke küsimusi ilma EÜ artikli 88 lõike 2 järgset ametlikku uurimismenetlust algatamata.
Furthermore, in view of the fact that the applicants submitted numerous pleadings and met the Commission’s representatives in the course of the investigation of their complaint, they ought to have explained why they would have been in a better position to challenge the RES if the Commission had initiated the formal investigation procedure.
Lisaks, arvestades asjaolu, et hagejad esitasid mitu avaldust ning kohtusid komisjoni esindajatega nende kaebuse uurimise raames, oleks nad pidanud täpsustama, miks oleks nad olnud paremas seisundis RES-i vaidlustamiseks, kui komisjon oleks algatanud ametliku uurimismenetluse.
In any event, the applicants add nothing to the other pleas relating to the substantive legality of the contested decision and merely reiterate them under the head of the present plea.
Igal juhul ei lisa hagejad midagi vaidlustatud otsuse sisulist õiguspärasust käsitlevatele väidetele ning üksnes kordavad neid käesoleva väite raames.
The Court observes at the outset that, under Article 4(3) of Regulation No 659/1999, the Commission is authorised to adopt, at the close of the preliminary examination
Kõigepealt märgib Esimese Astme Kohus, et määruse nr 659/1999 artikli 4 lõike 3 alusel on komisjonil õigus esialgse uurimismenetluse lõpus teha otsus mitte esitada
Conversely, under Article 4(4) of that regulation, where the Commission has such doubts, it is required to initiate the formal investigation procedure under Article 88(2) EC and Article 6 of that regulation.
Seevastu peab komisjon selle määruse artikli 4 lõike 4 alusel algatama ametliku uurimismenetluse EÜ artikli 88 lõike 2 ja selle määruse artikli 6 tähenduses.
In that regard, it must further be observed that the Commission is required to initiate the formal investigation procedure if, in the light of the information obtained during the preliminary examination procedure, it still faces serious difficulties in assessing the measure under consideration.
Sellega seoses tuleb ka meenutada, et komisjonil on kohustus algatada ametlik uurimismenetlus eeskätt siis, kui esialgse uurimismenetluse käigus saadud andmeid arvesse võttes seisab ta kõnealuse meetme hindamisel jätkuvalt silmitsi tõsiste raskustega.
That obligation follows directly from Article 88(3) EC, as interpreted by the caselaw, and is confirmed by the provisions of Article 4(4) in conjunction with Article 13(1) of Regulation No 659/1999, when the Commission finds, after a preliminary examination, that the unlawful measure raises doubts as to its compatibility with the common market (see, to that effect, British Aggregates v Commission, paragraph 69 above, paragraph 165).
See kohustus tuleneb otseselt EÜ artikli 88 lõikest 3, nagu seda on kohtupraktikas tõlgendatud, ning seda kinnitavad määruse nr 659/1999 artikli 4 lõike 4 ja artikli 13 lõike 1 sätted oma koostoimes, kui komisjon tuvastab esialgse uurimismenetluse lõpus, et õigusvastane meede tekitab kahtlusi selle kokkusobivuse osas (vt selle kohta eespool punktis 69 viidatud kohtuotsus British Aggregates vs. komisjon, punkt 165).
In effect, as established in a consistent line of cases, the procedure under Article 88(2) EC is obligatory where the Commission experiences serious difficulties in establishing whether or not aid is compatible with the common market.
Tegelikult, nagu ilmneb väljakujunenud kohtupraktikast, on EÜ artikli 88 lõike 2 kohane menetlus hädavajalik, kui komisjonil tekib tõsiseid raskusi selle hindamisel, kas abi sobib ühisturuga kokku.
The Commission cannot therefore limit itself to the preliminary procedure under Article 88(3) EC and take a favourable decision on a State measure unless it is in a position to reach the firm view, following an initial examination, that the measure cannot be classified as aid within the meaning of Article 87(1) EC or that the measure, while constituting aid, is compatible with the common market.
Komisjon võib seega riikliku meetme seisukohalt soodsa otsuse vastuvõtmiseks piirduda artikli 88 lõike 3 kohase esialgse staadiumiga üksnes juhul, kui ta võib esialgse uurimise lõppedes olla veendunud, et nimetatud meede kas ei kujuta endast abi EÜ artikli 87 lõike 1 tähenduses, või juhul, kui see kvalifitseeritakse abiks, sobib see ühisturuga kokku.
On the other hand, if the initial examination results in the Commission taking the contrary view to the aid’s compatibility with the common market, or if it does not put the Commission in a position to overcome all the problems raised by its assessment of the compatibility of the measure in question with the common market, the Commission has a duty to obtain all the necessary views and, to that end, to initiate the procedure under Article 88(2) EC (Matra v Commission, paragraph 72 above, paragraph 33; Commission v Sytraval and Brink’s France, paragraph 72 above, paragraph 39; and British Aggregates v Commission, paragraph 69 above, paragraph 166).
Seevastu juhul, kui esialgne uurimine viib komisjoni vastupidise veendumuseni või kui see ei võimalda tal ületada kõiki kõnealuse meetme ühisturuga kokkusobivuse hindamisel tekkinud raskusi, on komisjoni ülesanne koguda kõik vajalikud arvamused ja algatada selleks EÜ artikli 88 lõike 2 kohane menetlus (eespool punktis 72 viidatud kohtuotsus Matra vs. komisjon, punkt 33; eespool punktis 72 viidatud kohtuotsus komisjon vs. Sytraval ja Brink’s France, punkt 39 ja eespool punktis 69 viidatud kohtuotsus British Aggregates vs. komisjon, punkt 166).
That duty to initiate the formal investigation procedure applies in particular when the Commission, having analysed to the appropriate standard, on the basis of the information provided by the Member State concerned, the State measure in issue, entertains doubts as to the existence of aid elements for the purposes of Article 87(1) EC and as to their compatibility with the common market (see, to that effect, Case C-400/99 Italy v Commission [2005] ECR I-3657, paragraphs 47 and 48, and British Aggregates v Commission, paragraph 69 above, paragraph 167).
Kohustus algatada ametlik uurimismenetlus lasub komisjonil eriti siis, kui tal pärast seda, kui ta asjaomase liikmesriigi esitatud teabe alusel on viinud läbi vaidlusaluse riikliku meetme piisava uurimise, on jätkuvalt kahtlusi abi elementide esinemise osas EÜ artikli 87 lõike 1 tähenduses ja nende ühisturuga kokkusobivuse osas (vt selle kohta Euroopa Kohtu 10. mai 2005. aasta otsus kohtuasjas C-400/99: Itaalia vs. komisjon, EKL 2005, lk I-3657, punktid 47 ja 48 ja eespool punktis 69 viidatud kohtuotsus British Aggregates vs. komisjon, punkt 167).
The Court considers that, in the light of those requirements, the Commission, in adopting the contested decision, did not fail to have regard to the scope of Article 88(3) EC or to that of Article 4(2) and (4) of Regulation No 659/1999.
Esimese Astme Kohus leiab, et nende nõuete valguses ei rikkunud komisjon vaidlustatud otsust tehes EÜ artikli 88 lõiget 3 ega määruse nr 659/1999 artikli 4 lõikeid 2 ja 4.
Without there being any need to rule on the question whether the applicants would have been in a better position, in the context of the formal investigation procedure and on the basis of the procedural guarantees expressly conferred on them by Article 88(2) EC, to rely effectively on their objections to the RES, the Court finds that the applicants were fully able to defend their point of view, by means of their complaint and other pleadings and studies lodged with the Commission, before the adoption of the contested decision.
Ilma et oleks vaja otsustada küsimuse üle, kas hagejad oleksid olnud ametlikus uurimismenetluses paremas seisundis, ega küsimuse üle neile otsesõnu EÜ artikli 88 lõikes 2 antud menetluslike tagatiste alusest, et esitada tõhusalt oma vastuväited RES-i vastu, leiab Esimese Astme Kohus, et hagejad said piisavalt oma seisukohta kaitsta, esitades komisjonile oma kaebuse, teised avaldused ja uuringud enne vaidlustatud otsuse vastuvõtmist.