natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It was in the light of those considerations and the information sent by Salzgitter to the Commission in accordance with the aforementioned obligations that the Court of First Instance held, in paragraph 179 of the judgment under appeal, that the Commission ‘should have observed and found that there was a failure to notify [the aid at issue] and then commenced appropriate proceedings.’
Neid elemente ja Salzgitteri poolt komisjonile eespool nimetatud kohustuste täitmiseks edastatud teavet arvestades leidis Esimese Astme Kohus vaidlustatud kohtuotsuse punktis 179, et viimane „oleks […] pidanud märkama riigiabist teatamata jätmist ning algatama asjakohase menetluse”.
Given the Commission’s prolonged failure to react and the uncertainty and lack of clarity of the legal situation, the Court of First Instance therefore held, in paragraph 180 of the judgment under appeal, that the Commission had created, ‘in disregard of its duty of diligence, an equivocal situation’ which it was under a duty to clarify before it could order the recovery of the aid already granted.
Kuna komisjon ei reageerinud ebakindluse ja ebaselguse olukorrale pikka aega, otsustas Esimese Astme Kohus vaidlustatud kohtuotsuse punktis 180, et komisjoni reaktsiooni puudumisel oli tekkinud „hoolsuskohustuse rikkumise tõttu kahemõtteline olukord”, mille komisjon oleks pidanud lahendama enne meetmete võtmist antud abi tagasinõudmiseks.
the Court of First Instance held, in paragraph 178 of the judgment under appeal that, ‘the Commission was therefore necessarily prompted to check the production-related information it was receiving from the steel undertakings, particularly in order to determine whether the maintenance of or increase in production capacity was not a result of unauthorised aid’.
Kohus vaidlustatud kohtuotsuse punktis 178, et „[s]eega kontrollis komisjon igal juhul teraseettevõtjatelt saadud tootmisandmeid, eelkõige selleks, et kontrollida, kas tootmisvõimsuste säilitamine või suurendamine ei ole tingitud lubamatu riigiabi andmisest, mis oleks olnud vastuolus terasetööstuse ümberstruktureerimise eesmärgiga”.
Contrary to the finding reached by the Court of First Instance, I take the view that it is difficult in this case to accuse the Commission of having failed to discharge its duty of diligence, even though the grant of the aid at issue was not notified in any form whatsoever, despite the clear and unconditional nature of the obligation to do so.
Vastupidiselt sellele, mida otsustas Esimese Astme Kohus, arvan ma, et antud juhul on raske komisjonile ette heita hoolsuskohustuse täitmata jätmist, kui kõnesoleva abi andmisest üldse ei teatatudki mis tahes vormis, vaatamata asjaolule, et selleks oli selge ja tingimusteta kohustus.
The Court of First Instance also noted the existence of a strong framework of investment programmes for steel undertakings 98 and pointed out that the Commission had re-examined the aid scheme provided for by the ZRFG in 1988 and had adopted a nonobjection decision in December 1988 on the basis of the EC Treaty.
Esimese Astme Kohus rõhutas samuti, et on olemas tugev teraseettevõtjate investeerimisprogrammide raamistik 98ja meenutas, et komisjon uuris ZRFG-s ette nähtud abisüsteemi taas 1988. aastal ja et ta võttis vastustamisest loobumise otsuse vastu 1988. aasta detsembris EÜ asutamislepingu alusel.
97 — The Court of First Instance refers to the judgments in Case 250/83 Finsider v Commission [1985] ECR 131, paragraph 9; Joined Cases 211/83, 212/83, 77/84 and 78/84 Krupp and Thyssen v Commission [1985] ECR 3409, paragraph 34; and Case 226/85 Dillinger Hüttenwerke v Commission [1987] ECR 1621, paragraph 12.
97 – Esimese Astme Kohus viitab 15. jaanuari 1985. aasta otsusele kohtuasjas 250/83: Finsider vs. komisjon (EKL 1985, lk 131, punkt 9); 15. oktoobri 1985. aasta otsusele liidetud kohtuasjades 211/83, 212/83, 77/84 ja 78/84: Krupp ja Thyssen vs. komisjon (EKL 1985, lk 3409, punkt 34) ning 7. aprilli 1987. aasta otsusele kohtuasjas 226/85: Dillinger Hüttenwerke vs. komisjon (EKL 1987, lk 1621, punkt 12).
My assessment is based on an analysis of the powers and responsibilities falling to the Commission and the Member States respectively under a scheme for controlling State aid.
Minu hinnang põhineb komisjoni ja liikmesriikide volituste ja vastutuse analüüsil riigiabi kontrollisüsteemi raames.
The Commission, like all the Community institutions, is subject, in the exercise of its administrative responsibilities, to the principle of good administration.
Komisjonil, nagu kõikidel ühenduse institutsioonidel, tuleb oma haldusülesannete täitmisel järgida hea halduse põhimõtet.
The Community judicature held that that period ‘must be determined in relation to the particular circumstances of each case and, especially, its context, the various procedural stages to be followed by the Commission, the complexity of the case and its importance for the various parties involved’.
käsituses tuleb „haldusmenetluse kestuse mõistlikkust […] hinnata iga konkreetse juhtumi asjaolude põhjal, arvestades eelkõige juhtumi konteksti, menetluse erinevaid etappe, mida komisjon peab järgima, ning juhtumi keerukust”.
102The institutions must not prolong procedures indefinitely and it is in a sense the fact that they are passive, even though they have an obligation to act within a reasonable period, which is penalised.
102Institutsioonid ei või seega menetlusi lõputult venitada ja kuna nad peaksid tegutsema mõistliku tähtaja jooksul, siis karistatakse teatud mõttes nende passiivsust.
That principle has been an integral part of the unwritten rules of Community legality since one of the first judgments delivered by the Court of Justice.
Alates Euroopa Kohtu ühest esimesest kohtuotsusest on see põhimõte ühenduse õiguse kirjutamata reeglite lahutamatu osa.
99 The requirements attached to that principle were gradually established by the caselaw of the Court of Justice before being enshrined in Article 41 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union. 100
99Selle põhimõtte juurde kuuluvad nõuded selgitati Euroopa Kohtu praktikas järgemööda välja enne, kui need pandi kirja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 41 100.
In practice, compliance with the principle of good administration requires the Commission to make all appropriate administrative arrangements for the proper operation of its departments.
Praktikas nõuab hea haldamise põhimõtte järgimine, et komisjon võtaks kõik sisekorralduse meetmed, mis tagavad tema talituste tõhusa toimimise.
103To that end, it has powers of internal organisation.
103 Tal on selleks sisekorralduse volitused.
The Commission forms a single organisational and functional unit.
Komisjon on üks korralduslik ja funktsionaalne üksus. 104 Tali-
The principle of good administration requires the Commission to carry out a detailed and thorough examination of all information, legal or factual, which may have a bearing on the adoption of a measure.
Hea halduse põhimõte nõuab, et komisjon uuriks tõsiselt ja ammendavalt kõiki õiguslikke ja faktilisi andmeid, mis võivad mõjutada akti vastuvõtmist.
101Furthermore, in so far as the Commission has exclusive competence to assess the compatibility of State aid with the common market, it is required to carry out a careful and impartial examination of each case known
Ühenduse kohtu tused jagunevad peadirektoraatidesse, direktoraatidesse, üksustesse või osakondadesse ülesannete jaotuse kava järgi, mis on koostatud selliselt, et välditakse võimaluse piirides
102 — Judgment in Case T-95/96 Gestevisión Telecinco v Commission [1998] ECR II-3407, paragraph 75.
99 – 10. detsembri 1957. aasta otsus liidetud kohtuasjades 1/57 ja 14/57: Société des usines à tubes de la Sarre vs. ülemamet (EKL 1957, lk 201, 220).
99 — Judgment in Joined Cases 1/57 and 14/57 Usines à tubes de la Sarre v High Authority [1957 and 1958] ECR 105, at 113.
102 – Esimese Astme Kohtu 15. septembri 1998. aasta otsus kohtuasjas T-95/96: Gestevisión Telecinco vs. komisjon (EKL 1998, lk II-3407, punkt 75).
103 — See, in the context of the ECSC Treaty, Article 16 CS.
103 – Vt ESTÜ asutamislepingus ST artikkel 16.
Such measures of internal organisation are laid down in rules of procedure.
Need sisekorralduse meetmed on kehtestatud kodukorras.
101 — See the judgments in Case C-269/90 Technische Universität München [1991] ECR I-5469, paragraph 14; Case T-44/90 La Cinq v Commission [1992] ECR II-1, paragraph 86; Case T-73/95 Oliveira v Commission [1997] ECR II-381, paragraph 32; and Case T-70/99 Alpharma v Council [2002] ECR II-3495, paragraph 182.
104 – 1963. ja 1993. aasta kodukordade artikli 17 alusel „[o]n komisjonil oma tegevuse ettevalmistamiseks ja elluviimiseks talitused, mis moodustavad ühe halduse”.
104 — Under Article 17 of the 1963 and 1992 Rules of Procedure, ‘[a] number of departments forming a single administrative service shall assist the Commission in the performance of its official functions’.
101 – Vt Euroopa Kohtu 21. novembri 1991. aasta otsus kohtuasjas C-269/90: Technische Universität München (EKL 1991, lk I-5469, punkt 14) ja Esimese Astme Kohtu 24. jaanuari 1992. aasta otsus kohtuasjas T-44/90: La Cinq vs. komisjon (EKL 1992, lk II-1, punkt 86); 19. märtsi 1997. aasta otsus kohtuasjas T-73/95: Oliveira vs. komisjon (EKL 1997, lk II-381, punkt 32) ja 11. septembri 2002. aasta otsus kohtuasjas T-70/99: Alpharma vs. nõukogu (EKL 2002, lk II-3495, punkt 182).
OPINION OF MR BOT — CASE C-408/04 P responsibilities and duplication of work.
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK — KOHTUASI C-408/04 P
Like the Court of First Instance, I take the view that the Commission was in a position to know about the existence of the aid at issue.
Nagu Esimese Astme Kohus, arvan ka mina, et komisjonil oli võimalus kõnesolevast abist teada saada.
As is clear from the judgment under appeal, the Commission endeavoured to monitor the activities of steel undertakings by taking a collection of ‘anti-crisis’ measures providing it with access to all information on Salzgitter’s financial situation. 107
Nagu selgesti nähtub vaidlustatud kohtuotsusest, rakendas komisjon teraseettevõtjate tegevuse järelevalveks „kriisivastaste” meetmete kogu, mis võimaldas tal saada maksimaalselt teavet Salzgitteri finantsolukorra kohta.
Commission thus provides, in Article 21(1) of its 1963 Rules of Procedure, that its departments are to ‘work together as closely as possible’.
105Oma tegevuse tõhususe tagamiseks näeb komisjon oma kodukorra 1963. aasta redaktsiooni artikli 21 lõikes 1 ette, et talitused „teevad võimalikult tihedamat koostööd”.
Under that provision, before submitting a document to the Commission, the department responsible must inform all the departments concerned by virtue of the table of duties or the nature of the subject, in order to avoid any duplication of work and to obtain their consent or their comments. 106
Selle sätte alusel peab vastutav talitus enne dokumendi esitamist komisjonile ülesannete jagunemise plaani kohaselt või toimingute laadist lähtuvalt konsulteerima talitustega, kellel on nendega seoses õiguspärased huvid, et vältida topelttööd ja saada talituste nõusolek või märkused. 106
The link between the system of steel production quotas and the State aid system is clear.
Terasetootmiskvootide süsteemi ja riigiabi vaheline seos on selge.
It follows from Article 15 A of the decisions referred to by the Court of First Instance and from Article 14 of those decisions.
See seos nähtub Esimese Astme Kohtu osutatud otsuste artiklist 15A ja artiklist 14.
108 Where the Commission applies one or other of those provisions, it is necessarily prompted to examine the undertaking’s accounts on the basis of the information sent by that undertaking. 109
108Kui komisjon kohaldab kumbagi neist sätetest, tuleb tal tingimata uurida ettevõtja aruandeid tema edastatud teabe põhjal. 109
In this case, the account of the facts given by the Court of First Instance shows that, from 1988, the Commission was sent Salzgitter’s annual report and accounts, which indicated that it had had the benefit of exceptional reserves under Article 3 of the ZRFG.
Käesolevas kohtuvaidluses nähtub Esimese Astme Kohtu esitatud asjaoludest, et komisjon sai alates 1988. aastast Salzgitteri tegevusaruandeid ja raamatupidamise aastaaruandeid, millest võis näha, et ettevõtja oli saanud kasutada erireserve ZRFG § 3 alusel.
The Court of First Instance takes the view that that information could also have been gleaned from the examination which the Commission carried out in 1988 into the compatibility of the general scheme of aid with the EC Treaty.
Esimese Astme Kohtu sõnul tuli see asjaolu välja ka uurimisest, mille komisjon viis läbi 1988. aastal üldise abisüsteemi EÜ asutamislepinguga kokkusobivuse kohta.
105 — Article 19 of the 1963 Rules of Procedure, Article 18 of the 1993 Rules of Procedure, Article 17 of the 1999 Rules of Procedure and Article 19 of the 2000 Rules of Procedure.
105 – 1963. aasta kodukorra artikkel 19, 1993. aasta kodukorra artikkel 18, 1999. aasta kodukorra artikkel 17 ja 2000. aasta kodukorra artikkel 19.
107 — Following the disappearance of the quota scheme in June 1988, Commission Decision No 2448/88/ECSC introducing a surveillance system for certain products of undertakings in the steel industry (OJ 1988 L 212, p. 1) was adopted on the basis of Article 47 CS.
107 – Märgin, et kvoodisüsteemi kaotamise tagajärjel 1988. aasta juunis võeti ST artikli 47 alusel vastu komisjoni 19. juuli 1988. aasta otsus nr 2448/88/ESTÜ terasetööstusettevõtjate teatavate toodete suhtes järelevalvesüsteemi kehtestamise kohta (EÜT L 212, lk 1).
Under that decision, which was applicable from 1 July 1988 to 30 June 1990, undertakings were required to report each month to the Commission their production and deliveries of steel.
Selle alates 1. juulist 1988 kuni 30. juunini 1990 kohaldatava otsuse alusel tuli ettevõtjatel igakuiselt deklareerida komisjonile oma terasetoodang ja -tarned.
From 1991, in an attempt to resolve the continuing difficulties in the steel market, Commission Decision No 3010/91/ECSC of 15 October 1991 on the information to be furnished by steel undertakings about their investments (OJ 1991 L 286, p.
Alates 1991. aastast ja teraseturul jätkuvate raskuste ületamiseks võeti ST artikli 54 alusel vastu komisjoni 15. oktoobri 1991. aasta otsus nr 3010/91/ESTÜ teabe kohta, mida terasetööstusettevõtjad on kohustatud esitama nende poolt tehtud investeeringute kohta (EÜT L 286, lk 20).
20) was adopted on the basis of Article 54 CS.
108 – Vt joonealuses märkuses 96 esitatud pikendamisotsuste artikkel 14.
108 — See Article 14 of the extension decisions cited in footnote 93.
109 – Vt komisjoni teatis teabe kohta, mida peavad esitama otsuse nr 1696/82/ESTÜ artiklite 14 ja 15 kasutamist taotlevad terasetööstusettevõtjad, ja nende kohaldamiseks komisjoni kehtestatud kriteeriumide kohta (EÜT 1982, C 318, lk 3).
106 — That provision was reproduced in almost identical terms in the first paragraph of Article 20 of the 1993 Rules of Procedure, the first paragraph of Article 19 of the 1999 Rules of Procedure and the first paragraph of Article 21 of the 2000 Rules of Procedure.
106 – Seda sätet korratakse peaaegu samas sõnastuses 1993. aasta kodukorra artikli 20 esimeses lõigus, 1999. aasta kodukorra artikli 19 esimeses lõigus ja 2000. aasta kodukorra artikli 21 esimeses lõigus. Vt ka Kindblom-Törnell, M., „The role of the cabinets in the decision-making process of the European Commission”, Liber amicorum en l’honneur de Sven Norberg, Bruylant, Bruxelles, 2006, lk 329, 230.
COMMISSION v SALZGITTER
113 Ta märkis,
The Court of Justice has held that all the measures form a coherent whole and that the introduction into the system of production quotas of criteria from the steel aid system cannot be criticised as they both serve the purpose of restructuring, whatever the differences between their legal bases and the criteria for their application.
Euroopa Kohus on varem otsustanud, et kõik meetmed moodustavad ühtse terviku ning et ei saa kritiseerida kriteeriumide kehtestamist tootmiskvootide süsteemis terasetööstusele antava abi kohta, sest vaatamata nende süsteemide õigusliku aluse ja kohaldamiskriteeriumide erinevusele on nende mõlema eesmärk ümberstruktureerimine.
The Court of Justice takes the view that it is therefore neither arbitrary nor discriminatory that the information obtained from the application of either of those systems should be available for use as a reference in the other.
Euroopa Kohus on sedastanud, et seega ei ole meelevaldne ega diskrimineeriv, kui ühe sellise süsteemi kohaldamisest tulenevaid andmeid kasutatakse võrdlusalusena teises süsteemis.
113It pointed out that the application of Article 58 CS, which by definition demands prompt action which must be based on simple criteria, is incompatible with taking into account factors, such as the grant of State aids, the appraisal of which involves particularly complex investigations.
110 et ST artikli 58 rakendamine, mis nõuab oma laadilt kiiret tegutsemist liht sate kriteeriumide järgi, on kokkusobimatu selliste andmete arvessevõtmisega nagu riigiabi, mille hindamine eeldab eriti keerukat uurimist.
The Court thus held that, ‘[a]lthough it cannot be denied that when working out the rules on production quotas the Commission may take account of situations which are contrary to Article 4(c) [CS] and to the rules laid down by its decisions in the field and which are duly proven to exist in the course of the relevant procedures, as it already does when monitoring investment, it is however not possible to go so far as to demand that the anti-crisis measures envisaged by Article 58 [CS] should be used to counteract the effect of illegal aids granted by Member States.’ 114
Euroopa Kohus otsustas, et „[k]uigi ei saa välistada, et komisjon võib tootmiskvootide majandami­sel arvesse võtta olukordi, mis on vastuolus [ST] artikli 4 punktiga c ja selles valdkonnas komisjoni otsustega kehtestatud õigusnor­midega, mis on nõuetekohaselt kehtestatud selleks ette nähtud korras, nagu ta võtab juba arvesse oma järelevalvetegevust investeeringute alal, ei saa siiski lausa nõuda, et [ST] artikli 58 kriisivastaseid meetmeid kasutataks liikmesriikide antud ebaseadusliku riigiabi mõju korrigeerimiseks”. 114
None the less, there is no obligation on the Commission as to the conclusions which it would have to draw from a finding of failure to notify aid.
Komisjonil ei ole siiski mingeid kohustusi abist teatamata jätmise võimaliku tuvastamise korral selle tagajärgede suhtes.
Indeed, the approach which the Court of Justice has adopted is particularly prudent and mindful of the various procedures established by the Commission in the context of the anti-crisis measures.
Euroopa Kohtu suhtumine on siin eriti ettevaatlik ja kohus respekteerib komisjoni poolt kriisivastaste meetmete raames kehtestatud eri menetlusi.
111 In that case, the applicant undertaking accused the Commission, inter alia, of having failed to take into account, when calculating production quotas, the State subsidies from which a number of undertakings in several Member States had benefited in breach of the ECSC Treaty.
Viitan siinkohal 7. juuli 1982. aasta otsusele kohtuasjas Klöckner-Werke vs. komisjon 111. Selles kohtuasjas heitis hagejaks olev ettevõtja komisjonile ette, et viimane ei võtnud tootmiskvootide arvutamisel arvesse riiklikke subsiidiume, mida mõned ettevõtjad mitmes liikmesriigis said – ESTÜ asutamislepingu vastaselt.
Klöckner-Werke AG claimed that the Commission should have reacted to
Klöckner-Werke AG oli seisukohal, et komis-
In the light of the foregoing, there is therefore no obligation on the Commission as to the conclusions to be drawn, when
Öeldust nähtub, et komisjonil ei ole mingit kohustust teha tootmiskvootide
112 — The system of monitoring and production quotas is based on this provision.
112 – Järelevalve- ja terasetootmiskvootide süsteem põhineb sellel sättel.
113 — Judgment in Klöckner-Werke v Commission (paragraph 19; my emphasis).
113 — Eespool viidatud kohtuotsus Klöckner-Werke vs. komisjon (punkt 19; kohtujuristi kursiiv).
110 — Judgment in Krupp Thyssen v Commission.
110 – Eespool viidatud kohtuotsus Krupp ja Thyssen vs. komisjon.
See also the judgment in Dillinger Hüttenwerke in which the Court of Justice stated that Articles 14 A and 14 B of General Decision No 234/84 on the grant of supplementary production quotas must be applied and interpreted in the light of the rules for aids.
Vt ka eespool viidatud kohtuotsus Dillinger Hüttenwerke vs. komisjon, milles Euroopa Kohus täpsustas, et üldise otsuse nr 234/84 artikleid 14A ja 14B täiendavate tootmiskvootide andmise kohta tuleb kohaldada ja tõlgendada teisest koodeksist lähtuvalt.
It follows that an undertaking which is deemed to satisfy the criteria for authorisation for aid to be granted cannot receive an additional quota under Article 14 A of that decision (paragraphs 13 to 15).
Sellest tulenevalt ei saa ettevõtja, kes peab vastama abi lubamise kriteeriumidele, kasutada lisakvooti nimetatud otsuse artikli 14A alusel (punktid 13–15).
114 — Ibid. (emphasis added).
114 – Idem (kohtujuristi kursiiv).
See also the judgments in Case 136/82 Klöckner-Werker v Commission [1983] ECR 1599, paragraph 36; Joined Cases 311/81 and 30/82 Klöckner-Werke v Commission [1983] ECR 1549, paragraph 36; and Finsider v Commission.
Vt ka 11. mai 1983. aasta otsus kohtuasjas 136/82: Klockner-Werke vs. komisjon (EKL 1983, lk 1599, punkt 36) ja liidetud kohtuasjades 311/81 ja 30/82: Klockner-Werke vs. komisjon (EKL 1983, lk 1549, punkt 36) ning eespool viidatud kohtuotsus Finsider vs. komisjon.
111 — Case 119/81 [1982] ECR 2627.
111 – 7. juuli 1982. aasta otsus kohtuasjas 119/81 (EKL 1982, lk 2627).
OPINION OF MR BOT — CASE C-408/04 P working out the rules on production quotas, from any failure to notify State aid.
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK — KOHTUASI C-408/04 P teatud arvul kohustusi, eeldab see teatavat hoolsust ka asjaomase isiku poolt.
The fact remains, however, that, as the monitoring authority, the Commission was required to act with all due diligence.
115Järe- majandamisel järeldusi võimalikust riigiabist teatamata jätmisest. Sellegipoolest oli komisjon kui järelevalveasutus kohustatud tegutsema nõutava hoolikusega.
the party concerned. 115Consequently, the guarantees offered to persons in the context of dealings with the Community administration cannot be enforced by a person who has acted negligently or in bad faith.
likult ei saa kodanikele pakutavaid tagatisi abivahendina kasutada isik, kes ei olnud hoolikas või tegutses pahauskselt.
None the less, I do not consider this lack of diligence to be capable, in this case, of relieving the Member State of the requirement to order the recovery of the unlawfully granted aid, or the recipient undertaking from the requirement to repay it.
Ma ei arva siiski, et hoolikuse puudumine võiks antud juhul vabastada liikmesriigi ebaseaduslikult antud abi tagasinõudmisest ja abi saanud ettevõtja selle tagastamisest.
In this case, it is common ground that the contested aid was not notified in 1988 or in the following years.
Käesolevas kohtuvaidluses on tõsi, et vaidlusalusest abist ei teatatud 1988. aastal ega järgnevatel aastatel.
As the Court of Justice has held, such conduct is ‘a particularly serious breach, since [it] contravenes a system which is essential to protect the common market’. 116
Nagu Euroopa Kohus on otsustanud, kujutab selline hoiak endast „eriti rasket õigusrikkumist, kuna [see] on vastuolus […] ühisturu kaitsmiseks olulise süsteemiga”. 116
In my view, neither the Federal Republic of Germany nor Salzgitter is justified in submitting that there has been a breach of the principle of good administration on the part of the Commission, even though the grant of the aid at issue was not notified in any form whatsoever, despite the clear and unconditional nature of the obligation to do so.
Leian, et ei Saksamaa Liitvabariik ega Salzgitter ei saa komisjoni kohta põhjendatult väita hea halduse põhimõtte rikkumist, kui samal ajal jäeti kõnesoleva abi andmisest mis tahes vormis üldse teatamata vaatamata selgele ja tingimusteta kohustusele.