natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The power of Member States is thus not unlimited, since they are, in particular, required to respect the spirit and the principles of Regulation No 1408/71, including the single State principle applicable to social secu-
Liikmesriikide pädevus ei ole seega piiramatu, kuna nad peavad järgima määruse nr 1408/71 vaimu ja põhimõtteid, mille hulka kuuluvad ühe riigi õiguse kohaldamise
Thus, it follows, from all the caselaw cited at paragraphs 23 to 25 above that, since Regulation No 1408/71 is a means of coordination and not of harmonisation, Member States have the power to determine the tax base for contributions such as the CGS and the CRDS.
Seega ilmneb käesoleva kohtotsuse punktides 23–25 viidatud kohtupraktikast selle kogumis, et kuna määrus nr 1408/71 on kooskõlastav, mitte ühtlustav vahend, on CSG ja CRDS-i taoliste maksete aluseks oleva tulu kindlaksmääramine liikmesriikide pädevuses.
As a result, as Community law now stands, a Member State is entitled to forgo, unilaterally or in the context of tax treaty such as the Double Taxation Convention, the inclusion in the tax base for contributions such as the CSG and the CRDS of income earned in another Member State by a resident selfemployed person in a situation such as that of the applicant in the main proceedings.
Sellest järeldub, et kehtiva ühenduse õiguse kohaselt on liikmesriigil kas ühepoolselt või sellise maksulepingu nagu kahepoolne maksuleping raames õigus keelduda arvamast CSG ja CRDS taoliste maksete aluseks oleva tulu hulka seda tulu, mille põhikohtuasja hagejaga sarnases olukorras olev residendist füüsilisest isikust ettevõtja on saanud teises liikmesriigis.
Although it is established that no provision of Regulation No 1408/71 prohibits a Member State from calculating the amount of the social contributions of a resident on the basis of his total income (see, to that effect, Nikula, paragraph 31), clearly no provision of that regulation requires it to do so.
Niisiis, kuigi on tõene, et ükski määruse nr 1408/71 säte ei keela liikmesriigil arvutada residendi sotsiaalmaksete summat tema kõigi sissetulekute alusel (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Nikula, punkt 31), tuleb teha järeldus, et liikmesriiki ei kohusta selleks sama määruse ükski säte.
In that regard, it must be noted that, contrary to the arguments put forward at the oral hearing by Urssaf, the United Kingdom Government and the Commission of the European Communities, to the effect that the doctrine derived from the judgment in Case C-249/04 Allard [2005] ECR I-4535 obliges Member States as a matter of principle, to include in the tax base for social contributions income earned by persons in a situation such as Mr Derouin’s, that doctrine is not capable of being applied to such a situation.
Sellega seoses tuleb rõhutada, et vastupidiselt Urssafi, Ühendkuningriigi ja Euroopa Ühenduste Komisjoni poolt suulises menetluses toetatud väitele, mille kohaselt kohustab 26. mai 2005. aasta otsuses kohtuasjas C-249/04: Allard (EKL 2005, lk I-4535) väljendatud doktriin põhimõtteliselt liikmesriike arvama P. Derouiniga sarnases olukorras olevate isikute sotsiaalmaksete aluseks oleva tulu hulka kogu tema sissetuleku, ei ole see doktriin põhikohtuasjale ülekantav.
On the facts of Allard, the Member State of residence of the person concerned chose to include in the tax base for social contributions all the income earned by him both on its territory and on that of another Member State, as it was authorised to do so by Regulation No 1408/71.
Eespool viidatud kohtuasja Allard aluseks olnud asjas oli huvitatud isiku elukohariik otsustanud võtta sotsiaalmaksu sissemaksete arvutamisel aluseks nii nimetatud isiku poolt selle liikmesriigi territooriumil kui ka teise liikmesriigi territooriumil saadud tulu, nii nagu seda lubab määrus nr 1408/71.
Given the context, the Court held that, in accordance with the national legislation applicable pursuant to the conflict of law rules of that regulation, the social contributions payable by the person concerned should be calculated taking into account his total income.
Seda olukorda silmas pidades otsustas Euroopa Kohus, et vastavalt asjaomase liikmesriigi õigusele, mis kuulub selle määruse kollisiooninormide kohaselt kohaldamisele, tuleb huvitatud isiku poolt tasumisele kuuluvate sotsiaalmaksu sissemaksete arvutamisel arvesse võtta kogu nimetatud isiku poolt saadud tulu.
Therefore, the solution adopted by the Court in the judgment in Allard cannot be applied in a context such as that in the case in the main proceedings, where the exclusion of the foreign source income from the tax base for social contributions concerned results from the provisions of the applicable national law.
Sellepärast ei saa lahendust, millele Euroopa Kohus jõudis eespool viidatud kohtuasjas Allard, kohaldada sellises asjas nagu käesolev põhikohtuasi, kus välismaalt saadud tulu arvestamatajätmine vaadeldavate sotsiaalmaksete alusena tuleneb kohaldatavast liikmesriigi õigusest.
Having regard to all of the foregoing, the answer to the question referred must be that Regulation No 1408/71 is to be interpreted as meaning that it does not preclude a Member State whose social legislation is alone applicable to a resident selfemployed worker, from excluding from the tax base for contributions such as the CSG and the CRDS income earned by the worker in another Member State, by application, in particular, of a convention for the avoidance of double taxation with respect to taxes on income.
Kõiki eelnevaid kaalutlusi arvesse võttes tuleb esitatud küsimusele vastata, et määrust nr 1408/71 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus, kui liikmesriik, kelle sotsiaalkindlustusalased õigusaktid on ainsana kohaldatavad seal elavale füüsilisest isikust ettevõtjale, ei arva CSG ja CRDS taoliste maksete aluseks oleva tulu hulka nimetatud töötaja poolt teises liikmesriigis saadud tulu, kohaldades eelkõige tulumaksuga topeltmaksustamise vältimise lepingut.
Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, selfemployed persons and to members of their families moving within the Community, in the version amended and updated by Council Regulation (EC) No 307/1999 of 8 February 1999, is to be interpreted as meaning that it does not preclude a Member State whose social legislation is alone applicable to a resident selfemployed worker, from excluding from the tax base for contributions such as the General Social Contribution and the Social Debt Repayment Contribution income earned by the worker in another Member State, by application, in particular, of a convention for the avoidance of double taxation with respect to taxes on income.
Nõukogu 14. juuni 1971. aasta määrust (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate, füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende pereliikmete suhtes (nõukogu 8. veebruari 1999. aasta määrusega (EÜ) nr 307/1999 muudetud ja ajakohastatud versioonis) tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus, kui liikmesriik, kelle sotsiaalkindlustusalased õigusaktid on ainsana kohaldatavad seal elavale füüsilisest isikust ettevõtjale, ei arva üldise sotsiaalmakse ja sotsiaalvõla kustutamise makse taoliste maksete aluseks oleva tulu hulka nimetatud töötaja poolt teises liikmesriigis saadud tulu, kohaldades eelkõige tulumaksuga topeltmaksustamise vältimise lepingut.
Case C-230/06
Kohtuasi C-230/06
Militzer & Münch GmbH v Ministero delle Finanze (Reference for a preliminary ruling from the Corte suprema di cassazione)
Militzer & Münch GmbH versus Ministero delle Finanze (eelotsusetaotlus, mille on esitanud Corte suprema di cassazione)
(Customs union — Community transit — Recovery of a customs debt — Competent Member State — Proof of the regularity of the operation or of the place of the offence — Timelimits — Liability of the principal)
Tolliliit — Ühenduse transiit — Tollivõla sissenõudmine — Pädev liikmesriik — Tõendid eeskirjade järgimise või rikkumise koha kohta — Tähtaeg — Printsipaali vastutus
Judgment of the Court (Third Chamber), 3 April 2008 . . . . . . . . . . . .
Euroopa Kohtu otsus (kolmas koda), 3. aprill 2008 . . . . . . . . . . . . . .
Preliminary rulings — Jurisdiction of the Court (Art. 234 EC)
Eelotsuse küsimused — Euroopa Kohtu pädevus (EÜ artikkel 234)
Free movement of goods — Community transit — External Community transit — Offences or irregularities
Kaupade vaba liikumine — Ühenduse transiit — Ühenduse välistransiit — Eeskirjade rikkumine või eiramine
(Council Regulation No 2913/92, Arts 203(1) and 215(1); Commission Regulation No 2454/93, Arts 378 and 379)
(Nõukogu määrus nr 2913/92, artikli 203 lõige 1 ja artikli 215 lõige 1; komisjoni määrus nr 2454/93, artiklid 378 ja 379)
SUMMARY — CASE C-230/06
KOKKUVÕTE — KOHTUASI C-230/06
(Commission Regulation No 2454/93, Art. 378 and 379(1) and (2))
(Komisjoni määrus nr 2454/93, artikkel 378 ning artikli 379 lõiked 1 ja 2)
(Council Regulation No 2913/92, Art. 239; Commission Regulation No 2454/93, Arts 899 to 905)
(Nõukogu määrus nr 2913/92, artikkel 239; komisjoni määrus nr 2454/93, artiklid 899–905)
In order to provide a satisfactory answer to the national court which has referred a question to it, the Court of Justice may deem it necessary to consider provisions of Community law to which the national court has not referred in its question.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtule tarviliku vastuse andmiseks võib Euroopa Kohus arvesse võtta neid ühenduse õigusnorme, millele siseriiklik kohus oma küsimuses ei ole viidanud.
In order to verify whether the Member State which recovered customs duties has jurisdiction, it is for the national court to determine whether, at the time when it came to light that the consignment had not been presented at the office of destination, it was possible to establish the place where the offence or irregularity occurred.
Tollivõlga sisse nõudnud liikmesriigi pädevuse kontrollimiseks tuleb siseriiklikul kohtul määratleda, kas hetkel, kui tuvastati, et sihttolliasutusele ei ole kaubasaadetist esitatud, oli võimalik tuvastada eeskirjade rikkumise või eiramise kohta.
If that is the case, the Member State in which the first offence or irregularity capable of being classified as a removal from customs surveillance was committed can be identified as the State with jurisdiction to recover the customs debt, pursuant to Articles 203(1) and 215(1) of Regulation No 2913/92 establishing the Community Customs Code.
Kui see on nii, võimaldavad määruse nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, artikli 203 lõige 1 ja artikli 215 lõige 1 määrata tollivõla sissenõudmiseks pädevaks liikmesriigi, kelle territooriumil pandi toime esimene rikkumine või eiramine, mida võib käsitleda tollijärelevalve alt väljaviimisena.
On the other hand, if the place where the offence or irregularity was committed cannot be thus established, the Member State to which the office of departure belongs has jurisdiction to recover the customs duties, in accordance with Articles 378 and 379 of Regulation No 2454/93 laying down provisions for the implementation of Regulation No 2913/92.
Seevastu, kui eeskirjade rikkumise või eiramise kohta ei ole niimoodi võimalik tuvastada, on tollivõla sissenõudmiseks määruse nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted määrusele nr 2913/92, artiklite 378 ja 379 kohaselt pädev see liikmesriik, kus asub lähtetolliasutus.
Article 378(1) of the implementing regulation provides that, without prejudice to the rules on the determination of the place where a customs debt is incurred, laid down in Article 215 of the Customs Code, where a consignment has not been presented at the office of destination and the place of the offence or irregularity cannot be established, such offence or irregularity is deemed to have been committed in the Member State to which the office of departure belongs or in the Member State to which the office of transit at the point of entry into the Community belongs, to which a transit advice note has been given, unless within the period laid down in Article 379(2) of the implementing regulation, proof of the regularity of the transit operation or of the
Rakendusmääruse artikli 378 punkt 1 näeb tegelikult ette, et kui tolliseadustiku artiklis 215 nimetatud reeglid tollivõla tekkimise koha määratlemise kohta ei sätesta teisiti, siis juhul, kui kaubasaadetist sihttolliasutusele ei esitata ja eeskirjade rikkumise või eiramise kohta ei ole võimalik tuvastada, loetakse eeskirjade rikkumise või eiramise kohaks liikmesriik, kus asub lähtetolliasutus või liikmesriik, kus asub ühendusse sisenemise kohal paiknev vahetolliasutus, kellele on esitatud transiiditeatis, kui rakendusmääruse artikli 379 lõikes 2 kehtestatud tähtaja jooksul ei esitata tõendeid transiidieeskirjade järgimise või
MILITZER & MÜNCH place where the offence or irregularity was actually committed is furnished. (see paras 30, 36, operative part 1)
MILITZER & MÜNCH eeskirjade rikkumise või eiramise tegeliku koha kohta. (vt punktid 30, 36, resolutiivosa punkt 1)
Where a consignment has not been presented at the office of destination and the place of the offence or irregularity cannot be established, it is for the office of departure alone to make the notification required within the 11-month and 3-month timelimits laid down by Article 379(1) and (2) of Regulation No 2454/93 laying down provisions for the implementation of Regulation No 2913/92.
Kui sihttolliasutusele ei ole kaubasaadetist esitatud ja eeskirjade rikkumise või eiramise kohta ei ole võimalik tuvastada, on üksnes lähtetolliasutus see, kes peab edastama ettenähtud teate määruse nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted määrusele nr 2913/92, artikli 379 lõigetes 1 ja 2 viidatud üheteist- ja kolmekuulistest tähtaegadest kinni pidades.
(see paras 41, 42, operative part 2) clearance agent.
põhimõttega.
The principal, in his capacity as holder under the external Community transit procedure, is the debtor of the customs debt arising from the failure to observe the provisions governing that procedure.
Printsipaal kui ühenduse välistransiidiprotseduuri haldaja on seda menetlust puudutavate sätete järgimata jätmisest tuleneva tollivõla osas võlgnik.
The liability thus imposed is intended to ensure the diligent and uniform application of the provisions relating to the recovery of customs debts in order to protect the financial interests of the Community and its Member States.
Sellise printsipaali vastutuse eesmärk on ka tagada tollivõla sissenõudmise sätete hoolas ja ühetaoline rakendamine ühenduse ja tema liikmesriikide finantshuvide kaitseks.
Similarly, nor is the fact that the principal acted in good faith and that the breach of the external Community transit procedure was the result of a forgery in which he had no part capable of constituting an infringement of the principle of proportionality.
Asjaolu, et printsipaal tegutses heas usus ja et ühenduse välistransiidiprotseduuri eeskirjade rikkumise põhjuseks oli pettus, millega ta ei olnud seotud, ei riiva samuti proportsionaalsuse põhimõtet.
If that were the case, the principal would no longer have so great an incentive to ensure that transit operations were properly conducted.
Kui see nii oleks, ei oleks printsipaalil enam sama tugevat põhjust tagada transiidi nõuetekohane kulgemine.
However, where the customs debt arises as a result of circumstances in which neither deception nor obvious negligence may be attributed to the principal, Article 239 of Regulation No 2913/92 establishing the Community Customs Code, which is a general equitable provision, permits the principal to apply for the remission of duties.
Siiski, kui tollivõlg tekib asjaoludel, mille puhul printsipaali ei saa süüdistada pettuses või ilmses hooletuses, võimaldab määruse nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, artikkel 239, mis kujutab endast õigluse üldklauslit, printsipaalil taotleda tollimaksu vähendamist.
To that end, Articles 899 to 905 of Regulation No 2454/93 laying down provisions for the implementation of the Customs Code provide for a procedure for administrative cooperation between the customs authorities and the Commission.
Selleks on määruse nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted tolliseadustikule, artiklites 899–905 kehtestatud halduskoostöö tolliasutuste ja komisjoni vahel.
It is not contrary to the principle of proportionality to hold a customs clearance agent, in his capacity as principal, liable for a customs debt, regardless of the extent of that debt in relation to the fees he receives when acting as customs
Asjaolu, et tollimaaklerit kui printsipaali peetakse vastutavaks tollivõla eest olenemata sellest, kui suur on võlg võrreldes töötasuga, mis talle makstakse tollimaakleri teenuste osutamise eest, ei ole vastuolus proportsionaalsuse
(see paras 48-51, operative part 3)
(vt punktid 48–51, resolutiivosa punkt 3)
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Corte suprema di cassazione (Italy), made by decision of 12 January 2006, received at the Court on 22 May 2006, in the proceedings
Kohtuasjas C-230/06, mille ese on EÜ artikli 234 alusel Corte suprema di cassazione (Itaalia) 12. jaanuari 2006. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 22. mail 2006, menetluses
— Militzer & Münch GmbH, by W. Wielander, Rechtsanwalt, — the Italian Government, by I.M. Braguglia, acting as Agent, and G. Albenzio, avvocato dello Stato,
MILITZER & MÜNCH kohtujurist: V. Trstenjak, kohtusekretär: ametnik B. Fülöp, arvestades kirjalikus menetluses ja 6. detsembri 2007. aasta kohtuistungil esitatut, arvestades kirjalikke märkusi, mille esitasid: — Militzer & Münch GmbH, esindaja: Rechtsanwalt W. Wielander, — Itaalia valitsus, esindaja: I. M. Braguglia, keda abistas avvocato dello Stato G. Albenzio,
— the Commission of the European Communities, by J. Hottiaux and C. Zadra, acting as Agents, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion, gives the following
— Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: J. Hottiaux ja C. Zadra, arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta, on teinud järgmise otsuse
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 215 of Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992 establishing the Commu-
Eelotsusetaotlus puudutab nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (EÜT L 302, lk 1; ELT
The reference was made in proceedings between Militzer & Münch GmbH (‘M & M’) and the Ministero delle Finanze (Ministry of Finance) concerning the recovery of customs duties. Legal context
Eelotsusetaotlus esitati Militzer & Münch GmbH (edaspidi „M & M”) ja ministero delle Finanze vahelises vaidluses tollivõla sissenõudmise üle. Õiguslik raamistik
Article 96 of the Customs Code provides as follows:
Tolliseadustiku artikkel 96 sätestab:
(a) production of the goods intact at the customs office of destination by the prescribed timelimit and with due observance of the measures adopted by the customs authorities to ensure identification;
Printsipaal vastutab: a) kauba puutumatul kujul esitamise eest sihtkohariigi tolliasutusele ettenähtud tähtaja jooksul, pöörates asjakohast tähelepanu meetmetele, mis toll on võtnud kauba identifitseeritavuse tagamiseks; b) ühenduse transiidiprotseduuriga seotud sätete järgmise eest.
Notwithstanding the principal’s obligations under paragraph 1, a carrier or recipient of goods who accepts goods knowing that they are moving under Community transit shall also be responsible for production of the goods intact at the customs office of destination by the prescribed timelimit and with due observance of the measures adopted by the customs authorities to ensure identification.’
Kauba vedaja või saaja, kes võtab kauba vastu teades, et see liigub ühenduse transiidiprotseduuri alusel, vastutab samuti kauba puutumatul kujul esitamise eest sihtkohariigi tolliasutusele ettenähtud tähtaja jooksul, pöörates asjakohast tähelepanu meetmetele, mis toll on võtnud kauba identifitseeritavuse tagamiseks, olenemata printsipaali lõikes 1 nimetatud kohustustest.”
Articles 203 and 204 of the Customs Code provide as follows:
Tolliseadustiku artiklid 203 ja 204 sätestavad:
A customs debt on importation shall be incurred through:
Tollivõlg impordil tekib, kui:
— the unlawful removal from customs supervision of goods liable to import duties.
— kaup, millelt tuleb tasuda imporditollimaks, viiakse ebaseaduslikult tollijärelevalve alt välja.
The customs debt shall be incurred at the moment when the goods are removed from customs supervision.
Tollivõlg tekib kauba tollijärelevalve alt väljaviimise hetkel.
The debtors shall be:
Võlgnikud on:
— the person who removed the goods from customs supervision,
— isik, kes kauba tollijärelevalve alt välja viis,
— any persons who participated in such removal and who were aware or should reasonably have been aware that the goods were being removed from customs supervision,
— isikud, kes selles väljaviimises osalesid ja kes teadsid või oleksid pidanud teadma, et kaupa viiakse tollijärelevalve alt välja,
— any persons who acquired or held the goods in question and who were aware or should reasonably have been aware at the time of acquiring or receiving the goods that they had been removed from customs supervision, and
— isikud, kes kõnealuse kauba omandasid või seda valdasid ja kes kauba omandamise või saamise ajal teadsid või oleksid pidanud teadma, et see on tollijärelevalve alt välja viidud, ja
— where appropriate, the person required to fulfil the obligations arising from temporary storage of the goods or from the use of the customs procedure under which those goods are placed.
— asjakohasel juhul isik, kes peab täitma kohustusi, mis tulenevad kauba ajutisest ladustamisest või tolliprotseduuri kasutamisest, millele kaup on suunatud.
(a) nonfulfilment of one of the obligations arising, in respect of goods liable to import duties, from their temporary storage or from the use of the customs procedure under which they are placed, or
Tollivõlg impordil tekib, kui ei täideta: a) kohustust, mis tuleneb sellise kauba ajutisest ladustamisest, millelt tuleb tasuda imporditollimaks, või tolliprotseduuri kasutamisest, millele nimetatud kaup on suunatud, või
MILITZER & MÜNCH (b) non-compliance with a condition governing the placing of the goods under that procedure or the granting of a reduced or zero rate of import duty by virtue of the end-use of the goods, in cases other than those referred to in Article 203 unless it is established that those failures have no significant effect on the correct operation of the temporary storage or customs procedure in question.
MILITZER & MÜNCH b) tingimust, mis on seotud kauba suunamisega nimetatud protseduurile või kaubale imporditollimaksu vähendatud või nullmäära kohaldamisega kauba eesmärgipärase kasutuse tõttu, välja arvatud artiklis 203 nimetatud juhtudel, kui ei tehta kindlaks, et nimetatud kohustuste ja tingimuste eiramine ei avalda ajutise ladustamise või muu kõnealuse tolliprotseduuri nõuetekohasele käigule olulist mõju. 2.
The debtor shall be the person who is required, according to the circumstances, either to fulfil the obligations arising, in respect of goods liable to import duties, from their temporary storage or from the use of the customs procedure under which they have been placed, or to comply with the conditions governing the placing of the goods under that procedure.’
Võlgnik on isik, kes vastavalt olukorrale peab seoses kaubaga, millelt tuleb tasuda imporditollimaks, täitma kohustusi, mis tekivad seoses kauba ajutise ladustamise või tolliprotseduuri kasutamisega, millele see on suunatud, või järgima tingimusi, mille täitmine on kauba sellele tolliprotseduurile suunamise eelduseks.”
Article 215 of the Customs Code provides as follows:
Tolliseadustiku artikkel 215 sätestab:
A customs debt shall be incurred at the place where the events from which it arises occur.
Tollivõlg tekib kohas, kus ilmnevad asjaolud, mis toovad kaasa tollivõla tekkimise.