natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In their opinion, it is therefore a novel case, since the judgment in Van Parys dealt with the inability to rely on a DSB decision for the purpose of assessing the validity of a Community act in the context of a reference for a preliminary ruling; it is also novel because in Chiquita Brands and Others v Commission, a case which likewise concerned a claim for compensation for damage suffered as a result of a persisting infringement of WTO rules ascertained by the DSB, the applicant had, however, confined itself to claiming application of the Nakajima exception.
Seega on tegemist esimest korda esineva juhtumiga, kuna kohtuotsus Van Parys käsitles VLO otsusele tuginemise võimalikkust, hinnates eelotsusemenetluse raames ühenduse akti õiguspärasust; ja mis on esmakordne ka seetõttu, et eespool viidatud kohtuasjas Chiquita Brands jt oli küll ka tegemist nõudega hüvitada kahju, mis tekkis VLO poolt tuvastatud WTO eeskirjade püsiva rikkumise tõttu, kuid hageja piirdus üksnes väitega, et kohaldamisele kuulub Nakajima erand.
From that perspective, the first question relates to whether such political freedom continued to exist in the specific circumstances of the cases in point.
Sellest lähtudes puudutab esimene küsimus niisuguse poliitilise otsustusvabaduse püsivust käesolevate kohtuasjade konkreetses tingimustes.
The answer would certainly be in the affirmative if the reasonable period for implementation of the DSB decision had not yet expired.
Vastus oleks kindlasti jaatav, kui VLO otsuse täitmiseks ette nähtud põhjendatud ajavahemik ei oleks veel möödunud.
The Court has already stated that ‘the Community courts cannot, in any event, carry out a review of the legality of the Community measures in question, particularly not in the context of an action for damages under Article 178 of the Treaty, without rendering ineffective the grant of a reasonable period for compliance with the DSB recommendations or rulings, as provided for in the dispute settlement system put in place by the WTO agreements’.
Euroopa Kohus on juba öelnud, et „ühenduse kohus ei saa käesoleval juhul ühenduse aktide õiguspärasuse kontrolli teostada, eriti asutamislepingu artikli 178 alusel esitatud kahju hüvitamise hagi raames, kuna vastasel juhul kaotaks WTO lepingutega kehtestatud vaidluste lahendamise korra raames VLO soovituste või otsuste täitmiseks ette nähtud põhjendatud ajavahemik oma mõtte” 51.
51 But as FIAMM and Fedon rightly point out, the reasonable period that the Community had been allowed to comply with the DSB decision had expired on 1 January 1999 and, in a decision of 19 April 1999, the DSB had found that on 1 January the Community legislation continued to be incompatible with the rules of the WTO.
Kuid nagu FIAMM ja FEDON õigesti rõhutavad, lõppes ühendusele VLO otsuse täitmiseks antud põhjendatud ajavahemik 1. jaanuaril 1999 ja 19. aprilli
Hence, they contend, since no
51 – Eespool viidatud kohtuotsus Biret International vs. nõukogu (punkt 62).
In order to assess whether the appellants’ arguments are well founded, it is necessary to return to the basis of the very principle that WTO law cannot be relied on before the courts.
Hagejate argumentatsiooni hindamiseks tuleb pöörduda taas WTO õigusele tuginemise võimatuse põhimõtte aluste juurde.
It should again be remembered that the possibility of relying on the WTO agreements as a whole has been categor ically refused in principle, given their nature and structure, and that there can be room for application of the WTO rules by the courts only in so far as that would affect neither the scope for negotiations that the WTO agreements accord to contracting parties, even in the event of a dispute, nor the reciprocity and balance in the application of the commitments undertaken with regard to the WTO; in short, only in so far as that would not restrict the political freedom that the nature and structure of the WTO agreements allow
Meenutagem veelkord, et oma laadist ja ülesehitusest lähtuvalt ei luba WTO lepingud tervikuna neile tugineda ning WTO eeskirju saab kohtulikult rakendada ainult ulatuses, milles see ei mõjuta läbirääkimiste pidamise võimalusi, mis on pooltele WTO lepingutega isegi vaidluse korral tagatud, ega ka vastastikkust ja tasakaalustatust WTO raames võetud lepinguliste kohustuste täitmisel; see tähendab kokkuvõttes ulatuses, milles see ei piira poliitilist otsustamisvabadust, mis on lepinguosalistele WTO lepingute laadist ja
Justice has already noted 54 and the Court of First Instance recalled in the contested judgments, 55 even at the expiry of the period satisfactory compensation had been agreed during the 20 days following the date of expiry of the reasonable period of time — a possibility provided for in Article 22(2) of the DSU — the Community could no longer seek negotiated solutions.
Nad väidavad, et seetõttu ei võinud ühendus sellest alates, kui põhjendatud ajavahemiku lõppemisele järgnenud 20 päeva jooksul rahuldava kompensatsiooni suhtes kokkuleppele ei jõutud, nagu näeb ette võimalus VLM-i artikli 22 lõikes 2, läbiräägitud lahendustele enam loota. Tal ei olnud enam muud valikut, kui VLO otsust täita või olla keeldumise korral valmis vastuabinõudeks.
It had no choice but to comply with the DSB decision or to lay itself open to retaliatory measures by refusing to do so.
Nagu näha, puudutab vaidlus kokkuvõttes VLO otsuse kohustuslikku õigusjõudu: kas VLM kohustab VLO otsuseid ja soovitusi täielikult täitma?
As we can see, the debate hinges ultimately on the binding force of the DSB decision: does the DSU require the rulings and recommendations of the DSB to be implemented in full?
Võib tõepoolest vastu väita, et VLO otsuste ja soovituste täitmist ei saa vältida ja selline läbiräägitud
To be frank, I do not share the appellants’ analysis on this point.
Ausalt öeldes ma ei nõustu apellatsioonkaebuse esitajate analüüsiga selles küsimuses.
52It is true that allowed to bring the measure declared to be incompatible with the WTO rules into conformity and even after the authorisation and adoption of retaliatory measures, an important place continues to be reserved at all events for negotiation between the parties to the dispute.
52 VLM-i artikli 22 lõige 1 eelistab meetme WTO lepingutega kooskõlla viimise soovituse täielikku rakendamist ja VLM-i artikli 3 lõike 7 kohaselt on vastastikuse kokkuleppe teel saavutatud ja asjaomaste lepingutega kooskõlas olevate lahenduste puudumisel tavaliselt esimene eesmärk vastuolus olevaks tunnistatud meetmete kõrvaldamine.
54 — See Van Parys, paragraphs 42 to 51.
54 – Vt eespool viidatud kohtuotsus Van Parys (punktid 42–51).
See also Chiquita Brands and Others v Commission, paragraph 164.
Vt ka Esimese Astme Kohtu eespool viidatud kohtuotsus Chiquita Brands jt vs. komisjon (punkt 164).
55 — See the FIAMM judgment, paragraphs 125 to 129, and the Fedon judgment, paragraphs 118 to 123.
55 – Vt kohtuotsused Fiamm (punktid 125–129) ja Fedon (punktid 118–123).
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P present cases is intended only to meet one of the three conditions to which the Community’s fault-based noncontractual liability is subject; it would have no impact on the effectiveness of the Community measure held to be incompatible with the WTO agreements.
KOHTUJURIST POIARES MADURO ETTEPANEK – LIIDETUD KOHTUASJAD C-120/06 P JA C-121/06 P lahendus on üks VLO otsuse täitmise viis. 56Olenemata sellest, kas vaatleme püsivat käesoleval juhul üksnes täita üks kolmest tingimusest, millele ühenduse õigusvastasest tegevusest tulenev lepinguväline vastutus on allutatud ning sellel ei oleks mingit mõju WTO lepingutega vastuolus olevaks tunnistatud meetme tõhususele.
Here too, the appellants’ arguments fail to convince me.
Hagejate argumentatsioon ei veena mind ka siin.
It is true that a determination by the Community courts in an action for damages that Community legislation found by the DSB to be incompatible with WTO law is unlawful does not lead formally to either the annulment or the invalidation of that legislation, which thus remains an integral part of the legal order and theoretically applicable.
Ühenduse kohtu poolt kahju hüvitamise hagi raames tuvastatud ühenduse õigusnormide õigusvastasus, mille vastuolu WTO õigusega on tuvastatud VLO otsusega, ei too formaalselt kaasa ei selle tühistamist ega kehtetuks tunnistamist. Nimetatud õigusnormid jäävad seega õiguskorra täieõiguslikuks osaks ja on teoreetiliselt jätkuvalt kohaldatavad.
The finding of unlawfulness by the Community court nevertheless constitutes res judicata.
Õigusvastasuse tuvastamine ühenduse kohtu poolt on jõustunud kohtuotsuse jõuga.
Hence, the political organs of the Community could not allow such unlawfulness to persist, short of disregarding the principle of a Community based on the rule of law.
Seega ei saa ühenduse poliitilised organid lasta nimetatud õigusvastasusel igavesti kesta muidu, kui ühenduses kehtivat õigusriigi põhimõtet eirates.
They would be under an obligation to eliminate that unlawfulness by repealing or withdrawing the legislation concerned.
Neil oleks kohustus nimetatud õigusvastasus kõrvaldada, tunnistades asjaomased õigusnormid kehtetuks või need tühistades.
It would therefore become impossible for them to seek a negotiated solution that would enable them to achieve an optimum balance between the different interests involved, as they did in the present instance by means of the last legislative amendments to the Community regime for banana imports.
Nii oleks neil võimatu püüda jõuda läbiräägitud lahenduseni, nagu nad on käesoleval juhul ühenduse banaaniimpordi korra viimaste seadusandlike muudatustega teinud, mis võimaldaks neil erinevaid mängus olevaid huve kõige paremini tasakaalustada.
Their scope for political manoeuvre would thus undeniably be jeopardised.
Nende poliitiline diskretsiooniõigus oleks seega vaieldamatult kahtluse alla seatud.
The appellants complain that the Court of First Instance so asserted. 57They claim that the purpose of a finding of unlawfulness is not to have the Community measure contrary to WTO law declared invalid or to have it annulled, as in the context of a reference for a preliminary ruling as to validity illustrated by the Van Parys case or in that of an action for annulment; such a judicial ruling would undoubtedly affect the ability of the Community’s legislative and executive organs to seek a negotiated solution, since it would oblige the institutions to remove the measure declared invalid or annulled from the legal order of the Union.
et erinevalt õigusakti kehtivuse hindamist puudutavast eelotsusemenetlusest, mis illustreerib kohtuasja Van Parys, või tühistamishagist ei ole soovitav õigusvastasuse tuvastamisega saavutada seda, et WTO õigusega vastuolus olev meede tunnistataks kehtetuks või tühistataks; selline kohtuotsus mõjutaks kindlasti ühenduse seadusandlike ja täidesaatvate organite võimalusi otsida läbiräägitud lahendusi, kuna see kohustaks institutsioone kehtetuks tunnistatud või tühistatud meetme ühenduse õiguskorrast eemaldama.
According to the appellants, the finding of unlawfulness in the
Õigusvastasuse tuvastamise eesmärk oleks
56 — See, to that effect, the Opinion of Advocate General Alber in Biret International v Council, points 74 to 88, and that of Advocate General Tizzano in Van Parys, points 56 and 57.
56 – Vt selle kohta kohtujurist S. Alberi ettepanek eespool viidatud kohtuasjas Biret International vs. nõukogu (punktid 74–88) ja kohtujurist A. Tizzano ettepanek eespool viidatud kohtasjas Van Parys (punktid 56–57).
57 — See the FIAMM judgment, paragraphs 130 to 135, and the Fedon judgment, paragraphs 123 to 128.
57 – Vt kohtuotsused Fiamm (punktid 130–135) ja Fedon (punktid 123–128).
Moreover, a finding of fault-based liability on the part of the Community would give all undertakings affected either by the Community measure that is incompatible with the WTO rules or by the retaliatory measures the opportunity to bring actions
Lisaks, ühenduse õigusvastasest tegevusest tuleneva vastutuse tunnistamine annaks kõigile puudutatud ettevõtjatele võimaluse kas WTO eeskirjadega vastuolus
B — Liability of the Community in the absence of fault and obtain compensation for the entire damage they have suffered.
B. Ühenduse mittesüüline vastutus oleva ühenduse meetme enda abil või vastuabinõude abil nõuda kogu tekkinud kahju hüvitamist.
The prospect of such a financial burden would likewise force the political organs of the Community to eliminate the Community measure held incompatible with the WTO rules and hence restrict the freedom of conduct they are permitted by the legal order of the WTO.
Selline võimalik finantsvastutus iseenesest sunniks ühenduse poliitilisi organeid WTO eeskirjadega vastuolus olevaks tunnistatud ühenduse meetme kõrvaldama ja piiraks sellega neile WTO õiguslikus raamistikus tagatud tegevusvabadust.
Lastly, the appellants object that acceptance of the possibility of reliance on the DSB decision to obtain compensation for the damage caused by the retaliatory measures adopted as a result of the failure to implement the decision would no longer have any effect on the political freedom of the Community organs, since Fedon’s claim for compensation was lodged after the trade dispute had been settled, and FIAMM’s was at least examined after it had been resolved.
Apellatsioonkaebuse esitajad vaidlevad viimaks, et VLO otsusele tuginemise lubamine nimetatud otsuse täitmata jätmise tagajärjel kehtestatud vastuabinõude tõttu kantud kahju hüvitamise jaoks ei mõjutaks kuidagi ühenduse organite poliitilist otsustusvabadust, kuna käesoleval juhul esitati kahju hüvitamise nõue kohtuasjas Fedon pärast kaubandustüli lahendamist ja oli kohtuasjas Fiamm eelnevalt juba läbi vaadatud.
However, establishing the principle of liability for unlawful conduct by the Community by reason of its failure to comply with a DSB decision within the reasonable period of time allowed would be a sword of Damocles hanging in future over the freedom of the political organs of the Community within the WTO sphere.
VLO otsuse põhjendatud ajavahemiku jooksul täitmata jätnud ühenduse tegevuse õigusvastaseks tunnistamise põhimõtte lubamine kujutaks siiski endast Damoklese mõõka rippumas ühenduse organitele WTO süsteemis tagatud poliitilise vabaduse kohal.
It follows from the foregoing considerations that one cannot but uphold the refusal of the Court of First Instance to conduct in the actions for damages a review going beyond the Fediol and Nakajima exceptions of the legality of the conduct of the defendant institutions in the light of the WTO rules which the DSB had found to have been infringed by the Community.
Eespool toodud kaalutlustest lähtuvalt jääb üle vaid heaks kiita Esimese Astme Kohtu keeldumine kontrollida kahju hüvitamise hagi lahendamise raames väljaspool Fedioli ja Nakajima erandeid kostjaks olevate institutsioonide tegevuse õiguspärasust seoses WTO eeskirjadega, mille eiramine on VLO otsusega tuvastatud.
The appellants complain that the Court of First Instance adopted an erroneous definition of unusual damage, which led it wrongly to deny that such damage exists in the present cases.
Apellatsioonkaebuse esitajad heidavad Esimese Astme Kohtule ette, et see sisustas ebatavalise kahju mõistet valesti ning jõudis seetõttu valele järeldusele, et seda käesolevas kohtuasjas ei esine.
In defence, the Council, the Commission and the Kingdom of Spain endorse the analysis of the Court of First Instance that the damage suffered by the appellants was not unusual and thus express their satisfaction with the operative part of the contested judgments rejecting any no-fault liability on the part of the Community, but they criticise the Court of First Instance for having established the very principle of liability for a lawful act, for having acknowledged its applicability to the cases at issue, for having set insufficiently restrictive conditions for it and for having wrongly accepted that some of those conditions were met, in particular the one relating to the direct causal link.
Kuigi nõukogu, komisjon ja Hispaania Kuningriik nõustuvad Esimese Astme Kohtu hinnanguga hagejate kantud kahju ebatavalise laadi puudumise kohta ja on rahul vaidlustatud kohtuotsuste resolutsiooniga, milles lükati tagasi igasugune ühenduse mittesüüline vastutus, heidavad nad Esimese Astme Kohtule ette, et see tunnistas iseenesest õiguspärasest aktist tuleneva vastutuse põhimõttelist olemasolu, tunnistas selle kohaldatavust käesolevates kohtuasjades, seadis sellele piisavalt kitsendavad tingimused ja tuvastas valesti, et mõned neist, eelkõige otsest põhjuslikku seost puudutav tingimus, olid täidetud.
They therefore suggest that the Court of Justice should replace some of the grounds of the contested judgments, and even, in the case of the Council and the Kingdom of Spain which lodged crossappeals to that effect, set aside the contested judgments in part.
Lisaks soovitavad nad Euroopa Kohtul asendada vaidlustatud otsuste teatud põhjendused, mis puudutavad nõukogu ja Hispaania valitsust, kes esitasid selleks vastavad apellatsioonkaebused, ja tühistada vaidlustatud kohtuotsused osaliselt.
I shall assess the merits of the arguments of the various parties by examining in succession the question of the principle of no-fault Community liability, that of its field of application and finally that of the conditions in which it is incurred.
Annan erinevate osapoolt argumentatsioonile hinnangu, uurides järjest ühenduse mittesüülisest tegevusest tuleneva vastutuse põhimõtte küsimust, selle kohaldamisala ja viimasena selle tekkimise tingimusi.
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P
KOHTUJURIST POIARES MADURO ETTEPANEK – LIIDETUD KOHTUASJAD C-120/06 P JA C-121/06 P mittesüülise vastutuse
The principle of no-fault Community liability noncontractual liability to be incorporated into Community law only if it is shared by all of the Member States?
Ühenduse põhimõte lepinguvälise vastutuse teemal üksnes siis, kui selline lahendus on kõigis liikmesriikides?
Can the discovery of a ‘general principle common to the laws of the Member States’ stem only from the almost mechanistic superimposition of the law of each Member State and the retention of only the elements that match exactly?
Kas „liikmesriikide seaduste ühiste üldprintsiipide” leidmine toimub liikmesriikide õiguse otsekui mehhaanilise üksteise peale asetamise teel, et selgitada välja osad, mis täpselt kattuvad?
I do not think so.
Ma ei arva nii.
Such a mathematical logic of the lowest common denominator would lead to the establishment of a regime for Community liability in which the victims of damage attributable to the institutions would have only a very slim chance of obtaining compensation.
Selline väikseima ühise nimetaja matemaatiline loogika tooks kaasa ühenduse vastutuse korra, kus kahju hüvitamise võimalused ühenduse institutsioonidele omistatava kahju ohvritele väheneksid oluliselt.
59 Although the Court of Justice must certainly be guided by the most characteristic provisions of the systems of domestic law, it must above all ensure that it adopts a solution appropriate to the needs and specific features of the Community legal system.
59 Kuigi Euroopa Kohus
The Council, the Commission and the Kingdom of Spain dispute the existence — in their view, affirmed by the Court of First Instance without stating adequate reasons — of a principle of Community liability in the absence of unlawful conduct of its organs as a general principle common to the laws of the Member States; they maintain that well under half of the Member States have enshrined such a principle in their legal systems and the number even falls to two if the act giving rise to the damage is a legislative act.
Nõukogu, komisjon ja Hispaania Kuningriik vaidlustavad Esimese Astme Kohtu poolt nende väitel ilma piisava põhjenduseta kinnitatud ühenduse vastutuse põhimõtte olemasolu tema organite õigusvastase tegevuse puudumisel liikmesriikide seaduste ühise üldpõhimõttena. Selline põhimõte on vähem kui poolte liikmesriikide õiguskordades ja kahju põhjustanud akti näol on tegemist õigusaktiga, mis kehtib ainult kahes liikmesriigis.
It is true that the Court of First Instance, without excessive concern to prove the point, confined itself to basing the principle of Community liability in the absence of unlawful conduct on the statement that ‘[n]ational laws on noncontractual liability allow individuals, albeit to varying degrees, in specific fields and in accordance with differing rules, to obtain compensation in legal proceedings for certain kinds of damage, even in the absence of unlawful action by the perpetrator of the damage’.
On tõsi, et Esimese Astme Kohus, muretsemata liigse põhjendamise pärast, piirdus sellega, et luges ühenduse vastutuse selle organite õigusvastase tegevuse puudumise korral põhjendatuks kinnitusega, et „lepinguvälist kahju puudutavad siseriiklikud seadused lubavad kindlates valdkondades ja eri viisil, olgugi et erinevas ulatuses, üksikisikutel nõuda kohtu kaudu teatava kahju hüvitamist isegi juhul, kui kahju tekitaja ei ole tegutsenud õigusvastaselt” 58.
58The second paragraph of Article 288 EC requires that reparation by the Community for damage caused by its institutions comply with ‘the general principles common to the laws of the Member States’.
EÜ artikli 288 teine lõik nõuab, et ühendus hüvitab oma institutsioonide poolt tekitatud kahjud „vastavalt liikmesriikide seaduste ühistele üldprintsiipidele”.
But should the second paragraph of Article 288 EC be read as authorising an approach regarding the public authorities’
Kuid kas EÜ artikli 288 teist lõiku tuleb mõista niimoodi, et see lubab võtta ühenduse õigusesse üle lahenduse avaliku võimu
58 — The FIAMM judgment, paragraph 159, and the Fedon judgment, paragraph 152.
58 – Kohtuotsused Fiamm (punkt 159) ja Fedon (punkt 152).
For a reiteration of this approach and identical grounds, see Case T-279/03 Galileo International Technology and Others v Commission [2006] ECR II-1291, paragraphs 144 to 147.
Selle lahenduse kordamise ja identsete põhjenduste osas vt Esimese Astme Kohtu 10. mai 2006. aasta otsus kohtuasjas T-279/03: Galileo International Technology jt vs. komisjon (EKL 2006, lk II-1291, punktid 144–147).
59 — Likewise, Advocate General Roemer rejected the application of the ‘rule of the lowest limit’ that would result if it were decided to adopt only rules existing in all the Member States (Opinion in Case 5/71 Zuckerfabrik Schöppenstedt v Council [1971] ECR 975, especially 989).
59 – Kohtujurist K. Roemer lükkas tagasi „väikseima piirangu põhimõtte” kohaldamise, mis tuleneks valikust võtta üle üksnes kõigis liikmesriikides eksisteerivad normid (ettepanek kohtuasjas 5/71: Zuckerfabrik Schöppenstedt vs. nõukogu, milles otsus tehti 2. detsembril 1971 (EKL 1971, lk 975, eriti lk 991).Ta rõhutas, et oluline „ei ole mitte kõigi liikmesriikide õiguskordade kokkulangevus ega hääletus enamuse välja selgitamiseks, vaid […] võrdleva õiguse analüüs” (ettepanek liidetud kohtuasjades 63/72–69/72 Werhahn Hansamühle jt vs. nõukogu ja komisjon, milles otsus tehti 13. novembril 1973 EKL 1973, lk 1253, eriti lk 1258).
He stated that what is important ‘is not the unanimity of the legal systems of all Member States, nor a kind of vote ending in a majority finding; no, it is rather a matter of looking at … evaluative comparative law (“wertende Rechtsvergleichung”)’ (Opinion in Joined Cases 63/72 to 69/72 Werhahn Hansamühle and Others v Council and Commission [1973] ECR 1229, especially 1259).
Ta tugines isegi võimalusele juhinduda „kõige täpsemalt arenenumast siseriiklikust õiguskorrast („überlegenst”)” (ettepanek eespool viidatud kohtuasjas 5/71, vt eriti lk 991), „tuvastada, milline õiguskord on kõige parem” (ettepanek eespool viidatud kohtuasjades 63/72–69/72, eriti lk 1258).
In my view, however, it is not a question of seeking the best legal solution but of identifying the one that will be the most appropriate in the context of, and for the needs of, the Community legal system.
Minu vaatepunktist ei ole siiski tegemist parima õigusliku lahenduse otsimisega, vaid selle välja selgitamisega, mis on ühenduse õiguskorra kontekstis ja vajadustele kõige sobivam.