natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Europe’s share is increasing, largely as a result of increased seizures in south-eastern European countries (Turkey), which for the first time surpassed the volume intercepted in western and central Europe (CND, 2006).
Euroopa osakaal on suurenemas, peamiselt üha sagedasemate konfiskeerimiste tulemusena Kagu-Euroopa riikides (Türgis), mis esmakordselt edestasid tabatud koguste poolest Lääne- ja Kesk-Euroopa riike (CND, 2006).
In 2004, an estimated 46 000 seizures resulted in the recovery of about 19 tonnes of heroin in the reporting countries.
Heroiin tuuakse Euroopasse kaht peamist kaubateed pidi. Ajalooliselt tähtsal Balkani marsruudil on jätkuvalt oluline roll heroiini salakaubaveos.
The United Kingdom continued to account for the highest number of seizures, followed by Germany and Italy, while Turkey seized the largest quantities (followed by Italy and the United Kingdom), accounting for nearly half of
Pärast transiitvedu läbi Pakistani, Iraani ja Türgi hargneb marsruut lõunaharuks, mis kulgeb läbi Kreeka, endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigi, Albaania, Itaalia, Serbia, Montenegro ning Bosnia ja Hertsegoviina, ning põhjaharuks, mis kulgeb läbi Bulgaaria, Rumeenia, Ungari, Austria, Saksamaa ja Madalmaade, kusjuures viimane on
Heroin enters Europe by two major trafficking routes. The historically important Balkan route continues to play a crucial role in heroin smuggling.
Andmed esitanud riikides viidi 2004. a läbi hinnanguliselt 46 000 konfiskeerimist, mille käigus tabati umbes 19 tonni heroiini.
Following transit through Pakistan, Iran and Turkey, the route then diverges into a southern branch through Greece, the former Yugoslav Republic of Macedonia (FYROM), Albania, Italy, Serbia, Montenegro and Bosnia-Herzegovina and a northern branch through Bulgaria, Romania, Hungary, Austria, Germany and the Netherlands, the latter operating as a secondary distribution the total amount intercepted in 2004 (
Ühendkuningriik oli konfiskeerimiste arvu poolest jätkuvalt esikohal, järgnesid Saksamaa ja Itaalia; tabatud kogused olid kõige suuremad Türgis, kus konfiskeeriti peaaegu pool 2004. a tabatud üldkogusest (järgnesid Itaalia ja Ühendkuningriik).
Data on both number of heroin seizures and quantities of heroin seized in 2004 were not
Andmed heroiinikonfiskeerimiste arvu ja ka konfiskeeritud heroiinikoguste kohta 2004. a ei olnud kättesaadavad Iirimaa ja Ühendkuningriigi kohta; andmed heroiinikonfiskeerimiste arvu kohta 2004. a ei olnud kättesaadavad Madalmaade kohta.
Chapter 6: Opioid use and drug injection
6. peatükk: opioidide tarbimine ja uimastite süstimine saadud teabe põhjal tundub, et aastatel 2002–2003
2004 ( quantities seized steadily increased, reaching a record level in 2004, largely because the quantity of heroin seized in Turkey nearly doubled in 2004 compared with the
) Viie aasta jooksul, 1999–2004, suurenesid konfiskeeritud üldkogused püsivalt, jõudes rekordtasemele 2004. a, peamiselt seetõttu, et 2004. a Türgis konfiskeeritud heroiini kogus oli eelmise
previous year (
16 2 aastaga võrreldes peaaegu kahekordne. (
Although aspects of Operation Topaz related to monitoring international trade have proved to be successful, little progress has been made in identifying and dismantling routes used for smuggling acetic anhydride within Afghanistan and in its neighbouring countries (INCB, 2006b).
2001. a on 22 eksportivat riiki/territooriumi esitanud INCBle 7684 ekspordieelset teatist kokku rohkem kui 1 350 000 tonni äädikhappeanhüdriidi kohta.
In 2004, the average retail price of brown heroin varied widely across Europe, from EUR 12 per gram in Turkey to EUR 141 per gram in Sweden, while that of white heroin varied between EUR 31 per gram in Belgium and EUR 202 per gram in Sweden, and the price of heroin of type undistinguished ranged from EUR 35 per gram in Slovenia
Türgis on konfiskeerimised (1600 liitrit 2004. aastal) viimastel aastatel märgatavalt vähenenud, mis võib tähendada seda, et kaubitsejad on töötanud välja uued marsruudid ja meetodid selle aine kõrvaletoimetamiseks.
The average purity of brown heroin at user level varied in 2004 from 10 % in Bulgaria to 48 % in Turkey, while that of white heroin varied between 20 % in Germany and 63 % in Denmark, and that of heroin of type undistinguished
2004. a oli pruuni heroiini keskmine jaehind Euroopas väga varieeruv, ulatudes 12 eurost grammi kohta Türgis kuni 141 euroni grammi kohta Rootsis, samas kui valge heroiini hind ulatus 31 eurost grammi kohta Belgias kuni 202 euroni grammi kohta Rootsis ning täpsustamata tüüpi heroiini hind ulatus 35 eurost grammi kohta Sloveenias kuni 82 euroni grammi kohta Ühendkuningriigis.
Netherlands (167).
(163) Ajavahemiku
For example, polydrug use problems have become progressively more important in most countries, whereas some countries where opioid problems have
1999–2004 kohta kättesaadavad andmed annavad tunnistust heroiini keskmise hinna langusest (inflatsiooni
France, Ireland, Luxembourg, Poland, Portugal, Slovenia, Sweden, the United Kingdom, Bulgaria, Romania, Turkey and Norway; for white heroin in the Czech Republic, Germany, France, Latvia and Sweden; and for heroin of type undistinguished in Lithuania and the United Kingdom.
Vabariigis, Hispaanias, Prantsusmaal, Iirimaal, Luksemburgis, Poolas, Portugalis, Sloveenias, Rootsis, Ühendkuningriigis, Bulgaarias, Rumeenias, Türgis ja Norras; valge heroiini hindade kohta Tšehhi Vabariigis, Saksamaal, Prantsusmaal, Lätis ja Rootsis; ning täpsustamata tüüpi heroiini hindade kohta Leedus ja Ühendkuningriigis.
) These two figures correspond to data from two different monitoring systems (see Table PPP-6 (part iii) in the 2006 statistical bulletin); caution is required as the figure 50 % is based on one sample only.
) Need kaks näitajat on vastavuses kahe erineva seiresüsteemi kaudu saadud andmetega (vt tabel PPP-6 (iii osa) 2006. a statistikabülletäänis); andmetesse tuleb suhtuda ettevaatusega, kuna näitaja 50% põhineb vaid ühel proovil.
) See Table PPP-6 in the 2006 statistical bulletin.) In the period 1999–2004, data on heroin purity were available for at least three consecutive years: for brown heroin in the Czech Republic, Denmark, Spain,
Taanis, Hispaanias, Iirimaal, Itaalias, Luksemburgis, Austrias, Portugalis, Slovakkias, Ühendkuningriigis, Türgis ja Norras; valge heroiini puhtuse kohta Taanis, Saksamaal, Eestis, Soomes ja Norras; ning täpsustamata tüüpi heroiini puhtuse kohta Belgias, Leedus, Ungaris ja Madalmaades.
) Scheduled under Table I of the 1988 convention.
) Loetletud 1988. a konventsiooni tabelis I.
Moreover, estimates are often localised geographically, and extrapolation to form national estimates are not necessarily reliable.
Opioidide probleemsete tarbijate arvu on raske hinnata ning levimuse näitajate väljaselgitamine kättesaadavate andmete põhjal nõuab keerulist analüüsimist.
Most heroin users are now believed to use stimulants and other drugs besides opioids, but reliable data on polydrug use are very hard to obtain at the EU level (see Chapter 8).
Veelgi enam, need määrad on sageli geograafiliselt lokaliseeritud ning ekstrapoleerimine üleriigiliste määrade saamiseks ei pruugi olla usaldusväärne meetod.
Despite the general trend towards diversification of the phenomenon, in many countries estimates of problem drug use are exclusively based on problem use of heroin or other opioids as the primary substance.
üha sagedasemaks mitme uimasti tarbimise probleemid, samas kui mõned riigid, kus on tavaliselt olnud ülekaalus opioidide tarbimise probleemid, teatavad nüüd muutustest muude uimastite tarbimise suunas.
This can be seen in the estimated rates of problem opioid use (see Figure 8), which
Praegu arvatakse, et enamik heroiinitarbijaid tarbib lisaks opioididele ka stimulante ja muid uimasteid, kuid ELi ulatuses on väga raske saada usaldusväärseid andmeid mitme uimasti tarbimise kohta (vt 8. peatükk).
Estimating the number of problem opioid users is difficult, and analyses of a sophisticated nature are required to obtain prevalence figures from the available data sources.
Kõrgematest probleemse opioidide tarbimise määradest teatavad Iirimaa, Itaalia, Luksemburg, Malta ja Austria (5–8 juhtumit 1000 elaniku kohta 15–64aastaste vanuserühmas), ning madalamatest määradest teatavad Tšehhi Vabariik, Saksamaa, Kreeka, Küpros, Läti ja Madalmaad (alla nelja juhtumi 1000 elaniku kohta 15–64aastaste vanuserühmas) (joonis 8).
Estimates of the prevalence of problem opioid use at national level over the period 2000–04 range between one and eight cases per 1 000 population aged 15–64 (based on midpoints of estimates).
Hoolimata üldisest suundumusest probleemse opioidide tarbimise mitmekesistumise suunas, põhinevad probleemse uimastitarbimise määrad paljudes riikides ainult andmetel heroiini või muude opioidide probleemse tarbimise kohta peamise uimastina.
Estimated prevalence rates of problem opioid use differ greatly between countries, although when different methods have been used within one country the results are largely consistent.
Seda on näha probleemse opioidide tarbimise hinnangulistest määradest (vt joonis 8), mis on suures osas väga sarnased probleemse uimastitarbimise määradega (170).
Higher estimates of problem opioid use are reported by Ireland, Italy, Luxembourg, Malta and Austria (5–8 cases per 1 000 inhabitants aged 15–64 years), and lower rates are reported by the Czech Republic, Germany, Greece, Cyprus, Latvia and the Netherlands (fewer than four cases per 1 000 inhabitants aged 15–64 years) (Figure 8). Some of the lowest well-documented estimates now available
Ei ole selge, kas teistes riikides on opioidide hulka mittekuuluvate uimastite probleemse tarbimise levimus peaaegu olematu või, mis on samuti võimalik, see on märkimisväärne, kuid seda on liiga raske hinnata.
Figure 8: Estimates of the prevalence of problem opioid and stimulant use, 2000–04 (rate per 1 000 population aged 15–64)
Joonis 8: hinnanguline probleemne opioidide ja stimulantide levimus ajavahemikus 2000–2004 (1000 elaniku kohta vanuses 15–64 aastat)
Rateper1000
1000elanikukohta
NB: indicates stimulant use, other estimates are opioid use.
NB: punased ruudud viitavad stimulantide kasutamisele, muud hinnangud on opioidide kasutamise kohta.
MM, mortality multiplier; CR, capture–recapture; TM, treatment multiplier; PM, police multiplier; MI, multivariate indicator; TP, truncated Poisson; CM, combined methods.
MM, suremuse kordisti; CR, püüdmine-tabamine; TM, ravikordisti; PM, politseikordisti; MI, mitmemõõtmeline indikaator; TP, Poissoni jaotuse järgi kärbitud; CM, kombineeritud meetodid.
For more information see Tables PDU-1, PDU-2 and PDU-3 in the 2006 statistical bulletin.
Täiendava teabe saamiseks vt tabelid PDU-1, PDU-2 ja PDU-3 2006. a statistikabülletäänis.
The symbol indicates a point estimate, a bar indicates an uncertainty interval, which can be either a 95 % confidence interval or an interval based on sensitivity analysis.
Sümbol näitab punkthinnangut ja kriips määramatusvahemikku, mis võib olla kas 95% usaldusvahemik või vahemik, mis põhineb tundlikkuseanalüüsil.
Target groups may vary slightly owing to different methods and data sources, therefore comparisons should be made with caution.Sources: National focal points.
Eri meetoditest ja andmeallikatest tulenevalt võivad sihtrühmad veidi erineda; seetõttu tuleks võrdlemisega olla ettevaatlik. riikide teabekeskused.
Chapter 6: Opioid use and drug injection
6. peatükk: opioidide tarbimine ja uimastite süstimine
Time trends in problem opioid use are from the new countries of the EU, but in Malta a higher prevalence has been reported (5.4–6.2 cases per 1 000 aged 15–64).
ELi uute riikide määrad on praegu kättesaadavate hästi dokumenteeritud määrade hulgas ühed madalamad, kuid Maltal teatati kõrgemast levimusest (5,4–6,2 juhtumit 1000 elaniku kohta 15–64aastaste vanuserühmas).
One can derive from the limited data a general EU prevalence of problem opioid use of between two and eight cases per 1 000 of the population aged 15–64.
Piiratud andmetest saab tuletada probleemse opioidide tarbimise üldise levimuse ELis, mis ulatub kahest juhtumist kaheksa juhtumini 1000 inimese kohta 15–64aastaste vanuserühmas.
However, these estimates are still far from robust and will need to be refined as more data become available.
Need määrad pole siiski kindlad ja neid tuleb täpsustada, kui kättesaadavaks saab rohkem andmeid.
A lack of reliable and consistent historical data complicates the assessment of trends over time in problem opioid use.
Spetsiifilised probleemse opioidide tarbimise kohalikud ja piirkondlikud määrad ei ole kättesaadavad; siiski annavad kättesaadavad andmed probleemse uimastitarbimise kohta (kaasa arvatud stimulantide ja muude uimastite tarbimine) alust arvata, et levimus on eri linnades ja piirkondades väga erinev.
The evidence that has been collected suggests that the prevalence of problematic opioid use differs widely between countries, and that trends are not consistent across the EU.
Ajavahemikul 2000–2004 olid kohalikud levimusmäärad kõige kõrgemad Iirimaal, Portugalis, Slovakkias ja Ühendkuningriigis, ulatudes 15st kuni 25ni 1000 inimese kohta.
Reports from some countries, supported by other indicator data, suggest that problem opioid use continued to increase during the latter half of the 1990s (Figure 9) but appears to have stabilised or declined somewhat in more recent years.
(171) Nagu arvata võib, on geograafilised erinevused märkimisväärsed ka kohalikul tasandil; näiteks Londoni eri linnajagudes kõigub levimus kuuest kuni 25 juhtumini
Repeated estimates on problem opioid use for the period between 2000 and 2004 are available from seven countries (the Czech Republic, Germany, Greece, Spain, Ireland, Italy, Austria): four countries (the Czech Republic, Germany, Greece, Spain) have recorded a decrease in problem opioid use, while one reported an increase (Austria — although this is difficult to interpret as the data collection system changed during this period).
Usaldusväärsete ja järjepidevate andmete puudumine pikema aja kohta raskendab probleemse opioidide tarbimise suundumuste hindamist ajalises plaanis.
Evidence from people entering treatment for the first time suggests that the incidence of problem opioid use may in general be slowly declining; therefore in the near future a decline in prevalence is to be expected.
Kogutud tõendid annavad alust arvata, et probleemse opioidide tarbimise levimus on riigiti väga erinev ning et suundumused ei ole kõikjal ELis kokkulangevad.
Local and regional estimates specifically of problem opioid use are not available; however, the available data regarding problem drug use (including use of stimulants and other drugs) suggest that there is a large variation in prevalence among cities and regions.
Mõnede riikide aruanded, mida toetavad ka muud näitajad, annavad alust arvata, et probleemne opioidide tarbimine suurenes jätkuvalt ajavahemikul 1990ndate aastate keskpaigast kuni 1990ndate aastate lõpuni (joonis 9), kuid viimastel aastatel tundub olevat stabiliseerunud või mõnevõrra vähenenud.
Drug users in prisons
Uimastitarvitajad vanglates
Although the majority of drug users reduce or stop their drug use after incarceration, some detainees continue and others start using drugs (and/or injecting drugs) while in prison.
Kuigi enamik uimastitarvitajatest vähendab uimastite tarbimist pärast vangistamist või lõpetab selle hoopis, mõned kinnipeetavad siiski jätkavad ja mõned alustavad vangis olles narkootiliste ainete tarvitamist (ja/või süstimist).
According to available studies, 8–51 % of inmates have used drugs within prison, 10–42 % report regular drug use and 1–15 % have
Vastavalt olemasolevatele uuringutele on 8–51% kinnipeetavatest vanglas olles narkootilisi aineid tarvitanud, 10–42% tarvitavad regulaarselt ja 1–15% on vanglas olles narkootilisi aineid süstinud.
4 injected drugs while in prison (
(4) See tõstatab nakkushaiguste võimaliku levimise probleemi, eriti arvestades steriilse süstimisvarustuse vähest kättesaadavust ja ühiste süstalde kasutamise harjumust vanglates.
Repeated surveys carried out in the Czech Republic (1996–2002), Denmark (1995–2002), Lithuania (2003/04), Hungary (1997–2004), Slovenia (2003/04) and Sweden (1997–2004) show an increase in the prevalence of various types of drug use among detainees, whereas France (1997–2003) reports a significant decrease in the proportion of injectors
) Riigid, kes teatasid viimase viie aasta jooksul (1999–2004) läbiviidud uuringutest ja esitasid andmed uimastitarbimise suundumustest vanglates, olid Belgia, Tšehhi Vabariik, Taani, Saksamaa, Kreeka, Prantsusmaa, Iirimaa, Itaalia, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Madalmaad, Austria, Portugal, Sloveenia, Slovakkia, Soome, Rootsi, Ühendkuningriik, Bulgaaria ja Norra.
among the prison population (
(2) Vt tabel DUP-1 ja joonis DUP-1 2006. a statistikabülletäänis.
(1) Countries reporting studies carried out in the last fi ve years (1999–
Enamik Euroopa riikidest (1) esitas andmed uimastitarbimisest vangide seas viimase viie aasta jooksul (1999–2004).
They show that, compared with the general population, drug users are overrepresented in prison.
Neist selgub, et võrreldes üldise elanikkonnaga on vanglas uimastitarvitajaid rohkem.
The proportion of detainees who report ever having used an illicit drug varies among prisons and detention centres, but average rates range from one third or less in Hungary and Bulgaria to two thirds or more in the Netherlands, the United Kingdom and Norway, with most countries reporting lifetime prevalence rates of around 50 % (Belgium, Greece, Latvia, Portugal, Finland).
Nende vangide osakaal, kes tunnistavad, et on kunagi tarvitanud ebaseaduslikke uimasteid, erineb vanglate ja kinnipidamisasutuste lõikes, aga keskmised näitajad on ühest kolmandikust või pisut rohkemast Ungaris ja Bulgaarias kuni kahe kolmandiku või enamani Madalmaades, Ühendkuningriigis ja Norras, kusjuures enamik riike teatavad, et elu jooksul tarbimist on tunnistanud ligikaudu 50% (Belgia, Kreeka, Läti, Portugal, Soome).
Cannabis remains the most frequently used illicit drug, with lifetime prevalence rates among prisoners ranging between 4 % and 86 %, compared with lifetime prevalence rates of 3–57 % for cocaine, 2–59 % for amphetamines and 4–60 % for heroin (2).
Kanep on endiselt kõige sagedamini tarvitatav ebaseaduslik uimasti, mille tarvitamist elu jooksul tunnistab 4–86%, kusjuures kokaiini puhul on see määr 3–57%, amfetamiini puhul 2–59% ning heroiini puhul 4–60%. (2)
Regular drug use or dependence prior to imprisonment is reported by 8–73 % of inmates, while the lifetime prevalence of
) Vt tabelid DUP-2 ja DUP-5 2006. a statistikabülletäänis.
(4) See Tables DUP-3 and DUP-4 in the 2006 statistical bulletin.
(4) Vt tabelid DUP-3 ja DUP-4 2006. a statistikabülletäänis.
) See Figure PDU-6 (part i) in the 2006 statistical bulletin.
) Vt joonis PDU-6 (i osa) 2006. a statistikabülletäänis.
Figure 9: Trends in the prevalence of problem opioid use, 1995–2004 (rate per 1 000 population aged 15–64) available, have been reported by Luxembourg and Austria, with a rate of about six cases per 1 000 population aged 15–64.
Joonis 9: probleemse opioiditarbimise levimuse suundumused 1995–2004 (esinemissagedus 1000 15–64aastase elaniku kohta)
Czech Republic (1)
Tšehhi Vabariik (
United Kingdom (Northern Ireland)
Ühendkuningriik (Põhja-lirimaa)
Estimates for the 18–64 age group.Computed from data for the 15–54 age group.
Süstijate osakaalu jälgimine ravi alustavate heroiinitarbijate hulgas on oluline täiendus uimastite süstimise levimuse jälgimisele elanikkonna hulgas.
Time series are combined where methods are similar over the time span.
Siiski on oluline meeles pidada, et täheldatud osakaal ei pruugi peegeldada kõikide uimastite süstimise levimuse suundumusi.
For more information see Tables PDU-1, PDU-2 and PDU-3 in the 2006 statistical bulletin.Sources: National focal points.
Näiteks suure stimulantide tarbijate osakaaluga riikides (Tšehhi Vabariigis, Slovakkias, Soomes, Rootsis) ei pruugi süstimise määr heroiinitarbijate hulgas iseloomustada üldist olukorda.
Injecting drug use
Uimastite süstimine
Injecting drug users (IDUs) are at very high risk of experiencing adverse consequences such as serious infectious diseases or overdoses.
Süstivatel uimastitarbijatel on ebasoodsate tagajärgede, näiteks raskete nakkushaiguste või üleannustamise oht väga suur.
It is therefore important to consider drug injection separately.
Seepärast on oluline käsitleda uimastite süstimist eraldi.
The proportion of IDUs among primary heroin users entering drug treatment again suggests marked differences in levels of injecting drug use between countries as well as varying trends over time (173).
Süstivate uimastitarbijate osakaal ravi alustavate uimastitarbijate hulgas, kes tarbivad esmase uimastina heroiini, viitab samuti märkimisväärsetele erinevustele uimastite süstimise määrades eri riikides ning ka suundumuste varieerumisele ajalises plaanis.
In some countries (Spain, the Netherlands and Portugal), a relatively small proportion of treated heroin users inject, whereas in other countries injection appears to be still the main form of heroin use.
(173) Mõnes riigis (Hispaanias, Madalmaades ja Portugalis) on süstijate osakaal ravi saanud heroiinitarbijate hulgas suhteliselt väike, teistes riikides aga tundub süstimine olevat ikka veel peamine heroiini tarbimise viis.
In some EU-15 Member States from which data are available (Denmark, Greece, Spain, France, Italy and the United Kingdom), rates of injecting among heroin users in treatment have declined.
Mõnes EL-15 riigis, mille kohta andmed on kättesaadavad (Taani, Kreeka, Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia ja Ühendkuningriik), on süstimise määrad ravi saavate heroiinitarbijate hulgas vähenenud.
However, in most of the new Member States, at least where data exist, a large proportion of heroin users entering treatment are injectors.
Kuid enamikus uutes liikmesriikides, vähemalt nendes, mille kohta andmed on olemas, on uimastisüstijate osakaal ravi alustavate heroiinitarbijate hulgas suur.
Treatment demand data (174) are not categorised by primary drug, given the scarcity of data, although the trends in the proportion of IDUs among treated heroin users (see below) are of course specific for heroin injecting.
Andmed ravinõudluse kohta (174)
In many countries, opioids (largely heroin) remain the principal drug for which clients seek treatment.
Paljudes riikides on opioidid (peamiselt heroiin) jätkuvalt peamine uimasti, mille tõttu kliendid ravi taotlevad.
Of the total treatment requests reported for 2004 under the treatment demand indicator, opioids were recorded as the principal drug in about 60 % of cases — and just over half (53 %) of these clients reported injecting the drug (175). It should be
2004. a ravinõudluse indikaatori raames teatatud ravitaotluste
Most available estimates of injecting drug use are derived from either fatal overdose rates or data on infectious diseases (such as HIV).
Vähesed riigid esitavad üleriigilisi või kohalikke näitajaid uimastite süstimise kohta, (172) kuigi need on rahvatervise seisukohast väga olulised.
Since 2000, the highest national prevalence rates of injecting drug use, among the countries where estimates are noted that the treatment demand indicator does not cover all people in opioid treatment, which is a considerably greater number, only clients requesting treatment during the reported year.
Andmete vähesuse tõttu ei kategoriseerita käesolevas osas süstivaid uimastitarbijaid esmase uimasti alusel, kuid süstivate uimastitarbijate osakaalu suundumused ravi saanud heroiinitarbijate hulgas (täpsemalt allpool) on muidugi iseloomulikud heroiini süstimisele.
See footnote (70).)
174) Vt joonealune märkus (70).
Chapter 6: Opioid use and drug injection a small group of opioid users (less than 7 %) are younger
6. peatükk: opioidide tarbimine ja uimastite süstimine umbes 40%-le, kusjuures kanepi- ja kokaiinitarbimisega
18 0 treatment for heroin use (
1 75 nendest klientidest teatasid, et süstivad kõnealust uimastit. (
The proportion of clients seeking treatment for heroin use varies between countries.
Heroiinitarbimise tõttu ravi taotlevate patsientide osakaal on riigiti erinev.