natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On 30 October 2006, Ryanair lodged with the Commission a notification of a proposed concentration pursuant to Article 4 of Regulation No 139/2004 relating to its projected acquisition of Aer Lingus.
30. oktoobril 2006 esitas Ryanair vastavalt määruse nr 139/2004 artiklile 4 komisjonile kavandatava koondumise teate plaanitava Aer Linguse omandamise kohta.
During the bid period, Ryanair acquired further shares in Aer Lingus and, by 28 November 2006, held 25.17% of the share capital in Aer Lingus.
Pakkumise jõusoleku jooksul omandas Ryanair veel Aer Linguse aktsiaid ja 28. novembriks 2006 kuulus talle 25,17% Aer Linguse aktsiakapitalist.
On 20 December 2006 the Commission adopted a decision under Article 6(1)(c) of Regulation No 139/2004 (‘the Regulation’) initiating phase II proceedings.
20. detsembril 2006 võttis komisjon määruse nr 139/2004 (edaspidi „määrus”) artikli 6 lõike 1 punkti c alusel vastu otsuse algatada II etapi menetlus.
In this decision the Commission considered that the separate acquisitions of shares referred to above and the public bid launched by Ryanair constituted a single concentration for the purposes of Article 3 of the Regulation.
Selles otsuses leidis komisjon, et eespool viidatud eraldiseisvad aktsiate omandamised Ryanairi kuulutatud avalikul pakkumisel on üks koondumine määruse artikli 3 tähenduses.
On 27 June 2007, the Commission adopted Decision C(2007) 3104 declaring the notified concentration to be incompatible with the common market (‘the Prohibition
27. juunil 2007 võttis komisjon kooskõlas määruse artikli 8 lõikega 3 vastu otsuse K(2007) 3104, millega tunnistati teatatud koondumine ühisturuga kokkuso-
Decision’), pursuant to Article 8(3) of the Regulation.
KOMISJON bimatuks (edaspidi „keelav otsus”).
The Commission concluded that the notified concentration would significantly impede effective competition in the common market or a substantial part thereof within the meaning of Article 2(3) of the Regulation, in particular as a result of the creation of a dominant position of Ryanair and Aer Lingus on 35 routes from and to Dublin, Shannon and Cork, and the creation or strengthening of a dominant position on 15 other routes from and to Dublin and Cork.
Komisjon järeldas, et teatatud koondumine võib märkimisväärselt takistada tõhusat konkurentsi ühisturul või selle olulises osas määruse artikli 2 lõike 3 tähenduses, eriti seetõttu, et Ryanairil ja Aer Lingusel tekib turgu valitsev seisund 35 lennuliini suhtes, mille algus- ja lõppsihtkoht on Dublini, Corki ja Shannoni lennujaam, ning et turgu valitsev seisund kas tekiks või tugevneks veel 15 lennuliinil, mille algus- ja lõppsihtkoht on Dublin ja Cork.
By application lodged with the Registry of the Court of First Instance on 10 September 2007, registered under number T-342/07, Ryanair brought an action for annulment of the Prohibition Decision.
10. septembril 2007 esitas Ryanair Esimese Astme Kohtu kohtukantseleisse nõude, mis registreeriti numbri all T-342/07 ja milles paluti keelav otsus tühistada.
Following the Prohibition Decision, Ryanair acquired a further 4.3% of the share capital of Aer Lingus, bringing its total shareholding to 29.4%.
Pärast keelava otsuse tegemist omandas Ryanair veel 4,3% Aer Linguse aktsiakapitalist, mis teeb tema osaluseks kokku 29,4%.
During the proceedings before the Commission prior to the Prohibition Decision, Aer Lingus submitted that the Commission should take a decision under Article 8(4) of the Regulation requiring Ryanair to divest itself of its minority stake in Aer Lingus should the Commission prohibit the concentration.
Enne keelava otsuse vastuvõtmist komisjonis toimunud menetluses leidis Aer Lingus, et kui komisjon koondumise keelab, peaks ta tegema otsuse määruse artikli 8 lõike 4 alusel ja nõudma, et Ryanair võõrandaks oma vähemusosaluse Aer Linguses.
On 27 June 2007, the Deputy Director General of the Directorate-General for Competition addressed a letter to the applicant indicating that, in the opinion of the services in charge of Merger Control, the Commission did not have the power under Article 8(4) of the Regulation to order Ryanair to divest itself of its minority shareholding, insofar as there was no indication that, with 25.22% of Aer Lingus shares, Ryanair would be in a position to exercise de jure or de facto control over Aer Lingus within the terms of Article 3(2) of the Regulation.
27. juunil 2007 saatis konkurentsi peadirektoraadi asedirektor hagejale kirja, milles oli märgitud, et koondumise kontrolliga tegelevate teenistuste hinnangul ei ole komisjonil määruse artikli 8 lõike 4 alusel volitusi kohustada Ryanairi oma vähemusosalust võõrandama seni, kuni miski ei viita sellele, et 25,22% osalusega Aer Linguses on Ryanairil de jure või de facto võimalik Aer Lingust kontrollida määruse artikli 3 lõike 2 tähenduses.
For the same reasons, the letter stated that the Commission would lack the power to adopt interim measures under Article 8(5) of the Regulation.
Kirjas märgiti, et samal põhjusel ei ole komisjonil volitusi võtta ajutisi meetmeid määruse artikli 8 lõike 5 alusel.
On 17 August 2007, Aer Lingus addressed to the Commission a request that it open proceedings against Ryanair under Article 8(4) of the Regulation and that it adopt interim measures under Article 8(5) thereof to prevent Ryanair from exercising its voting rights in Aer Lingus, or, alternatively, to state formally that the Commission does not have the power to adopt such measures.
17. augustil 2007 esitas Aer Lingus komisjonile taotluse algatada Ryanairi suhtes menetlus määruse artikli 8 lõike 4 alusel ja võtta ajutisi meetmeid artikli 8 lõike 5 alusel, et takistada Ryanairil hääleõiguse kasutamist Aer Linguses, või teise võimalusena teha ametlik avaldus, et komisjonil puuduvad volitused selliste meetmete võtmiseks.
In addition, Aer Lingus requested that the Commission explicitly take a position on the interpretation of Article 21 of the Regulation.
Lisaks palus Aer Lingus, et komisjon võtaks selge seisukoha määruse artikli 21 tõlgendamise suhtes.
On 11 October 2007, the Commission adopted Decision C(2007) 4600 final rejecting Aer Lingus’ request (‘the Contested Decision’).
11. oktoobril 2007 võttis komisjon vastu otsuse K(2007) 4600 (lõplik), millega jäeti Aer Linguse taotlus rahuldamata (edaspidi „vaidlustatud otsus”).
The Contested Decision
Vaidlustatud otsus
In the Contested Decision, the Commission took the view that, pursuant to Article 3 of the Regulation, a concentration arises only where an undertaking acquires control, control being defined as the possibility of exercising decisive influence.
Vaidlustatud otsuses leidis komisjon, et vastavalt määruse artiklile 3 on koondumisega tegemist ainult siis, kui ettevõtja omandab kontrolli; kontrolli määratletakse kui otsustavalt mõjutamise võimet.
As to Article 8(4) of the Regulation, the Commission recalled that this provision allows it, where a concentration has already been implemented, to require the undertakings concerned to dissolve the concentration, in particular through the disposal of all the shares or assets acquired, so as to restore the situation prevailing prior to the implementation of the concentration.
Määruse artikli 8 lõike 4 osas märkis komisjon, et selles sättes antakse talle volitused – juhuks, kui koondumine on juba ellu viidud – nõuda ettevõtjatelt koondumise lõpetamist, eelkõige ühinemise tühistamist või kõikide omandatud aktsiate või varade võõrandamist, et taastada enne koondumise elluviimist valitsenud olukord.
However, the Commission found that the concentration assessed in the present case had not been implemented, insofar as Ryanair had not acquired control of Aer Lingus.
Komisjon leidis aga, et käesolevas asjas ei ole koondumine veel ellu viidud seni, kuni Ryanair ei ole saavutanud kontrolli Aer Linguse üle.
The transactions that were carried out during the Commission’s proceedings could therefore not be considered to constitute implementation of the notified concentration.
Tehinguid, mis tehti komisjoni algatatud menetluse kestel, ei saa seega käsitleda teatatud koondumise elluviimise osana.
In particular, the Commission underlined that the minority stake held by Ryanair did not grant it, de jure or de facto, control of Aer Lingus within the meaning of Article 3(2) of the Regulation.
Eriti toonitas komisjon, et vähemusosalus, mis Ryanairil Aer Linguses on, ei anna talle de jure või de facto kontrolli Aer Linguse üle määruse artikli 3 lõike 2 tähenduses.
The Commission added that, even though minority shareholdings may in certain circumstances lead to a finding of control, there were no indications that such circumstances were present in this case.
Komisjon lisas, et isegi kui vähemusosalus võib teatud asjaoludel viia kontrolli saavutamiseni, ei viita miski sellele, et need asjaolud käesolevas asjas esinevad.
In fact, according to the information available to the Commission, Ryanair’s rights as a minority shareholder (in particular the right to block so-called ‘special resolutions’ under Irish company law) are associated exclusively with rights related to the protection of minority shareholders and do not confer control upon Aer Lingus.
Komisjonile teadaoleva informatsiooni kohaselt seostuvad Ryanairi kui vähemusaktsionäri õigused (eriti Iiri äriõigusest tulenev õigus panna veto n-ö „erilistele otsustele”) ainult vähemusaktsionäre kaitsvate õigustega ja need ei anna kontrolli Aer Linguse üle.
Furthermore, the Commission pointed out that Aer Lingus itself did not claim that the minority stake acquired would lead to control by Ryanair over Aer Lingus.
Samuti märkis komisjon, et Aer Lingus ise ei väida, et omandatud vähemusosalus annaks Ryanairile kontrolli Aer Linguse üle.
In fact, in those cases, by contrast to the present situation, an acquisition had already been successfully completed and the acquirer had acquired control of the target.
Erinevalt käesolevast asjast oli nendes asjades osaluse omandamine juba edukalt lõpule viidud ja omandaja oli omandatava ettevõtja üle kontrolli saavutanud.
As concerns Aer Lingus’ request that the Commission adopt interim measures pursuant to Article 8(5) of the Regulation, the Commission noted that the wording of this provision referred similarly to a situation where a concentration ‘has already been implemented and is declared incompatible with the common market’ and concluded therefore that it did not have the power to take interim measures in that case.
Mis puutub Aer Linguse taotlusesse, et komisjon võtaks ajutisi meetmeid määruse artikli 8 lõike 5 alusel, siis märkis komisjon, et selle sätte sõnastus viitab samuti olukorrale, kus koondumine „on juba ellu viidud ja kuulutatud ühisturuga kokkusobimatuks”; komisjon järeldas, et seetõttu ei ole ta antud asjas pädev ajutisi meetmeid võtma.
In relation to Aer Lingus’ request that the Commission adopt a position on the interpretation of Article 21 of the Regulation, the Commission noted that such a request
Mis puutub Aer Linguse taotlusesse, et komisjon võtaks selge seisukoha määruse artikli 21 tõlgendamise suhtes, siis märkis komisjon, et see taotlus võrdub õigusli-
By application lodged at the Court Registry on 19 November 2007, registered under number T-411/07, the applicant brought an action for annulment of the Contested Decision on the basis of the fourth paragraph of Article 230 EC.
19. novembril 2007 esitas hageja EÜ artikli 230 neljanda lõigu alusel hagiavalduse vaidlustatud otsuse tühistamise nõudes, mis registreeriti kohtukantseleis numbri all T-411/07.
By separate document lodged at the Registry on the same day, registered under number T-411/07 R, the applicant applied for the adoption of interim measures and for the suspension of the operation of the Contested Decision on the basis of Articles 242 EC and 243 EC, and of Article 104 of the Rules of Procedure of the Court of First Instance.
Samal päeval kohtukantseleile esitatud eraldi dokumendis, mis registreeriti numbri all T-411/07 R, taotles hageja ajutiste meetmete võtmist ja vaidlustatud otsuse täitmise peatamist EÜ artiklite 242 ja 243 ning Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 104 alusel.
On 12 December 2007 the Commission submitted its written observations on this application for interim measures.
12. detsembril 2007 esitas komisjon oma kirjalikud märkused ajutiste meetmete taotluse kohta.
By a document lodged at the Registry on 27 November 2007, Ryanair applied for leave to intervene in support of the form of order sought by the Commission.
27. novembril 2007 kohtukantseleisse esitatud avalduses palus Ryanair tal komisjoni nõuete toetuseks menetlusse astuda.
By a document lodged at the Registry on 4 December 2007, Aer Lingus raised no objections to Ryanair’s application for leave to intervene and stated that it made no confidentiality claims in relation to any of the documents which it had lodged with the Court in Case T-411/07 R.
4. detsembril 2007 kohtukantseleisse esitatud dokumendis ei esitanud Aer Lingus vastuväiteid Ryanairi menetlusse astumise avaldusele ja märkis, et ta ei taotle Esimese Astme Kohtule kohtuasjas T-411/07 R esitatud dokumentide konfidentsiaalsena käsitlemist.
By a document lodged at the Registry on 5 December 2007, the Commission raised no objections to Ryanair’s application for leave to intervene.
5. detsembril 2007 kohtukantseleisse esitatud dokumendis ei esitanud komisjon vastuväiteid Ryanairi menetlusse astumise avaldusele.
By order of the President of the Court of First Instance of 7 December 2007, Ryanair was granted leave to intervene in support of the form of order sought by the Commission and to submit a statement in intervention, which it did on 19 December 2007.
Esimese Astme Kohtu presidendi 7. detsembri 2007. aasta määrusega lubati Ryanairil komisjoni nõuete toetuseks menetlusse astuda ja esitada menetlusse astuja seisukohad, mille Ryanair esitas 19. detsembril 2007.
A hearing was held on 24 January 2008.
Kohtuistung peeti 24. jaanuaril 2008.
Forms of order sought
Poolte taotlused
The applicant claims that the President of the Court of First Instance should:
Hageja palub Esimese Astme Kohtu presidendil:
— order the Commission to require Ryanair, until judgment in the main application or in Case T-342/07, whichever is the later:
– kohustada komisjoni nõudma Ryanairilt kuni kohtuotsuse tegemiseni põhimenetluses või kui see on hilisem, siis kohtuotsuse tegemiseni kohtuasjas T-342/07:
— not to exercise the voting rights or any other rights attached or deriving from the shareholding held by Ryanair in Aer Lingus (including, without limitation, attendance or voting at meetings, or the requisition of general meetings) except in accordance with a derogation granted by the Commission;
– mitte kasutama hääleõigust või muud õigust, mis tuleneb Ryanairile kuuluvatest Aer Linguse aktsiatest (sealhulgas, kuid mitte ainult õigust osaleda või hääletada aktsionäride koosolekul või õigust aktsionäride koosolekut kokku kutsuda), välja arvatud kui komisjon seda erandkorras lubab;
— to vest the shares in question in a trustee and not to dispose of any of them except to a buyer, and in accordance with a procedure, approved by the Commission;
– andma asjassepuutuvad aktsiad üle spetsiaalsele haldurile ja mitte neid võõrandama, välja arvatud komisjoni heakskiidetud ostjale ja korras;
— not to increase further its shareholding in Aer Lingus;
– mitte suurendama oma osalust Aer Linguse aktsiakapitalis;
— alternatively, adopt any order to similar effect against the Commission and/or Ryanair as the President may think fit;
– teise võimalusena teha muu määrus, nagu president seda vajalikuks peab, millel oleks komisjoni ja/või Ryanairi suhtes samad tagajärjed;
— suspend the Commission’s decision of 11 October 2007 C(2007) 4600 final rejecting the applicant’s request that proceedings be opened under Article 8(4) of the Regulation, in so far as necessary;
– peatada vajalikus ulatuses komisjoni 11. oktoobri 2007. aasta otsuse K(2007) 4600 (lõplik), millega jäeti rahuldamata hageja taotlus määruse artikli 8 lõike 4 alusel menetluse algatamise kohta, täitmine.
The Commission contends that the President of the Court should:
Komisjon palub Esimese Astme Kohtu presidendil:
— dismiss the application for suspension;
– jätta peatamise taotlus rahuldamata;
Ryanair contends that the President of the Court should:
Ryanair palub Esimese Astme Kohtu presidendil:
— dismiss the application;
– jätta taotlus rahuldamata;
— order the applicant to pay the costs associated with the intervention.
– mõista menetlusse astumisega seotud kohtukulud välja hagejalt.
Under Articles 242 EC and 243 EC, in conjunction with Article 225(1) EC, the Court of First Instance may, if it considers that circumstances so require, order that application of the act contested before it be suspended or prescribe any necessary interim measures.
EÜ artikli 242 ja EÜ artikli 243 alusel, koosmõjus EÜ artikli 225 lõikega 1, võib Esimese Astme Kohus, kui tema arvates asjaolud seda nõuavad, otsustada vaidlustatud akti täitmise peatamise või kohaldada vajalikke ajutisi meetmeid.
Article 104(2) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance provides that an application for interim measures must state the subject-matter of the proceedings, the circumstances giving rise to urgency, and the pleas of fact and law establishing a prima facie case for the interim measures applied for.
Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 104 lõikes 2 on sätestatud, et ajutiste meetmete kohaldamise taotluses tuleb nimetada hagi ese, kiireloomulisust põhjendavad asjaolud ning fakti- ja õigusväited, mis esmapilgul õigustavad taotletava ajutise meetme kohaldamist.
Thus, the judge hearing the application may order suspension of operation of an act and/or interim measures if it is established that such an order is justified, prima facie, in fact and in law and that it is urgent in so far as, in order to avoid serious and irreparable harm to the applicant’s interests, it must be made and produce its effects before a decision is reached in the main action.
Seega võib taotlust läbivaatav kohus akti täitmise peatamisele ja/või ajutisi meetmeid võtma kohustada siis, kui on tõendatud, et see kohustus on esmapilgul õigustatud nii fakti kui õigusväidetega ning et see on kiireloomuline, st see tuleb teha ja selle tagajärjed peavad saabuma enne põhimenetluses lahendi tegemist selleks, et hoida ära taotleja huvide oluline ja pöördumatu kahjustamine.
Those conditions are cumulative, with the result that an application for interim measures must be dismissed if any one of them is not satisfied (order in Case C-268/96 P(R) SCK and FNK v Commission [1996] ECR I-4971, paragraph 30).
Need tingimused on kumulatiivsed, mis tähendab, et ajutiste meetmete kohaldamise taotlus tuleb rahuldamata jätta, kui üks nendest tingimustest ei ole täidetud (vt 14. oktoobri 1996. aasta määrus kohtuasjas C-268/96 P(R): SCK ja FNK vs. komisjon, EKL 1996, lk I-4971, punkt 30).
Where appropriate, the judge hearing the application must also weigh up the interests involved (see the order in Case C-445/00 R Austria v Council [2001] ECR I-1461, paragraph 73 and the case cited).
Kui see on asjakohane, peab taotlust läbivaatav kohus kaaluma ka asjassepuutuvaid huve (vt 23. veebruari 2001. aasta määrus kohtuasjas C-445/00 R: Austria vs. nõukogu, EKL 2001, lk I-1461, punkt 73 ja seal viidatud kohtulahendid).
In addition, in the context of that overall examination, the judge hearing the application has a wide discretion and is free to determine, having regard to the specific circumstances of the case, the manner and order in which those various conditions are to be examined, there being no rule of Community law imposing a pre-estab-lished scheme of analysis within which the need to order interim measures must be analysed and assessed (order in Case C-149/95 P(R) Commission v Atlantic Container Line and Others [1995] ECR I-2165, paragraph 23, and order of 3 April 2007 in Case C-459/06 P(R) Vischim v Commission, not published in the ECR, paragraph 25).
Lisaks on kogu uurimise raames taotlust läbivaataval kohtul suur kaalutlusõigus ning ta võib kohtuasja spetsiifilisi asjaolusid arvestades otsustada, mis viisil ja järjekorras need erinevad tingimused läbi vaadatakse, sest ühenduse õigusest ei tulene ette kindlaksmääratud uurimise kava, mille alusel ajutiste meetmete võtmise vajadust tuleks uurida ja hinnata (vt 19. juuli 1995. aasta määrus kohtuasjas C-149/95 P(R): komisjon vs. Atlantic Container Line jt, EKL 1995, lk I-2165, punkt 23, ja 3. aprilli 2007. aasta määrus kohtuasjas C-459/06 P(R): Vischim vs. komisjon, EKL 2007, lk I-53, punkt 25).
The Commission submits that the application for interim measures should be dismissed on the ground that none of the relief sought is of the type that can be granted in the framework of interim proceedings.
Komisjon leiab, et ajutiste meetmete kohaldamise taotlus tuleb rahuldamata jätta, sest ükski meede, mille kohaldamist taotletakse, ei ole selline, mida saaks ajutiste meetmete menetluses võtta.
First, the Commission argues that the interim measures requested go beyond the scope of what the applicant could obtain in the main proceedings, which cannot result in the automatic divestiture of Ryanair’s minority shareholding.
Esiteks väidab komisjon, et taotletavad ajutised meetmed on ulatuslikumad sellest, mida taotleja saaks põhimenetluses tema nõude rahuldamise korral, kuna viimasest ei saa tuleneda automaatne vähemusosaluse võõrandamine Ryanairi aktsiakapitalis.
Should Aer Lingus prevail in the main proceedings, it would be for the Commission to take the necessary measures to comply with the Court’s judgment, in accordance with Article 233 EC.
Kui Aer Linguse nõue põhimenetluses rahuldataks, peaks komisjon võtma vajalikke meetmeid Esimese Astme Kohtu otsuse täitmiseks vastavalt EÜ artiklile 233.
In addition, the Commission points out that the applicant requests the adoption of measures having effect until the judgment in the main application or in Case T-342/07, whichever is the later.
Lisaks toob komisjon välja selle, et hageja taotleb meetmete võtmist nii, et need oleksid jõus kuni kohtuotsuse tegemiseni põhimenetluses, või kui see on hilisem, siis kohtuotsuse tegemiseni kohtuasjas T-342/07.
According to the Commission, extending the duration of the measures sought beyond the end of the main proceedings would be to deny the provisional nature of the interim measures procedure.
Komisjoni arvates eitataks taotletud meetme pikema kehtivusega kui põhimenetluse kestus ajutiste meetmete menetluse ajutist laadi.
It also argues that the present application for interim measures cannot relate to different and separate proceedings to which the applicant is not a party.
Ta leiab ka, et käesolev ajutiste meetmete kohaldamise taotlus ei saa olla seotud erineva ja eraldiseisva menetlusega, mille pooleks taotleja ei ole.
Second, so far as concerns the request for suspension of the Contested Decision, the Commission submits that, according to consistent case-law, an application for suspension of operation cannot, in principle, be envisaged against a negative administrative decision.
Teiseks leiab komisjon vaidlustatud otsuse peatamise taotluse osas, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei saa täitmise peatamise taotlust üldjuhul esitada negatiivse haldusotsuse suhtes.
Third, so far as concerns the request that the President of the Court enjoin the Commission to order Ryanair to abstain from exercising its minority voting rights or to take certain positive steps, the Commission points out that, by this means, the applicant is seeking to escape the application of the caselaw according to which the judge hearing the application for interim measures cannot issue directions to individuals who are not parties to the dispute.
Kolmandaks, taotluse osas, et Esimese Astme Kohtu president kohustaks komisjoni nõudma Ryanairilt mitte kasutama oma vähemusosalusest tulenevat hääleõigust või mitte tegema muid toiminguid, leiab komisjon, et taotleja soovib, et asjas ei kohalduks kohtupraktika, mille kohaselt ei saa ajutiste meetmete taotlust läbivaatav kohus anda korraldusi eraõiguslikele isikutele, kes ei ole menetluse pooled.
In the Commission’s opinion, the fact that Ryanair has been granted leave to intervene does not confer upon it the status of a party.
Komisjon leiab, et asjaolu, et Ryanairile on antud luba menetlusse astuda, ei anna talle menetluse poole õigusi.