natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In accordance with the first recital in the preamble thereto, Directive 90/435 is intended to introduce ‘tax rules which are neutral from the point of view of competition, in order to allow enterprises to adapt to the requirements of the common market, to increase their productivity and to improve their competitive strength at the international level’.
Vastavalt direktiivi 90/435 põhjendusele 1 on selle direktiivi eesmärk kehtestada „konkurentsi seisukohalt neutraalsed maksustamiseeskirjad, mis võimaldavad äriühingutel kohanduda ühisturu nõuetele, suurendada oma tootlikkust ja parandada rahvusvahelist konkurentsivõimet”.
According to the third recital in the preamble to Directive 90/435, that directive is intended, in particular, to eliminate the fiscal disadvantage suffered by groups of companies of different Member States in comparison with groups of companies of the same Member State.
Põhjenduse 3 kohaselt peab see direktiiv eeskätt kõrvaldama ebasoodsama olukorra maksustamisel, millesse on asetatud eri liikmesriikide äriühingute kontsern ühe ja sama liikmesriigi äriühingute kontserniga võrreldes.
Articles 1 to 7 of Directive 90/435 provide as follows:
Direktiivi 90/435 artiklites 1–7 on sätestatud:
— to distributions of profits received by companies of that State which come from their subsidiaries of other Member States,
– kasumi suhtes, mida nimetatud liikmesriigi äriühingud saavad teistes liikmesriikides asuvatelt tütarettevõtjatelt,
— to distributions of profits by companies of that State to companies of other Member States of which they are subsidiaries.
– kasumi suhtes, mida nimetatud liikmesriigi äriühingud maksavad tütarettevõtjana teistes liikmesriikides asuvatele äriühingutele.
(b) according to the tax laws of a Member State is considered to be resident in that State for tax purposes and, under the terms of a double taxation agreement concluded with a third State, is not considered to be resident for tax purposes outside the Community;
Käesolevas direktiivis tähendab „liikmesriigi äriühing” iga äriühingut, a) mis tegutseb käesoleva direktiivi lisas loetletud vormis; b) mida liikmesriigi maksuseaduste kohaselt loetakse maksustamise mõttes selle riigi residendiks ja mida kolmanda riigiga sõlmitud topeltmaksustamise vältimise lepingu sätete kohaselt ei peeta maksustamise mõttes ühendusevälise riigi residendiks; c) mis lisaks kuulub ilma valiku- või vabastamisvõimaluseta maksustamisele ühega järgmistest maksudest:
… or to any other tax which may be substituted for any of the above taxes.
[…] või muu maksuga, millega võidakse asendada mis tahes eespool nimetatud maks.
(a) the status of parent company shall be attributed at least to any company of a Member State which fulfils the conditions set out in Article 2 and has a minimum holding of 25% in the capital of a company of another Member State fulfilling the same conditions;
Käesolevas direktiivis: a) loetakse emaettevõtjaks liikmesriigi mis tahes ühingut, mis vastab artiklis 2 sätestatud tingimustele ning millel on vähemalt 25%-line osalus teise liikmesriigi samadele tingimustele vastava äriühingu kapitalis; b) loetakse tütarettevõtjaks äriühingut, mille kapitalis sisaldub punktis a nimetatud osalus.
Where a parent company, by virtue of its association with its subsidiary, receives distributed profits, the State of the parent company shall, except when the latter is liquidated, either:
Kui emaettevõtja oma ühenduse tõttu tütarettevõtjaga saab sellelt kasumit, siis välja arvatud juhul, kui on tegemist tütarettevõtja likvideerimisega, emaettevõtja riik kas hoidub:
— refrain from taxing such profits, or
– sellise kasumi maksustamisest või
— tax such profits while authorising the parent company to deduct from the amount of tax payable that fraction of the corporation tax paid by the subsidiary which relates to those profits and, if appropriate, the amount of the withholding tax levied by the Member State in which the subsidiary is resident, pursuant to the derogations provided for in Article 5, up to the limit of the amount of the corresponding domestic tax.
– maksustab sellise kasumi, kuid lubab emaettevõtjal tasumisele kuuluvast maksusummast maha arvata selle osa tütarettevõtja poolt makstud ettevõtte tulumaksust, mis on omistatav sellele kasumile, ja juhul kui see on kohaldatav, lubab tasumisele kuuluvast maksusummast maha arvata selles liikmesriigis kinnipeetud maksu, mille resident on tütarühing, võttes arvesse artiklis 5 sätestatud erandeid ning piirates mahaarvamist vastava omamaise maksusummaga.
However, each Member State shall retain the option of providing that any charges relating to the holding and any losses resulting from the distribution of the profits of the subsidiary may not be deducted from the taxable profits of the parent company. …
Igale liikmesriigile jääb sellegipoolest võimalus mitte lubada emaettevõtja maksustatavast kasumist maha arvata osalusega seotud kulutusi ega tütarettevõtja kasumi jaotamisest tulenevaid kahjumeid. […]
Profits which a subsidiary distribute[s] to its parent company shall, at least where the latter holds a minimum of 25% of the capital of the subsidiary, be exempt from withholding tax.
Tütarettevõtja poolt viimase kapitalis vähemalt 25%-list osalust omavale emaettevõtjale jaotatav kasum on maksust vabastatud.
Notwithstanding paragraph 1, the Federal Republic of Germany may, for as long as it charges corporation tax on distributed profits at a rate at least 11 points lower than the rate applicable to retained profits, and at the latest until mid-1996, impose
Lõike 1 sätetest sõltumata võib Saksamaa Liitvabariik niikaua, kui ta maksustab jaotatud kasumit ettevõtte tulumaksuga, mille määr on vähemalt 11 protsendipunkti võrra madalam kui jaotamata kasumi maksustamisel kasutatav määr, ja hiljemalt
The Member State of a parent company may not charge withholding tax on the profits which such a company receives from a subsidiary.
Emaettevõtja liikmesriik ei tohi maksustada kinnipeetava maksuga kasumit, mida see äriühing saab tütarettevõtjalt.
Paragraph 1 of the Law on Corporation Tax 1996, in the version applicable to the facts of the main proceedings (Körperschaftsteuergesetz 1996, BGBl. 1996 I, p.
1996. aasta ettevõtte tulumaksu seaduse (Körperschaftsteuergesetz 1996) § 1 näeb põhikohtuasja asjaolude suhtes kohaldatavas redaktsioonis (BGBl.
340, ‘the KStG 1996’) provides that companies with a share capital (‘companies’) having their management or registered office in Germany are to be fully liable to corporation tax.
1996 I, lk 340, edaspidi „1996. aasta KStG”) ette, et kapitaliühingud, mille juhatus või asukoht asub Saksamaal, on kohustatud tasuma ettevõtte tulumaksu täies ulatuses.
Under Paragraph 2 of the KStG 1996, corporations, associations of persons and pools of assets which have neither their management nor their registered office in Germany are partly liable to corporation tax on their income obtained in Germany.
Vastavalt 1996. aasta KStG §-le 2 on selliste üksuste, seltsingute ja varakogumite puhul, mille asukoht ega juhatus ei asu Saksamaal, nende Saksamaal teenitud tulu maksustatud ettevõtte tulumaksuga osaliselt.
Under Paragraph 23 of KStG 1996, the normal rate of corporation tax is 45% of the taxable income.
1996. aasta KStG § 23 alusel on tavaline ettevõtte tulumaksu määr 45% maksustatavast tulust.
Paragraph 27(1) of the KStG 1996 provides that ‘if a company fully liable to [corporation] tax distributes profits, the amount of the tax shall be increased or reduced as a consequence, depending on the difference between the tax on the company’s capital and reserves (tax on retentions) which, under Paragraph 28, are deemed to be used for the distribution of profits, and the tax resulting from the application of a rate of 30% of the profit before the deduction of corporation tax (tax on distribution).’
1996. aasta KStG § 27 lõige 1 näeb ette, et „kui täieulatusliku maksukohustusega kapitaliühing kasumit jaotab, siis ettevõtte tulumaksu summa kas suureneb või väheneb olenevalt vahest, mis saadakse § 28 kohaselt kasumijaotuses kasutamiseks mõeldud kapitaliühingu omakapitali maksustamisel (reservi maksustamine) ja selle maksustamisel 30% määraga kasumist enne ettevõtte tulumaksu mahaarvamist (jaotamise maksustamine)”.
Paragraph 28(3) and (4) of the KStG 1996 provides as follows:
1996. aasta KStG § 28 lõigetes 3 ja 4 on sätestatud:
The available items of capital and reserves shall be deemed to be used for a distribution in the order shown in Paragraph 30, subject to subparagraphs 4, 5 and 7.
Omakapitali kasutatavaid vahendeid loetakse kasumi jaotamisel kasutatuks §-s 30 sätestatud korras, kui lõigetes 4, 5 ja 7 ei ole sätestatud teisiti.
If the capital item or items within the meaning of Paragraph 30(1), third sentence, points 1 or 2, initially deemed to have been used for the purposes of subparagraph 3 are not sufficient subsequently to offset a profit distribution, that distribution shall be charged to the capital item referred to in Paragraph 30(2), point 2, even if that item becomes negative as a result.’
Kui ühest või mitmest § 30 lõike 1 kolmanda lause punktide 1 ja 2 tähenduses kapitalivahendist, mida algselt loeti lõike 3 tähenduses kasutatuks, seejärel kasumijaotuse tasaarvestamiseks enam ei piisa, tuleb see jaotatud kasum maha arvata § 30 lõike 2 punktis 2 osutatud kapitalivahendist, isegi kui see vahend jääb seeläbi miinusesse.”
Under Paragraph 29(2) of the KStG 1996, at the end of each financial year the capital and reserves are to be divided into capital and reserves available for distribution and other capital and reserves, the former representing the portion of the capital and reserves which exceeds the share capital.
Vastavalt 1996. aasta KStG § 29 lõikele 2 jagatakse iga majandusaasta lõpus omakapital jaotamisele kuuluvaks omakapitaliks ja muu otstarbega omakapitaliks, kusjuures jaotamisele kuuluv omakapital on see omakapitali osa, mis ületab aktsiakapitali.
Paragraph 30(1) and (2) of the KStG 1996 provides as follows:
1996. aasta KStG § 30 lõiked 1 ja 2 näevad ette:
At the end of each financial year, the capital and reserves available for distribution shall be divided according to the tax rules.
Iga majandusaasta lõpus jagatakse jaotamisele kuuluv omakapital osadeks vastavalt maksusüsteemile.
Each portion shall depend on the division during the preceding financial year.
Iga osa sõltub eelneval majandusaastal toimunud jagamisest.
In the division there shall be shown separately the portions which correspond to:
Jagamisel tuleb eraldi esitada osad, mis vastavad:
1. income which was subject to the full rate of corporation tax from 31 December 1993;
1) tulule, mis alates 31. detsembrist 1993 on maksustatud ettevõtte tulumaksu täismääraga;
3. additions to assets not subject to corporation tax or which increased the company’s capital and reserves in the course of the financial years prior to 1 January 1977.
3) varade juurdekasvule, mis ei kuulu ettevõtte tulumaksuga maksustamisele või millega suurendati kapitaliühingu omakapitali 1. jaanuarist 1977 varasematel majandusaastatel.
The amount indicated in subparagraph 1, point 3, shall be subdivided into:
Lõike 1 punktis 3 osutatud summa jagatakse omakorda:
The portion of income referred to in Paragraph 30(1), point 1, of the KStG 1996 and subject to corporation tax at the full rate (45%) is designated as ‘EK 45’.
1996. aasta KStG § 30 lõike 1 punktis 1 nimetatud tulude osa, mida maksustatakse ettevõtte tulumaksu täismääraga, st 45% maksuga, nimetatakse kategooriaks „EK 45”.
The additions to assets referred to in Paragraph 30(1), point 3, of the KStG 1996, not subject to corporation tax, are designated as ‘EK 0’ and, in relation to the four categories set out in Paragraph 30(2) of the KStG 1996, as ‘EK 01’ to ‘EK 04’.
1996. aasta KStG § 30 lõike 1 punktis 3 osutatud varade juurdekasvu, mida ettevõtte tulumaksuga ei maksustata, käsitatakse kategooriana „EK 0”, ja vastavalt § 30 lõikes 2 osutatud neljale kategooriale: „EK 01”–„EK 04”.
‘Pursuant to Paragraph 27, corporation tax shall not be increased:
„Paragrahvi 27 alusel ei suurendata ettevõtte tulumaksu:
1. for the distribution of portions covered by the provisions of Paragraph 30(2), point 1 [EK 01];
1) § 30 lõike 2 punktis 1 nimetatud osade jaotamisel [EK 01];
2. for the distribution of portions covered by the provisions of Paragraph 30(2), point 4 [EK 04].’
2) § 30 lõike 2 punktis 4 nimetatud osade jaotamisel [EK 04]”.
Paragraph 44(1), first sentence, of the KStG 1996 provides as follows:
1996. aasta KStG § 44 lõike 1 esimene lause näeb ette:
1. the shareholder’s name and address;
1) aktsionäri nimi ja aadress;
3. the settlement date;
3) makse kuupäev;
4. the amount of corporation tax deductible under Paragraph 36(2), point 3, first sentence, of the Law on Income Tax;
4) ettevõtte tulumaksu summa, mida on tulumaksuseaduse § 36 lõike 2 punkti 3 esimese lause alusel lubatud maha arvata;
5. the amount of corporation tax to be repaid for the purposes of Paragraph 52; it shall be sufficient if the particulars relate to a single share or a single right to dividend;
5) ettevõtte tulumaksu summa, mis kuulub § 52 tähenduses tagastamisele; piisab sellest, kui see märgitakse ainult ühe aktsia, osa või kasutusõiguse kohta;
6. the amount of the service for which the capital item within the meaning of Paragraph 30(2), point 1, is deemed to be used;
6) selle hüvitise summa, mille jaoks loetakse § 30 lõike 2 punkti 1 tähenduses kapitalivahendit kasutatuks;
7. the amount of the service for which the capital item within the meaning of Paragraph 30(2), point 4, is deemed to be used.’
7) selle hüvitise summa, mille jaoks loetakse § 30 lõike 2 punkti 4 tähenduses kapitalivahendit kasutatuks.”
Paragraph 50(1), point 2, of the KStG 1996 provides, inter alia, that the corporation tax on income subject to withholding tax is to be paid by deduction at source where the recipient is only partly taxable and where the income does not originate from a commercial, agricultural or forestry enterprise located in the national territory.
1996. aasta KStG § 50 lõike 1 punkt 2 sätestab nimelt, et ettevõtte tulumaks, mis kuulub tasumisele maksu kinnipidamise teel maksustatavalt tulult, tasutakse maksu kinnipidamise teel, kui tulu saajal on vaid osaline maksukohustus ja kui tulu ei saada selle riigi territooriumil asuvast kaubandus-, põllumajandus- või metsandusettevõttest.
Paragraph 51 of the KStG 1996 provides that ‘[i]f the shareholder is not liable to income tax within the meaning of Paragraph 20(1), points 1 to 3, or subparagraph (2), point 2(a), of the Law on Income Tax or if that income is not taken into account in
1996. aasta KStG § 51 näeb ette, et „kui aktsionär ei ole tulumaksuseaduse § 20 lõike 1 punktide 1–3 või lõike 2 punkti 2 alapunkti a tähenduses tulumaksukohustuslane või kui neid tulusid ei võeta arvesse maksustatava summa kindlaksmääramisel vastavalt
2008 — CASE C-284/06 determining the basis of assessment in accordance with Paragraph 50(1), points 1 or 2, the corporation tax which may be set off under Paragraph 36(2), point 3, of the Law on Income Tax shall not be set off or repaid.’
§ 50 lõike 1 punktile 1 või 2, ei ole lubatud maha arvata või tagastada ettevõtte tulumaksu, mis on tulumaksuseaduse § 36 lõike 2 punkti 3 alusel mahaarvatav”.
Under Paragraph 52(1) of the KStG 1996:
1996. aasta KStG § 52 lõige 1 näeb ette:
‘The corporation tax which cannot be set off pursuant to Paragraph 51 shall be repaid, on demand, to shareholders who are fully liable, but exempt from corporation tax, to legal persons governed by public law and to shareholders partly liable to corporation tax under Paragraph 2(1), in so far as that tax increases, in accordance with Paragraph 27, because the capital and reserves within the meaning of Paragraph 30(2), point 3, are deemed to have been used for the distribution or for a similar payment.’
„Ettevõtte tulumaks, mida ei saa § 51 kohaselt maha arvata, tagastatakse aktsionäridele, kellel on küll täieulatuslik maksukohustus, aga kes on ettevõtte tulumaksust vabastatud, samuti avalik-õiguslikele juriidilistele isikutele ja aktsionäridele, kellel on ettevõtte tulumaksu osas nende taotlusest lähtuvalt osaline maksukohustus § 2 punkti 1 alusel, kuivõrd see maks tõuseb vastavalt §-le 27, sest § 30 lõike 2 punkti 3 tähenduses omakapitali loetakse kasutatuks kasumi jaotamiseks või analoogsete hüvitiste maksmiseks.”
Paragraph 20(1) of the 1990 Law on Income Tax (Einkommensteuergesetz 1990, BGBl 1990 I, p.
1990. aasta tulumaksuseaduse (Einkommensteuergesetz 1990, BGBl.
1898, ‘the EStG 1990’), provides as follows:
1990 I, lk 1898, edaspidi „1990. aasta EStG”) § 20 lõige 1 sätestab:
1. dividend distributions;
1) dividendide väljamaksed;
Paragraph 36(2) of the EStG 1990 states that:
1990. aasta EStG § 36 lõike 2 kohaselt:
The following amounts shall be deducted from income tax:
Tulumaksusummast arvatakse maha järgmised summad:
Under Paragraph 43(1) of the EStG 1990:
1990. aasta EStG § 43 lõikes 1 on sätestatud:
‘The following investment income received in Germany shall be subject to income tax by deduction from investment income (investment income tax):
„Kapitalitulult maksu kinnipidamise teel kuulub tasumisele tulumaks järgmistelt Saksamaal teenitud kapitalituludelt (kapitalitulu maks):
1. investment income within the meaning of Paragraph 20(1), points 1 and 2 …’
1) kapitalitulu § 20 lõike 1 punktide 1 ja 2 tähenduses […]”.
The facts of the main proceedings, the questions referred and the procedure before the Court
Põhikohtuasja faktilised asjaolud, eelotsuse küsimused ja menetlus Euroopa Kohtus
As is clear from the order for reference, Burda is a limited liability company governed by German law, its registered office and management being located in Germany.
Eelotsusetaotlusest nähtub, et Burda on Saksa õiguse alusel asutatud osaühing, mille registreeritud asukoht ja juhatus asuvad Saksamaal.
During the period relevant to the main proceedings it was owned in equal shares by RCS, a company established in the Netherlands, and by Burda International Holding GmbH (‘Burda International’) a company situated in Germany.
Burda osalus kuulus põhikohtuasjas vaadeldavatel aastatel võrdsete osadena Madalmaades asutatud kapitaliühingule RCS ja Saksamaal asuvale kapitaliühingule Burda International Holding GmbH (edaspidi „Burda International”).
In 1998 Burda decided to carry out a profit distribution in respect of the financial years 1996 and 1997 to RCS and Burda International in equal shares.
Burda otsustas 1998. aastal jaotada 1996. ja 1997. aasta majandusaastate kasumi võrdselt RCS-i ja Burda Internationali vahel.
The distribution was taxed under Paragraph 27(1) of the KStG 1996 at the rate of 30%.
Kasumi jaotamine maksustati 1996. aasta KStG § 27 lõike 1 alusel 30% maksumääraga.
The order for reference also shows that, following a tax audit, it was established that Burda had distributed profits in an amount greater than the taxable income.
Samast taotlusest nähtub veel, et maksukontrolli tulemusena tehti kindlaks, et Burda jaotas kasumit summas, mis oli suurem maksustatava tulu summast.
The Finanzamt therefore reduced the various available capital and reserve items subject to corporation tax at the full rate (EK 45) from DEM 6 049 925 to DEM 4 915 490 and, in accordance with Paragraph 28(4) of the KStG 1996, set off the distributions which, after reduction, were no longer covered by the taxed available capital and reserves, against the capital and reserves within the meaning of Paragraph 30(2), point 2, of the KStG 1996 (EK 02).
Finanzamt vähendas ettevõtte tulumaksu täismääraga maksustatavad ja jaotamisele kuuluvad eri omakapitalivahendid 6 049 925 Saksa margalt 4 915 490 Saksa margale (EK 45) ning tasaarvestas 1996. aasta KStG § 28 lõike 4 alusel jaotatud kasumi – mida maksustatav jaotamisele kuuluv omakapital pärast vähendamist enam ei katnud – omakapitaliga 1996. aasta KStG § 30 lõike 2 punkti 2 tähenduses (EK 02).
That set-off gave rise to increases in corporation tax for the two years in question in the main proceedings and, therefore, to the issue, in particular, of two amended tax assessments.
See tasaarvestus tõi kaasa suurema ettevõtte tulumaksu kahel põhikohtuasjas vaidlusalusel aastal ja seega ka kahe muudetud maksuteate väljastamise.
Burda brought an action before the Finanzgericht Hamburg against the assessments, disputing the application of Paragraph 28(4) of the KStG 1996 on the ground that setting off the profit distributions to RCS against EK 02 was erroneous.
Burda esitas nende maksuteadete peale Finanzgericht Hamburgile kaebuse, vaidlustades 1996. aasta KStG § 28 lõike 4 kohaldamise põhjusel, et RCS-ile jaotatud kasumi tasaarvestamine kategooriaga EK 02 oli ekslik.
In that connection, Burda claimed that it had available cash contributions falling within category EK 04 which were sufficient to finance the profit distributions and that in any case it had no additional assets falling within EK 02.
Burda väitis selle kohta, et tal oli kategooriasse EK 04 kuuluvaid rahalisi sissemakseid, millest oleks piisanud kasumijaotuse rahastamiseks, ja et igal juhul ei olnud tal kategooriasse EK 02 kuuluvat varade juurdekasvu.
By judgment of 29 April 2005 the Finanzgericht Hamburg allowed Burda’s claim. The court found, in substance, that Paragraph 28(3) of the KStG should be applied in the sense that the part of the distribution paid to RCS ought to have been charged to EK 04.
Finanzgericht Hamburg rahuldas 29. aprilli 2005. aasta kohtuotsusega Burda nõude, kuna ta leidis sisuliselt, et tuleb kohaldada 1996. aasta KStG § 28 lõike 3 sätteid nii, et RCS-ile välja makstud kasumiosa oleks tulnud maha arvata kategooriast EK 04.
The Finanzamt appealed to the Bundesfinanzhof on a point of law against the judgment.
Finanzamt esitas nimetatud kohtuotsuse peale kassatsioonkaebuse Bundes-finanzhofile.
According to the Bundesfinanzhof, the scope of that provision cannot be limited to shareholders with a right of set-off, thus excluding shareholders such as RCS who are not entitled to a tax credit.
Bundesfinanzhof on seisukohal, et selle sätte kohaldamisala ei saa piirata aktsionäridega, kellel on õigus maksu maha arvata, ning jätta seega välja aktsionärid nagu RCS, kellel ei ole õigust maksu ümberarvutusele.
However, the Bundesfinanzhof expressed doubt as to whether the assessment of tax on distributions made from EK 02 was compatible with Directive 90/435 — inasmuch as it constitutes a withholding tax — and, as the case may be, with the provisions of the EC Treaty on the free movement of capital or the freedom of establishment.
Bundesfinanzhof avaldas siiski kahtlust, kas kategooria EK 02 põhjal jaotatud kasumi maksustamine sellelt maksu kinnipidamise teel on kooskõlas direktiiviga 90/435 ja sel juhul EÜ asutamislepingu sätetega kapitali vaba liikumise või asutamisvabaduse kohta.
In those circumstances, the Bundesginanzhof decided to stay proceedings and to refer the following two questions to the Court for a preliminary ruling:
Neil asjaoludel otsustas Bundesfinanzhof menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
By document lodged at the Registry of the Court of Justice on 18 February 2008, Burda requested the Court of Justice to order the reopening of the oral procedure, pursuant to Article 61 of the Rules of Procedure, with a view to prescribing ‘measures of organisation of procedure’.
Euroopa Kohtu kantseleile 18. veebruaril 2008 esitatud dokumendis palus Burda Euroopa Kohtul vastavalt kodukorra artiklile 61 määrusega suulise menetluse uuendada, et määrata „menetlust korraldavaid meetmeid”.
The application to have the oral procedure re-opened and the prescribing of measures of organisation of procedure
Suulise menetluse uuendamise ja menetlust korraldavate meetmete määramise taotlus