natgillin/translations-raw huggingface dataset:
free movement of goods, so must the other.
siis on seda ka teine.
I have already explained in the context of the first limb of the first question referred why, to my mind, Articles 28 and 30 EC dictate a narrow reading of ‘distribution to the public’ in Article 4(1). 36
Seoses esimese eelotsuse küsimuse esimese osaga ma juba selgitasin, miks tuleb vastavalt EÜ artiklitele 28 ja 30 tõlgendada kitsalt artikli 4 lõikes 1 sätestatud mõistet „levitamine üldsusele”. 36
Finally, I repeat that the fact that the furniture was first put on the market in the Community without the consent of the rightholder is irrelevant in the context of the present case.
Lõpetuseks kordan, et asjaolu, et mööbel viidi esmakordselt ühenduses turule õiguste valdaja nõusolekuta ei puutu antud juhul asjasse.
It is settled caselaw that, as Community law now stands, and in the absence of Community provisions harmonising national laws, it is for the Member States to establish the conditions and detailed rules for the protection of literary and artistic property, subject to observance of the applicable international conventions.
Vastavalt väljakujunenud kohtupraktikale ja kehtivale ühenduse õigusele kehtestavad liikmesriigid ühenduse siseriiklikke õigusnorme ühtlustavate sätete puudumisel niisugused tingimused ja üksikasjalikud eeskirjad kirjandus- ja kunstiomandi kaitse kohta, mis järgivad kehtivaid rahvusvahelisi konventsioone.
38As I have indicated, before implementation of Directive 98/71 39the legal protection of designs was not harmonised; nor did the Berne Convention require such protection.
38 Nagu ma märkisin, ei olnud enne direktiivi 98/71 39jõustumist tööstusdisainilahenduste õiguskaitse ühtlustatud; samuti ei näinud seda ette Berni konventsioon.
40 The fact that, at the relevant time, the legal protection of designs was different in Germany and Italy is simply a consequence of that situation.
40 Tõsiasi, et asja asjaolude toimumise ajal oli tööstusdisainilahenduse õiguskaitse Saksamaal ja Itaalias erinev, on kõigest selle olukorra tagajärg.
The analysis of the second question referred thus confirms in my view that the answer I propose to the first question must be correct.
Seega kinnitab teise eelotsuse küsimuse analüüs minu arvates seda, et minu esitatud esimese küsimuse vastus on õige.
As is implicit in my earlier analysis of the first question, I broadly accept the submissions of Peek & Cloppenburg 37that too wide an interpretation of ‘distribution to the public’ in Article 4(1) would not be compatible with the free movement of goods enshrined in Article 28 EC and would not be justified in accordance with Article 30 EC. A derogation will be permitted under Article 30 EC only if the exercise of the distribution right in question safeguards the specific subjectmatter of the copyright. In the present case, that condition is not satisfied: the acts in question are not concerned 38 — Joined Cases C-92/92 and C-326/92 Phil Collins [1993] ECR I-5145, paragraph 19.
Minu varasemast esimese küsimuse analüüsist võib välja lugeda, et üldiselt ma nõustun äriühingu Peek & Cloppenburg väitega, 37et artikli 4 lõikes 1 sätestatud mõiste „levitamine üldsusele” liiga lai tõlgendus ei ole kooskõlas EÜ artiklis 28 sätestatud kaupade vaba liikumise põhimõttega ning see ei oleks artikli 30 alusel põhjendatud. EÜ artikli 30 alusel võib teha erandi vaid juhul, kui asjaomase levitamisõiguse teostamine kaitseb autoriõiguse eriomast sisu. Käesolevas asjas ei ole see tingimus täidetud, sest asjaomaste tegevuste 38 – 20. oktobri 1993. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-92/92 ja C-326/92: Phil Collins (EKL 1993, lk I-5145, punkt 19).
36 — See points 35 and 36 above.
36 – Vt eespool punktid 35 ja 36.
37 — In the alternative, given its proposed response to the first questions.
37 – Teise võimalusena, arvestades tema ettepanekut vastuseks esimesele küsimusele.
39 — Cited in footnote 12.40 — See footnote 4.
39 – Viidatud 12. joonealuses märkuses.40 – Vt 30. joonealune märkus 4.
PEEK & CLOPPENBURG Conclusion
PEEK & CLOPPENBURG Ettepanek
There is not a ‘distribution to the public by sale or otherwise’ within the meaning of Article 4(1) of Directive 2001/29/EC of the European Parliament and of the Council of 22 May 2001 on the harmonisation of certain aspects of copyright and related rights in the information society where pieces of copyrightprotected furniture are either made available for temporary use by third parties without those third parties having the right to dispose of them or displayed in the window of a shop without the public being able to use or acquire them.
Esitatud põhjendustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Bundesgerichtshofi esitatud eelotsuse küsimusele järgmiselt: tegemist ei ole levitamisega üldsusele müümise teel või muul viisil Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiivi 2001/29/EÜ autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas artikli 4 lõike 1 tähenduses, kui kolmandatel isikutel võimaldatakse ajutiselt kasutada autoriõigusega kaitstud mööbliesemeid, ilma et neil oleks nimetatud mööbliesemete käsutusõigus või kui autoriõigusega kaitstud mööbliesemeid näidatakse avalikult poe vaateaknal, ilma et üldsusel oleks võimalus neid kasutada või soetada.
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, from the Bundesgerichtshof (Germany), made by decision of 5 October 2006, received at the Court on 16 November 2006, in the proceedings
Kohtuasjas C-456/06, mille ese on EÜ artikli 234 alusel Bundesgerichtshof’i (Saksamaa) 5. oktoobri 2006. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 16. novembril 2006, menetluses
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of the Chamber, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász and J. Malenovský (Rapporteur), Judges,
EUROOPA KOHUS (neljas koda), koosseisus: koja esimees K. Lenaerts, kohtunikud G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász ja J. Malenovský (ettekandja),
— the Polish Government, by E. Ośniecką-Tamecką, acting as Agent,
– Poola valitsus, esindaja: E. Ośniecką-Tamecką,
— the Commission of the European Communities, by H. Krämer and W. Wils, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 17 January 2008,
– Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: H. Krämer ja W. Wils, olles 17. jaanuari 2008. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 4(1) of Directive 2001/29/EC of the European Parliament and of the Council of 22 May 2001 on the harmonisation of certain aspects of copyright and related rights in the information society (OJ 2001 L 167, p. 10).
Eelotsusetaotlus käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiivi 2001/29/EÜ autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas (EÜT L 167, lk 10; ELT eriväljaanne 17/01, lk 230) artikli 4 lõike 1 tõlgendamist.
The reference was made in the course of proceedings between Peek & Cloppenburg KG (‘Peek & Cloppenburg’) and Cassina SpA (‘Cassina’) concerning the making available to the public and display of furniture which, according to Cassina, infringed its exclusive right of distribution. Legal context
Taotlus esitati Peek & Cloppenburg KG (edaspidi „Peek & Cloppenburg”) ja Cassina SpA (edaspidi „Cassina”) vahelises kohtuvaidluses, mis puudutab mööbliesemete üldsusele kättesaadavaks tegemist ning eksponeerimist, mis Cassina sõnul rikub talle kuuluvat levitamise ainuõigust. Õiguslik raamistik
International legislation
Rahvusvahelised õigusnormid
The World Intellectual Property Organisation (WIPO) Copyright Treaty (‘CT’) and the WIPO Performances and Phonograms Treaty (‘PPT’), adopted in Geneva on 20 December 1996, were approved on behalf of the European Community by Council Decision 2000/278/EC of 16 March 2000 (OJ 2000 L 89, p. 6).
Genfis 20. detsembril 1996 vastuvõetud Ülemaailmse Intellektuaalse Omandi Organisatsiooni (WIPO) autoriõiguse leping (edaspidi „autoriõiguse leping”) ning WIPO esituse ja fonogrammide leping (edaspidi „esituse ja fonogrammide leping”) on mõlemad ühenduse nimel heaks kiidetud nõukogu 16. märtsi 2000. aasta otsusega 2000/278/EÜ (EÜT L 89, lk 6; ELT eriväljaanne 11/33, lk 208).
Article 6 of the CT, entitled ‘Right of distribution’, provides:
Autoriõiguse lepingu artikkel 6 „Õigus teose levitamisele” sätestab, et:
Authors of literary and artistic works shall enjoy the exclusive right of authorising the making available to the public of the original and copies of their works through sale or other transfer of ownership.
Kirjandus- ja kunstiteoste autoritel on ainuõigus lubada üldsuse juurdepääsu oma teoste originaalidele ja koopiatele müügi või muu omandiõiguse ülemineku kaudu.
Nothing in this Treaty shall affect the freedom of Contracting Parties to determine the conditions, if any, under which the exhaustion of the right in paragraph 1 applies after the first sale or other transfer of ownership of the original or a copy of the work with the authorisation of the author.’
Käesoleva lepingu sätted ei mõjuta lepinguosaliste vabadust määrata kindlaks võimalikke tingimusi, mille kohaselt lõikes 1 nimetatud õiguse ammendumist kohaldatakse pärast teose originaali või koopia esimest müüki või muud omandiõiguse üleminekut autori loal.”
Article 8 of the PPT, entitled ‘Right of distribution’, confers on performers the exclusive right of authorising the making available to the public of the original and copies of their performances fixed in phonograms through sale or other transfer of ownership.
Esituse ja fonogrammide lepingu artikkel 8 „Õigus teose levitamisele” annab teose esitajatele ainuõiguse lubada üldsuse juurdepääsu oma fonogrammidele salvestatud esituste originaalidele ja koopiatele müügi või muu omandiõiguse ülemineku kaudu.
Article 12 of the PPT provides for a similar right in favour of producers of phonograms.
Esituse ja fonogrammide lepingu artikkel 12 näeb fonogrammitootjate suhtes ette analoogilise õiguse.
Recitals 9 to 11, 15 and 28 in the preamble to Directive 2001/29 state:
Direktiivi 2001/29 põhjendused 9–11, 15 ja 28 sätestavad, et:
Their protection helps to ensure the maintenance and development of creativity in the interests of authors, performers, producers, consumers, culture, industry and the public at large. …
Nende kaitse aitab tagada loovuse säilimise ja arengu autorite, esitajate, tootjate, tarbijate, kultuuri, tööstuse ja laiema üldsuse huvides. […]
This Directive also serves to implement a number of the new international obligations.
Ka käesoleva direktiivi eesmärk on täita mitmeid uusi rahvusvahelisi kohustusi.
The first sale in the Community of the original of a work or copies thereof by the rightholder or with his consent exhausts the right to control resale of that object in the Community. … ’
Kui originaalteose või selle koopiate esmamüük ühenduses on toimunud õiguste valdaja poolt või tema nõusolekul, ei ole tal õigust ühenduses kontrollida nimetatud objekti edasimüüki. […]”
Article 4 of that directive, entitled ‘Distribution right’, states:
Selle direktiivi artikkel 4 „Levitamisõigus” sätestab, et:
Member States shall provide for authors, in respect of the original of their works or of copies thereof, the exclusive right to authorise or prohibit any form of distribution to the public by sale or otherwise.
Liikmesriigid näevad ette, et autoritel on ainuõigus lubada või keelata oma teoste originaalide ja koopiate levitamist üldsusele müümise teel või muul viisil.
The distribution right shall not be exhausted within the Community in respect of the original or copies of the work, except where the first sale or other transfer of ownership in the Community of that object is made by the rightholder or with his consent.’
Levitamisõigus teose originaali või koopiate suhtes ühenduses ei lõpe, v.a juhul, kui õiguste valdaja poolt või tema nõusolekul toimub ühenduses kaitstud objekti esmamüük või muul viisil omandiõiguse üleminek.”
Under Article 1(1) and (2) of Council Directive 92/100/EEC of 19 November 1992 on rental right and lending right and on certain rights related to copyright in the field of intellectual property (OJ 1992 L 346, p. 61):
Nõukogu 19. novembri 1992. aasta direktiivi 92/100/EMÜ rentimis- ja laenutamisõiguse ja teatavate autoriõigusega kaasnevate õiguste kohta intellektuaalomandi vallas (EÜT L 346, lk 61; ELT eriväljaanne 17/01, lk 120) artikli 1 lõigete 1 ja 2 kohaselt:
In accordance with the provisions of this Chapter, Member States shall provide, subject to Article 5, a right to authorise or prohibit the rental and lending of originals and copies of copyright works …
Vastavalt käesoleva peatüki sätetele näevad liikmesriigid artikli 5 sätteid arvestades ette õiguse lubada või keelata autoriõigusega kaitstavate teoste originaalide ja koopiate […] rentimist ja laenutamist.
For the purposes of this Directive, “rental” means making available for use, for a limited period of time and for direct or indirect economic or commercial advantage.’
Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab „rentimine” kasutada andmist piiratud ajaks ja otsese või kaudse majandusliku või kaubandusliku tulu eesmärgil.”
Under Article 9(1) of Directive 92/100, ‘Member States shall provide [for performers, phonogram producers, producers of the first fixations of films and for broadcasting organisations] the exclusive right to make available [protected objects], including copies thereof, to the public by sale or otherwise, hereafter referred to as the “distribution right”’.
Direktiivi 92/100 artikli 9 lõige 1 näeb ette, et „[l]iikmesriigid sätestavad [esitajatele, fonogrammitootjatele, filmide esmasalvestuste tootjatele ning ringhäälinguorganisatsioonidele] ainuõiguse muuta [kaitstud] objektid, sealhulgas nende koopiad üldsusele kättesaadavaks kas müügi teel või muul moel, edaspidi „levitamisõigus””.
Directive 92/100 was repealed by Directive 2006/115/EC of the European Parliament and of the Council of 12 December 2006 on rental right and lending right and on certain rights related to copyright in the field of intellectual property (OJ 2006 L 376, p. 28).
Direktiiv 92/100 tunnistati kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiiviga 2006/115/EÜ rentimis- ja laenutamisõiguse ja teatavate autoriõigusega kaasnevate õiguste kohta intellektuaalomandi vallas (ELT L 376, lk 28).
The latter directive reproduces, in similar terms, the abovementioned provisions of Directive 92/100.
Viimases korratakse direktiivi 92/100 eespool nimetatud sätteid analoogses sõnastuses.
PEEK & CLOPPENBURG National legislation
PEEK & CLOPPENBURG Siseriiklik õigus
‘The author has the exclusive right to exploit his work in a material form; that right includes in particular:
„Autorile kuulub ainuõigus oma materiaalsel kujul väljendatud teost tulu saamise eesmärgil käsutada; see õigus hõlmab eelkõige:
…, the right of distribution (Paragraph 17),
[…], levitamisõigust (artikkel 17),
Paragraph 17(1) of that Law provides:
Selle seaduse § 17 lõige 1 sätestab, et:
‘The right of distribution is the right to offer to the public or put into circulation the original work or copies thereof.’
„Levitamisõigus on originaalteose või selle koopiate üldsusele pakkumise või turuleviimise õigus.”
Cassina manufactures chairs.
Cassina toodab istmeid.
Its collection includes furniture manufactured according to the designs of Charles-Édouard Jeanneret (Le Corbusier). That furniture includes armchairs and sofas in categories LC 2 and LC 3 and the table system
Selle äriühingu kollektsiooni kuuluvad Le Corbusier’ nime all tuntud Charles-Édouard Jeanneret’ jooniste põhjal valmistatud mööbliesemed.
Cassina has concluded a licensing agreement for the manufacture and sale of that furniture.
Cassina on sõlminud nimetatud mööbliesemete tootmise ja turustamise litsentsilepingu.
Peek & Cloppenburg operates menswear and womenswear shops throughout Germany. It has set up in one of its shops a rest area for customers, fitted out with armchairs and sofas from the LC 2 and LC 3 range and a low table from the LC 10-P table system. In a display window of its outlet, Peek & Cloppenburg placed an armchair from the LC 2 range for decorative purposes. Those items of furniture did not come from Cassina but were manufactured without Cassina’s consent by an undertaking in Bologna (Italy). According to the referring court, such furniture was not protected at the time by copyright in the Member State in which it was manufactured. 16
Peek & Cloppenburgile kuuluvad naiste- ja meesterõivaste kauplused kogu Saksamaal. Ta on ühes oma poes klientide jaoks sisse seadnud puhkenurgad, mis on sisustatud LC 2 ja LC 3 seeriate tugitoolide ja istesohvade ning lauakomplektiga LC 10-P. Ühe tütarettevõtja vaateaknale on dekoratsiooniks paigutatud LC 2 seeria tugitool. Nimetatud mööbliesemete valmistaja ei ole Cassina, vaid need on toodetud ilma viimase loata ettevõtja poolt, kes asub Bolognas (Itaalia). Eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul ei olnud need mööbliesemed tootmise ajal tootmiskohaks olevas liikmesriigis autoriõigusega kaitstud. 16
As it considered that Peek & Cloppenburg had infringed its rights by so doing, Cassina brought an action against it before the Landgericht Frankfurt (Frankfurt Regional Court) (Germany) seeking an order that it must desist from that practice and provide Cassina with information, in particular as regards the distribution channels for those items of furniture. In addition, Cassina sought an order that Peek & Cloppenburg pay damages. 17
Kuna Cassina leidis, et Peek & Cloppenburg on sel viisil rikkunud tema õigusi, esitas ta hagiavalduse nimetatud äriühingu vastu Landgericht Frankfurt’ile ja nõudis, et seda äriühingut kohustataks kõnealust tegevust lõpetama ning esitama teavet kõnealuste mööbliesemete soetusallika kohta. Lisaks taotles Cassina Peek & Cloppenburgilt kahjuhüvitise välja mõistmist. 17
After the Landgericht Frankfurt had granted Cassina’s application and the appeal court had, essentially, confirmed the judgment given at first instance, Peek & Cloppenburg brought an appeal on a point of law before the Bundesgerichtshof (Federal Court of Justice) (Germany). 18
Landgericht Frankfurt rahuldas Cassina nõude ning apellatsioonikohus jättis nimetatud esimese astme kohtu otsuse sisuliselt muutmata, mistõttu Peek & Cloppenburg esitas Bundesgerichtshofile kassatsioonkaebuse. 18
That court states that, since Cassina has an exclusive right of distribution for the purpose of Paragraph 17 of the Law on copyright of 9 September 1965, its decisions turns on whether the conduct of Peek & Cloppenburg referred to above infringed that right. I - 2758
Nimetatud kohus märgib, et kuna Cassinal on levitamise ainuõigus 9. septembri 1965. aasta autoriõiguse seaduse artikli 17 tähenduses, siis oleneb selle kohtu otsus ainult sellest, kas Peek & Cloppenburgi eespool nimetatud tegevus rikub seda õigust. I - 2758
It takes the view that there is normally a distribution where the original of a work or copies thereof cease to form part of the undertaking and are made publicly available through transfer of ownership or possession.
Bundesgerichtshofi sõnul loetakse tavaliselt levitamiseks seda, kui teose originaal või selle koopiad antakse omandiõiguse või valduse üleandmise teel ettevõtjasisesest kasutusest üle üldsusele.
In this connection, a transfer of possession for a merely temporary period may suffice.
Selles osas piisab, kui valdus antakse üle üksnes piiratud ajavahemikuks.
The issue arises, however, of whether conduct consisting in making publicly available reproductions protected by copyright without a transfer of ownership or possession, and thus without a transfer of the de facto power of disposal, can also be classified as a distribution to the public otherwise than by sale for the purpose of Article 4(1) of Directive 2001/29, those reproductions being, as in the main proceedings, installed in sales areas merely for the purpose of being used by customers.
Samas tekib küsimus, kas direktiivi 2001/29 artikli 4 lõike 1 tähenduses tuleb üldsusele levitamisena muul viisil kui müümise teel määratleda ka tegevust, mis seisneb autoriõigusega kaitstud teoste üldsusele kättesaadavaks tegemises nende teoste omandiõigust või valdust üle andmata ning seega nende tegelikku käsutusõigust üle andmata olukorras, kus nagu põhikohtuasjas on koopiad paigutatud müügipunktidesse üksnes klientidele kasutamiseks.
In addition, the Bundesgerichtshof raises the question whether merely exhibiting a reproduction of a work in a shop display window, without making it available for use, also constitutes a form of distribution to the public within the meaning of that provision.
Bundesgerichtshof küsib lisaks, kas teose koopia eksponeerimine kaupluse vaateaknal seda kasutada andmata kujutab samuti endast üldsusele levitamist kõnealuse sätte tähenduses.
Furthermore, it submits that the issue also arises of whether the requirements of the protection of the free movement of goods laid down in Articles 28 EC and 30 EC restrict, in the circumstances of the main proceedings, the exercise of that right of distribution.
Peale selle tekib Bundesgerichtshofi sõnul küsimus, kas EÜ artiklites 28 ja 30 sätestatud kaupade vaba liikumise tagamise nõue ei piira põhikohtuasja asjaoludel kõnealuse levitamisõiguse teostamist.
In those circumstances, the Bundesgerichtshof decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
Neil kaalutlustel otsustas Bundesgerichtshof menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
‘(1) (a) Can it be assumed that there is a distribution to the public otherwise than by sale, within the meaning of Article 4(1) of Directive 2001/29 …, in the case
„1. a) Kas tegemist on direktiivi 2001/49 […] artikli 4 lõike 1 tähenduses üldsusele levitamisega muul viisil [kui müümise teel], kui kolmandatel isikutel luba-
(b) Is there a distribution under Article 4(1) of [Directive 2001/29] also in the case in which items of copyrightprotected works are shown publicly without the possibility of using those items being granted to third parties?
b) Kas direktiivi 2001/49 artikli 4 lõike 1 tähenduses levitamine esineb ka siis, kui autoriõigusega kaitstud teoste koopiaid näidatakse üldsusele, ilma et kolmandatel isikutel oleks võimalus koopiaid kasutada?
Can the protection accorded to the free movement of goods preclude, in the abovementioned cases, exercise of the distribution right if the items presented are not under copyright protection in the Member State in which they were manufactured and placed on the market?’
Jaatava vastuse korral: kas kaupade vaba liikumise kaitsmine võib eespool nimetatud juhtumitel takistada levitamisõiguse teostamist, kui välja pandud koopiatel puudub autoriõiguslik kaitse liikmesriigis, kus need on valmistatud ning turule viidud?”
The application for the reopening of the oral procedure
Suulise menetluse uuendamise taotlus
By letter received at the Court on 7 March 2008, Cassina requested the reopening of the oral procedure pursuant to Article 61 of the Rules of Procedure of the Court following the delivery of the Advocate General’s Opinion.
Cassina taotles kohtujuristi ettepaneku peale 7. märtsil 2008 Euroopa Kohtusse saabunud kirjas Euroopa Kohtu kodukorra artikli 61 alusel suulise menetluse uuendamist.
Cassina submits, in particular, that the Advocate General founded her Opinion on a number of incorrect arguments, that she misinterpreted the Court’s caselaw and that she failed to take into account all the facts relevant to the proceedings.
Cassina väidab eelkõige seda, et kohtujurist tugines oma ettepanekus mitmele väärale argumendile, eiras Euroopa Kohtu praktikat ega võtnud arvesse kõiki käesolevas vaidluses asjakohaseid asjaolusid.
Cassina accordingly wishes to submit further information to the Court.
Seega soovib Cassina esitada Euroopa Kohtule täiendavat teavet.