natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Inflation shall be measured by means of the consumer price index on a comparable basis, taking into account differences in national definitions.”
Inflatsiooni mõõdetakse võrreldaval alusel tarbijahinnaindeksi abil, võttes arvesse määratluste erinevust riigiti.”
2 Application of Treaty provisions
2 Asutamislepingu sätete kohaldamine
In the context of this report, the ECB applies the Treaty provisions as outlined below:
Käesoleva aruandega seoses kohaldab EKP asutamislepingu sätteid järgmiselt.
– First, with regard to “an average rate of inflation, observed over a period of one year before the examination”, the inflation rate has been calculated using the change in the latest available 12month average of the HICP over the previous 12month average.
– Esiteks mis puudutab “keskmist inflatsioonimäära vaadelduna ühe aasta kestel enne kontrollimist”, siis saadakse see nii, et arvutatakse välja keskmise ÜTHI muutus viimasel 12 kuul, mille kohta on olemas andmed, võrreldes sellele eelnenud 12 kuu keskmisega.
Hence, with regard to the rate of inflation, the reference period considered in this report is April 2006 to March 2007.
Seega on inflatsioonimäära puhul käesoleva aruande vaatlusperiood 2006. aasta aprillist 2007. aasta märtsini.
– Second, the notion of “at most, the three best performing Member States in terms of price stability”, which is used for the definition of the reference value, has been applied by taking the unweighted arithmetic average of the rate of inflation of the following three EU countries with the lowest inflation rates: Finland (1.3%), Poland (1.5%) and Sweden (1.6%).
– Teiseks on kontrollväärtuse määratluse aluseks oleva “hindade stabiilsuse mõttes kuni kolme kõige paremaid tulemusi saavutava liikmesriigi” põhimõtte kohaldamisel võetud aluseks järgmise kolme ELi liikmesriigi inflatsioonimäärade kaalumata aritmeetiline keskmine: Soome (1,3%), Poola (1,5%) ja Rootsi (1,6%).
As a result, the average rate is 1.5% and, adding 1½ percentage points, the reference value is 3.0%.
Järelikult on keskmine 1,5% ja kui lisada sellele 1,5 protsendipunkti, on kontrollväärtus 3,0%.
Inflation has been measured on the basis of the HICP, which was developed for the purpose of assessing convergence in terms of price stability on a comparable basis (see the statistical annex).
Inflatsiooni mõõdetakse ÜTHI põhjal, mis töötati välja selleks, et lähenemise hindamine hinnastabiilsuse kaudu oleks võrreldav (vt statistikalisa).
For information, the average euro area inflation rate is shown in the statistical part of this report.
Euroala keskmine inflatsioonimäär on esitatud käesoleva aruande statistikaosas.
2FRAMEWORK FOR ANALYSIS in other relevant price indices (such as the HICP excluding unprocessed food and energy, the national CPI, the CPI excluding changes in net indirect taxation, the private consumption deflator, the GDP deflator and producer prices) are considered.
2 ANALÜÜSI-RAAMISTIK tes hinnaindeksites, näiteks ÜTHI (v.a töötlemata toidukaubad ja energia), riigi tarbijahinnaindeks, kaudsete maksude muutumise mõju mittearvestav tarbijahinnaindeks, eratarbimise deflaator, SKP deflaator ja tootjahinnad.
From a forward-looking perspective, a view is provided of prospective inflationary developments in the coming years, including forecasts by major international organisations and market participants.
Ettevaatavalt pakutakse välja hinnang lähiaastatel oodatavatele inflatsioonimuutustele, arvestades suuremate rahvusvaheliste organisatsioonide ja turuosaliste prognoose.
Moreover, structural aspects which are relevant for maintaining an environment conducive to price stability after adoption of the euro are discussed.
Peale selle käsitletakse struktuurilisi aspekte, mis mõjutavad hinnastabiilsust soodustava keskkonna säilitamist pärast euro kasutuselevõttu.
With regard to fiscal developments, the Treaty provisions and their application by the ECB, together with procedural issues, are outlined in Box 2.
Riikide eelarvepoliitika arengut ning sellega seotud menetlusküsimusi käsitlevaid asutamislepingu sätteid ja nende kohaldamist EKP poolt on kirjeldatud taustinfos 2.
To allow a more detailed examination of the sustainability of price developments, the average rate of HICP inflation over the 12month reference period from April 2006 to March 2007 is reviewed in the light of the Member States’ economic performance over the last ten years in terms of price stability.
Hindade arengu jätkusuutlikkuse üksikasjalikumaks analüüsimiseks võrreldakse keskmist ÜTHI-inflatsiooni perioodil 2006. aasta aprillist 2007. aasta märtsini liikmesriikides viimase kümne aasta jooksul hinnastabiilsuse osas saavutatud majandustulemustega.
In this connection, attention is drawn to the orientation of monetary policy, in particular to whether the focus of the monetary authorities has been primarily on achieving and maintaining price stability, as well as to the contribution of other areas of economic policy to this objective.
Sellega seoses tuleb tähelepanu pöörata rahapoliitika suunale, eriti sellele, kas rahandusasutused on keskendunud eelkõige hinnastabiilsuse saavutamisele ja hoidmisele, aga ka sellele, kuidas on seda eesmärki toetanud teised majanduspoliitika valdkonnad.
Moreover, the implications of the macroeconomic environment for the achievement of price stability are taken into account.
Peale selle võetakse arvesse makromajandusliku keskkonna mõju hinnastabiilsuse saavutamisele.
Price developments are examined in the light of demand and supply conditions, focusing on, inter alia, factors influencing unit labour costs and import prices.
Hinnamuutusi analüüsitakse seoses pakkumise ja nõudlusega, keskendudes muu hulgas tööjõu erikulusid ja impordihindu mõjutavatele teguritele.
Article 121(1), second indent, of the Treaty requires:
Asutamislepingu artikli 121 lõike 1 teises taandes on sätestatud:
“the sustainability of the government financial position; this will be apparent from having achieved a government budgetary position without a deficit that is excessive as determined in accordance with Article 104(6)”.
“riigi rahanduse stabiilsus; see nähtub niisuguse eelarveseisundi saavutamisest, kus puudub eelarvepuudujääk, mis artikli 104 lõike 6 kohaselt on ülemäärane”.
Article 2 of the Protocol on the convergence criteria referred to in Article 121 of the Treaty stipulates that:
Asutamislepingu artiklis 121 osutatud lähenemiskriteeriumide protokolli artiklis 2 on sätestatud:
“the criterion on the government budgetary position referred to in the second indent of Article 121(1) of this Treaty shall mean that at the time of the examination the Member State is not the subject of a Council decision under Article 104(6) of this Treaty that an excessive deficit exists”.
“käesoleva lepingu artikli 121 lõike 1 teises taandes ettenähtud riigi rahanduse stabiilsuse kriteerium tähendab, et kontrollimise ajal ei kehti liikmesriigi suhtes käesoleva lepingu artikli 104 lõikes 6 nimetatud nõukogu otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta”.
Article 104 sets out the excessive deficit procedure.
Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus on sätestatud asutamislepingu artiklis 104.
According to Article 104(2) and (3), the European Commission prepares a report if a Member State does not fulfil the requirements for fiscal discipline, in particular if:
Vastavalt selle lõigetele 2 ja 3 koostab Euroopa Komisjon ettekande juhul, kui liikmesriik ei täida eelarvedistsipliini, eelkõige siis, kui: a) kavandatud või tegeliku eelarvepuudujäägi suhe SKPsse ületab kontrollväärtuse (ülemäärase eelarvepuudujäägi protokolli kohaselt 3% SKPst), välja arvatud juhul, kui:
(a) the ratio of the planned or actual government deficit to GDP exceeds a reference value (defined in the Protocol on the excessive deficit procedure as 3% of GDP), unless:
– kontrollväärtuse ületamine on ainult erandlik ja ajutine ning suhe on kontrollväärtuse lähedane;
(b) the ratio of government debt to GDP exceeds a reference value (defined in the Protocol on the excessive deficit procedure as 60% of GDP), unless the ratio is sufficiently diminishing and approaching the reference value at a satisfactory pace.
b) riigivõla suhe SKPsse ületab kontrollväärtuse (ülemäärase eelarvepuudujäägi protokolli kohaselt 60% SKPst), välja arvatud juhul, kui suhe väheneb piisavalt ning läheneb kontrollväärtusele rahuldava kiirusega.
In addition, the report prepared by the Commission must take into account whether the government deficit exceeds government investment expenditure and all other relevant factors, including the mediumterm economic and budgetary position of the Member State.
Peale selle tuleb komisjoni ettekandes arvestada seda, kas riigi eelarvepuudujääk ületab investeerimiskulutused, samuti kõiki muid asjassepuutuvaid tegureid, kaasa arvatud liikmesriigi keskmise pikkusega perioodi majandus- ja eelarveseisund.
The Commission may also prepare a report if, notwithstanding the fulfilment of the criteria, it is of the opinion that there is a risk of an excessive deficit in a Member State.
Komisjon võib koostada ettekande ka juhul, kui ta kriteeriumitingimuste täitmisest hoolimata on seisukohal, et liikmesriigis on ülemäärase eelarvepuudujäägi tekkimise oht.
The Economic and Financial Committee formulates an opinion on the Commission’s report.
Majandus- ja rahanduskomitee sõnastab komisjoni ettekande kohta arvamuse.
Finally, in accordance with Article 104(6), the EU Council, on the basis of a recommendation from the Commission and having considered any observations which the Member State concerned may wish to make, decides, acting by qualified majority and following an overall assessment, whether an excessive deficit exists in a Member State.
Viimaks otsustab ELi nõukogu kooskõlas artikli 104 lõikega 6 pärast asjaomase liikmesriigi võimalike märkuste kaalumist ja üldhinnangu andmist kvalifitseeritud häälteenamusega komisjoni soovituse põhjal, kas liikmesriigis on ülemäärane eelarvepuudujääk.
For the purpose of examining convergence, the ECB expresses its view on fiscal developments.
EKP esitab lähenemise hindamiseks oma seisukoha riigi rahanduse arengu kohta.
With regard to sustainability, the ECB examines key indicators of fiscal developments from 1997 to 2006, considers the outlook and challenges for general government finances and focuses on the links between deficit and debt developments.
EKP arvestab jätkusuutlikkuse hindamiseks eelarvearengu põhinäitajaid perioodil 1997–2006, valitsussektori rahanduse väljavaateid ja probleeme ning keskendub eelarvepuudujäägi ja riigivõla vahelistele seostele.
With regard to Article 104, the ECB, in contrast to the Commission, has no formal role in the excessive deficit procedure.
Mis puutub artiklisse 104, siis ei ole EKP-l erinevalt komisjonist ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluses ametlikku rolli.
The ECB report only recounts whether the country is subject to an excessive deficit procedure.
EKP väljendab ainult arvamust selle kohta, kas riigi suhtes kohaldatakse ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust või mitte.
With regard to the Treaty provision that a debt ratio of above 60% of GDP should be “sufficiently diminishing and approaching the reference value at a satisfactory pace”, the ECB examines past and future trends in the debt ratio.
Mis puutub asutamislepingu sellesse sättesse, milles on ette nähtud, et SKP 60% taset ületav võlakoormus “väheneb piisavalt ning läheneb kontrollväärtusele rahuldava kiirusega”, siis analüüsib EKP nii võlakoormuse senist arengut kui ka võimalikke arengusuundi tulevikus.
The examination of fiscal developments is based on data compiled on a national accounts basis, in compliance with the European System of Accounts 1995 (see the statistical annex).
Riigi rahanduse arengut hinnatakse rahvamajanduse arvepidamise andmete alusel kooskõlas ESA 95 süsteemiga (vt ka statistikalisa).
Most of the figures presented in this report were provided by the Commission in April 2007 and include government financial positions from 1997 to 2006 as well as Commission forecasts for 2007.
Enamik käesolevas aruandes esitatud andmetest on saadud komisjonilt 2007. aasta aprillis ja need hõlmavad riikide finantspositsioone aastatel 1997–2006, aga ka komisjoni prognoose aastaks 2007.
With regard to the sustainability of public finances, the outcome in the reference year, 2006, is reviewed in the light of the Member States’ performance over the last ten years.
Riigi rahanduse arengu jätkusuutlikkuse hindamiseks võrreldakse analüüsiaasta (2006) tulemit liikmesriikide viimase kümne aasta tulemustega.
As a starting-point, the development of the government debt ratio in this period is considered, as well as the factors underlying it, i.e. the difference between nominal GDP growth and interest rates, the primary balance, and the deficitdebt adjustment.
Alustuseks vaadeldakse riigi võlakoormuse arengut sellel perioodil, aga ka koormuse põhjustanud tegureid, s.t SKP nominaalkasvu ja intressimäärade vahet, esmast tasakaalu ja eelarvepositsioonivälist võlamuutust.
Such a perspective can offer further information on the extent to which the macroeconomic environment, in particular
Sellega seoses on kasulik meeles pidada, et riigi aastase eelarvepuudujäägi suhtarvu mõjutavad tavaliselt väga mitmesugused tegurid. Need jagatakse sageli tsük-
the combination of growth and interest rates, has affected the dynamics of debt.
2007. aastaks ning lähenemisprogrammis esitatud keskpika tähtajaga eelarvestrateegiat.
It can also provide more information on the contribution of fiscal consolidation efforts, as reflected in the primary balance, and on the role played by special factors as included in the deficitdebt adjustment.
Seejuures hinnatakse seda, millal saavutatakse stabiilsuse ja majanduskasvu paktis ette nähtud keskpika tähtajaga eesmärk, aga ka riigivõla suhtarvu väljavaadet kehtiva eelarvepoliitika põhjal.
In addition, the structure of government debt is considered, focusing in particular on the shares of debt with a shortterm maturity and foreign currency debt, as well as their development. By comparing these shares with the current level of the debt ratio, the sensitivity of fiscal balances to changes in exchange rates and interest rates is highlighted.
Peale selle tuuakse eraldi välja eelarvepositsiooni jätkusuutlikkusega seotud pikaajalised probleemid, eelkõige need, mis puudutavad jooksvatest tuludest finantseeritavaid riiklikke pensionisüsteeme seoses demograafiliste muutustega ja riigi antavaid tagatisi.
Turning to a forward-looking perspective, national budget plans and recent forecasts by the European Commission for 2007 are recalled and account is taken of the mediumterm fiscal strategy, as reflected in the convergence programme.
lilisteks mõjudeks, mis väljendavad eelarvepuudujäägi reageerimist muutustele majandustsüklis, ja mittetsüklilisteks mõjudeks, mis kajastavad üldjuhul eelarvepoliitika struktuurilisi või püsivaid kohandusi.
Furthermore, longterm challenges to the sustainability of budgetary positions are emphasised, particularly those related to the issue of unfunded government pension systems in connection with demographic change and to guarantees given by the government.
Käesolevas aruandes käsitletud mittetsüklilisi mõjusid ei saa siiski vaadelda üksnes eelarvepositsiooni struktuuriliste muutustena, sest need hõlmavad ka nii poliitikameetmete kui ka eritegurite toimest tulenevaid ajutisi mõjusid eelarvetasakaalule.
In this context, it is considered useful to bear in mind that the change in a country’s annual deficit ratio is typically influenced by a variety of underlying forces.
Üksikasjalikumalt vaadeldakse veel avaliku sektori kulude ja tulude varasemat arengut ning tuuakse välja konsolideerimist vajavad suuremad valdkonnad.
With regard to exchange rate developments, the Treaty provisions and their application by the ECB are outlined in Box 3.
Vahetuskursi arengut käsitlevaid asutamislepingu sätteid ja nende kohaldamist EKP poolt on kirjeldatud taustinfos 3.
Article 121(1), third indent, of the Treaty requires:
Asutamislepingu artikli 121 lõike 1 kolmandas taandes on sätestatud:
“the observance of the normal fluctuation margins provided for by the exchange-rate mechanism of the European Monetary System, for at least two years, without devaluing against the currency of any other Member State”.
“kinnipidamine Euroopa rahasüsteemi vahetuskursimehhanismiga ettenähtud normaalsetest kõikumispiiridest vähemalt kahe aasta jooksul, devalveerimata oma vääringut ühegi teise liikmesriigi vääringu suhtes.”
Article 3 of the Protocol on the convergence criteria referred to in Article 121 of the Treaty stipulates that:
Asutamislepingu artiklis 121 osutatud lähenemiskriteeriumide protokolli artiklis 3 on sätestatud:
“the criterion on participation in the exchange-rate mechanism of the European Monetary System referred to in the third indent of Article 121(1) of this Treaty shall mean that a Member
“Käesoleva lepingu artikli 121 lõike 1 kolmandas taandes ettenähtud Euroopa rahasüsteemi vahetuskursimehhanismis osalemise kriteerium tähendab, et liikmesriik on järginud Euroopa rahasüsteemi vahetuskursimehhanismis ettenähtud normaalseid kõikumispiire ilma tõsiste pingeteta vähemalt kahe aasta jooksul enne kontrollimist.
The examination of exchange rate stability against the euro focuses on the exchange rate being close to the ERM II central rate while also taking into account factors that may have led to an appreciation, which is in line with the approach taken in the past.
Varasema lähenemisviisiga sarnaselt jälgitakse vääringu vahetuskursi stabiilsuse analüüsimisel ennekõike seda, kas kurss on ERM2 keskkursi lähedal, võttes samas arvesse ka võimalikke vahetuskursi tõusu põhjustanud tegureid.
In this respect, the width of the fluctuation band within ERM II does not prejudice the examination of the exchange rate stability criterion.
Ses suhtes ei mõjuta keskkursi kõikumisvahemiku suurus vahetuskursi stabiilsuse hindamist.
Moreover, the issue of the absence of “severe tensions” is generally addressed by: i) examining the degree of deviation of exchange rates from the ERM II central rates against the euro; ii) using indicators such as exchange rate volatility vis-à-vis the euro and its trend, as well as shortterm interest rate differentials vis-à-vis the euro area and their development; and iii) considering the role played by foreign exchange interventions.
Peale selle käsitletakse tõsiste pingete puudumist tavaliselt veel järgmiselt: a) hinnates seda, kuivõrd on riigi vahetuskurss kaldunud kõrvale ERM2 keskkursist euro suhtes; b) vaadeldes näitajaid, nagu vääringu vahetuskursi volatiilsus euro suhtes ja selle muutused ning lühiajaliste intressimäärade erinevused ja nende muutused euroala omadega võrreldes; ning c) analüüsides valuutaturu sekkumiste rolli.
All bilateral exchange rates for the reference period from May 2005 to April 2007 are official ECB reference rates (see the statistical annex).
Kõik 2005. aasta maist 2007. aasta aprillini kestnud vaatlusperioodi kahepoolsed vahetuskursid on EKP ametlikud vahetuskursid (vt statistikalisa).
relevant to the sustainability of the current exchange rate is briefly reviewed.
suutlikkuse seisukohast olulisi näitajaid.
This is derived from the development of the real bilateral and effective exchange rates, the current, capital and financial accounts of the balance of payments and the country’s net international investment position over longer periods.
Need tuletatakse riigi reaalsete kahepoolsete ja efektiivsete vahetuskursside, maksebilansi jooksev-, kapitali- ja finantskonto ning rahvusvahelise netoinvesteerimispositsiooni pikemaajalistest muutustest.
With respect to the integration of markets, the euro area’s share in the country’s total external trade is also examined.
Turgude lõimumise vallas analüüsitakse ka euroala osa riigi väliskaubanduse kogubilansis.
Both Cyprus and Malta have participated in ERM II with effect from 2 May 2005, i.e. for slightly more than two years prior to the finalisation of this report.
Nii Küpros kui ka Malta osalevad ERM2s alates 2. maist 2005, s.t pisut rohkem kui kaks aastat enne käesoleva aruande lõplikku valmimist.
The performance of their currencies is shown against the euro during the period from 27 April 2005 to 26 April 2007 (i.e. the cut-off date for data used in this report).
Mõlema riigi vääringu vahetuskursi arengut euro suhtes vaadeldakse perioodil 27. aprillist 2005 kuni 26. aprillini 2007 (s.o käesolevas aruandes kasutatud andmete seisuga).
Between 26 April 2007 and 14 May 2007 (the finalisation date of this report) the exchange rates of the currencies of both countries vis-à-vis the euro were stable.
Perioodil 26. aprillist 2007 kuni 14. maini 2007 (käesoleva aruande lõpliku valmimise kuupäev) oli mõlema riigi vääringu vahetuskurss euro suhtes stabiilne.
With regard to longterm interest rate developments, the Treaty provisions and their application by the ECB are outlined in Box 4.
Pikaajaliste intressimäärade arengut käsitlevaid asutamislepingu sätteid ja nende kohaldamist EKP poolt on kirjeldatud taustinfos 4.
For Bulgaria and Romania, see Article 5 of the Act concerning the conditions of accession of the Republic of Bulgaria and Romania and the adjustments to the treaties on which the European Union is founded (OJ L 157, 21.6.2005, p. 203).
“liikmesriigi poolt saavutatud vastastikuse lähenemise ja tema Euroopa rahasüsteemi vahetuskursimehhanismis osalemise püsikindlus, mis peegeldub tema pikaajaliste intressimäärade tasemes.”
Article 122(2) of the Treatyrequires the ECB (and the Commission) to report, at least once every two years or at the request of a Member State with a derogation, to the EU Council in accordance with the procedure laid down in Article 121(1).
Asutamislepingu artiklis 121 osutatud lähenemiskriteeriumide protokolli artiklis 4 on sätestatud:
Each such report must include an examination of the compatibility between, on the one hand, the national legislation of each Member State with a derogation, including the statutes of its NCB, and, on the other hand, Articles 108 and 109 of the Treaty and the Statute of the European System of Central Banks and of the European Central Bank (hereinafter the “Statute”).
“Käesoleva lepingu artikli 121 lõike 1 neljandas taandes nimetatud intressimäärade lähenemiskriteerium tähendab, et vaadelduna ühe aasta kestel enne kontrollimist on liikmesriigil olnud keskmine nominaalne pikaajaline intressimäär, mis ei ületa rohkem kui 2 protsendipunkti võrra
the Statute; any incompatibility must therefore be removed.
2 ANALÜÜSI-RAAMISTIK kolme kõige paremaid tulemusi saavutava liikmesriigi määra.
The requirement for national legislation to be “compatible” does not mean that the Treaty requires “harmonisation” of the NCB statutes, either with each other or with the Statute.
Intressimäärasid mõõdetakse riigi pikatähtajaliste võlakirjade või nendega võrreldavate väärtpaberite alusel, võttes arvesse määratluste erinevust riigiti.”
See, inter alia, Case 167/73 Commission of the European Communities v French Republic [1974] ECR 359 (“Code du Travail Maritime”).
Käesoleva aruandega seoses kohaldab EKP asutamislepingu sätteid järgmiselt.
2.2.2.2 “COMPATIBILITY” VERSUS “HARMONISATION”Article 109 of the Treaty requires that national legislation is “compatible” with the Treaty and
– Esiteks selgitatakse välja “keskmine nominaalne pikaajaline intressimäär”, mida vaadeldakse “ühe aasta kestel enne kontrollimist”; see intressimäär arvutatakse nende viimase 12 kuu aritmeetilise keskmisena, mille kohta on olemas ÜTHI andmed.
The Treaty and the Statute do not prescribe the manner in which national legislation should be adapted.
Käesolevas aruandes aluseks võetud vaatlusperiood kestis 2006. aasta aprillist 2007. aasta märtsini.