natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By contrast, Directive 91/414 contains no specific provision as regards parallel imports by which an operator buys a product in one Member State for the purpose of reselling it in another in order to benefit from a difference in price between those two geographical markets.
Seevastu ei sisalda direktiiv 91/414 ühtki erisätet paralleelse impordi kohta, mille käigus ettevõtja ostab toote ühes liikmesriigis kavatsusega müüa see edasi teises liikmesriigis, et saada kasu hinnaerinevusest neil kahel geograafilisel turul.
The directive does not set out the conditions for the authorisation of a plant protection product covered by a marketing authorisation granted in accordance with its provisions and imported in parallel to a plant protection product already covered by a marketing authorisation in the Member State of importation.
See direktiiv ei näe ette loa andmise tingimusi taimekaitsevahendi jaoks, millele on selle direktiivi sätete kohaselt turuleviimise luba antud ja mida imporditakse paralleelselt taimekaitsevahendiga, millele on importivas liikmesriigis turuleviimise luba juba antud.
Such a situation falls, however, within the scope of the provisions on the free movement of goods with the result that the legality of national measures restricting parallel imports must be examined in the light of Article 28 EC et seq. (see, to that effect, Escalier and Bonnarel, paragraph 28, and Commission v Germany, paragraph 27).
Sellist olukorda reguleerivad aga kaupade vaba liikumist käsitlevad sätted, mistõttu paralleelset importi piiravaid siseriiklikke meetmeid tuleb kontrollida EÜ artiklist 28 ja järgmistest artiklitest lähtudes (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsused komisjon vs. Saksamaa, punkt 27, ja Escalier ja Bonnarel, punkt 28).
Where such an operation relates to a plant protection product which has already been authorised in accordance with Directive 91/414 in the Member State of exportation and in the Member State of importation, that product cannot be regarded as being placed on the market for the first time in the Member State of importation.
Kui selliseid tehinguid tehakse taimekaitsevahendiga, millele on eksportivas liikmesriigis ja importivas liikmesriigis direktiivi 91/414 kohaselt luba juba antud, ei saa importivas liikmesriigis pidada seda toodet esmakordselt turuleviidavaks.
It is not therefore necessary, in order to protect human and animal health and the environment, to make parallel importers subject to the marketing authorisation procedure provided for by that directive, given that the competent authorities in the Member State of importation already have all the information necessary for the exercise of that scrutiny.
Inimeste ja loomade tervise või keskkonnakaitse tagamiseks ei ole paralleelsete importijate suhtes seega vaja kohaldada direktiivis sätestatud turuleviimise loa menetlust, kuna importiva liikmesriigi pädevatel ametiasutustel on juba kõik asjaomase kontrolli läbiviimiseks vajalikud andmed olemas.
To make the imported product subject to the marketing authorisation procedure would go beyond what is necessary to achieve the objectives of Directive 91/414 as to the protection of public and animal health and of the
Turuleviimise loa menetluse kehtestamine imporditava toote suhtes läheb kaugemale sellest, mis on vajalik mainitud direktiivi eesmärkide saavutamiseks rahvatervise ja loomade tervise ning keskkonna kaitsel,
COMMISSION v FRANCE environment and could, without justification, run counter to the principle of the free movement of goods laid down in Article 28 EC (see, to that effect, British Agrochemicals Association, paragraph 32).
KOMISJON VS. PRANTSUSMAA ja võib põhjendamatult kahjustada EÜ artiklis 28 sätestatud kaupade vaba liikumise põhimõtet (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus British Agrochemicals Association, punkt 32).
However, a plant protection product introduced into the territory of a Member State as a parallel import cannot, automatically or absolutely and unconditionally, have the benefit of a marketing authorisation issued to a plant protection product already on the market of that State.
Paralleelse impordi teel liikmesriigi territooriumile toodud taimekaitsevahendi suhtes ei saa siiski automaatselt ega absoluutselt ja tingimusteta kehtida turuleviimise luba, mis on antud selle riigi turul juba olevale taimekaitsevahendile.
If the plant protection product cannot be regarded as having already been authorised in the Member State of importation, that State must issue a marketing authorisation according to the conditions laid down by Directive 91/414 or prohibit its being placed on the market and used (see, to that effect, British Agrochemicals Association, paragraph 37, and Escalier and Bonnarel, paragraphs 30 and 31).
Kui imporditavat toodet ei saa käsitada importivas riigis juba loa saanud tootena, on see riik kohustatud andma turuleviimise loa direktiivis 91/414 sätestatud tingimustel või keelama toote turuleviimise ja kasutamise (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsused British Agrochemicals Association, punkt 37, ning Escalier ja Bonnarel, punktid 30 ja 31).
In order to verify whether a product authorised in another Member State in accordance with Directive 91/414 is to be regarded as having already been authorised in the Member State of importation, it is for the competent authorities of that Member State (i) to ascertain whether the importation of the plant protection product covered by the marketing authorisation in the other Member State constitutes a parallel import of a product already covered by a marketing authorisation in the Member State of importation, and (ii) to examine, when requested by the parties concerned, whether the product concerned may have the benefit of the marketing authorisation issued in favour of a plant protection product already on the market of the Member State of importation.
Tulenevalt vajadusest kontrollida, kas teises liikmesriigis direktiivi 91/414 alusel loa saanud toodet tuleb käsitada importivas liikmesriigis loa saanud tootena, on liikmesriigi pädevate ametiasutuste ülesanne kontrollida kahe tingimuse täitmist: esiteks seda, kas teises liikmesriigis turuleviimise loa saanud taimekaitsevahendi import on importivas liikmesriigis turuleviimise loa juba saanud toote suhtes paralleelne import, ja teiseks tuleb huvitatud isikute taotlusel kontrollida, kas toote puhul võib kehtida turuleviimise luba, mis on antud selle riigi turul juba olevale taimekaitsevahendile.
Furthermore, a common origin constitutes an important indication that the products at issue are identical, which would show that the marketing authorisation for the reference product may be used for the imported product (see, to that effect, Kohlpharma, paragraphs 16 and 17).
Peale selle on ühine päritolu oluline tegur, mis viitab asjaomaste toodete samasusele ja võib näidata, et imporditava toote puhul saab kasutada võrdlustoote turuleviimise luba (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Kohlpharma, punktid 16 ja 17).
In paragraph 40 of British Agrochemicals Association, the Court ruled that where the competent authority of a Member State finds that a plant protection product imported from a State party to the Agreement on the European Economic Area in which it is already covered by a marketing authorisation granted in accordance with the Directive, if not identical in all respects to a product already authorised within the Member State of importation, at least,
Eespool viidatud kohtuotsuse British Agrochemicals Association punktis 40 otsustas Euroopa Kohus, et kui liikmesriigi pädev ametiasutus leiab, et taimekaitsevahend, mis on imporditud Euroopa Majanduspiirkonna lepingus osalevast riigist, kus sellele on juba direktiivi 91/414 alusel antud turuleviimise luba, olemata küll igas suhtes samane importiva riigi territooriumil juba loa saanud tootega, kuid mis vähemalt
— shares a common origin with that product in that it has been manufactured by the same company or by an associated undertaking or under licence according to the same formulation,
– evib selle tootega ühist päritolu selles mõttes, et selle tootis sama valemi järgi sama äriühing või tootsid ettevõtjad, kes on seotud või töötavad litsentsi alusel,
— was manufactured using the same active ingredient, and
– on toodetud sama toimeainet kasutades ja
— also has the same effect with due regard to differences which may exist in conditions relating to agriculture, plant health and the environment, in particular climatic conditions, relevant to the use of the product,
– evib sama toimet, võttes arvesse erinevusi, mis võivad esineda toote kasutamise seisukohast oluliste põllumajanduslike, fütosanitaar- ja keskkonnatingimuste, eelkõige kliimatingimuste osas,
COMMISSION v FRANCE that product must be able to benefit from the marketing authorisation already granted in the Member State of importation, unless that is precluded by considerations concerning the protection of human and animal health and of the environment.
KOMISJON VS. PRANTSUSMAA siis tuleb selle toote puhul tunnustada importivas liikmesriigis juba antud turuleviimise luba, kui see ei lähe vastuollu inimeste ja loomade tervise ning keskkonnakaitse kaalutlustega.
In the present case, it is clear that the condition relating to common origin in Article 1 of Decree No 2001-317 complies with that interpretation, with the result that it cannot be considered to be contrary to Article 28 EC.
Käesolevas kohtuasjas tuleb sedastada, et dekreedi nr 2001-317 artiklis 1 sisalduv ühise päritolu tingimus on selle tõlgendusega kooskõlas, mistõttu seda ei saa pidada vastuolus olevaks EÜ artikliga 28.
Contrary to what the Commission submits, Kohlpharma does not call that assessment into question.
Vastupidi komisjoni väidetele ei sea eespool viidatud kohtuotsus Kohlpharma seda hinnangut kahtluse alla.
In that case, the Court took as a basis the premise that, for the purposes of assessing their safety and efficacy, the imported medicinal product and the reference medicinal product did not differ significantly although they had been manufactured by two separate undertakings.
Nimetatud kohtuasjas lähtus Euroopa Kohus eeldusest, et turvalisuse ja tõhususe hindamise seisukohalt ei olnud imporditud ravimil ja võrdlusravimil märkimisväärseid erinevusi, kuigi need olid toodetud kahes erinevas ettevõttes.
After pointing out that the principle of proportionality requires that the legislation in question be applied within the limit of what is necessary in order to achieve its primary objective of protecting public health, the Court stated that the circumstances of that case were characterised by the fact that the active ingredient had been sold to two different manufacturers of medicinal products established in two Member States, with the result that the applicant for the parallel import authorisation could, for the purpose of assessing its safety and efficacy, demonstrate by means of available or accessible information that the medicinal product to be imported did not differ significantly from the medicinal product which had already been authorised (Kohlpharma, paragraphs 11, 14 and 19).
Olles meenutanud, et proportsionaalsuse põhimõte nõuab asjassepuutuvate õigusnormide kohaldamist sellises ulatuses, mis on vajalik rahvatervise kaitse kui nende õigusnormide peamise eesmärgi saavutamiseks, tõi Euroopa Kohus esile, et selle kohtuasja asjaolusid iseloomustab tõsiasi, et toimeainet müüsid kaks ravimitootjat asukohtadega kahes liikmesriigis, nii et paralleelse impordi loa taotleja võis vajadusel, kasutades andmeid, mis olid tema käsutuses või mida ta võis hankida, tõendada, et turvalisuse ja tõhususe hindamise seisukohalt ei erine imporditav ravim märkimisväärselt juba loa saanud ravimist (eespool viidatud kohtuotsus Kohlpharma, punktid 11, 14 ja 19).
In such circumstances, the assessment of safety and efficacy carried out for the medicinal product which had already been authorised could be used in the application for a marketing authorisation for the second medicinal product without any risk to public health (Kohlpharma, paragraph 21, third indent).
Neil asjaoludel võis juba loa saanud ravimi turvalisuse ja tõhususe hindamise tulemusi rahvatervist mingil moel ohustamata kasutada ravimi puhul, mille jaoks taotleti turuleviimise luba (eespool viidatud kohtuotsus Kohlpharma, punkti 21 kolmas taane).
Admittedly, there is no reason relating to the protection of public health which precludes that rule from being applicable to plant protection products inasmuch as the Community legislation applicable to that area seeks to ensure a high level of protection of human health (see, to that effect, Commission v Germany, paragraphs 24 to 26).
Rahvatervise kaitsest ei tulene kindlasti ühtki põhjust, millega selle põhimõtte kohaldamine taimekaitsevahendite puhul oleks vastuolus, kuna antud valdkonnas asjassepuutuvate ühenduse õigusaktide eesmärk on tagada inimeste tervise kõrge kaitsetase (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus komisjon vs. Saksamaa, punktid 24–26).
Nevertheless, that does not mean that it is possible to conclude that the condition relating to common origin set out in Article 1 of Decree No 2001-317 constitutes a barrier to trade prohibited by Article 28 EC.
Sellest kaalutlusest ei saa siiski järeldada, et dekreedi nr 2001-317 artiklis 1 sätestatud ühise päritolu tingimus on EÜ artikliga 28 keelatud kaubanduspiirang.
As has been stated previously, that condition relating to the common origin of the relevant products allows cases of parallel importation to be identified and distinguished from other related situations in which the importation of a product requires a marketing authorisation and also constitutes an important indication that the imported product and the reference product are identical.
Nagu eespool on juba selgitatud, võimaldab asjaomaste toodete ühise päritolu tingimus esiteks määratleda paralleelse impordi juhtumid ja eristada neid muudest sarnastest olukordadest, kus toote impordiks on vaja turuleviimise luba, ning teiseks on see oluline tegur, mis viitab imporditava toote ja võrdlustoote samasusele.
Where those products do not have a common origin but were manufactured in parallel, by two competing undertakings, the imported product must, at first sight, be regarded as separate from the reference product and, consequently, as having been placed on the market of the Member State of importation for the first time.
Kui neil toodetel ei ole ühist päritolu, vaid need on toodetud paralleelselt kahes konkureerivas ettevõttes, tuleb eeldada, et imporditav toode erineb võrdlustootest ja järelikult viiakse see importivas liikmesriigis turule esmakordselt.
In such circumstances, as has been stated in paragraphs 34 to 36 of this judgment, the provisions of Directive 91/414 apply, with the result that the Member State of importation must, in principle, require compliance with the marketing authorisation procedure established by that directive or, as the case may be, prohibit that import product from being placed on the market and used.
Nagu on meenutatud käesoleva kohtuotsuse punktides 34–36, tuleb direktiivi 91/414 sätteid sellises olukorras kohaldada nii, et importiv liikmesriik on põhimõtteliselt kohustatud nõudma selles direktiivis sätestatud turuleviimise loa menetluse järgimist ja vajadusel keelama imporditava toote turuleviimise ja kasutamise.
Furthermore, it must also be pointed out that, in the area of plant protection, the legislature has not adopted provisions similar to those which, in the pharmaceuticals field, make it possible to verify whether a generic product is essentially identical to a reference product (as regards Council Directive 65/65/EEC of 26 January 1965 on the approximation of provisions laid down by Law, Regulation or Administra-
Ühtlasi tuleb toonitada asjaolu, et seadusandja ei ole taimekaitsevahendite valdkonnas vastu võtnud sätteid, mis analoogiliselt ravimite valdkonnaga võimaldaksid kontrollida, kas geneeriline toode on sisuliselt sama mis võrdlustoode (seoses nõukogu 26. jaanuari 1965. aasta direktiiviga 65/65/EMÜ ravimeid käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta (EÜT 1965, 22, lk 369) vt 3. detsembri
24), see Case C-368/96 Generics (UK) and Others [1998] ECR I-7967, and Article 10 of Directive 2001/83/EC of the European Parliament and of the Council of 6 November 2001 on the Community code relating to medicinal products for human use (OJ 2001 L 311, p. 67)).
1998. aasta otsus kohtuasjas C-368/96: Generics (UK) jt, EKL 1998, lk I-7967, samuti Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiivi 2001/83/EÜ inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta (EÜT L 311, lk 67; ELT eriväljaanne 13/27, lk 69) artikkel 10).
It must therefore be held that, by requiring, for the purpose of the grant of an import authorisation for a plant protection product, that the imported product and the product already authorised in France must have a common origin, the French Republic has not failed to fulfil its obligations under Article 28 EC.
Kokkuvõttes tuleb järeldada, et kui Prantsuse Vabariik taimekaitsevahendi impordiloa väljaandmisel nõuab, et paralleelselt imporditud toode ja Prantsusmaal juba lubatud toode oleks ühise päritoluga, siis ei ole ta rikkunud EÜ artiklist 28 tulenevaid kohustusi.
The Commission’s action must therefore be dismissed.
Seega tuleb komisjoni hagi jätta rahuldamata.
Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Kodukorra artikli 69 lõike 2 alusel on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud.
Since the French Republic has applied for costs to be awarded against the Commission and the latter has been unsuccessful, the Commission must be ordered to pay the costs.
Kuna Prantsuse Vabariik on kohtukulude hüvitamist nõudnud ja komisjon on kohtuvaidluse kaotanud, tuleb kohtukulud välja mõista komisjonilt.
Pursuant to the first subparagraph of Article 69(4) of the Rules of Procedure, the Kingdom of the Netherlands, which has intervened in the proceedings, is to bear its own costs.
Sama artikli lõike 4 esimese lõigu alusel kannab menetlusse astunud Madalmaade Kuningriik ise oma kohtukulud.
On those grounds, the Court (Third Chamber) hereby:
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kolmas koda) otsustab:
Dismisses the action;
Jätta hagi rahuldamata.
Orders the Commission of the European Communities to pay the costs;
Mõista kohtukulud välja Euroopa Ühenduste Komisjonilt.
Orders the Kingdom of the Netherlands to bear its own costs.
Madalmaade Kuningriik kannab ise oma kohtukulud.
Case C-271/06
Kohtuasi C-271/06
Netto Supermarkt GmbH & Co. OHG v Finanzamt Malchin (Reference for a preliminary ruling from the Bundesfinanzhof)
Netto Supermarkt GmbH & Co. OHG versus Finanzamt Malchin (eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesfinanzhof)
(Sixth VAT Directive — Article 15(2) — Exemption for supplies of goods for export to a destination outside the Community — Conditions for exemption not fulfilled — Proof of export falsified by the purchaser — Supplier acting with due commercial care)
Kuues käibemaksudirektiiv – Artikli 15 punkt 2 – Maksuvabastus seoses kauba eksporditarnega ühendusest väljapoole – Maksuvabastuse tingimuste täitmata jäämine – Ostja poolt võltsitud eksporditõend – Korraliku ettevõtja hoolsust ilmutav tarnija
Opinion of Advocate General Mazák delivered on 25 October 2007 . . . .Judgment of the Court (Fourth Chamber), 21 February 2008 . . . . . .
Kohtujurist J. Mazáki ettepanek, esitatud 25. oktoobril 2007 . . . . . . . . . Euroopa Kohtu otsus (neljas koda), 21. veebruar 2008 . . . . . . . . . . . .
Tax provisions — Harmonisation of laws — Turnover taxes — Common system of value added tax — Exemptions provided for in the Sixth Directive
Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Käibemaks – Ühine käibemaksusüsteem – Kuuenda direktiiviga ette nähtud maksuvabastused
(Council Directive 77/388, Art. 15(2))
(Nõukogu direktiiv 77/388, artikli 15 punkt 2)
SUMMARY — CASE C-271/06
KOKKUVÕTE – KOHTUASI C-271/06
On the other hand, it is not contrary to Community law to require the supplier to take every step which could reasonably be required of him to satisfy himself that the transaction which he is effecting does not result in his participation in tax evasion.
Ühenduse õigusega ei ole aga vastuolus nõue, et tarnija võtaks kõik meetmed, mida temalt võib mõistlikult nõuda, tagamaks, et tema sooritatav tehing ei too kaasa tema osalemist maksudest kõrvalehoidumises.
Accordingly, the fact that the supplier acted in good faith, that he took every reasonable measure in his power and that his participation in fraud is excluded are important points in deciding whether that supplier can be obliged to account for the value added tax after the event.
Seega on tõsiasjad, et tarnija tegutses heas usus, et ta võttis kõik meetmed, mida temalt võis mõistlikult oodata, ning et tema osalemine maksudest kõrvalehoidumises on välistatud, olulised otsustamaks, kas tarnijat on võimalik kohustada maksma käibemaksu tagantjärele.
Article 15(2) of Sixth Directive 77/388 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes, as amended by Directive 95/7, must be interpreted as not precluding a Member State from granting an exemption from value added tax on the supply of goods for export to a destination outside the European Community, where the conditions for such an exemption are not met, but the taxable person was not able to recognise — even by exercising due commercial care — that they were not met, because the export proofs provided by the purchaser had been forged.
Nõukogu kuuenda direktiivi 77/388 kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, mida on muudetud direktiiviga 95/7, artikli 15 punkti 2 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus, kui liikmesriik vabastab käibemaksust kauba eksporditarne Euroopa Ühendusest väljapoole, kui maksuvabastuse tingimused ei ole täidetud, kuid maksukohustuslasel ei olnud võimalik sellest teada saada ka korraliku ettevõtja hoolsust ilmutades, kuna ostja esitatud eksporditõend oli võltsitud.
Likewise, it would be contrary to the principle of legal certainty if a Member State which has laid down the conditions for the application of the exemption of supplies of goods for export to a destination outside the Community by prescribing, among other things, a list of the documents to be presented to the competent authorities, and which has accepted, initially, the documents presented by the supplier as evidence establishing entitlement to the exemption, could subsequently require that supplier to account for the value added tax on that supply, where it transpires that, because of the purchaser’s fraud, of which the supplier had and could have had no knowledge, the conditions for the exemption were in fact not met.
Samuti oleks õiguskindluse põhimõttega vastuolus see, kui liikmesriik, kes on kehtestanud tingimused ühendusest väljuva eksporditarne maksust vabastamiseks, määrates eeskätt kindlaks pädevatele ametiasutustele esitatavate dokumentide loetelu, ja kes kiitis esmalt heaks tarnija esitatud dokumendid kui tõendid, mis annavad õiguse maksuvabastuseks, võiks hiljem kohustada seda tarnijat maksma nimetatud tarnega seotud käibemaksu, kui selgub, et kuna omandaja on toime pannud maksudest kõrvalehoidumise, millest tarnija midagi ei teadnud ega pidanudki teadma, siis ei ole maksuvabastuse tingimused tegelikult täidetud.
The objective of preventing tax evasion referred to in Article 15 of the Sixth Directive sometimes justifies stringent requirements as regards the obligations of suppliers as persons liable to payment of value added tax.
Kuuenda direktiivi artiklis 15 sätestatud maksudest kõrvalehoidumise ennetamise eesmärk lubab mõnikord seada tarnija – kes on kohustatud maksma käibemaksu – kohustustele kõrgendatud nõudeid.
However, any sharing of the risk between the supplier and the tax authorities, following fraud committed by a third party, must be compatible with the principle of proportionality.
Siiski peab kolmanda isiku toime pandud maksudest kõrvalehoidumise korral jagunema tarnija ja maksuhalduri vaheline risk vastavalt proportsionaalsuse põhimõttele.