natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is apparent from the national legislation at issue and the order for reference that the sums levied by the net operators pursuant to Article 9(1) of the OEPS had to be paid over by the latter to SEP.
Kõnealustest siseriiklikest õigusnormidest ja eelotsusetaotlusest tuleneb, et summad, mida võrguoperaatorid OEPS-i artikli 9 lõike 1 alusel klientidelt kogusid, pidid nad üle kandma SEP-ile.
Those sums, along with the sums collected on the basis of Article 9(2), had to be used, subject
Nimetatud summasid koos sama artikli lõike 2 alusel kogutud summadega tuli 400 000 000 kuldna
39 — It seems possible to arrive at that conclusion even in the absence of data concerning the total amount of the sums arising from the application of the contested surcharge or the percentage of electricity imported from other Member States and supplied — either directly or indirectly via SEP — to persons required to pay the surcharge during the period when it was in force.
39 – Sellise järelduse tegemine näib olevat võimalik ka siis, kui puuduvad andmed kõnesoleva hinnatõusu kohaldamisest tulenevate kogusummade ja teistest liikmesriikidest imporditud ja nimetatud hinnatõusu kehtivusajal selle maksmiseks kohustatud klientidele – kas otseselt või kaudselt SEP-i abil – tarnitud elektri protsentuaalse osakaalu kohta.
38 — See points 34 to 37 above.
38 – Vt eespool, punktid 34–37.
ESSENT NETWERK NOORD AND OTHERS during the period when the costs in question were allocated. 41
ESSENT NETWERK NOORD JT tekkimise ajal läbi nelja elektritootja vahelist reguleeritud koostööd. 41
However, in order to reach that conclusion, the national court will have first of all to determine whether: (i) the sums produced by levying the contested surcharge were in fact destined for a use which gave the national product a specific advantage and (ii) whether ‘the taxed product and the advantaged national product are the same’.
Siiski peab siseriiklik kohus sellise järelduse tegemiseks eelnevalt kindlaks tegema, kas: i) vaidlusaluse hinnatõusu kohaldamise alusel saadud summad on tõepoolest suunatud selliseks kasutamiseks, mis annab kodumaisele tootele erilise eelise ja ii) „maksustatav toode ja toode, mille suhtes kohaldatakse soodustust, on samased”.
As regards (i), the national court will have to ascertain whether and to what extent, in the absence of the coverage provided by the revenue from the contested price surcharge or any other form of public intervention, the relevant nonrecoverable costs would have, directly or indirectly, affected the balance sheet of the EGUs.
Mis puudutab esimest küsimust, siis peab siseriiklik kohus tuvastama, kas ja mil määral oleksid asjaomased luhtunud kulud otseselt või kaudselt mõjutanud elektritootjate bilanssi juhul, kui neid ei oleks kaetud vaidlusaluse hinnatõusu tulemusel saadud maksutulu abil või kui oleks puudunud mis tahes avaliku võimu sekkumine.
Furthermore, the possibility cannot be excluded that, in its assessment, the national court will also have to have regard to the protocol, in order to determine the manner in which it provided for a significant transfer of the nonrecoverable costs to the distribution companies (or, at any event, to the bodies required to levy the contested surcharge).
Lisaks ei ole välistatud see, et oma hindamise käigus peab eelotsusetaotluse esitanud kohus võtma arvesse ka protokolli, et teha selgeks, kuidas nähti ette see luhtunud kulude ulatuslik ülekandmine elektri jaotamisega tegelevatele äriühingutele (või isikutele, kes pidid vaidlusaluse hinnatõusu koguma).
42In that connection, it should be noted that, according to SEP, Essent had undertaken payment of what it was owed under the protocol for 2000 even before Article 9 of the OEPS had entered into force.
42Selles osas tuleb märkida, et nagu väidab SEP, oli Essent maksnud talle protokolli alusel 2000. aasta eest maksmisele kuuluva summa juba enne OEPS-i artikli 9 jõustumist.
The surcharge for which that article provides seems, therefore, primarily to benefit the distribution sector, 43by enabling the individual companies to recover from consumers what they have already paid to or, at any rate, owe to SEP; it is therefore for the national court to assess whether, if it is impossible to effect recovery in that way, those companies are still required to make the payment stipulated for under the protocol.
Selle artikli sätetes ette nähtud hinnatõus näib seega esmajärjekorras soodustavat elektri jaotamise valdkonda, 43võimaldades neil äriühingutel koguda tarbijatelt summad, mis olid juba SEP-ile makstud, või mida tuli maksta; seega peab eelotsusetaotluse esitanud kohus hindama, kas juhul, kui selline kogumine ei ole võimalik, lasub nimetatud äriühingutel siiski protokollis ette nähtud kohustus need summad tasuda.
Given that the national court appears to be assuming that liability for those costs lay exclusively with SEP, 40that assessment essentially involves reviewing the financial mechanisms through which the statutory cooperation between the four EGUs was achieved, through the intermediary of SEP,
Arvestades sellega, et eelotsusetaotluse esitanud kohus näib lähtuvat eeldusest, et SEP oli nende kulude eest ainuvastutav, 40 siis eeldab selline tuvastamine eelkõige nende finantsmehhanismidega arvestamist, mille abil viidi SEP-i vahendusel kõnealuste kulude
41 — The answers to the Court’s written questions do not seem to contest the fact that, during the reference period, the four EGUs continued to operate on the basis of the 1986 cooperation agreement, which entrusted SEP with the task of selling all of the electricity produced by the EGUs and involved, among other things, a pooling of production costs as well as their allocation among the EGUs according to percentages that reflected each undertaking’s share in SEP’s capital.
41 – Euroopa Kohtu esitatud kirjalikele küsimustele poolte antud vastused ei näi seadvat kahtluse alla asjaolu, et viiteperioodil jätkasid neli elektritootjat tegutsemist 1986. aasta koostöö konventsiooni alusel, mis pani SEP-ile ülesande turustada kogu elektritootjate toodetud elekter ja sätestas tootmiskulude ühise kandmise ja nende jaotamise elektritootjate vahel vastavalt protsentidele, mis vastasid nende osalusele SEP-i kapitalis.
It is also apparent that SEP’s active role in the electricity supply sector came to an end when, on 1 January 2001, it was converted into NEA, the sole responsibility of which is to bring to a conclusion the operations set under way before 2001.
Lisaks sellele ilmneb, et SEP-i aktiivne roll elektri tarnimise valdkonnas lõppes selle ümberkujundamisel alates 1. jaanuarist 2001 NEA-ks, mille ülesanne on üksnes enne 2001. aastat algatatud tegevuse lõpuleviimine.
42 — In its answers to the Court’s written questions, Essent states that, under the protocol, the production sector was entitled to ask the distribution sector for the sum of NLG 400 000 000 for 2000, even, presumably, if it was not possible for the distribution companies to recover those sums through transmission or supply charges.
42 – Euroopa Kohtu esitatud kirjalikele küsimustele vastates rõhutas Essent, et protokolli kohaselt oli tootmissektoril õigus nõuda jaotamise sektorilt 400 000 000 kuldnat 2000. aasta eest ka siis, kui elektri jaotamisega tegelevatel äriühingutel ei oleks võimalik neid summasid koguda ülekandmise ja tarnimise tariifide abil.
43 — I should, however, point out that the parties’ answers to the Court’s written questions indicate that, following the merger, Essent became one of the four shareholders in NEA (formerly SEP) and is also active in the production sector.
43 – Tuleb siiski märkida, et Euroopa Kohtu esitatud kirjalikele küsimustele poolte antud vastustest ilmneb, et Essent sai ühinemise tagajärjel üheks NEA (endine SEP) neljast aktsionärist ja tegutseb ka elektri tootmise sektoris.
40 — However, both the Commission’s decision of 25 July 2001 and the introductory report to the text of the OEPS indicate that the obligations arising under the urban heating contracts rested with the undertakings which held the contracts.
40 – Komisjoni 25. juuli 2001. aasta otsusest ning OEPS-ile lisatud seletuskirjast tuleneb siiski, et kaugkütte lepingutest tulenevad kohustused jäävad selle ettevõtja kanda, kes need sõlmis.
But the answers to the Court’s written questions appear to suggest that, until the end of 2000, liability for all of the nonrecoverable costs lay with SEP.
Euroopa Kohtu esitatud kirjalikele küsimustele antud vastustest näib seevastu tulenevat, et luhtunud kulude eest oli 2000. aasta lõpuni ainuvastutav SEP.
As of 1 January 2001, liability for the obligations arising from the urban heating contracts is said to have been transferred to the EGUs, on the basis of specific percentages, while liability for the costs generated by Demkolec continued to lie with SEP (via NV Demkolec, a 100% subsidiary of SEP), the owner of the plant, until the date on which it was transferred to NUON.
Alates 1. jaanuarist 2001 läks väidetavalt vastutus kaugkütte lepingutest tulenevate kohustuste eest teatud protsentidele vastavalt üle elektritootjatele, samas kui vastutus Demkolecist tulenevate kulude eest jäi tehase omanikust SEP-ile (100% SEP-ile kuuluva tütarettevõtja NV Demkoleci kaudu) kuni viimase üleminekuni NUON-ile.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-206/06 example, the financing of promotional or research activities which, although benefiting the domestic product, do not involve advantages that are likely to have an immediate impact on its selling price.
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK – KOHTUASI C-206/06 eelise, kuid ei kujuta endast soodustusi, mis mõjutaksid kohe selle müügihinda.
Were an analysis of that nature — and, judging from the parties’ answers to the Court’s written questions, it is not likely to be a straightforward analysis — to reveal that, during the period between 1 August and 31 December 2000, the EGUs were, directly or through their financial participation in SEP, primarily or subsidiarily liable for the nonrecoverable costs at issue, the requirement concerning the existence of a specific advantage for national production for the purposes of applying the criterion of offsetting could be deemed to have been met.
Kui sellise uurimise tulemusel, mis Euroopa Kohtu esitatud kirjalikele küsimustele poolte antud vastuseid arvestades ei saa olema kerge, peaks ilmnema, et 1. augustist 2000 kuni 31. detsembrini 2000 olid elektritootjad kas otsesed või nende osaluse tõttu SEP-is peamised või teisesed vastutajad kõnealuste luhtunud kulude eest, siis tuleb kodumaise tootmise erilise eelise nõue lugeda täidetuks.
It does not, however, seem to me that the mere circumstance that the payments provided for by Articles 9(4) and 7 of the OEPS were made for the benefit of SEP and not the EGUs has the effect of precluding at the outset — as the Netherlands Government and SEP maintain — the existence of an advantage of that nature, if, at any event, it were possible to ascertain that the sums paid were used in fact and in full to cover the costs affecting the EGUs, either directly or indirectly.
Ma ei arva, et üksnes asjaolu, et OEPS-i artikli 9 lõikes 4 ja artiklis 7 ette nähtud ülekanded tehti SEP-i ja mitte elektritootjate huvides, võimaldaks – nagu seda väidavad Madalmaade valitsus ja SEP – kohe välistada sellise eelise olemasolu, kui on siiski võimalik tuvastada, et nimetatud summasid kasutati tegelikult ja täies ulatuses nende kulude katmiseks, mis lasuvad otseselt või kaudselt elektritootjatel.
That argument does not appear to be entirely without foundation.
Selline tees ei näi olevat täiesti põhjendamatu.
The Netherlands Government also disputes the existence of an advantage benefiting domestic production, on the ground that the payments to SEP, for which Article 9(4) of the OEPS provides, did not lead to a reduction in the cost of domestically produced electricity.
Madalmaade valitsus vaidlustab ka eelise olemasolu kodumaise toote kasuks, tuginedes asjaolule, et OEPS-i artikli 9 lõikes 4 SEP-i kasuks ette nähtud ülekanded ei toonud kaasa riigis toodetud elektri hinna langust.
In that connection, it is sufficient to point out that, according to the caselaw, it is not necessary that the revenue from the tax should be used to cover production costs, since the pecuniary charges resulting for the domestic product from the application of that tax may certainly be offset through, for
Selles osas piisab kui märkida, et kohtupraktika kohaselt ei ole nõutav, et maksutulu kasutataks tootmiskulude katmiseks; rahalised kohustused, mis sellise maksu kohaldamise tõttu tekivad kodumaise toote suhtes, võivad olla neutraliseeritud ka näiteks teavitus- või teadustegevuse rahastamise teel, mis küll annavad kodumaisele tootele
It is indeed the case that the imposition of a price surcharge or a price supplement which is passed on to the final consumer may, in a system that is open to competition, result in a financial burden on the product that is directly or indirectly affected, because it will affect its market cost.
On tõesti õige, et lõpptarbija suhtes kohaldatav hinnatõus või viimaselt lisatasu sissenõudmine võib korras, mis on avatud konkurentsile, tuua otseselt või kaudselt maksustatud tootega seoses kaasa rahalise kohustuse, kuna see mõjutab selle hinda turul.
It is, none the less, open to question whether that burden can be taken into consideration in assessing whether there is offsetting within the meaning of the abovementioned caselaw, since, as we have seen, that assessment is based on a comparison of expenditure and advantages in exclusively pecuniary terms.
Sellegipoolest võib tõstatada küsimuse, kas sellist rahalist kohustust võib arvesse võtta hindamaks, kas esineb neutraliseerimine eespool viidatud kohtupraktika tähenduses, kuna selline hinnang, nagu me eespool nägime, põhineb üksnes rahalisel võrdlusel makstud summade ja saadud soodustuste vahel.
ESSENT NETWERK NOORD AND OTHERS the producer and the importer, is passed on, as a result of an increase in the selling price of the affected product, do not seem to me to differ greatly from an economic perspective, since, in both situations, the financial burdens resulting from the tax are borne by persons other than the producer or importer.
ESSENT NETWERK NOORD JT maksustatava asja müügihinna tõstmisega kogutakse, ei ole minu arvates majanduslikust vaatepunktist väga erinevad, kuna mõlemal juhul kannavad maksustamisest tulenevat rahalist kohustust tootjast ja importijast erinevad isikud.
None the less, in the latter circumstance, the caselaw acknowledges that offsetting may be possible. 44
Kuid teisel juhul on kohtupraktikas mööndud neutraliseerimise võimalust. 44
Furthermore, given that the contested surcharge is levied at the expense of the consumer, is incorporated into the transmission cost rather than the electricity price and is applied according to methods which are not discriminatory, it seems legitimate to question whether it is, in fact, possible to consider that the imported product is affected by any kind of financial burden or that the movement of the product is in some way affected, or indeed that, as a result of the application of the surcharge, that product suffers a real competitive disadvantage, distinct from any disadvantage deriving from the use of the revenue from the surcharge to finance measures to benefit domestic products (which may, if relevant, be challenged on the basis of the Treaty provisions on State aids).
Lisaks sellele näib olevat õigustatud küsimus sellest, kas – arvestades sellega, et vaidlusalust hinnatõusu kohaldatakse tarbija suhtes ja see on elektri ülekandmise tariifi ja mitte elektri hinna element ning seda kohaldatakse mittediskrimineerival moel – on võimalik konkreetselt leida, et imporditud toote suhtes kohaldatakse mingisugust rahalist kohustust või et selle toote liikumist on mingil moel muudetud või et see on nimetatud hinnatõusu tõttu konkurentsi seisukohast konkreetselt ebasoodsamas olukorras, mis on eraldiseisev sellest, mis tuleneb selle maksutulu kasutamisest kodumaiste toodete kasuks tehtavate sekkumiste rahastamiseks (mis on asutamislepingu riigiabi käsitlevate sätete kohaselt keelatud).
If, on completion of its analysis, the national court concludes that the revenue from the contested surcharge was actually intended to finance costs directly or indir -ectly affecting domestic electricity and that this allowed the producers of the latter to offset financial burdens which they had actually borne as a result of that surcharge, it will have to assess whether those burdens were offset in full, as the wording of Article 9 of the OEPS would seem to indicate, or merely in part.
Kui eelotsusetaotluse esitanud kohus jõuab uurimise tulemusel järeldusele, et vaidlusaluse hinnatõusu tulu oli konkreetselt suunatud siseriiklikul elektril otseselt või kaudselt lasuvate kulude katmisele ja et see võimaldas selle tootjatel neutraliseerida nimetatud hinnatõusu kohaldamise abil tegelikult kantavaid kulusid, siis peab ta hindama, kas neutraliseerimine oli täielik, nagu näib tulenevat OEPS-i artikli 9 sisust, või üksnes osaline.
In the former case, the contested surcharge could be categorised as a charge having equivalent effect within the meaning of Article 25 EC, and in the latter as discriminatory internal taxation under Article 90 EC.
Esimesel juhul on kõnealune hinnatõus määratletav samaväärse toimega maksuna EÜ artikli 25 tähenduses ja teisel juhul diskrimineeriva riigimaksuna EÜ artikli 90 tähenduses.
However, the argument of Essent and the Netherlands Government does not appear to pass the test laid down in the caselaw, which requires not that the persons obliged to pay the tax and the persons benefiting from the activities financed from the revenue generated by that tax should be the same, but simply that the affected (domestic) product and the advantaged product should be the same, so as to exclude any possibility of offsetting, if the revenue from the levy is used to benefit a productive activity other than the activity on which the burden falls.
Essenti ja Madalmaade tees ei näi siiski kohtupraktika kohaselt vastu pidavat uurimisele, mis ei nõua seda, et maksu tasumiseks kohustatud isikud ja selle maksutulu abil rahastatavatest tegevustest kasu saavad isikud oleks ühed ja samad, vaid üksnes seda, et maksustatav (kodumaine) toode ja toode, mille suhtes kohaldatakse soodustust, oleksid samased, nii et on välistatud neutraliseerimise võimalus juhul, kui maksutulu kasutatakse sellise tootmistegevuse huvides, mis on samane sellega, mida maksustatakse.
Where the products are the same, it therefore seems immaterial whether the levy at issue is imposed on the production (and import) or on the consumption of a product.
Kui tooted on samased, siis ei oma seega tähtsust asjaolu, kas asjaomast maksu kohaldatakse teatud asja tootmise (ja impordi) suhtes või selle tarbimise suhtes.
If, conversely, the national court concludes that there has been no offsetting, then neither of those articles will apply, given that the contested surcharge applies, without distinction, to the domestic and the imported product, in accordance with nondiscriminatory procedures.
Kui aga eelotsusetaotluse esitanud kohus jõuab järeldusele, et neutraliseerimist ei esine, siis ei ole kohaldatav ei üks ega teine artikkel, kuna vaidlusalust hinnatõusu kohaldatakse erisusteta kodumaise toote ja imporditud toote suhtes mittediskrimineerival viisil.
Moreover, the situation in which the consumer is liable for a tax and that in which the consumer is in fact the person to whom the tax, collected at the expense of
Teiselt poolt olukord, kus tarbija on teatud maksu passiivne subjekt ja olukord, kus ta on vastupidi subjekt, kellelt tootja ja importija poolt tasumisele kuuluv maks
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-206/06
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK – KOHTUASI C-206/06 seoses esimese eelotsuse
B — The second question referred
B. Teine eelotsuse küsimus c) Järeldused küsimusega
On the basis of all of the foregoing considerations, I propose that the Court should give the following answer to the first question referred for a preliminary ruling:
Eespool toodud arutelu alusel teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata esimesele eelotsuse küsimusele järgmiselt:
By its second question, the national court asks whether the arrangements put into place by Article 9(1) of the OEPS constitute State aid within the meaning of Article 87(1) EC.
Teise eelotsuse küsimusega soovib siseriiklik kohus teada, kas OEPS-i artikli 9 lõikega 1 kehtestatud kord kujutab endast riigiabi EÜ artikli 87 lõike 1 tähenduses.
In that connection, it is necessary to point out that a national court may be required to interpret the concept of aid under Article 87(1) EC, as a result of the direct effect which the caselaw has conferred on the last sentence of Article 88(3) EC.
Selles osas tuleb meenutada, et siseriiklik kohus võib olla sunnitud tõlgendama EÜ artikli 87 lõikes 1 sätestatud riigiabi mõistet, arvestades EÜ artikli 88 lõike 3 viimasele lausele kohtupraktikas omistatud vahetut õigusmõju.
45It is settled caselaw that it is for the national courts to uphold the rights of individuals in the event of a possible breach by the authorities of the prohibition on putting aid into effect which that provision lays down. 46
45Nimelt peavad siseriiklikud kohtud väljakujunenud kohtupraktika kohaselt kaitsma üksikisikute õigusi juhul, kui siseriiklikud ametiasutused ei ole järginud keeldu rakendada nimetatud sättega keelatud abi. 46
A price surcharge, such as the surcharge at issue in the main proceedings, which is imposed, without discrimination and subject to the same conditions, on the transmission of both national and imported electricity, constitutes a charge having equivalent effect to a customs duty, prohibited by Article 25 EC, where the revenue from that surcharge is intended to finance activities for the benefit of the domestic product alone, and the resulting advantages offset in full the financial burden on that product. If the advantages offset the financial burden on that product in part only, then that surcharge constitutes discriminatory internal taxation, which is prohibited under Article 90 EC.
Selline hinnatõus, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mida kogutakse eristamata ja samadel tingimustel nii siseriikliku kui ka imporditud elektri ülekandmiselt, kujutab endast tollimaksuga samaväärse toimega maksu, mis on keelatud EÜ artikliga 25, kui selle tulu on suunatud selliste tegevuste rahastamiseks, millest saab kasu ainult kodumaine toode ja kui sellest tulenevad soodustused neutraliseerivad täielikult nimetatud tootega seonduva rahalise kohustuse; kui nimetatud soodustused neutraliseerivad vaid osaliselt kodumaise tootega seonduva rahalise kohustuse, siis kujutab nimetatud hinnatõus endast diskrimineerivat riigimaksu, mis on EÜ artikliga 90 keelatud.
With regard to the measures which may or must be taken to ensure this legal protection, the Court has stated that ‘where such
Mis aga puudutab meetmeid, mida võib või tuleb võtta nimetatud kohtuliku kaitse tagamiseks, siis on Euroopa Kohus
45 — See, inter alia, Case 78/76 Steinike & Weinlig [1977] ECR 595, paragraph 14, and Case C-189/91 Kirsammer-Hack [1993] ECR I-6185, paragraph 14. 46 — See, inter alia, Case C-354/90 Fédération nationale du commerce extérieur des produits alimentaires and Syndicat national des négociants et transformateurs de saumon [1991] ECR I-5505, paragraph 12, and Lornoy and Others, cited in footnote 21, paragraph 30.
45 – Vt mh 22. märtsi 1977. aasta otsus kohtuasjas 78/76: Steinike & Weinlig (EKL 1977, lk 595, punkt 14); 30. novembri 1993. aasta otsus kohtuasjas C-189/91: Kirsammer-Hack (EKL 1993, lk I-6185, punkt 14). 46 – Vt mh 21. novembri 1991. aasta otsus kohtuasjas C-354/90: Fédération nationale du commerce extérieur des produits alimentaires ja Syndicat national des négociants et transformateurs de saumon (EKL 1991, lk I-5505, punkt 12) ja eespool 21. joonealuses märkuses viidatud 16. detsembri 1992. aasta kohtuotsus C-17/91: Lornoy jt, punkt 30.
It is for the national court to make the assessments necessary to determine how the charge at issue is to be legally categorised.
Siseriiklik kohus peab läbi viima kontrolli, mis on vajalik asjaomase maksu õiguslikuks kvalifitseerimiseks.