natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If the approach proposed by the Commission were to be accepted, it would, in the final analysis, be liable to lead the court hearing the substance of the case to fail to observe the principle of full compensation for the damage.
Kui otsustatakse järgida komisjoni välja pakutud lähenemisviisi, ei pruugi asja sisuliselt arutav kohus selle tulemusel enam järgida kahju tervikuna hüvitamise põhimõtet.
52 that it is based on the same criterion as that used by the Court of First Instance.
52 põhineb see ikkagi samal kriteeriumil, mida kasutas Esimese Astme Kohus.
The Commission departs therefrom, in the final analysis, only as regards determining the extent of the damage which, as has already been stated in this Opinion, is within the exclusive jurisdiction of the court hearing the substance of the case.
See erineb viimasest vaid kahju ulatuse kindlaksmääramise osas, mis – nagu on juba eespool märgitud – kuulub ainult asja sisuliselt arutava kohtu pädevusse.
In other words, since the Commission acknowledges the relevance of the criterion of earnings for the purposes of compensating for the loss of an opportunity to be recruited, including as the starting point for its own method of calculation, it cannot, in the context of the appeal, criticise the method and extent of compensation for the damage suffered.
Teisisõnu, kui komisjon peab töötasukriteeriumit töölesaamise võimaluse kaotamise hüvitamiseks asjakohaseks, kasutades seda ühtlasi omaenda arvutusmeetodi lähtepunktina, ei saa ta apellatsioonkaebuse raames enam kritiseerida tekitatud kahju hüvitamise meetodit ja ulatust.
Those considerations also lead me to dismiss the Commission’s claim concerning the unequal treatment which would be caused by the method used by the Court of First Instance.
Neid põhjendusi silmas pidades lükkan ma samuti tagasi komisjoni väite, et Esimese Astme Kohtu kasutatud meetod eirab võrdse kohtlemise põhimõtet.
Indeed, not only are such criticisms concerned with the extent of the damage, they also disregard the necessary discretion which must be enjoyed by the court hearing the substance of the case when carrying out the most appropriate assessment of compensation for the damage suffered.
Selline kriitika käib kahju ulatuse kohta, pealegi ei võeta selles arvesse, et asja sisuliselt arutavale kohtule tuleb tekitatud kahju parimal viisil hüvitamise hindamiseks jätta vajalik kaalutlusruum.
Moreover, as the Commission has pointed out, the purpose of the method which it proposes is to compensate in a uniform way for the loss of an opportunity to be recruited.
Peale selle on, nagu komisjon rõhutas, tema välja pakutud meetodi eesmärk töölesaamise võimaluse kaotamise ühetaoline hüvitamine.
However, on the one hand, that approach tends to disregard the necessarily individual nature of damage caused by an unlawful act committed by a Community institution and, on the other hand, it entails the risk of undermining the overall deterrent nature of financial compensation and encouraging the administration to strike a balance between complying with the rules applicable to it and engaging in unlawful conduct which it knows the price of in advance.
Ühelt poolt aga kiputakse selles lähenemisviisis unustama, et ühenduse institutsiooni toime pandud õigusrikkumisest tulenev kahju on tingimata individuaalne, ja teiselt poolt, et see kätkeb riski muuta rahalise hüvitise hoiatavat olemust, ajendades haldusasutusi leidma tasakaalu kehtivate eeskirjade järgimise ja õigusvastase teguviisi vahel, mille hind on ette teada.
Finally, it is also necessary to dismiss the Commission’s complaints relating to the extent of the compensation as set out in the judgment under appeal, which it is appropriate, as stated in points 67 and 71 above, to interpret as relating to the absence and/or inadequacy of the statement of reasons, complaints which are concerned, in essence, with the period of 5 years taken into account in the judgment under appeal for the purposes of calculating the difference between the earnings expected by
Lõpuks tuleb tagasi lükata ka komisjoni etteheited vaidlustatud kohtuotsuses määratud kahju hüvitamise ulatuse kohta, mida tuleb vastavalt käesoleva ettepaneku punktide 67 ja 71 kohaselt tõlgendada nii, et see on määratud põhjendamata jätmise ja/või ebapiisava põhjendatuse eest, kuna need etteheited puudutavad peamiselt viieaastast perioodi, mida võeti vaidlustatud
52 — See, concerning that principle, Joined Cases 169/83 and 136/84 Leussink-Brummelhuis v Commission [1986] ECR 2801, paragraph 13, and Lucaccioni v Commission, paragraph 22, and also point 4 of the Opinion of Advocate General Darmon in Case 131/81 Berti v Commission [1985] ECR 645.
52 – Vt selle põhimõtte kohta 8. oktoobri 1986. aasta otsus liidetud kohtuasjades 169/83 ja 136/84: Leussink vs. komisjon (EKL 1986 , lk 2801, punkt 13) ja eespool viidatud kohtuotsus Lucaccioni vs. komisjon (punkt 22) ning kohtujurist M. Darmoni ettepaneku punkt 4 kohtuasjas, milles tehti 14. veebruari 1985. aasta otsus 131/81: Berti vs. komisjon (EKL 1985, lk 645).
To require the court hearing the substance of the case to apply a uniform method, as the Commission suggests, would almost certainly prevent it from exercising a large part of the unlimited jurisdiction which allows it to rule ex aequo et bono by seeking
Asja sisuliselt arutavale kohtule ühtse meetodi peale sundimine – nagu soovitab komisjon – jätaks kohtu kindlasti ilma võimalusest kasutada suures osas oma täielikku pädevust, mis võimaldab tal leida ex
Ms Girardot if her applications had been accepted and those which she actually received.
GIRARDOT kohtuotsuses arvesse M.-C. Girardot’ eduka kandidatuuri korral oodatava töötasu ja tema tegeliku töötasu erinevuse arvutamiseks.
Indeed, it is sufficient to note that, by determining, on the one hand, in paragraph 62 of the judgment under appeal, the starting point of the comparison period as being the date on which the appointment of the successful candidates took effect and, on the other hand, in paragraphs 63 to 78 of that judgment, the term of that period by taking into account all the facts and points of law which would have governed the relationship between the person concerned and the Commission if the latter had recruited her, the Court of First Instance adequately explained the reasons which led it to use that period.
Piisab sellest, kui märkida, et täpsustades ühelt poolt vaidlustatud kohtuotsuse punktis 62, et võrdlusperioodi lähtepunktiks on edukate kandidaatide ametisse määramise jõustumise hetk, ja määrates teiselt poolt kõnesoleva kohtuotsuse punktides 63–78 kindlaks selle perioodi lõpu – võttes arvesse kõiki faktilisi ja õiguslikke elemente, mis reguleerivad huvitatud isiku ja komisjoni suhet, kui viimane oleks ta tööle võtnud –, selgitas Esimese Astme Kohus piisavalt, miks ta võttis aluseks selle perioodi.
In the light of all those considerations, I propose that the Court should dismiss the main appeal.
Kõiki esitatud põhjendusi arvestades teen ettepaneku apellatsioonkaebus rahuldamata jätta.
A — Arguments of the parties appeal, the Court of First Instance refused to take into account the loss of opportunity of a career at the Commission.
Vastuapellatsioonkaebus vaidlustatud kohtuotsuse punktis 80 võtmast arvesse tema karjäärivõimaluse kaotamist komisjonis.
According to Ms Girardot, the prospect of appointment as an established official after recruitment was not uncertain.
M.-C. Girardot on seisukohal, et tema alaliselt ametisse nimetamise väljavaade ei oleks pärast töölesaamist olnud ebakindel.
The period to take into account should therefore necessarily have been greater than the period of five years used by the Court of First Instance.
Tema arvates oleks seega tulnud arvesse võtta tingimata pikemat perioodi kui viis aastat, mida Esimese Astme Kohus arvestas.
The second manifest error of assessment committed by the Court of First Instance relates to the determination of the difference in earnings.
Esimese Astme Kohtu teine ilmne hindamisviga on tema arvates töötasu erinevuse kindlaksmääramine.
By using the net monthly earnings corresponding, on average, to the most recent remuneration paid by the Commission, the Court of First Instance disregarded, in paragraph 85 of the judgment under appeal, the fact that she had more chance of being recruited to a post at Grade A4 than a post at Grade A5, since five of the eight posts for which Ms Girardot had applied were at Grade A4.
Võttes igakuise netotöötasu aluseks viimase komisjonis makstud keskmise netotöötasu, eiras Esimese Astme Kohus tema arvates vaidlustatud kohtuotsuse punktis 85 asjaolu, et tal oli enam võimalusi saada tööle võetud palgaastme A4 kui palgaastme A5 ametikohale, sest viis kaheksast ametikohast, millele M.-C. Girardot oli kandideerinud, olid palgaastme A4 ametikohad.
The third error of assessment relates to the probability of the opportunity to be recruited materialising, since the Court of First Instance, by determining at 50% the chance that Ms Girardot had of filling a post at the Commission, disregarded the fact, on the one hand, that applying for eight posts is more a factor likely to increase the opportunities of being recruited and, on the other hand, that a genuine chance is not the same as an even chance.
Kolmas hindamisviga oli M.-C. Girardot’ arvates töölesaamise võimaluse teokssaamise tõenäosus, sest tunnistades M.-C. Girardot’ võimaluseks komisjonis tööle saada 50%, ei võtnud Esimese Astme Kohus arvesse ühelt poolt asjaolu, et kaheksale ametikohale kandideerimine pigem suurendab tema töölesaamise võimalusi, ja teiselt poolt, et arvestatav võimalus ei tähenda üht võimalust kahest.
Finally, the fourth manifest error of assessment lies in the absence of consideration, in paragraphs 133 to 138 of the judgment under appeal, of all the elements constituting nonmaterial damage and physical injury, although the medical certificates annexed to the cross-appeal refer to the depressive syndrome from which she has suffered since the unlawful rejection of her applications by the Commission.
Lõpuks on neljas ilmne hindamisviga tema arvates see, et vaidlustatud kohtuotsuse punktides 133–138 ei võetud arvesse kõiki mittevaralise ja füüsilise kahju elemente, samas kui vastuapellatsioonkaebusele lisatud arstitõendid kinnitavad depressioonisündroomi, mille all M.-C. Girardot kannatab alates sellest, kui komisjon jättis tema kandidatuurid õigusvastaselt kõrvale.
In her cross-appeal, Ms Girardot contends that the Court of First Instance infringed Community law by committing several manifest errors of assessment.
M.-C. Girardot väidab oma vastuapellatsioonkaebuses, et kuna Esimese Astme Kohus tegi mitu ilmset hindamisviga, on viimane rikkunud ühenduse õigust.
The first relates to the determination of the period to be taken into consideration when calculating the difference in earnings insofar as, in paragraph 80 of the judgment under
Esimene viga oli töötasu erinevuse arvutamiseks arvesse võetava perioodi kindlaks määramine selles osas, et Esimese Astme Kohus keeldus
B — Analysis for the damage suffered.
B. Õiguslik analüüs meetodit ja ulatust.
54On those two grounds, such pleas should be dismissed as inadmissible.
54 Nendel kahel põhjusel tuleb sellised väited vastuvõetamatuse tõttu tagasi lükata.
It is clear from Article 225 EC and the first paragraph of Article 58 of the Statute of the Court of Justice that the Court of First Instance has exclusive jurisdiction, first, to find the facts except where the substantive inaccuracy of its findings is apparent from the documents submitted to it and, second, to assess those facts.
EÜ artiklist 225 ja Euroopa Kohtu põhikirja artikli 58 esimesest lõigust tuleneb, et üksnes Esimese Astme Kohus on pädev tuvastama faktilisi asjaolusid – seda välja arvatud juhul, kui tema konstateeringute sisuline ebatäpsus selgub talle esitatud toimiku materjalide alusel – ning neid asjaolusid hindama.
When the Court of First Instance has found or assessed the facts, the Court of Justice has jurisdiction under Article 225 EC to review the legal characterisation of those facts by the Court of First Instance and the legal conclusions it has drawn from them. 53
Kui Esimese Astme Kohus on faktilised asjaolud tuvastanud või neid hinnanud, on Euroopa Kohus vastavalt EÜ artiklile 225 pädev kontrollima nende faktiliste asjaolude õiguslikku määratlust ja Esimese Astme Kohtu poolt neist tuletatud õiguslikke tagajärgi. 53
With regard to the fourth plea, by which Ms Girardot alleges that the Court of First Instance failed to take into account the medical certificates that she submitted, that, to me, appears to be admissible, since it seems to be directed not against the incorrect assessment of evidence, but against the alleged infringement of the obligation to examine the evidence allegedly adduced, which purports to establish the existence of heads of damage other than the material damage caused by the unlawful act committed by the Commission.
Neljas väide, millega M.-C. Girardot heidab Esimese Astme Kohtule ette, et viimane ei võtnud arvesse tema esitatud arstitõendeid, näib mulle vastuvõetav, arvestades et see on suunatud mitte tõendite eksliku hindamise vastu, vaid väidetavalt esitatud tõendite kontrollimise kohustuse väidetava rikkumise vastu, kusjuures need tõendid näitavad tema arvates muud kahju peale komisjoni toime pandud õigusvastasusega tekitatud varalise kahju.
Accordingly, just as the Court has, in the context of an appeal, ruled that a plea alleging an incomplete examination of the facts was well founded, 55a plea alleging the absence of an examination of evidence by the Court of First Instance should, in my view, also be subject to review on the part of the Court.
Samamoodi nagu Euroopa Kohus pidas ühes apellatsioonkaebuses põhjendatuks väidet, mis põhines faktiliste asjaolude ebatäielikul kontrollimisel, 55peaks minu arvates Euroopa Kohus kontrollima väidet, mis põhineb sellel, et Esimese Astme Kohus ei kontrollinud tõendeid.
However, for the reasons set out below, I take the view that that plea should be dismissed as irrelevant or, in any event, as unfounded.
Sellegipoolest leian ma alljärgnevalt esitatud põhjustel, et see väide tuleks ainetu või igal juhul põhjendamatu väitena tagasi lükata.
In the present case, as was reiterated at the hearing by Ms Girardot, the cross-appeal, in relation to the first three pleas on which it is based, simply challenges the assessment of certain facts carried out by the Court of First Instance in the context of applying the method of calculation which the latter used to determine the damage suffered by Ms Girardot on account of the loss of an opportunity to be recruited to a post as a member of the temporary staff at the Commission, although no distortion of those facts has been alleged or can be identified.
Käesolevas asjas, ja nagu kordas kohtuistungil M.-C. Girardot, piirdub vastuapellatsioonkaebus selle aluseks olevas kolmes esimeses väites sellega, et vaidlustatakse teatavate faktiliste asjaolude hindamine Esimese Astme Kohtu poolt arvutusmeetodi kohaldamise raames, mida viimane kasutas M.-C. Girardot’le komisjonis ajutise teenistujana tööle saamise võimaluse kaotamise tõttu tekitatud kahju hindamiseks, ilma et viitataks nende asjaolude moonutamisele või et seda võiks täheldada.
Moreover, as has already been stated, the Court of First Instance has exclusive jurisdiction to assess the method and extent of compensation
Peale selle on – nagu juba märgitud – Esimese Astme Kohus ainsana pädev hindama tekitatud kahju hüvitamise
54 — See the caselaw cited in footnote 47 above.
54 – Vt eespool joonealuses märkuses 47 viidatud kohtupraktika.
53 — See Case C-167/04 P JCB Service v Commission [2006] ECR I-8935, paragraph 106, and the caselaw cited.
53 – Vt 21. septembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-167/04 P: JCB Service vs. komisjon (EKL 2006, lk I-8935, punkt 106 ja viidatud kohtupraktika).
55 — Joined Cases C-238/99 P, C-244/99 P, C-245/99 P, C-247/99 P, C-250/99 P to C-252/99 P and C-254/99 P Limburgse Vinyl Maatschappij and Others v Commission [2002] ECR I-8375, paragraphs 392 to 406.
55 – 15. oktoobri 2002. aasta otsus liidetud kohtuasjades (C-238/99 P, C-244/99 P, C-245/99 P, C-247/99 P, C-250/99 P–C-252/99 P ja C-254/99 P: Limburgse Vinyl Maatschappij jt vs. komisjon (EKL 2002, lk I-8375, punktid 392–406).
COMMISSION v GIRARDOT and that, accordingly, Ms Girardot fails to establish that the Court of First Instance, by finding, in paragraphs 133 and 138 of the judgment under appeal, that she had failed to demonstrate the existence of the damage that she was alleging on the basis, inter alia, of medical certificates, committed an error of law in applying rules on the burden of proof and the production of evidence or infringed Community law by failing to examine evidence, since that evidence had not been presented to it. 57
KOMISJON VS. GIRARDOT kõik vaidlustatud kohtuotsusest hilisemast ajast ja seega ei tõenda M.-C. Girardot, et Esimese Astme Kohus on – märkides vaidlustatud kohtuotsuse punktides 133 ja 138, et M.-C. Girardot ei tõendanud kahjusid, millele ta muu hulgas arstitõendite abil tugines – pannud toime õigusnormi rikkumise tõendamiskohustuse eeskirjade kohaldamisel ja tõendite esitamisel või on rikkunud ühenduse õigust, kuna kohus ei võtnud arvesse tõendeid, kuigi neid talle ei esitatudki. 57
For all those reasons, I take the view that the cross-appeal should be dismissed as partly inadmissible and partly irrelevant or unfounded.
Esitatud põhjendustest lähtudes leian, et vastuapellatsioonkaebus tuleb jätta osaliselt vastuvõetamatuse ja osaliselt ainetuse või põhjendamatuse tõttu rahuldamata.
As regards the irrelevance of that plea, it is apparent from a combined reading of paragraphs 123 to 125, 133 and 138 of the judgment under appeal that the rejection of the existence of physical harm and of the claim relating to the deterioration in Ms Girardot’s physical health and her depressive state, because she failed to produce evidence attesting to the existence of that damage, is based on a ground included merely for the sake of completeness, as confirmed in the second sentence of paragraph 125 of the judgment under appeal, introduced by the words ‘[i]n any event’.
Nimetatud väide on ainetu seetõttu, et vaidlustatud kohtuotsuse punktidest 123–125 koostoimes punktidega 133 ja 138 tuleneb, et M.-C. Girardot’ füüsilise kahju ja tema vaimse tervise ja depressiivse seisundi muutustega seonduva väite vastuvõetamatus – kuna M.-C. Girardot ei esitanud tõendeid nende kahjude kohta – põhineb ülemäärasel põhjendusel, nagu kinnitab vaidlustatud kohtuotsuse punkti 125 teine lause, mis algab väljendiga „[i]gal juhul”.
56The principal ground set out in paragraphs 123 to 125 of the judgment under appeal and in respect of which Ms Girardot alleges no error of law, is based, for its part, on the consideration that the purpose of financial compensation is solely to make good the material damage resulting from the loss of an opportunity to be recruited caused by the unlawful act on the part of the Commission and not, in the absence of a prior claim for damages, to make good any other damage which that unlawful act might also have caused to Ms Girardot, with the result that the Court of First Instance was able to rule, in the first sentence of paragraph 125 of the judgment under appeal, that the arguments concerning that other alleged damage were irrelevant.
56Seevastu peamine põhjus, mis on esitatud vaidlustatud kohtuotsuse punktides 123–125 ja mille kohta M.-C. Girardot ei nimeta ühtki õigusnormi rikkumist, seisneb kaalutluses, mille kohaselt rahalise hüvitise eesmärk on selle varalise kahju hüvitamine, mis tuleneb töölesaamise võimaluse kaotamisest komisjoni poolt toime pandud õigusrikkumise tõttu, aga mitte – eelneva hüvitustaotluse puudumisel – muude kahjude hüvitamine, mida nimetatud õigusrikkumine võis M.-C. Girardot’le tekitada, mistõttu Esimese Astme Kohus võis otsustada vaidlustatud kohtuotsuse punkti 125 esimeses lauses, et argumendid muu väidetava kahju kohta ei ole asjassepuutuvad.
In any event, as regards whether that plea is unfounded, it should be noted that the medical certificates, which are annexed to the cross-appeal and on which Ms Girardot supports her claim, are all subsequent to the delivery of the judgment under appeal
Mis puutub selle väite põhjendamatusse, siis tuleb igal juhul märkida, et vastuapellatsioonkaebusele lisatud arstitõendid, millele M.-C. Girardot oma väites tugineb, pärinevad
Under the first paragraph of Article 122 of the Rules of Procedure, where the appeal is unfounded, the Court is to make a decision
Euroopa Kohtu kodukorra artikli 122 esimene lõige sätestab, et kui apellatsioon-
57 — See, in that regard, order of the Court of 4 October 2007 in Case C-100/07 P É.R. and Others v Council and Commission, not published in the ECR, paragraph 29.
57 – Vt selle kohta 4. oktoobri 2007. aasta määrus kohtuasjas C-100/07 P: É.
56 — It is settled caselaw that complaints directed against grounds given in a decision of the Court of First Instance merely for the sake of completeness cannot provide any basis for annulment of that decision and are therefore irrelevant: see order of the Court of 9 March 2007 in Case C-188/06 P Schneider Electric v Commission, not published in the ECR, paragraph 64, and the caselaw cited.
R jt vs. nõukogu ja komisjon (kohtulahendite kogumikus ei avaldata, punkt 29).
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-348/06 P as to costs.
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK – KOHTUASI C-348/06 P kulud välja mõista komisjonilt.
Having regard to the foregoing considerations, I propose that the Court should:
Esitatud põhjendustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku tuvastada ja otsustada järgmist:
In Case C-348/06 P,
21. veebruar 2008 *
APPEAL under Article 56 of the Statute of the Court of Justice brought on 17 August 2006,
Kohtuasjas C-348/06 P, mille ese on Euroopa Kohtu põhikirja artikli 56 alusel 17. augustil 2006 esitatud apellatsioonkaebus,
Commission of the European Communities, represented by D. Martin and F. Clotuche-Duvieusart, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, appellant, the other party to the proceedings being:
Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: D. Martin ja F. Clotuche-Duvieusart, kohtudokumentide kättetoimetamise aadress Luxembourgis, apellant, vastustaja:
Marie-Claude Girardot, represented by C. Bernard-Glanz and S. Rodrigues, avocats, applicant at first instance,
Marie-Claude Girardot, esindajad: advokaadid C. Bernard-Glanz ja S. Rodrigues, hageja esimeses astmes,
THE COURT (Third Chamber), composed of A. Rosas, President of the Chamber, J. Klučka, A. Ó Caoimh (Rapporteur), P. Lindh and A. Arabadjiev, Judges,
EUROOPA KOHUS (kolmas koda), koosseisus: koja esimees A. Rosas, kohtunikud J. Klučka, A. Ó Caoimh (ettekandja), P. Lindh ja A. Arabadjiev, kohtujurist: P. Mengozzi, kohtusekretär: osakonnajuhataja M.-A. Gaudissart, arvestades kirjalikus menetluses ja 24. mai 2007. aasta kohtuistungil esitatut, olles 22. novembri 2007. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku, on teinud järgmise otsuse
By its appeal, the Commission of the European Communities seeks annulment of the judgment of the Court of First Instance of the European Communities of 6 June 2006 in Case T-10/02 Girardot v Commission, [2006] ECR-SC I-A-2-129 and II-A-2-609, ‘the judgment under appeal’), in which that court, first, set the amount of financial compensation payable by the Commission to Mrs Girardot pursuant to the Court’s judgment of 31 March 2004 in Case T-10/02 Girardot v Commission [2004] ECR-SC I-A-109 and II-483, ‘the interim judgment’), at EUR 92 785 together with interest
Euroopa Ühenduste Komisjon palub oma apellatsioonkaebuses tühistada Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu 6. juuni 2006. aasta otsuse kohtuasjas T-10/02: Girardot vs. komisjon (EKL – töötajate juhtumid 2006, lk I-A-2-129 ja lk II-A-2-609, edaspidi „vaidlustatud kohtuotsus”), milles Esimese Astme Kohus määras esiteks komisjoni poolt M.-C. Girardot’le Esimese Astme Kohtu 31. märtsi 2004. aasta otsuse T-10/02: Girardot vs. komisjon (EKL AT 2004, lk I-A-109 ja II-483; edaspidi „esialgne kohtuotsus”) alusel tasutava rahalise hüvitise summaks 92 785 eurot, millele lisanduvad alates 6. septembrist 2004 jooksvad intressid Euroopa Keskpanga poolt