natgillin/translations-raw huggingface dataset:
70 to 80% of bluefin tuna fishing in the EU enter the seiningfarming process, which takes place in four stages:1.
70–80% ELi hariliku tuuni püügist suunatakse seinerite januumajate liinile, millel on neli põhietappi.1.
Catch– The tuna are caught in a large purse seine, whichimmobilises the school in the water pending the arrival of themobile cage. For tuna seiners, the fishing season traditionallybegins in March and closes on 30 June, as set by the ICCATon 30 June.2.
Püük:tuunid püütakse suure seinnoodaga eesmärgigasundida parv vees paigale, oodates liikuva puuri saabumist.Tuunipüügiseinerite puhul algab püügihooaeg tavaliseltmärtsis ja lõpeb bioloogilise lõpuga, mille ICCAT on määranud30. juunile.2.
Transfer– A tugboat chartered by the fattening farm arrivesat the catch location with a mobile cage.
Üleviimine:püügikohale saabub koos liikuva puurigakasvatusfarmi renditud puksiirlaev.
The tuna aretransferred from the seine to the mobile cage, which is thentowed at low speed (one to three knots) to the farm.
Tuunid viiakse noodast üleliikuvasse puuri, mis veetakse seejärel aeglase kiirusega(1–3 sõlme) kasvatusfarmini.
This transfer can take several weeks.3.
See üleviimine võib kesta mitunädalat.3.
Fattening– Once they reach the farm, the tuna aretransferred to a fixed fattening cage where they are fed frozensmall pelagic fish for a period of up to several months.4.
Nuumamine:farmi jõudnud tuunid viiakse üle liikumatussenuumamispuuri, kus neid toidetakse väikeste pelaagilistekülmutatud kaladega ajavahemiku jooksul, mis võib kestamitu kuud.4.
Slaughter– Based on demand, the tuna are slaughtered andmarketed, primarily on the Japanese market.
Tapmine:sõltuvalt nõudmisest tuunid tapetakse jaturustatakse, müües neid peamiselt Jaapani turul.
scheme, either at sea, ashore, in ports or in farms.
Euroopa Kalanduskontrolli Agentuuri(7) ülesanne on kooskõlastada liikmesriikide käsutusse antud kontrollivahendeid ühiseinspekteerimiskava raames kas merel või maal, sadamates või farmides.
The Agency hasdrawn up a joint deployment plan for bluefin tuna with impressiveresources: 49 patrol boats, 16 aircraft, 150 inspectors trainedspecially for the plan, 364 days of sea patrols, 170 days of portinspections and 70 surveillance flights.
Agentuur töötas välja ühiskasutuskava hariliku tuunipuhul, millesse on kaasatud olulised vahendid: 49 patrulli,16 lennukit, 150 spetsiaalselt selleks välja koolitatud inspektorit,364 patrullipäeva merel, 170 inspekteerimispäeva sadamas,70 järelevalvelendu.
These exceptional means arecoordinated by a 'technical group' of seven coordinators – threefrom the Agency and four appointed by the Member States.
Neid erakorralisi vahendeid kooskõlastab7 koordinaatorist koosnev„tehnikarühm”: 3 inimest agentuurist ja4 liikmesriikide saadikut.
Everyday, these coordinators decide how the technical means will bedeployed in terms of the fleet positions and the informationreceived from the Commission and Member States.
Iga päev otsustavad need koordinaatoridtehniliste vahendite kasutamise strateegia üle, võttes arvesselaevastiku paiknemist ning komisjonilt ja liikmesriikidelt saadudteavet.
> DG FISH becomes DG MARE
> Ühine kalanduspoliitika arvudes uus väljaanne
> Facts and figures on the CFP: new edition
> Kalanduse peadirektoraadist saab mere peadirektoraat
Following adoption in October 2007 of the Blue Book, 'An Integrated Maritime Policy for the European Union'(1), the
Pärast seda, kui 2007. aasta oktoobris võeti vastu sinine raamat„Euroopa Liidu integreeritud merenduspoliitika”(1), jätkab Euroopa
The European Commission has just released a statistical data summary describing the fisheries and aquaculture sectorclearly and concisely in figures.
Euroopa Komisjon andis välja statistiliste andmete kokkuvõtte,mis kirjeldab kalanduse ja akvakultuuri sektorit selgelt jalühidalt.
This work is based mainly on data complied by Eurostat, the European Union Statistics Office, but also on figures collected by the European Commission and the FAO.
See väljaanne on koostatud peamiselt Euroopa Liidu Statistikaameti Eurostati kogutud näitajate, kuid ka Euroopa Komisjoni ja ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooniandmete põhjal.
It reviews the latest developments in the fisheries sector in the 27 European Union Member States and in the candidate countries.
See annab ülevaate kalandussektoriviimastest arengusuundadest Euroopa Liidu 27 liikmesriigis ja kandidaatriikides.
All sectors are covered: catches, aquaculture, trade, processing and all the relatedsocio-economic indicators, such as employment, fleet andconsumption.
Käsitletud on kõiki allsektoreid: püüki,akvakultuuri, turundust, töötlemist, samuti kõiki sellega seotud ühiskondlik-majanduslikke näitajaid, näiteks tööhõive, laevastik ja tarbimine.
The work is available in PDF format on the European Commission site http://ec.europa.eu/fisheries/publications_en.htm, under the heading‘Statistics’. ‘Statistics’.
Väljaanne on kättesaadavpdf-formaadis Euroopa Komisjoni kodulehelhttp://ec.europa.eu/fisheries/publications_en.htm pealkirja all„Statistics”.
It is applying to its ownstructure the principle integrating sectoral policy in an allembracing view of the European Union's maritime development.The Commission has created a Directorate-General withhorizontal competence in maritime affairs, with the aim ofmultiplying synergy between the different dimensions of thispolicy.
Komisjon oma merede ja ookeanide haldamise integreeritudlähenemist, kohaldades iseenese suhtes oma sektoripoliitikate Euroopa Liidu merenduse arengu laiemasse nägemusseintegreerimise põhimõtet.
On 29 March 2008, the Directorate-General for Fisheriesthus became the Directorate-General for Maritime Affairs and Fisheries .
Ta loob seega peadirektoraadi, millevolitused on merendusküsimustes horisontaalsed, eesmärgigamitmekordistada kooskõla selle poliitika erinevate osade vahel.29. märtsil 2008 sai kalanduse peadirektoraadist seegamerenduse ja kalanduse peadirektoraat.
Work is organised geographically: three specificdirectorates are responsible for managing the Common Fisheries Policy and the integrated maritime policy in the Union's threemain maritime regions (the Arctic and Atlantic Oceans, the Mediterranean and Black Seas, and the North and Baltic Seas)while a fourth directorate is charged more generally with policycoordination and development.
Töö on korraldatudgeograafiast lähtudes: kolm eridirektoraati tegelevad ühisekalanduspoliitika ja integreeritud merenduspoliitika juhtimisega Euroopa kolmes põhilises merepiirkonnas (Põhja-Jäämeri ja Atlandi ookean, Vahemeri ja Must meri, Põhjameri ja Läänemeri), samal ajal kui neljas ülesanne on üldisemaltpoliitikavaldkondade kooskõlastamine ja väljatöötamine.
The other two directorates areunchanged: one is in charge of international policy and marketissues, while the other deals with legal matters, resources,communication and relations with other institutions andstakeholders.
Kaks ülejäänud direktoraati ei ole muutunud: üks tegelebrahvusvahelise poliitika ja turuküsimustega, teise ülesanne onõigusküsimused, ressursid, teave ja suhted teiste institutsioonideja sidusrühmadega.
(1)See Fisheries and Aquaculture in Europe, No 38, April 2008.
(1)Vt Euroopa kalandus ja akvakultuur, nr 38, aprill 2008.
The common organisation of the markets in fishery and aquaculture products: membership, partnership and performance
Kalandus- ja vesiviljelusturgude ühine korraldus –liitumine, partnerlus ja tõhusus
Diesel fuel crisis:emergency measures
Diislikütuse kriis –kiireloomulised meetmed
A European Commission publication I Directorate-General for Maritime Affairs and Fisheries I ISSN 1830-6586
Euroopa Komisjoni väljaanne I Merendus- ja kalandusasjade peadirektoraat I ISSN 1830-656X
Editorial Fact File
Kalender Juhtkiri Artikkel
Offshore Mariculture, Alicante (Spain), 22-24 October 2008This international conference will review the latest regulatory and technical developments in offshore fish farming. > For more information:Tel: +44 17 37 55 98 92E-mail: enquiries@conferencebusiness.co.uk Website: www.offshoremariculture.com The common organisation of the markets in fishery and aquaculture products: membership, partnership and performance o m m air S
Off-shore Mariculture, Alicante (Hispaania), 22.–24. oktoober 2008See rahvusvaheline konverents keskendub avameretingimustes toimuva vesiviljelusega seotud seadusandluse ja tehnoloogia arengule. > Lisateave:Tel: +44 17 37 55 98 92 E-post: enquiries@conferencebusiness.co.uk Kodulehekülg: www.offshoremariculture.com Kalandus- ja vesiviljelusturgude ühine korraldus – liitumine, partnerlus ja tõhusus
In the news
Uudised o m m air S
Diesel fuel crisis: emergency measures
Diislikütuse kriis – kiireloomulised meetmed
ICCAT – Special meeting of the Commission, Marrakech (Morocco), 17-24 November 2008This important working session of the Atlantic tuna RFO will focus on follow-up of the bluefin tuna recovery plan for the Atlantic and the Mediterranean. > For more information:Tel: +34 91 41 65 600E-mail: info@iccat.int Website: www.iccat.int Institutional agenda
ICCAT – komisjoni erakorraline koosolek, Marrakech (Maroko), 17.–24. november 2008Sellel Atlandi tuuni piirkondliku kalandusorganisatsiooni (RAC) olulisel töökoosolekul keskendutakse hariliku tuuni taastuskava järelevalvele Atlandi ookeanis ja Vahemeres. > Lisateave:Tel: +34 91 41 65 600 E-post: info@iccat.int Kodulehekülg: www.iccat.int Institutsioonide tegevuse ajakava
The next Councils of Fisheries Ministers of the 27 European Union Member States will be held on:- 17 and 18 November 2008 in Brussels- 17, 18 and 19 December 2008 in Brussels.
Järgmised nõukogu istungid, millest võtavad osa Euroopa Liidu 27 liikmesriigi kalanduse valdkonna eest vastutavad ministrid, toimuvad:17. ja 18. novembril 2008 Brüsselis,17. kuni 19. detsembrini Brüsselis.
For further information on maritime affairs and fisheries, please consult the following sites: http://ec.europa.eu/commission_barroso/borg/index_en.htm http://ec.europa.eu/fisheries http://ec.europa.eu/maritimeaffairs
Põhjalikumat teavet merenduse ja kalanduse küsimuste kohta võite saada järgmistelt interneti-lehekülgedelt: http://ec.europa.eu/commission_barroso/borg/index_en.htm http://ec.europa.eu/fisheries http://ec.europa.eu/maritimeaffairs
Fisheries and aquaculture in Europe is a magazine published by the Directorate-General for Maritime Affairs and Fisheries of the European Commission.
Euroopa kalandus ja akvakultuur on ajakiri, mida annab välja Euroopa Komisjoni merendus- ja kalandusasjade peadirektoraat.
It is distributed free on request (see subscription coupon on page 16).
Ajakiri saadetakse tasuta tellimisavalduse esitajatele (vt tellimislehte lk 16).
Fisheries and aquaculture in Europe is published five times a year and it is also available on the Maritime Affairs and Fisheries DG web site: http://ec.europa.eu/fisheries/publications/magazine_en.htm Editor: European Commission, Directorate-General for Maritime Affairs and Fisheries, Director-General.Disclaimer: Whilst the Maritime Affairs and Fisheries DG is responsible for the overall production of this magazine, it is not responsible for the accuracy, content or views expressed within particular articles.
Euroopa kalandus ja akvakultuur ilmub viis korda aastas ning see avaldatakse ka merendus- ja kalandusasjade PD koduleheküljel (http://ec.europa.eu/fisheries/publications/magazine_en.htm). Vastutav väljaandja: Euroopa Komisjon, merendus- ja kalandusasjade peadirektoraat, peadirektor.Vastutust piirav tingimus: merendus- ja kalandusasjade PD vastutab vaid väljaande avaldamise üldküsimuste eest ega ole mingil viisil heaks kiitnud või kinnitanudselles avaldatavaid seisukohti.
The Commission has not, save where otherwise stated, adopted or in any way approved any view appearing in this publication and statements should not be relied upon as statements of the Commission’s or the Maritime Affairs and Fisheries DG’s views.The Commission does not guarantee the accuracy of the data included in this publication, nor does the Commission or any person acting on its behalf accept responsibility for any use made thereof.© European Communities, 2008.Reproduction is authorised provided the source is acknowledged.Photo: © Lionel Flageul
Ajakirjas avaldatud arvamusi ei saa tõlgendada Euroopa Komisjoni merendus- ja kalandusasjade PD ametliku seisukohana.Komisjon ei vastuta väljaandes avaldatud andmete õigsuse eest.Komisjon ega tema nimel tegutsevad isikud ei vastuta ajakirja kasutusviisi eest.© Euroopa Ühendus, 2008.Väljaannet võib kopeerida vaid juhul, kui esitatakse viide allikmaterjalile.Kaanefoto: © Lionel Flageul
Production: Mostra – Printed in Belgium – Printed on Ninelive 55 recycled paper
Teostus: Mostra – Printed in Belgium – Trükitud vanapaberist valmistatud paberile Ninelive 55
The common organisation of the markets: adapting to change
Turgude ühine korraldus – kohaneda arenguga
The common organisation of the markets (COM) dates from the 1970s.
Turgude ühise korralduse kehtestamisega alustati 1970. aastatel.
Although it has evolved considerably since then and was revitalised by the new regulation in force since 2000, it is important to identify and respond to the new challenges confronting the market in fishery and aquaculture products today.
Ja kuigi see korraldus on alates sellest ajast märkimisväärselt edasi arenenud ning alates 2000. aastast kohaldatav uus määrus on teinud sellele täieliku noorenduskuuri, on oluline märgata mitmeid uusi väljakutseid, millega kalandus- ja vesiviljelustoodete turg tänapäeval kokku puutub.
Declining supplies of certain species, stability or in some cases a decline in auction prices and higher operating costs as a result of the energy crisis are some of these new challenges.
Teatavate liikide tootmise langus, sadamaturgude hindade püsimine ja teatavatel juhtudel isegi langus, energiakriisiga seotud tootmiskulude kasv on vaid mõned nende uute väljakutsete tahud.
The surge in fuel prices is a structural phenomenon, but it is important not to exacerbate the situation with low selling prices.
Et kütuse hinnatõusu näol on tegemist struktuurse nähtusega, tuleb jälgida, et sellest tingitud kulude suurenemine ei lisanduks niigi madalale müügihinnale.
In many cases, the seafood market is extremely fragmented (many producers sell their products individually) and demand is increasingly concentrated, making it impossible to provide responses that can guarantee the economic viability of certain fisheries firms.
Merega seotud toodete turul võib sageli näha killustumist (väga paljud tootjad müüvad ise oma tooteid) ja järjest kontsentreeritumat nõudlust.
Fishermen can gain better control over prices by organising themselves into producers’organisations (PO).
See omakorda ei võimalda pakkuda selliseid lahendusi, mis oleks suutelised tagama teatavate kalandusettevõtete elujõulisuse.
These bodies plan fishing seasons and the production rates of fish farms to provide more regular deliveries better suited to meet the expectations of retailers and distributors who now market over 80% of fish in some Member States.
Kaluritele annaks tõhusama võimaluse hindade mõjutamiseks liitumine tootjaorganisatsioonidega, see võimaldab ühtlasi kavandada püügikampaaniaid või kasvanduste tootmisrütmi, et tagada ühtlasem varustamine ning vastata seeläbi paremini ootustele, mida esindavad suured varustusettevõtted, mis teatavates liikmesriikides turustavad enam kui 80% kalast.
The POs’ role should therefore be to help improve the producers’economic situation.
Tootjaorganisatsioonide roll peaks seega võimaldama parandada tootjate majanduslikku olukorda.
Another challenge is the growing importance of aquaculture: by 2010, 50% of the seafood consumed in Europe is expected to be farmed, including a large share of imported products.
Teiseks väljakutseks on vesiviljeluse järjest kasvav osakaal – 2010. aastaks peaks 50% Euroopas tarbitavatest kalandustoodetest pärinema kasvandustest. Seejuures on suur osa neist toodetest imporditud.
These are often sold at prices well below those of fishery products, a reality that will have to be addressed in the coming years.
Sageli turustatakse neid tooteid püügist pärinevate toodetega võrreldes oluliselt madalamate hindadega – seda tõsiasja tuleb järgnevatel aastatel kindlasti arvesse võtta.
Lastly, consumers are gradually losing interest in ‘whole fresh’ fish and increasingly turning to prepared products. They are also more demanding in terms of quality, origin and traceability.
Ja lõpuks on tarbija, kes liigub järjest enam„värske ja töötlemata“ kala tarbimiselt enamal määral töödeldud toodete suunas, muutunud nõudlikumaks nii kvaliteedi, toodete päritolu kui ka jälgitavuse suhtes.
These demands are based on environmental criteria (sustainable fisheries, organic production, carbon footprint, etc.), ethical considerations (respect for workers’rights, buying from small producers at fair prices, etc.) and of course taste, nutrition and food safety.
See nõudlikkus avaldub nii vastavuses keskkonnakaitse tingimustele (jätkusuutlik püük, bioloogiliselt puhtad tooted, ökoloogiline jalajälg jne), eetilistele tingimustele (töötajate sotsiaalsete õiguste kaitse, ostmine väikeettevõtjatelt õiglase hinnaga, jne) kui loomulikult ka maitseomadustes, toiteväärtuses ja sanitaartingimustes.
Here too, it is easier for professional organisations to meet consumers’ expectations than individual producers working alone.
Ka sellele tarbijate ootusele on tootjaorganisatsioonide kaudu lihtsam vastata kui igal üksikul tootjal eraldi.
The common organisation of markets is also part and parcel of the Common Fisheries Policy and so must meet certain fundamental challenges such as combating overfishing and illegal fishing to guarantee sustainable fisheries through responsible consumption.
Tuleb meeles pidada, et kuigi turgude ühine korraldus on ühise kalanduspoliitika osa, ei pääse ka see korraldus mööda võitlusest üldiste probleemidega, nagu näiteks ülepüük ja ebaseaduslik püük, aidates tagada jätkusuutliku püügi levikut vastutustundelise tarbimise abil.
The common organisation of the markets in fishery and aquaculture products: membership, partnership and performance
Kalandus- ja vesiviljelusturgude ühine korraldus – liitumine, partnerlus ja tõhusus
The role of producer organisations is to plan fishing activity to obtain the best price possible in negotiations with buyers.
Tootjaorganisatsioonide ülesanne on kavandada püüki nii, et ostjatega peetavate läbirääkimiste käigus oleks võimalik leida parim hind.
The common organisation of the markets (COM) in fishery and aquaculture products has existed since 1970 and is the oldest pillar of the Common Fisheries Policy.
Kalandus- ja vesiviljelusturgude ühist korraldust rakendatakse alates 1970. aastast – see on ühise kalanduspoliitika kõige vanem sammas.
Originally a simple tool meant to guarantee the free movement of goods and price stability for producers, it has since steadily evolved in response to major changes taking place in both the general and institutional context.
Esialgu oli tegemist lihtsa vahendiga, mis tagas toodete vaba liikumise ja kindlustas tootjate jaoks stabiilsed hinnad.
Today, it must meet further new challenges: scarce resources, the growing clout of big buyers, changes in consumers’habits, the growing share of aquaculture and imports on the market, higher energy and production costs, and more.
Edaspidi on see korraldus olnud jätkuvas arengus ning on läbinud mitmeid olulisi muudatusi nii üldise tausta kui institutsioonide raamistiku osas.
em be r 2008 I
Tänapäeval puutub ühine korraldus kokku oluliste uute väljakutsetega – varude vähenemine, suurostjate osakaalu suurenemine, vesiviljeluse ja imporditud toodete osatähtsuse tõus, energia- ja tootmiskulude kasv… em be r 2008 I
No 40
nr 40 paari suure tarnimiskontserni kaudu ning töödeldud tooted moodustavad turust äärmiselt olulise osa.
Just what is the COM?
aastal (1).
In 1970, this organisation was set up to ensure a common market for fisheries products, which was later expanded to farmed products.
Selline korraldus rajati 1970. aastal selleks, et luua püügitoodete ühine turg, mida hiljem laiendati ka kasvandustest pärinevatele toodetele.
The aim was to guarantee price stability and a decent income for fish producers, as well as reasonable prices for consumers.
Eesmärgiks oli tagada stabiilsed hinnad ja elamisväärne sissetulek kalandustoodete tootjatele, säilitades seejuures mõistliku hinnataseme ka tarbijale.
It was based on classic measures in the initial phase of European integration, essentially the dismantling of tariff barriers to allow free movement of products between Member States and the establishment of common rules for the entire fishery products market.
Euroopa ülesehituse esimesel etapil olid turgude ühise korralduse aluseks klassikalised meetmed, eeskätt tollitariifibarjääride lammutamine, et võimaldada toodete vaba liikumist liikmesriikide vahel ning kogu kalandusturu ulatuses ühiste eeskirjade kehtestamine.
distribution channels were still made up of numerous small sales outlets, and fish was almost exclusively eaten fresh, without industrial processing.
Väljakutsed, millele vastamiseks kavandati 2000. aasta määrus, on endiselt aktuaalsed ka praegu. Samade väljakutsetega tuleb tegeleda ka järgnevatel aastatel.
Today, Europe has 27 Member States, several fish stocks are in serious danger due to overfishing, Europe imports over 60% of its consumption, the great majority of production is marketed by a few big distributors, and processed products forma large share of the market.
Sel ajajärgul hõlmas Euroopa Liit vaid kuut liikmesriiki ning kalavarude ammendumist ei kardetud.
So it is no surprise that this policy has evolved appreciably over the last 38 years, constantly adjusting to changes in the economy, the growing scarcity of resources, technological changes and strengthened European integration.
Euroopa importis vähem kui 30% oma tarbitavast kalast, tarbimisahelad koosnesid valdavalt väikestest müügipunktidest ja kala tarbiti peaaegu täielikult värske kala kujul, ilma tööstusliku töötlemiseta.
A key moment of this ongoing evolution was the adoption of a new COM regulation in 2000 (1). It is this regulation that still governs its current operating framework.
Tänapäeval on Euroopa Liidul 27 liikmesriiki, peaaegu kõiki varusid ähvardab ülepüük, Euroopa impordib üle 60% tarbitavast kalast, suurem osa toodangust turustatakse
At the time, the European Community had only six members, there were few concerns about depleting fish resources, Europe imported less than 30% of its fish consumption,
Esimeseks probleemiks on see, kuidas ühitada selle peaaegu viimase loodusliku toiduks kasutatava ressursi tootjate, töötlejate, tarnijate ja tarbijate vajadusi olukorras, kus seda ressurssi jääb järjest vähemaks ning tihtipeale tekib ka varude
(1) Council Regulation (EC) No 104/2000 of 17 December 1999 on the common organisation of the markets in fishery and aquaculture products.
(1) Nõukogu 17. detsembri 1999. aasta määrus (EÜ) nr 104/2000, kalandus- ja akvakultuuritooteturu ühise korralduse kohta.
The challenges of today and tomorrow
Turustusnormid ohustamise võimalus.
The challenges taken up by the 2000 regulation still exist, but new ones have also come along and must be dealt with in the coming years.
Ühine kalanduspoliitika, mille üheks alussambaks on turu ühine korraldus peab varude säilitamist oma esimeseks prioriteediks – ilma kalavarudeta ei ole võimalik rääkida ka mingist turust!
Community marketing standards set harmonised commercial characteristics particularly for the first sale of fresh fishery and aquaculture products in the Union.
Ühiste turustusnormidega määratakse kindlaks ühtlustatud nõuded eeskätt värske toodangu ja vesiviljelustoodete esmaseks turustamiseks Euroopa Liidus.
These include the definition of freshness and size categories, as well as presentation characteristics.
Kindlaks on määratud toodangu värskustasemed ja suuruskategooriad ning nõuded toodete müügiks väljapanekule.
The standards facilitate marketing operations by setting common prices for each category of products and defining quality levels.
Eeskirjad lihtsustavad turustamistoiminguid ja võimaldavad määrata kindlaks ühtsed hinnad iga toodete kategooria jaoks, sõltuvalt nende kvaliteeditasemest.