natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The applicants observe that if all the legal entities in the choline chloride sector were to be regarded as a single economic unit, there would be no reason to exclude Akzo Nobel Chemicals from the addressees of the Decision on the sole ground that the Commission did not have sufficient evidence to hold it liable.
Hagejad märgivad, et kui kõiki koliinkloriidisektori juriidilisi üksusi tuleb käsitleda ühe majandusliku üksusena, puudub igasugune põhjus jätta Akzo Nobel Chemicals otsuse adressaatide hulgast välja üksnes seetõttu, et komisjonil ei olnud tema vastutuse tõendamiseks piisavalt tõendeid.
Its exclusion also contradicts the Commission’s assertion that Akzo Nobel is the only link between choline chloride production in Italy and in the Netherlands .
Lisaks on see väljajätmine vastuolus komisjoni väitega, mille kohaselt on Akzo Nobel ainuke lüli, mis seob koliinkloriidi tootmist Itaalias ja Madalmaades.
The applicants emphasise that Akzo Nobel never held itself out as the Commission’s only interlocutor during the administrative procedure.
Hagejad rõhutavad, et Akzo Nobel ei ole kunagi esitlenud end komisjoni ainsa suhtluspartnerina haldusmenetluses.
In addition, each of the applicants gave a separate authority to the lawyers representing them.
Peale selle andsid kõik hagejad neid esindavatele advokaatidele eraldi volitused.
In light of the foregoing considerations, and since the evidence, other than the 100% shareholding, on which the Commission relied is either irrelevant or wrong, Akzo Nobel maintains that it has rebutted the presumption of the liability of the group’s holding company.
Eeltoodud kaalutlusi silmas pidades ja arvestades asjaolu, et tõendid – välja arvatud kogu aktsiakapitali omamine –, millele komisjon tugines, on kas asjakohatud või ekslikud, leiab Akzo Nobel, et kontserni juhtiva äriühingu vastutuse eeldus on ümber lükatud.
As the Commission has adduced no evidence showing that Akzo Nobel had exercised decisive influence on its subsidiaries’ commercial policy, the present plea must be upheld.
Kuna komisjon ei ole esitanud ühtki tõendit, mis kinnitaks, et Akzo Nobel avaldas oma tütarettevõtjate turunduspoliitikale otsustavat mõju, tuleks käesoleva väitega nõustuda.
The Commission contends that, according to the case-law, a parent company may be presumed to exercise decisive influence over a subsidiary where the conduct of the subsidiary is essentially subject to instructions issued to it, that is to say, where the parent company decides the commercial strategy and operations of its subsidiary .
Komisjon rõhutab, et vastavalt kohtupraktikale võib emaettevõtja poolt tütarettevõtjale otsustava mõju avaldamist eeldada siis, kui emaettevõtja kehtestab tütarettevõtjale juhiseid, st siis, kui emaettevõtja määrab kindlaks tütarettevõtja strateegia ja turunduspoliitika üldised suunad.
The caselaw imposes no requirement that the parent company instruct its subsidiary to commit an infringement in order for the Commission to address to it a decision imposing a fine.
Kohtupraktika ei nõua, et selleks, et komisjon saaks emaettevõtjale trahvi määrava otsuse adresseerida, peab emaettevõtja andma tütarettevõtjale juhiseid rikkumise toimepanemiseks.
It is therefore sufficient that the parent company exercised decisive influence over the general commercial strategy of its subsidiaries in order for it to be held jointly and severally liable and the Commission does not have to show that the parent company was aware of or directly involved in the infringement.
Seega piisab, kui emaettevõtja avaldab tütarettevõtjate üldisele turunduspoliitikale otsustavat mõju, et ta oleks solidaarselt vastutav, ilma et komisjon oleks kohustatud tõendama, et emaettevõtja oli rikkumisest teadlik või et ta oli selle rikkumisega otseselt seotud.
It follows from the caselaw that in order to rebut that presumption it must be proved that the parent company was not in a position to have decisive influence over the commercial policy of its subsidiary or that the subsidiary was autonomous.
Kohtupraktikast tuleneb, et selle eelduse ümberlükkamiseks on vaja tõendada kas seda, et emaettevõtjal ei olnud võimalik tütarettevõtja turunduspoliitikale otsustavat mõju avaldada, või seda, et tütarettevõtja oli tegelikult iseseisev.
It must therefore be demonstrated by sufficiently persuasive evidence that the parent company was not in a position to exercise, or did not effectively exercise, decisive influence over its subsidiary’s commercial strategy and operations, notwithstanding its 100% shareholding. It cannot, on the other hand, be sufficient for the parent
Seega on vaja piisavate tõenditega tõendada, et emaettevõtjal ei olnud võimalik tütarettevõtja strateegia ja äritegevuse üldsuundadele otsustavat mõju avaldada või et ta sellist mõju tegelikult
AKZO NOBEL AND OTHERS v COMMSSION company to show that the subsidiary conducted its business largely on its own and that it had its own board of directors, which was not in any event proved in this case .
Ei piisa aga sellest, kui tõendada, et tütarettevõtja viis oma majandustegevust suures osas ellu ise ja et tal on oma nõukogu; seda ei ole käesolevas asjas igal juhul tõendatud.
The applicants are wrong to claim that they rebutted the presumption against Akzo Nobel by the evidence produced in response to the statement of objections, nor can they challenge the legality of the Decision on the basis of documents which were not produced during the administrative procedure.
Hagejad ei saa põhjendatult väita, et nad on Akzo Nobeli vastutuse eelduse ümber lükanud tõenditega, mis esitati vastusena vastuväiteteatisele, ega vaidlustada otsuse seaduslikkust dokumentide alusel, mida haldusmenetluses ei ole esitatud.
The evidence adduced by the applicants is not in any event sufficient to rebut the presumption against Akzo Nobel.
Hagejate esitatud tõendid, ükskõik millised need ka ei oleks, ei ole piisavad, et Akzo Nobeli vastutuse eeldust ümber lükata.
The applicants did not identify the legal entities which appoint the group vice-presidents, the managers of the business units or the persons or bodies to whom the vice-presidents are accountable.
Hagejad ei ole määratlenud ei juriidilisi üksusi, kes nimetavad kontserni asepresidendid, äriüksuste juhatajad, ega isikuid või üksusi, kellest need asepresidendid sõltuvad.
The Commission therefore contends that it may reasonably suppose that the group vice-presidents are appointed by Akzo Nobel, to which they are accountable for their management.
Seega leiab komisjon, et on mõistlik eeldada, et kontserni asepresidendid nimetab Akzo Nobel, kellele nad peavad oma tegevusest aru andma.
According to the Commission, the applicant’s state in the application that the subsidiaries’ commercial policy is not determined by them but by the business units and sub-units, while the management of Akzo Nobel is responsible for coordination and for establishing general guidelines.
Hagejad märkisid hagiavalduses, et tütarettevõtjate turunduspoliitikat ei otsusta mitte nemad ise, vaid äriüksused ja allüksused ning et Akzo Nobel tegeleb nende koordineerimise ja juhtimisega.
The fact that the applicant subsidiaries have their own boards of directors does not necessarily mean that they take all basic commercial decisions on the production and marketing of choline chloride incomplete autonomy.
Asjaolu, et hagejaks olevatel tütarettevõtjatel on oma nõukogu, ei tähenda tingimata seda, et nad iseseisvalt langetavad põhilisi ärilisi otsuseid, mis puudutavad koliinkloriidi tootmist ja turundust.
The fact that they belong to the methylamines and choline chloride business sub-unit, which has its own management bodies, suggests the opposite.
Nende kuulumine metüül -amiinide ja koliinkloriidi allüksusesse, millel on oma juhtorganid, kinnitab vastupidist.
On the basis of the applicants’ assertion that the management of each business subunit is accountable to the management of a business unit, the Commission presumes that the management of each business unit is in turn accountable to the management of Akzo Nobel.
Võttes arvesse hagejate väidet, mille kohaselt iga allüksuse juhatus annab aru äriüksuse juhatusele, eeldab komisjon, et iga äriüksuse juhatus peab omakorda aru
2007 — CASE T-112/05 the assumption that the marketing manager of the choline chloride business subunit acts incomplete autonomy when determining the prices of the product, that confirms that the subsidiaries are not autonomous and does not preclude decisive influence on the part of Akzo Nobel.
Isegi eeldades, et koliinkloriidi allüksuse turundusjuht otsustab toote hinnad täiesti iseseisvalt, kinnitab see kontserni tütarettevõtjate iseseisvuse puudumist ja ei välista Akzo Nobeli otsustavat mõju.
The Commission further submits that the applicants’ argument that it ought to have addressed the Decision to the methylamines and choline chloride business subunit cannot be accepted because that subunit is not a legal entity, the only legal entities being the subsidiaries of the group coordinated by Akzo Nobel.
Peale selle leiab komisjon, et hagejate argumendiga, mille kohaselt oleks komisjon pidanud otsuse adresseerima metüülamiinide ja koliinkloriidi allüksusele, ei saa nõustuda seetõttu, et nimetatud allüksus ei kujuta endast juriidilist üksust, kuna ainsad juriidilised üksused on Akzo Nobeli juhitavasse kontserni kuuluvad tütarettevõtjad.
Those legal entities cannot avoid liability simply because they are structured as units without legal personality.
Need juriidilised üksused ei saa vabaneda vastutusest üksnes selle tõttu, et nad koosnevad üksustest, mis ei ole juriidilised isikud.
In addition, the fact that Akzo Nobel is the sole shareholder in its subsidiaries by definition gives it the power to control their course of action in all essential respects.
Lisaks annab oma tütarettevõtjate ainuaktsionäri staatus Akzo Nobelile iseenesest õiguse suures osas nende tegevust kontrollida.
The documents produced by the applicants, moreover, simply show that day-to-day commercial decisions on choline chloride are taken by members of the management of the methylamines and choline chloride business subunit and do not identify the persons who appoint and employ those members.
Lisaks nähtub hagejate esitatud dokumentidest pelgalt see, et koliinkloriidi puudutavaid jooksvaid ärilisi otsuseid võtavad vastu metüülamiinide ja koliinkloriidi allüksuse juhatuse liikmed, jättes samas täpsustamata selle, kes neid liikmeid nimetab ja tööle võtab.
The applicants have therefore failed to rebut the presumption that Akzo Nobel is liable.
Hagejad ei ole seega Akzo Nobeli vastutuse eeldust ümber lükanud.
In any event, Akzo Nobel may properly be held liable on the basis of factors other than the presumption created by its 100% shareholding in its subsidiaries.
Igal juhul on Akzo Nobeli vastutus põhjendatud muude tõendite alusel kui eeldus, mis on seotud 100% osalusega tütarettevõtjate aktsia- või osakapitalis.
It is proved on the basis of the authority schedules that any project of a business unit involving investment requires the approval of the board committee, board of management or supervisory board of Akzo Nobel, depending on the size of the investment .
Tegutsemispõhimõtted kinnitavad, et äriüksuse iga projekti, mis nõuab investeeringu tegemist, peab heaks kiitma Akzo Nobeli juhatuse komitee, nõukogu või „Supervisory Board” vastavalt asjaomase investeeringu suurusele.
The role played by Akzo Nobel in appointing the directors of each business unit and its administrative functions show that it operates as a single
Akzo Nobeli roll iga äriüksuse juhi ja tema administratiivülesannete määramisel tõendab, et koos oma äriüksustega toimib Akzo Nobel ühe majandusliku üksusena. Äriline sõltumatus ei seondu üksnes
Commercial independence relates not only to decisions of secondary importance (such as day-to-day sales) but also to more important decisions, such as the appointment of managers, the determination of business objectives and investment decisions .
KOMISJON teisejärguliste otsustega nagu need, mis puudutavad igapäevast müügitegevust, vaid ka palju olulisemate otsustega nagu juhtide nimetamine, äriliste eesmärkide määratlemine ja investeeringute valimine.
Akzo Nobel is the entity responsible for settling those questions.
Selliste küsimuste lahendamine on aga Akzo Nobeli kui üksuse ülesanne.
The fact that Akzo Nobel, Akzo Nobel Nederland, Akzo Nobel Chemicals International and Akzo Nobel Chemicals do not carry on any commercial activity also confirms the conclusion that none of those legal entities can be considered to constitute an autonomous economic player on its own .
Asjaolu, et Akzo Nobel, Akzo Nobel Nederland, Akzo Nobel Chemicals International ja Akzo Nobel Chemicals ei tegele mingisuguse äritegevusega, kinnitab samuti järeldust, et ühtegi neist juriidilistest üksustest ei saa käsitleda iseseisva ettevõtjana.
Akzo Nobel also represents the only ownership link between the activities of the choline chloride sector in Italy and those in the Netherlands .
Peale selle on Akzo Nobel ainus lüli, mis seob koliinkloriidisektori tegevusi Itaalias ja Madalmaades.
That finding is not inconsistent with the fact that the Decision was not addressed to Akzo Nobel Chemicals SpA.
See tõdemus ei ole kuidagi vastuolus sellega, et Akzo Nobel Chemicals SpA jäeti otsuse adressaatide hulgast välja.
The Commission does not have sufficient evidence to show that that undertaking participated in the infringement.
Komisjonil ei ole tõendeid, mis kinnitaks mainitud üksuse osalemist rikkumises.
Furthermore, Akzo Nobel Chemicals SpA is not a managing company liable for the behaviour of the entities that are directly involved.
Peale selle ei ole Akzo Nobel Chemicals SpA näol tegemist juhtimisteenust osutava äriühinguga, kes vastutab otseselt seotud üksuste tegevuse eest.
In any event, the Commission is not required to attribute liability to all the legal entities which together form an undertaking.
Igal juhul ei ole komisjon kohustatud panema vastutust kõikidele juriidilistele üksustele, mis moodustavad ühe ettevõtja.
The fact that the applicants are represented by the same lawyers also militates in favour of the Commission’s analysis .
Asjaolu, et hagejad on esindatud ühiselt, räägib samuti komisjoni seisukohtade kasuks.
— Preliminary observations on the attributability to a parent company of the unlawful conduct of a subsidiary
– Sissejuhatavad märkused võimaluse kohta panna vastutus tütarettevõtja rikkuva tegevuse eest emaettevõtjale
It must be borne in mind, first of all, that the concept of undertaking within the meaning of Article 81 EC includes economic entities which consist of a unitary
Kõigepealt tuleb meenutada, et ettevõtja mõiste EÜ artikli 81 tähenduses hõlmab majandusüksusi, millest igaühel on isiklikest, varalistest ja mittevaralistest osadest
It is therefore not because of a relationship between the parent company and its subsidiary in instigating the infringement or, a fortiori, because the parent company is involved in the infringement, but because they constitute a single undertaking in the sense described above that the Commission is able to address the decision imposing fines to the parent company of a group of companies .
Seega ei anna komisjonile õigust adresseerida trahve määrav otsus äriühingute kontserni emaettevõtjale mitte rikkumisele ässitav side emaettevõtja ja tema tütarettevõtja vahel ega ka seda enam emaettevõtja seotus nimetatud rikkumisega, vaid asjaolu, et nad moodustavad ülalmainitud tähenduses üheainsa ettevõtja.
It must be borne in mind that Community competition law recognises that different companies belonging to the same group form an economic entity and therefore an undertaking within the meaning of Articles 81 EC and 82 EC if the companies concerned do not determine independently their own conduct on the market (Case T-203/01 Michelin v Commission [2003] ECR II-4071, paragraph 290).
Tuleb meenutada, et ühenduse konkurentsiõiguse kohaselt kujutavad ühte kontserni kuuluvad erinevad äriühingud endast majanduslikku üksust ja seega ettevõtjat EÜ artiklite 81 ja 82 tähenduses, kui asjaomased äriühingud ei määra oma tegevust turul kindlaks iseseisvalt (Esimese Astme Kohtu 30. septembri 2003. aasta otsus kohtuasjas T-203/01: Michelin vs. komisjon, EKL 2003, lk II-4071, punkt 290).
It should also be noted that, for the purpose of applying and enforcing Commission competition law decisions, it is necessary to identify, as addressee, an entity having legal personality (see, to that effect, Joined Cases T-305/94 to T-307/94, T-313/94 to T-316/94, T-318/94, T-325/94, T-328/94, T-329/94 and T-335/94 Limburgse Maatschappij and Others v Commission (‘PVC II’) [1999] ECR II-931, paragraph 978).
Samuti tuleb märkida, et komisjoni otsuste rakendamiseks ja täitmiseks konkurentsiõiguse valdkonnas on vaja adressaadina tuvastada üksus, mis on juriidiline isik (vt selle kohta Esimese Astme Kohtu 20. aprilli 1999. aasta otsus liidetud kohtuasjades T-305/94–T-307/94, T-313/94–T-316/94, T-318/94, T-325/94, T-328/94, T-329/94 ja T-335/94: Limburgse Vinyl Maatschappij jt vs. komisjon, nimetatud „PVC II”, EKL 1999, lk II-931, punkt 978).
In the specific case of a parent company holding 100% of the capital of a subsidiary which has committed an infringement, there is a simple presumption that the parent company exercises decisive influence over the conduct of its subsidiary (see, to that effect, Case 107/82 AEG v Commission [1983] ECR 3151, paragraph 50, and PVC II, cited in paragraph 59 above, paragraphs 961 and 984), and that they therefore constitute a single undertaking within the meaning of Article 81 EC (Joined Cases T-71/03, T-74/03, T-87/03 and T-91/03 Tokai Carbon and Others v Commission, not published in the ECR, paragraph 59).
Juhul kui emaettevõtja omab rikkumise toime pannud tütarettevõtja aktsia- või osakapitalis 100% osalust, võib lihtsalt eeldada, et mainitud emaettevõtja mõjutab otsustavalt oma tütarettevõtja tegevust (vt selle kohta Euroopa Kohtu 25. oktoobri 1983. aasta otsus kohtuasjas 107/82: AEG vs. komisjon, EKL 1983, lk 3151, punkt 50, ja eespool punktis 59 viidatud kohtuotsus PVC II, punktid 961 ja 984) ja et nad moodustavad ühe ettevõtja EÜ artikli 81 tähenduses (Esimese Astme Kohtu 15. juuni 2005. aasta otsus liidetud kohtuasjades T-71/03, T-74/03, T-87/03 ja T-91/03: Tokai Carbon jt vs. komisjon, kohtulahendite kogumikus ei avaldata, punkt 59).
It is thus for a parent company which disputes
Seega peab emaettevõtja, kes vaidlustab ühenduse kohtus komisjoni otsuse talle tema
In that regard, it must be made clear that, while it is true that at paragraphs 28 and 29 of Stora, cited in paragraph 60 above, the Court of Justice referred, as well as to the fact that the parent company owned 100% of the capital of the subsidiary, to other circumstances, such as the fact that it was not disputed that the parent company exercised influence over the commercial policy of its subsidiary or that both companies were jointly represented during the administrative procedure, the fact remains that those circumstances were mentioned by the Court of Justice for the sole purpose of identifying all the elements on which the Court of First Instance had based its reasoning before concluding that that reasoning was not based solely on the fact that the parent company held the entire capital of its subsidiary .
Selles osas tuleb rõhutada, et kuigi on tõsi, et Euroopa Kohus tugines eespool punktis 60 viidatud Stora kohtuotsuse punktides 28 ja 29 peale 100% osaluse tütarettevõtja aktsia- või osakapitalis muudele asjaoludele nagu emaettevõtja mõju tütarettevõtja turunduspoliitikale mittevaidlustamine ja äriühingute ühine esindamine haldusmenetluses, tõstis Euroopa Kohus need asjaolud esile siiski üksnes eesmärgiga näidata tõendite kogumit, millele Esimese Astme Kohus oli oma põhjendused rajanud, et järeldada, et ta ei tuginenud ainult emaettevõtja osalusele tütarettevõtja aktsia- või osakapitalis.
Accordingly, the fact that the Court of Justice upheld the findings of the Court of First Instance in that case cannot have the consequence that the principle laid down in paragraph 50 of AEG v Commission, cited in paragraph 60 above, is amended.
Seega asjaolu, et Euroopa Kohus kinnitas Esimese Astme Kohtu hinnangut selles kohtuasjas, ei muuda eespool punktis 60 viidatud kohtuotsuse AEG vs. komisjon punktis 50 esitatud põhimõtet.
That being so, it is sufficient for the Commission to show that the entire capital of a subsidiary is held by the parent company in order to conclude that the parent company exercises decisive influence over its commercial policy.
Neil asjaoludel piisab, kui komisjon tõendab, et emaettevõtja omab tütarettevõtja kogu aktsia- või osakapitali, et järeldada, et emaettevõtja mõjutab otsustavalt tütarettevõtja turunduspoliitikat.
The Commission will then be able to hold the parent company jointly and severally liable for payment of the fine imposed on the subsidiary, unless the parent company proves that the subsidiary does not, in essence, comply with the instructions which it issues and, as a consequence, acts autonomously on the market.
Seega võib komisjon pidada tütarettevõtjale määratud trahvi maksmise eest solidaarselt vastutavaks emaettevõtjat, välja arvatud juhul, kui viimati mainitu tõendab, et tema tütarettevõtja ei rakenda kehtestatud juhiseid olulisel määral ja tegutseb seetõttu turul iseseisvalt.
The Court must also examine, in the context of these preliminary observations, the argument central to the applicants’ pleadings that the influence which the parent company is presumed to exercise because it holds the entire capital of its subsidiary relates to the latter’s commercial policy in the strict sense (see paragraph 36 above).
Sissejuhatavate märkuste raames tuleb samuti uurida hagejate poolt kohtule esitatud kirjalikes dokumentides esinevat keskset argumenti, mille kohaselt puudutab emaettevõtja mõju, mis tal on seetõttu, et ta omab tütarettevõtja kogu aktsia- või osakapitali, tütarettevõtja turunduspoliitikat stricto sensu (vt eespool punkt 35). Hagejad
That policy, in the applicants’ submission, includes, for example, distribution and pricing strategy. Accordingly, so the argument goes, the parent company could rebut the presumption by showing that it is the subsidiary that manages those specific aspects of its business policy, without receiving instructions.
Seega võis emaettevõtja mainitud argumendi kohaselt lükata selle eelduse ümber, tõendades, et just tütarettevõtja on see, kes otsustab oma turunduspoliitika selliste spetsiifiliste küsimuste üle, saamata selleks mingeid juhiseid.
On that point, it should be noted that, when analysing the existence of a single economic entity among a number of companies forming part of a group, the Community judicature has examined whether the parent company was able to influence pricing policy (see, to that effect, Case 48/69 ICI v Commission [1972] ECR 619, paragraph 137, and Case 52/69 Geigy v Commission [1972] ECR 787, paragraph 45), production and distribution activities (see, to that effect, Joined Cases 6/73 and 7/73 Commercial Solvents v Commission [1974] ECR 223, paragraphs 37 and 39 to 41), sales objectives, gross margins, sales costs, cash flow, stocks and marketing (Case T-102/92 Viho v Commission [1995] ECR II-17, paragraph 48).
Siinkohal tuleb märkida, et mitme kontserni kuuluva äriühingu vahel ühe majandusüksuse olemasolu analüüsimise raames on ühenduse kohus uurinud, kas emaettevõtja võis mõjutada hinnapoliitikat (vt selle kohta Euroopa Kohtu 14. juuli 1972. aasta otsuseid kohtuasjas 48/69: ICI vs. komisjon, EKL 1972, lk 619, punkt 137, ja kohtuasjas 52/69: Geigy vs. komisjon, EKL 1972, lk 787, punkt 45), tootmis- ja turustustegevust (vt selle kohta Euroopa Kohtu 6. märtsi 1974. aasta otsus liidetud kohtuasjades 6/73 ja 7/73: Istituto Chemioterapico Italiano ja Commercial Solvents vs. komisjon, EKL 1974, lk 223, punktid 37 ja 39–41), müügieesmärke, brutomarginaale, müügikulu, „cash flow’d”, laoseisu ja turustamist (Esimese Astme Kohtu 12. jaanuari 1995. aasta otsus kohtuasjas T-102/92: Viho vs. komisjon, EKL 1995, lk II-17, punkt 48).