natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The exportable surplus is calculated on the basis of sugar quantities disposed of for consumption within the Community.
Eksporditav ülejääk arvutatakse ühendusesiseseks tarbimiseks müüdud suhkrukoguste põhjal.
Article 6(4) of the implementing regulation as amended provides that the quantities disposed of for consumption in the Community are (i) total quantities of sugar stored at the beginning of the marketing year, sugar produced under quotas A and B, sugar imported in the natural state and sugar contained in imported processed products, minus (ii) sugar exported in the natural state, sugar contained in exported processed products, sugar stored at the end of the marketing year and (essentially) sugar used in the chemical industry.
Rakendusmääruse artikli 6 lõike 4 muudetud redaktsioonis on sätestatud, et ühenduses tarbimiseks müüdavad kogused on i) turustusaasta algul laos olev kogu suhkrukogus, A- ja B-kvoodi alusel toodetud suhkur, töötlemata kujul imporditud suhkur ning imporditud töödeldud toodetes sisalduv suhkur, millest on lahutatud ii) töötlemata kujul eksporditud suhkur, eksporditud töödeldud toodetes sisalduv suhkur, turustusaasta lõpus laos olev suhkur ja (sisuliselt) keemiatööstuses kasutatav suhkur.
OPINION OF MS SHARPSTON — JOINED CASES C-5/06 AND C-23/06 TO C-36/06 of the production levy, which include influencing sugar production and stabilising the market.
KOHTUJURIST SHARPSTONI ETTEPANEK — LIIDETUD KOHTUASJAD C-5/06 JA C-23/06–C-36/06 mille hulka kuuluvad suhkrutootmise mõjutamine ja -turu stabiliseerimine. 30
30 the opposite conclusion: at this stage of the calculation, all that is being done is determining what was exported.
Teisel juhul viib sätete selge sõnastus vastupidise järelduseni: selles arvutusetapis ei tehta muud, kui määratakse kindlaks, mida eksporditi.
The Commission submits that the basic regulation gives it no choice but to take into account when calculating the exportable surplus all exports, including those which have not benefited from export refunds.
Komisjon väidab, et alusmäärus ei jäta muud valikut kui võtta eksporditava ülejäägi arvutamisel arvesse kogu eksporti, sealhulgas seda, millega seoses ei ole eksporditoetust makstud.
That approach is logical since the exportable surplus must include all quantities, whether or not in fact exported, the disposal of which is provided for by Community measures.
See lähenemisviis on loogiline, sest eksporditav ülejääk peab sisaldama kõiki koguseid, mille müümine ühenduse vahenditega on ette nähtud, olenemata sellest, kas need kogused on tegelikult eksporditud või mitte.
Moreover, Community consumption would be overestimated if certain exported quantities were not taken into account.
Lisaks ülehinnataks teatavate eksporditud koguste arvestamata jätmisel ühenduse tarbimist.
To my mind it would be disingenuous to take the second view.
Minu arvates oleks petlik asuda nimetatud teisele seisukohale.
The calculation is not included in the legislation as an exercise in linguistics.
Kõnealune arvutus ei ole õigusaktides sätestatud keelelise harjutusena.
It is there as a step in determining whether there is an overall loss.
See on seal esitatud kogukahjumi olemasolu kindlakstegemise ühe etapina.
As Jülich submits, the term ‘overall loss’ in Article 15(1)(e) is hierarchically superior to the subordinate terms ‘exportable surplus’ and ‘average loss’ and must therefore colour the interpretation of the latter terms.
Nagu Jülich märgib, seisab artikli 15 lõike 1 punkti e mõiste „kogukahjum” hierarhiliselt kõrgemal alluvatest mõistetest „eksporditav ülejääk” ja „keskmine kahjum” ning peab sellest tulenevalt andma tooni kahe viimati mainitud termini tõlgendamisel.
If there is an overall loss, the production levy is calculated by direct and immediate reference to it and is charged to sugar producers at such a rate that they bear the entirety of the loss (subject to a cap).
Kui on olemas kogukahjum, arvutatakse toodangumaks otseselt ja vahetult selle põhjal ning nõutakse suhkrutootjatelt sisse sellisel määral, et nemad kannavad kogu kahjumi (ülemmäära piires).
The principle of producer respon- sibility was introduced by Regulation No 1785/1981.
Tootjavastutuse põhimõte seati sisse määrusega nr 1785/1981.
31The Court explained in Eridania 32that before that regulation was adopted provision was made for a Community system for financing the costs of disposing of surpluses.
31Euroopa Kohus selgitas kohtuotsuses Eridania 32, et enne selle määruse vastuvõtmist oli ette nähtud ühenduse ülejäägi müümise kulude finantseerimissüsteem.
Under that earlier system, such costs were borne within certain limits by producers as a whole by means of a production levy whilst the remainder was
Nimetatud varasema süsteemi järgi kandsid kõik tootjad need kulud teatavates piirides toodangumaksu kaudu ühiselt ning ülejäänu finantseeriti ühenduse
It seems to me that, essentially, the question comes down to whether one takes a broader approach, looking at the ultimate objective of the calculation, or a narrower approach, looking at the individual components of the calculation.
Mulle tundub, et sisuliselt taandub küsimus sellele, kas lähtuda laiemast lähenemisviisist, pöörates tähelepanu arvutamise lõppeesmärgile, või kitsamast lähenemisviisist, pöörates tähelepanu arvutuse üksikutele osadele.
In the former case, the objective of self-financing would seem to support the view that only sugar exported in processed products in respect of which export refunds have been claimed and paid should be taken into account.
Esimesel juhul tundub isefinantseerimise eesmärk toetavat seisukohta, et arvesse tuleks võtta ainult seda töödeldud toodete kujul eksporditud suhkrut, millega seoses on eksporditoetusi taotletud ja makstud.
In the latter case, the clear wording of the provisions would lead to
Vastasel korral tekiks doominoefekt, millega
30 — The German Government refers to Eridania, cited in footnote 26, paragraph 19.
30 — Saksamaa valitsus viitab joonealuses märkuses nr 26 viidatud kohtuotsuse Eridania punktile 19.
31 — Cited in footnote 9.32 — Cited in footnote 26.
31 — Viidatud joonealuses märkuses nr 9.32 — Viidatud joonealuses märkuses nr 26.
ZUCKERFABRIK JÜLICH AND OTHERS borne by the Community budget.
ZUCKERFABRIK JÜLICH JT tarbimine, samas kui üksikute ettevõtjate maksete arvutamisel võeti aluseks nende tegelik toodang vaatlusperioodi jooksul.
Regulation No 1785/1981 introduced the system which underlies the present arrangements.
eelarvest. Määrusega nr 1785/1981 seati sisse praeguse korralduse aluseks olev süsteem.
Indeed, the wording of the 11th recital in the preamble to Regulation No 1785/1981 is in its essentials identical to that of recital 9 in the preamble to the basic regulation.
Määruse nr 1785/1981 preambulis esitatud põhjendus 11 on tõepoolest alusmääruse preambuli põhjendusega 9 sisuliselt identne.
That recital, together with the other recitals set out in point 7 above, makes it clear in my view that the overriding aim of the production levy under the post-1981 system is to ensure that producers bear the costs of disposing of surplus production.
Kõnealune põhjendus koos muude põhjendustega, mida on tsiteeritud käesoleva ettepaneku punktis 7, näitab minu arvates selgelt, et pärast 1981. aastat kehtiva süsteemi kohaselt on toodangumaksu peamine eesmärk tagada, et tootjad kannavad toodangu ülejäägi müümise kulud.
The Court rejected that argument.
Euroopa Kohus lükkas selle argumendi tagasi.
In its judgment it stated that ‘the quota system … provides for the disposal at guaranteed prices of qualifying quantities by means of a system for financing the costs of disposal, which are borne jointly by all the producers.
Oma otsuses märkis Euroopa Kohus, et „kvoodisüsteemiga […] nähakse ette kõlblike koguste müük tagatud hindadel müügikulude finantseerimise süsteemi kaudu, milles kulusid kannavad kõik tootjad ühiselt.
That financing system is designed in such a way that the A quota, which represents internal consumption, attracts only a minimal levy whereas the B quota, which is mainly for export, is subject to a much higher levy in order to finance the necessary refunds whilst discouraging production’. 33
See finantseerimissüsteem on kujundatud nii, et A-kvoot, mis tähistab sisetarbimist, on maksustatud minimaalselt, samas kui B-kvooti, mis on ette nähtud peamiselt ekspordi tarvis, maksustatakse palju suurema maksuga, et finantseerida vajalikke toetusi, samas pärssides tootmist.” 33
Recital 11 in the preamble to the basic regulation moreover refers to the principle that producers should bear full financial responsibility for the losses incurred each marketing year.
Alusmääruse põhjenduses 11 on lisaks viidatud põhimõttele, et tootjad peaksid kandma täielikku finantsvastutust igal turustusaastal tekkinud kahjude eest.
That tends to emphasise that actual losses are at issue.
See kaldub rõhutama, et kõne all on tegelikud kahjud.
That statement is cited by the referring court in Jülich and by the German Government in both cases in support of the view that the aim of the production levy is not simply for producers to bear the cost of disposal but also to discourage production.
Sellele avaldusele viitavad eelotsusetaotluse esitanud kohus kohtuasjas Jülich ning Saksamaa valitsus mõlemas kohtuasjas, toetamaks seisukohta, et toodangumaksu eesmärk on mitte ainult see, et tootjad kannaksid müügikulud, vaid ka pärssida tootmist.
In Eridania the Court was asked whether the production levy was contrary to the
Kohtuasjas Eridania küsiti Euroopa Kohtult, kas toodangumaks on vastuolus diskrimineerimiskeeluga seetõttu, et kvoodisüsteemiga seotud maksete kogusumma arvutamisel võetakse aluseks ühendusesisene
33 — Paragraph 19 (emphasis added).
33 — Punkt 19 (kursiiv lisatud).
It seems clear to me, however, that the formulation used by the Court is consistent with the view that the principal aim is for self-financing by producers.
Mulle näib Euroopa Kohtu kasutatud sõnastus siiski selgelt kooskõlas seisukohaga, et peamine eesmärk on tootjate isefinantseerimine.
chemical industry.
kasutatava suhkru tootmistoetusi.
37 Article 15(6) requires all losses resulting from the grant of such production refunds to be taken into account when calculating the overall loss referred to in paragraph 1(e).
37Artikli 15 lõikes 6 nõutakse, et lõike 1 punktis e osutatud kogukahjumi arvutamisel võetaks arvesse kõiki kahjusid, mis tulenevad selliste tootmistoetuste saamisest.
Production refunds therefore enter the equation only where they have in fact been granted.
Seega satuvad tootmistoetused võrrandisse vaid siis, kui neid on tegelikult antud.
Moreover the very fact that the production levy imposes on producers the burden of financing the cost of subsidising exports of excess production would seem to me to discourage production.
Lisaks tundub mulle tootmist pärssivana juba seegi, et toodangumaksuga seatakse tootjate kanda kohustus finantseerida ülemäärase toodangu ekspordi subsideerimise kulusid.
The mere fact, if such it be, that production levies discourage production in excess of Community consumption is in no way inconsistent with the principal objective of such levies being to finance export refunds, and hence with the proposition that such levies must be calculated so that producers do not pay more than is necessary for that purpose.
Ainuüksi asjaolu, kui see vastab tõele, et toodangumaksudega pärsitakse tootmist, mis ületab ühenduse tarbimist, ei vasta kuidagi selliste maksude põhieesmärgile finantseerida eksporditoetusi ega seega väitele, et selliseid makse tuleb arvutada nii, et tootjad ei maksaks rohkem, kui on selle eesmärgi saavutamiseks vajalik.
It is also apparent from the scheme of Article 15 of the basic regulation that the principal aim is self-financing.
Alusmääruse artikli 15 süsteemist ilmneb samuti, et peamine eesmärk on isefinantseerimine.
Article 15(3) provides that the basic production levy is to be determined by dividing the foreseeable overall loss by the estimated production of A and B sugar attributable to the current marketing year, subject to a cap.
Artikli 15 lõikes 3 on sätestatud, et põhitoodangumaksu määramisel jagatakse tõenäoline kogukahjum prognoositava A- ja B-suhkru toodanguga jooksval turustusaastal, kusjuures ette on nähtud maksu ülempiir.
34 If however the production levy so calculated does ‘not fully cover the overall loss’, Article 15(4) provides for the calculation of a further levy on the production of B sugar, again subject to a cap.
34 Kui nii arvutatud toodangumaks siiski „ei kata täielikult kogukahjumit”, arvutatakse artikli 15 lõike 4 kohaselt lisamaks B-suhkru tootmise alusel ning ka selles suhtes kehtib ülempiir.
35 Again, should it appear that the foreseeable overall loss ‘is unlikely to be covered by the expected proceeds from the levies’ because of the two caps, Article 15(5) provides for further adjustment, subject to a further cap. 36
35Kui nüüdki peaks ilmnema, et kehtestatud ülemmäära tõttu „ei kata kõnealustest maksudest laekuv tulu tõenäoliselt” eeldatavat kogukahjumit, on artikli 15 lõikega 5 ette nähtud veelgi kohandusi, mille suhtes kehtib järgmine ülempiir. 36
That interpretation is furthermore borne out by the treatment in the basic regulation of production refunds on sugar used in the
Seda tõlgendust kinnitab ka see, kuidas alusmääruses on käsitletud keemiatööstuses
It seems to me that the only convincing argument against the interpretation I am proposing is that it amounts to regarding sugar exported in processed products in respect of which no export refunds have been
Mulle näib, et ainus veenev argument, mis räägib minu väljapakutava tõlgenduse vastu, on see, et selle tulemusel käsitletaks suhkrut, mis on eksporditud töödeldud toodetes, millega seoses ei ole eksporditoetusi
34 — For sugar, 2% of the intervention price for white sugar.35 — 30% of the intervention price for white sugar.36 — 37.5% of the intervention price for white sugar.
34 — Suhkru puhul 2% valge suhkru sekkumishinnast.35 — 30% valge suhkru sekkumishinnast.36 — 37,5% valge suhkru sekkumishinnast.
37 — In accordance with Article 7(3): see point 13 above.
37 — Vastavalt artikli 7 lõikele 3: vt punkt 13 eespool.
ZUCKERFABRIK JÜLICH AND OTHERS required in order more generally to interpret the legislation so as to reflect its objectives.
ZUCKERFABRIK JÜLICH JT mide üldisemaks tõlgendamiseks, et väljendada nende eesmärke.
38 paid as sugar ‘disposed of for consumption within the Community’ within the meaning of Article 15(1)(b) of the basic regulation.
38 makstud, kui „ühendusesiseseks tarbimiseks müüdavat” suhkrut alusmääruse artikli 15 lõike 1 punkti b tähenduses.
That is clearly not a natural meaning of the phrase.
On selge, et see ei ole kõnealuse lause loomulik tähendus.
The Commission has referred in Saint Louis Sucre to caselaw holding that the Community legislature enjoys a wide discretionary power in matters concerning the common agricultural policy, corresponding to the political responsibilities given to it by Articles 34 to 37 EC.
Kohtuasjas Saint Louis Sucre on komisjon viidanud kohtupraktikale, mille kohaselt ühenduse seadusandjal on ühise põllumajanduspoliitikaga seotud küsimustes lai diskretsioon, mis vastab talle EÜ artiklitega 3437 antud poliitilisele vastutusele.
Consequently, judicial review must be limited to verifying that the measure in question is not vitiated by any manifest error or misuse of powers and that the authority concerned has not manifestly exceeded the limits of its power of assessment. 39
Sellest tulenevalt piirdub kohtulik kontroll uurimisega, kas vastavat meedet ei muuda kehtetuks ükski ilmne viga ega võimu kuritarvitamine ning kas asjaomane ametiasutus ei ole ilmselgelt ületanud oma kaalutlusõiguse piire. 39
However, it must be borne in mind that the notion of ‘sugar … disposed of for consumption within the Community’ has no independent significance.
Siiski tuleb meeles pidada, et „ühendusesiseseks tarbimiseks müüdava […] suhkru” mõiste ei ole iseseisev.
It is merely a label attached to an intermediate step in calculating the ‘exportable surplus’.
Tegu on kõigest tähisega, mis märgib vaheetappi „eksporditava ülejäägi” väljaarvutamisel.
The meaning that might normally be given to that label in other contexts is therefore not particularly important.
Sellepärast ei ole tähendus, mida võiks sellele tähisele harilikult muudes seostes omistada, eriti oluline.
The Court has indeed ruled to that effect.
Euroopa Kohus on tõepoolest nii otsustanud.
That does not however give the Community legislature carte blanche in the agricultural sector.
Siiski ei anna see ühenduse seadusandjale põllumajanduse valdkonnas carte blanche’i.
The Court has not excluded judicial review of the institutions’ exercise of their wide discretionary powers.
Euroopa Kohus ei ole välistanud kohtulikku kontrolli institutsioonide laia diskretsiooni teostamise osas.
If such review is to be of any value, it must be possible for the Court to intervene when, as in the present cases, the method of calculation of a produc-
Et sellisel kontrollil oleks väärtus, peab Euroopa Kohus saama sekkuda siis, kui meetod — mille järgi arvutatakse toodangumaksu, mis on ette nähtud vahendiks, mille abil tootjad
38 — An alternative would be to regard the original processing of sugar into processed products as amounting to disposal of that sugar within the Community but then to qualify that interpretation so that where export refunds were paid on the sugar used in the processing, that processing was not after all disposal within the Community.
38 — Alternatiiv oleks käsitleda suhkru algset töötlemist töödeldud toodeteks samaväärsena selle suhkru ühendusesisese müügiga, kuid siis tuleks kvalifitseerida see tõlgendus nii, et kui töötlemiseks kasutatud suhkruga seoses on makstud eksporditoetusi, ei kujuta kõnealune töötlemine endast ühendusesisest müüki.
That interpretation appears to me to be more artificial, and hence less attractive, than the interpretation I suggest.
Mulle näib selline tõlgendus kunstlikum ja seega vähem atraktiivne kui tõlgendus, mida mina pakun.
If it were none the less regarded as essential to arrive at an interpretation of ‘sugar … disposed of for consumption within the Community’ which is reconcilable with its broader context, I consider that that can be done.
Kui siiski pidada oluliseks jõuda „ühendusesiseseks tarbimiseks müüdava […] suhkru” sellise tõlgenduseni, mida võib seada kooskõlla selle laiema kontekstiga, olen seisukohal, et see on võimalik.
The solution, in my view, is to regard sugar exported at no cost to the Community — including sugar exported in processed products in respect of which no export refunds have been paid — as tantamount to sugar disposed of for consumption within the Community.
Minu arvates oleks lahenduseks käsitleda ilma ühendusele kulusid tekitamata eksporditavat suhkrut — sealhulgas suhkrut, mida eksporditakse töödeldud toodetes, mille puhul ei ole eksporditoetust makstud — kui ühendusesiseseks tarbimiseks müüdava suhkruga samaväärset.
That interpretation, while somewhat contrived, seems to me to be
Mulle tundub, et see tõlgendus, mis on küll mõneti otsitud, on vajalik õigusnor-
OPINION OF MS SHARPSTON — JOINED CASES C-5/06 AND C-23/06 TO C-36/06 tion levy intended to be a means by which producers bear the cost to the Community of disposing of surplus production manifestly leads to overcharging, thereby placing a disproportionate burden on the producers.
KOHTUJURIST SHARPSTONI ETTEPANEK — LIIDETUD KOHTUASJAD C-5/06 JA C-23/06–C-36/06 eksporti, sealhulgas sellist, mille osas ei ole eksporditoetust makstud, või tuleb selline eksport, mille osas ei ole eksporditoetust makstud, arvutusest välja jätta.
essentially whether Article 15 of the basic regulation requires that, when determining the average loss per tonne of sugar, all exports, including those in respect of which no export refunds were paid, are to be taken into account, or whether on the contrary exports in respect of which no export refunds were paid should be left out of the calculation.
kannavad toodangu ülejäägi müümisel tekkinud ühenduse kulud — viib liiga suurte summade sissenõudmiseni, millega koormatakse tootjaid ebaproportsionaalselt.
I am accordingly of the view that, when determining the exportable surplus, account should be taken only of those export quantities of sugar in respect of which export refunds have actually been paid.
Sellest tulenevalt olen seisukohal, et eksporditava ülejäägi kindlaksmääramisel tuleks arvesse võtta ainult neid eksportsuhkru koguseid, millega seoses on eksporditoetusi tegelikult makstud.
It is common ground that Article 6(4) of the implementing regulation does not reflect that interpretation.
Ollakse ühisel seisukohal, et rakendusmääruse artikli 6 lõige 4 ei väljenda seda tõlgendust.
It follows that that provision, together with Regulations Nos 1837/2002, 1762/2003 and 1775/2004, is to that extent invalid.
Sellest tuleneb, et kõnealune säte ning määrused nr 1837/2002, nr 1762/2003 ja nr 1775/2004 on selles ulatuses kehtetud.
Determination of the average loss
Keskmise kahjumi kindlaksmääramine
It will be recalled that in accordance with Article 15 of the basic regulation the overall loss, which determines the rate of the production levy, is the product of the exportable surplus and the average loss per tonne.
Tuleb meenutada, et alusmääruse artikli 15 kohaselt moodustub toodangumaksu määra kindlaksmäärav kogukahjum eksporditava ülejäägi korrutamisel keskmise kahjumiga tonni kohta.
The average loss per tonne is the difference between the total amount of refunds and the total amount of levies divided by the total tonnage of export obligations to be fulfilled that marketing year.
Keskmine kahjum tonni kohta on toetuste kogusumma ja maksude kogusumma vahe jagatud vastaval turustusaastal täidetavate ekspordikohustuste kogumahuga tonnides.
Article 6(5) of the implementing regulation defines export obligations to be fulfilled during the current marketing year as, essentially, all sugar to be exported in the natural state with export refunds 40 fixed by tenders opened in respect of that marketing year or on the basis of export licences issued during that marketing year and all foreseeable exports of sugar in the form of processed products with export refunds 41fixed for that purpose during that marketing year, such quantities being spread evenly over the marketing year.
Rakendusmääruse artikli 6 lõikes 5 on jooksval turustusaastal täidetavad ekspordikohustused määratletud sisuliselt kui kogu töötlemata kujul eksporditav suhkur, mille eksporditoetused 40 määratakse kindlaks kõnealuseks turustusaastaks välja kuulutatud pakkumismenetluse teel või kõnealusel turustusaastal välja antud ekspordilitsentside põhjal, ning kogu prognoositav töödeldud toodetes eksporditav suhkur koos selleks otstarbeks sellel turustusaastal kinnitatud eksporditoetustega 41, kusjuures kõnealused kogused jaotuvad turustusaasta jooksul ühtlaselt.
40 — See footnote 15.41 — Ibid.
40 — Vt joonealune märkus nr 15.41 — Ibid.
The third question in Jülich and the second question in Saint Louis Sucre asks
Kohtuasjas Jülich esitatud kolmandas küsimuses ja kohtuasjas Saint Louis Sucre esitatud teises küsimuses soovitakse sisuliselt teada, kas alusmääruse artikliga 15 nõutakse, et keskmise kahjumi kindlaksmääramisel suhkrutonni kohta tuleb arvesse võtta kogu
ZUCKERFABRIK JÜLICH AND OTHERS basis of all exports whereas the average loss is calculated on the basis only of those exports in respect of which export refunds have been paid, that may result in the production levy exceeding the actual losses, which would be contrary to the principle of self-financing.
ZUCKERFABRIK JÜLICH JT kahjumi arvutamisel võetakse aluseks vaid see eksport, millega seoses on eksporditoetust makstud, võib selle tulemusel tekkida olukord, kus toodangumaks ületab tegelikke kahjusid, mis oleks vastuolus isefinantseerimise põhimõttega.
The applicants and the French Government repeat that, in calculating the overall loss, sugar which has caused no loss to the Community should be excluded from the exportable surplus, one of the elements in that calculation.
Hagejad ja Prantsusmaa valitsus kordavad, et kogukahjumi arvutamisel tuleks selle arvutuse ühe elemendi — eksporditava ülejäägi — arvutamisest välja jätta suhkur, millest ei ole kahju tulenenud.