natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dialogue platforms can thus form part of the intercultural learning strategy of organisations.
Seega võivad organisatsioonid kaasata arutelufoorumeid oma kultuuridevahelise õppe strateegiasse.
The platform ‘Generation’ in Amadora, near Lisbon, Portugal, aimed to develop a better understanding of the dynamics behind feelings of social exclusion, truancy and school dropout among immigrant youth in this under-privileged urban neighbourhood.
Lissaboni eeslinna Amadora projekt „Generation” seadis eesmärgiks paremini mõista, miks selle vaese linnapiirkonna sisserändajate lapsed tunnevad end sageli sotsiaalselt tõrjutuna, puuduvad tundidest ja jätavad kooli pooleli.
A Congress and workshops with youth were organised by the district government, voluntary organisations, state schools, and a local parish council.
Kohaliku omavalitsuse, vabatahtlike organisatsioonide, riigikoolide ja kohaliku kogudusekeskuse koostöös korraldati noortele kongress ja seminare.
Five young residents were trained as facilitators to act as bridges between the neighbourhood and outside communities.
Viis noort kohalikku koolitati vahendajaiks agulielanike ja teiste kogukondade vahel.
The European Union Trade Confederation (ETUC) provides its members with a research report and action plan on collective bargaining on issues of concern for migrant and ethnic minority workers, which can be used as a tool for dialogue on integration in the workplace.
Euroopa Ametiühingute Konföderatsioon (ETUC) pakub oma liikmetele uuringuaruannet ja tegevuskava kollektiivläbirääkimiste kohta sisserändajatest ja rahvusvähemusse kuuluvatest isikutest töötajatele huvi pakkuvates küsimustes, mida võib kasutada abivahendina aruteludes integratsiooni üle töökohal.
These documents present the main points that collective bargaining policies should cover and highlights the various successes of national confederations or member organisations.
Need dokumendid kirjeldavad peamisi punkte, mida kollektiivläbirääkimistel tuleks käsitleda, ning tõstavad esile liikmesorganisatsioonide mitmesuguseid edusamme.
The Association Migration Solidarité et Echanges pour le Développement (AMSEAD) in Strasbourg, France organised a two-week exchange entitled ‘A meeting of cultures’ for 36 youth from three European receiving countries (Germany, Sweden, and France) and three Mediterranean sending countries (Turkey, Lebanon, Algeria).
Prantsusmaal Strasbourgis tegutsev Association Migration Solidarité et Echanges pour le Développement (arengut taotlev rände solidaarsuse ja vahetuse ühendus) korraldas kahenädalase noortevahetuse „Kultuuride kohtumine”, kus osales 36 noort kolmest sisserändajaid vastuvõtvast Euroopa riigist (Saksamaa, Rootsi ja Prantsusmaa) ning kolmest Vahemere-äärsest sisserändajate päritoluriigist (Türgi, Liibanon, Alžeeria).
Half-day seminars, cultural workshops, and visits were dedicated to migration and inequalities between North-South, identity and cultural diversity among minorities, the role of religion in integration, and how Europe should deal with immigrants’ rights.
Vahetuse käigus toimusid poolepäevased seminarid, kultuuri õpitoad ja külastused, kus käsitleti rännet ja põhja-lõuna ebavõrdsust, identiteeti ja kultuurilist mitmekesisust vähemuste hulgas, usu rolli integratsioonis ja seda, kuidas Euroopa peaks lähenema sisserändajate õigustele.
Dialogue Platforms understanding through dialogue.
Praktiline lähenemisviis
Lastly, agendas and schedules should leave room to address the new issues that will inevitably emerge when partners are convened and the process is underway.
Viimaks tuleks päevakordadesse ja ajakavadesse jätta ruumi uute küsimuste jaoks, mis tekivad paratamatult partnerite koosviibimistel ja protsessi käigus.
When decisions about how to implement the platform (i.e. structure, venue, timing, interpretation) are based on the principles of active inclusion, each small practical step adds up to creating a culture of open and respectful dialogue.
Kui otsuseid foorumi korraldusliku poole (s.o struktuuri, koha, aja, tõlkimise) kohta tehakse aktiivse kaasamise põhimõttel, viib iga väike praktiline samm avatud ja lugupidava dialoogi poole.
A key priority of Ireland’s Health Service Executive’s National Intercultural Health Strategy is the implementation of ethnic equality monitoring.
Iirimaa tervishoiuameti riikliku kultuuridevahelise tervishoiustrateegia üks prioriteete on rahvustevahelise võrdsuse järelevalve elluviimine.
Part of making planning and evaluation more responsive and evidence-based is knowing the health needs and outcomes of service users from diverse backgrounds.
Kavandamise ja hindamise paind- likumaks ja tõendipõhisemaks muutmise üks osa on eri taustaga inimeste tervishoiuvajaduste ja teenuste kasutamise tulemuste tundmine.
The strategy’s consultation process used many flexible and creative responses to actively engage “hard to reach” groups like migrant workers, the undocumented, and those women from conservative backgrounds who are uncomfortable with public sessions.
Strateegia raames rakendatud konsulteerimisprotsessi käigus kasutati palju paindlikke ja loomingulisi lahendusi, et kaasa- ta raskesti juurdepääsetavaid rühmi, nagu võõrtöötajad, dokumentideta isikud ja konservatiivsetest oludest pärit naised, kes väldivad avalikke üritusi.
Coordinators arranged evening consultations, used different formats from large workshops and surveys to small focus groups and individual interviews, provided support for transport and childcare, and ensured that interpreters were available when required.
Koordinaatorid korraldasid õhtusi konsultatsioone, kasutasid eri formaate alates suurtest seminaridest ja uurimustest kuni väikeste fookusrühmade ja individuaalvestlusteni, pakkusid toetust transpordi- ja lapsehoiukulude katteks ning tagasid vajaduse korral tõlkide kaasamise.
Ensuring coherence across sectors and levels of governance
Järjepidevuse tagamine sektorite ja valitsemistasandite vahel
Across Europe, dialogue platforms have emerged in an unplanned and uneven manner across many different sectors.
Kogu Euroopas on kavandamata ja ebaühtlaselt tekkinud arutelufoorumeid paljudes eri sektorites.
Government consultative bodies or collective bargaining guidelines on issues of integration have existed in Northwest Europe since the post-war period, while national inter-religious dialogues are more recent inventions.
Valitsuste nõuandeorganid või integratsiooni teemasid käsitlevad kollektiivläbirääkimiste suunised on Loode-Euroopas olemas alates sõjajärgsest ajast, samal ajal kui üleriigilised usunditevahelised dialoogid on uuem nähtus.
Numerous projects have emerged in the cultural and educational sector in the past decade and with ever greater pace during the 2008 European Year of Intercultural Dialogue.
Viimasel kümnendil ja eriti Euroopa kultuuridevahelise dialoogi aastal 2008 on kultuuri ja hariduse vallas algatatud arvukalt projekte.
Dialogue platforms may have to address intersecting topics, for example ; access to housing, healthcare and education.
Arutelufoorumitel võib olla vaja käsitleda läbivaid teemasid, nagu eluaseme leidmine ning juurdepääs tervishoiule ja haridusele.
Taking on the role of convener of a dialogue platform obliges a public authority to assure policy and dialogue coherence.
Arutelufoorumi kokkukutsuja roll paneb ametiasutusele kohustuse tagada foorumi tegevuse ja arutelu järjepidevus.
The launch of a platform raises public and stakeholder expectations that the issues at hand will be addressed successfully.
Foorumi käivitamine tekitab üldsuses ja sidusrühmades ootuse, et foorumis käsitletavad probleemid leiavad hea lahenduse.
Therefore, planning for outcomes needs special attention.
Seepärast tuleb tulemuste kavandamisele pöörata eraldi tähelepanu.
Conveners will spend a great deal of their time maintaining the platform’s focus and managing the multiple interests of its participants.
Foorumi kokkukutsujatel kulub suur osa ajast foorumi fookuse hoidmisele ning osalejate huvide paljususe ohjamisele.
They should not forgo the opportunity of having stakeholders around the table who have the capacity to deliver on the Platform’s goals.
Olukorda, kus ühe laua taga on koos sidusrühmad, kes suudavad aidata kaasa foorumi eesmärkide saavutamisele, ei tohi käest lasta.
Otherwise, platforms end up as “talk shops.”
Vastasel juhul saab foorumist „jututuba”.
This can lead to consultation fatigue, whereby stakeholders lose interest in participating in the next platform if nothing was done with what they said in the last one.
Selline konsulteerimine tekitab väsimuse, mis väljendub selles, et sidusrühmad kaotavad huvi osalemise vastu järgmises foorumis, kui eelmises ei tõusnud nende osalemisest mingit kasu.
Dialogue platforms cannot be expected to work as “a quick fix.”
Arutelufoorumitelt ei saa oodata kiireid lahendusi.
Translating dialogue into action requires that participants, from the very beginning, see the platform not as a one-off event, but as part of a process where they can make a “critical engagement.”
Selleks et arutelu tulemustest saaks tegelikkus, peavad osalejad algusest peale nägema foorumit mitte kui ajutist nähtust, vaid osa protsessist, millesse nad võivad anda olulise panuse.
The obligation for follow-up is greatest for the organisers themselves, especially if it is a public authority convening the platform.
Järelmeetmete kohustus on kõige suurem korraldajate endi jaoks, eriti kui foorumi kokkukutsuja on mõni ametiasutus.
Depending on the degree of mutual understanding and trust attained among participants, a platform can expect to have different outputs and impacts on participants and on the community.
Sõltuvalt sellest, kui suure vastastikuse mõistmise ja usalduse osalejad saavutavad, võib foorumilt oodata mitmesuguseid tulemusi ning mõjusid osalejatele ja kogukonnale.
For example, dialogue takes the shape of a mutual exchange of information.
Näide: arutelu toimub vastastikuse teabevahetuse vormis.
Participants state their interpretation and positions on a given situation.
Osalejad väljendavad oma arusaamu ja seisukohti teatava olukorra suhtes.
The fact that the various parties sat down for an open and respectful exchange of views can serve to reassure the public, albeit symbolically and momentarily.
Asjaolu, et eri osalejad vahetasid avatult ja lugupidavalt arvamusi, võib üldsusele anda kindlustunnet, kas või sümboolselt ja hetkeliselt.
Participants come out of dialogue with a newfound sensitivity to different opinions.
Osalejad lahkuvad arutelust uue suhtumisega eriarvamustesse.
As a sign of trust, they accommodate these differences at a rhetorical level.
Usalduse märgiks lahendavad nad need erinevused retooriliselt.
These slight adjustments filter down into peoples’ ways of thinking and speaking about the issue.
Need väikesed kohandused kanduvad üle sellesse, kuidas inimesed probleemist mõtlevad ja räägivad.
In this scenario, participants accommodate each other with public discourses that are less radical and more inclusive.
Selles stsenaariumis peavad osalejad avalikku arutelu, mis ei ole nii radikaalne ja on rohkem kaasav.
Taking this one step further, participants agree on a shared, more complex understanding of the issue and identify common ground and benefits of diversity.
Järgmise sammuna lepivad osalejad kokku ühises, komplekssemas arusaamas probleemist ning määratlevad ühised lähtealused ja mitmekesisuse eelised.
Partners conclude with expressions of mutual trust and open calls for societal action meant to inspire follow-up from others in the public and civil society.
Partnerid avaldavad lõpuks üksteisele usaldust ja kutsuvad üles ühiskondlikuks tegevuseks, et ajendada tegutsema ka avalikku sektorit ja kodanikuühiskonda.
These outputs might have a greater impact on peoples’ way of thinking and speaking.
Need tulemused võivad inimeste mõtlemis- ja kõnelemislaadi veelgi rohkem mõjutada.
The appeals might lead to ad hoc community actions that strengthen, at least temporarily, a community’s social and associational networks.
Võib-olla ajendavad need üleskutsed kogukonda sihipärastele tegudele, et tugevdada vähemalt ajutiselt oma sotsiaalseid ja organisatsioonilisi võrgustikke.
The ‘German Islam Conference’ (DIK) is the Ministry of Interior’s ongoing process of dialogue with Germany’s residents and citizens of Muslim backgrounds on topics like integration, extremism and the principles of social and religious policy.
Saksamaa islamikonverents (DIK) on Saksa siseministeeriumi alaline dialoog Saksamaa elanike ja moslemi taustaga kaaskodanikega sellistel teemadel nagu integratsioon, ekstremism ning sotsiaal- ja usupoliitika põhimõtted.
As a result of the 2007/8 plenary sessions, the 15 participants from different levels of governance and 15 from the German Muslim communities agreed to an interim summary of the conclusions of the four DIK working groups, defining a shared understanding of integration, funding research to gather more empirical data on the situation of Muslim life in Germany, describing ways to accelerate the introduction of Muslim religious instruction in public schools, raising media awareness and providing a clearinghouse for further cooperation.
2007.–2008. aasta täiskogu istungite tulemusel leppisid 15 osalejat eri valitsemistasanditelt ning 15 Saksamaa moslemikogukondade esindajat kokku konverentsi nelja töörühma järelduste vahekokkuvõttes, kus määratleti ühine arusaam integratsioonist, eraldati vahendeid teadustööks, et koguda rohkem empiirilisi andmeid moslemite olukorra kohta Saksamaal, ning kirjeldati võimalusi, kuidas kiirendada moslemite usuõpetuse juurutamist riigikoolides, suurendada meedia teadlikkust ja pakkuda kohta edasiseks koostööks.
A new website attempts to increase transparency on the consultations and recommendations, enhance acceptance of the dialogue by creating greater opportunities for participation, and increase the objectiveness of German debates on Islamic religious practices.
Konverentsi uus veebisait püüab muuta konsultatsioone ja soovitusi läbipaistvamaks, anda rohkem osalemisvõimalusi, et tagada dialoogile laiemat kõlapinda, ning suurendada islami usutavasid käsitlevate arutelude objektiivsust Saksamaal.
In the course of dialogue, participants also arrive at concrete frameworks for follow-up action.
Arutelu käigus lepivad osalejad kokku ka konkreetsetes järelmeetmete raamistikes.
They can decide to make the dialogue sustainable by institutionalising the platform.
Foorumi institutsionaliseerumisega võivad nad otsustada muuta dialoogi alaliseks.
If the convener is a public authority, they can mainstream it into the consultation infrastructure of the relevant government department(s).
Kui kokkukutsuja on ametiasutus, võivad nad konverentsi lõimida asjaomas(t)e valitsusasutus- (t)e konsultatsioonimehhanismidega.
The outcomes brought by this institutional change include stronger associational networks and a shared sense of purpose among organisations working on the same issue.
Sellise institutsioonilise muutuse tulemuste näiteks on tugevamad organisatsioonilised võrgustikud ning samade küsimustega tegelevate organisatsioonide ühine eesmärgitunnetus.
The ‘Round Table Muslims’ and the Muslim Council were established to make contact between representatives of Muslim organisations and the city of Munich’s vice-mayor’s office.
Münchenis loodi moslemiorganisatsioonide ja Müncheni abilinnapea kantselei vahelise suhtluse hõlbustamiseks moslemi ümarlaud ja mosleminõukogu.
The platforms have become established networks, leading to the City Council’s adoption of a proposal on Muslim funerals and the introduction of Muslim religious instruction in close cooperation with Munich schools and the round table.
Mõlemad foorumid on juurutatud võrgustikena, mis on viinud selleni, et Müncheni linnavolikogu võttis vastu ettepaneku moslemi matuste kohta ning juurutas koolides moslemi usuõpetuse tihedas koostöös Müncheni koolide ja ümarlauaga.
Ireland’s National Consultative Committee on Racism and Interculturalism (NCCRI) acted as a platform for intercultural dialogue with the aim of building consensus and informing policy development from 1997 until 2008 when it was mainstreamed into government work.
Iirimaa riiklik rassismi ja kultuuridevahelisuse nõuandekomitee (NCCRI) tegutses 1997. aastast kuni 2008. aastani, mil see viidi valitsuse alluvusse kultuuridevahelise dialoogi foorumina, mille eesmärk oli luua konsensust ja anda teavet poliitika väljatöötamiseks.
Participants can likewise decide to establish new platforms on other problem issues.
Osalejad võivad muude probleemide jaoks luua ka uusi foorumeid.
Membership can be reopened and readjusted while the convener role is rotated.
Osalejate vastuvõtu võib taas avada ja selle tingimusi kohandada ning kokkukutsuja rolli võib täita kordamööda.
The outcome is that participants capitalise on mutual understanding and trust in one area to tackle another, with the hope of a positive spill-over effect.
Tulemuseks on, et osalejad saavad ära kasutada ühes valdkonnas saavutatud vastastikust mõistmist ja usaldust probleemide lahendamisel teises valdkonnas.
Participants make short-term commitments in each of their work programmes to undertake joint activities.
Osalejad võtavad igas oma tööprogrammis endale lühiajalisi kohustusi osaleda ühistel üritustel.
These public actions use participants’ newfound mutual understanding and trust as a starting point to raise understanding and trust among their constituents and the general public.
Sellistel avalikel üritustel kasutatakse osalejate värskelt leitud üksmeelt ja usaldust lähtepunktina selleks, et suurendada mõistmist ja usaldust osalejate liikmete ja üldsuse hulgas.
The outcomes are temporarily stronger associational and social networks.
Tulemuseks on sotsiaalsete ja organisatsiooniliste võrgustike ajutine tugevnemine.
Coordination and enforcement mechanisms are introduced to ensure the collective implementation of activities within a given timeframe and in a structured manner.
Selleks et ühised üritused toimuksid ettenähtud aja jooksul ja kavakohaselt, võetakse kasutusele kooskõlastus- ja kontrollimehhanismid.
In order to translate dialogue into action after the first Integration Summit in Germany in July 2006, the ‘National Integration Plan’ defined clear targets as well as more than 400 measures and voluntary commitments of state and non-state actors at the various levels of governance.
Kui Saksamaal toimus 2006. aasta juulis esimene integratsiooniteemaline tippkohtumine, määratleti selle tulemuste rakendamiseks riigi integratsioonikavas selged eesmärgid ning riigipoolsete ja muude osalejate enam kui 400 meedet ja vabatahtlikku kohustust eri valitsemistasanditel.
A first progress report was presented in November 2008.
Esimene eduaruanne esitati 2008. aasta novembris.
Conveners should avoid being too prescriptive when discussing possible actions.
Kokkukutsujad peaksid hoiduma liigsetest ettekirjutustest võimalike meetmete arutamisel.
Platforms are more likely to obtain buy-in for follow-up when coming from their own ideas.
Foorumid toetavad meetmete ettepanekuid harilikult siis, kui need tulenevad nende enda ideedest.
For instance, “critical engagements” include the right to protest, petition, advocate, and represent various interests.
Näiteks mõiste „oluline panus” hõlmab õigust protestida, esitada palvekirju, toetada ja esindada mitmesuguseid huve.
Participants and the public also expect to see government embedding their responses in its future work plan.
Osalejad ja üldsus ootavad valitsuselt ka seda, et see integreeriks nende vastused ja reageeringud ka oma tööplaani.
The Federal State of Berlin’s Action Programme for Social Cohesion in the Neighbourhood has dedicated half a million Euros in 2007 and one million in 2008/9 to ‘Tandem projects,’ to building lasting cooperations between immigrant organisations and host society/public institutions.
Berliini piirkondade sotsiaalse ühtekuuluvuse tegevusprogrammi raames eraldati 2007. aastal pool miljonit eurot ja 2008.–2009. aastal miljon eurot nn „tandemprojektidele”, et luua püsivaid koostöösidemeid sisserändajate organisatsioonide ning vastuvõtva riigi ühiskondlike ja ametiasutuste vahel.
Joint projects are being implemented on youth education, anti-discrimination, and adult training with the short-term aim of knowledge transfer and capacity-building for immigrant associations.
Ühised projektid toimuvad noorsoohariduse, diskrimineerimisvastase võitluse ning täiskasvanuõppe vallas, kus lähimaks eesmärgiks on teadmiste vahendamine ja sisserändajate ühenduste suutlikkuse tõstmine.
The Council of Religions in Genoa has had regular dialogue meetings between 16 religious communities, and two ecumenical associations, with the aim of encouraging better knowledge transfer and communication with public administration.
Genova usundinõukogu on korrapäraselt kohtunud 16 usukogukonnaga ja kahe oikumeenilise liikumisega, et edendada teadmiste vahetust ja parandada suhtlust ametiasutustega.
Every year the Council aims to create at least one joint publication and joint activity involving citizens of different cultures and religions.
Nõukogu püüab igal aastal välja anda vähemalt ühe ühise trükise ja korraldada vähemalt ühe ühisürituse eri kultuuri- ja usundilise taustaga kodanikele.
Participants make longer term commitments for cooperation with the hope that short-term gains endure, even when the dialogue platform no longer exists and the public eye and political agendas have turned to other issues.
Osalejad võivad võtta endale pikemaajalisi koostöökohustusi lootuses, et lühiajaline edu jääb kestma, isegi kui arutelufoorum on oma tegevuse lõpetanud ning üldsuse tähelepanu ja poliitiline huvi on pöördunud teistele teemadele.
To do so, they build in public evaluation and feedback mechanisms on the performance and outcomes of their joint activities.
Selleks kasutavad nad avalikke hindamis- ja tagasisidemehhanisme, et süvendada oma ühisürituste õnnestumist ja tulemuslikkust.
The ‘Day of Dialogue’ in Rotterdam is currently run by a platform of representatives from 74 diverse organisations.
Rotterdamis tegutseb 74 eri organisatsioonist koosnev foorum „Dialoogipäev”.
Members train the day’s dialogue facilitators, who are entrusted with creating a safe environment for participating Rotterdammers to learn from each other on central themes like living together in a multicultural city, sense of belonging, and identity.
Selle liikmed koolitavad foorumi jaoks arutelude korraldajaid, kelle ülesanne on luua osalevate rotterdamlaste jaoks turvaline keskkond, milles nad saaksid vahetada kogemusi kesksetel teemadel, nagu elamine kultuuriliselt mitmekesises linnas, kuuluvustunne ja identiteet.
Members also use their respective networks so that the Day can reach a wide cross-section of the city without a large PR budget.
Liikmed kasutavad ära ka oma võrgustikke, nii et foorum jõuab suure osa linlasteni ilma suure suhtekorralduseelarveta.
Members say that working together in the platform has become a goal in itself for their organisations.
Foorumi liikmed ise ütlevad, et foorumis koos töötamisest on nende organisatsioonide jaoks saanud omaette eesmärk.
1700 Rotterdammers took part in the Day of Dialogue in 2007.
2007. aastal osales dialoogipäeval 1700 rotterdamlast.
Evaluations show that participants are very enthusiastic about the process.
Uuringud näitavad, et see protsess meeldib osalejatele väga.
The organisers note that the idea has been picked up by 20 cities in the Netherlands as well as Berlin and Brussels.
Korraldajad märgivad, et nende idee on üle võtnud 20 Madalmaade linna ning Berliin ja Brüssel.
The Birmingham Women’s Peace Group (1993-2006) was a small prayer group formed as part of a women’s prayer chain in response to the Bosnian Wars.
Birminghami naiste rahurühm (1993–2006) oli väike palverühm, mis moodustati osana Bosnia sõdade tõttu loodud naiste palveketist.
It progressed from being a bonding ecumenical to a bridging interfaith group, at its height involving 80-100 women per meeting from 30 nationalities and diverse faiths, races, ages, and social backgrounds.
Kui alguses kujutas see rühm endast oikumeenilist ühendust, siis aja jooksul sai sellest eri usundite ühendus, mille koosolekutel osales tippajal 80–100 naist, kes esindasid 30 eri rahvust ning mitmesuguseid usundeid, rasse, vanuserühmi ja sotsiaalseid taustu.