natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As the Commission rightly argues, it is important to recall that, according to the Court’s settled caselaw, a call for tenders, under the directives relating to public procurement, is not compulsory, even if the contracting party is an entity legally distinct from the contracting authority, where two cumulative conditions are met.
Nagu komisjon õigesti väidab, on oluline meelde tuletada, et Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt ei ole hankemenetluse korraldamine vastavalt riigihankedirektiividele isegi niisugusel juhul, kui hankija lepingupooleks on õiguslikult eraldiseisev isik, kohustuslik siis, kui on täidetud kaks tingimust.
First, the public authority which is a contracting authority must exercise over the distinct entity in question a control which is similar to that which it exercises over its own departments and, second, that entity must carry out the essential part of its activities with the local authority or authorities which control it. 15
Esiteks peab hankijast ametiasutus teostama asjaomase isiku suhtes analoogset kontrolli sellele, mida ta teostab oma üksuste üle, ja teiseks peab see isik tegutsema põhiliselt teda kontrolliva ametiasutuse või kontrollivate ametiasutuste huvides. 15
Italy submits that the relations with Agusta were ‘in-house’ relations and in its defence it traces the development of public participation in Agusta.
Itaalia märgib, et tal olid Agustaga inhouse suhted, ja kirjeldab oma vastuses riigiosaluse arengut Agustas.
Although Italy acknowledges that the direct award of contracts by the State to companies in whose capital it participated at the time was difficult to reconcile with the caselaw on ‘in-house’ transactions, it contends that Agusta’s relations with the Italian State had rather the character of what it refers to as ‘auto-produc-tion of goods and services’ — used by the State and which constituted a fundamental part of the production portfolio of companies with a State participation.
Ehkki Itaalia möönab, et riigi poolt lepingute sõlmimist hankemenetlust korraldamata äriühingutega, mille kapitalis oli tollal riigiosalus, oli keeruline viia kooskõlla kohtupraktikaga, mis käsitles inhouse tehinguid, väidab ta, et Agusta ja Itaalia riigi vaheliste suhete laad oli selline, millele ta viitab kui selliste „kaupade ja teenuste oma tarbeks tootmisele”, mida riik kasutas ja mis moodustasid riigiosalusega äriühingute tooteportfelli põhilise osa.
It was Italy’s duty not only to claim the existence of such a relationship between the contracting authorities and Agusta, but also to furnish such evidence as would enable the Court to conclude unequivocally that the above two conditions were met.
Itaalia kohustus oli mitte ainult kinnitada sellise suhte olemasolu hankija ja Agusta vahel, vaid ka esitada tõendeid, mis võimaldaksid Euroopa Kohtul selgesti järeldada, et kaks eespool osutatud tingimust on täidetud.
However, it is apparent from the file before the Court that Italy’s claims in this respect are rather inconclusive and are not supported by any relevant documents.
Euroopa Kohtu toimiku materjalidest nähtub siiski, et Itaalia sellekohased kinnitused ei ole veenvad ja on asjakohaste dokumentidega tõendamata.
Therefore, in the present case, the Italian Government has failed to demonstrate that the two conditions have been met.
Seega ei ole Itaalia valitsus käesolevas kohtuasjas suutnud tõendada, et kõnealused kaks tingimust on olnud täidetud.
The Commission submits that the Italian authorities did not prove that the criteria established by the Court in Teckal were fulfilled in the present case, 14as Italy confined itself to submitting only vague and imprecise information.
Komisjon märgib, et Itaalia ametiasutused ei suutnud tõestada, et käesolevas asjas on täidetud Euroopa Kohtu otsusega Teckal kehtestatud kriteeriumid, 14kuivõrd Itaalia piirdus vaid ebamäärase ja ebatäpse teabe esitamisega.
15 — See Teckal, cited in footnote 14, paragraph 50, and, most recently, Case C-295/05 Asemfo [2007] ECR I-2999, paragraph 55 and the caselaw cited therein.
15 — Vt 14. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Teckal, punkt 50, ning kõige hiljutisem 19. aprilli 2007. aasta otsus kohtuasjas C-295/05: Asociación Nacional de Empresas Forestales (Asemfo) vs. Transformación Agraria SA (Tragsa) ja Administración del Estado (EKL 2007, lk I-0000, punkt 55 ja seal viidatud kohtupraktika).
14 — See Case C-107/98 [1999] ECR I-8121.
14 — Vt 18. novembri 1999. aasta otsus kohtuasjas C-107/98 (EKL 1999, lk I-8121).
The existence of the practice
Praktika olemasolu
Moreover, the Court recently clarified that the participation, even as a minority, of a private undertaking in the capital of a company in which the contracting authority in question is also a participant excludes in any event the possibility of that contracting authority exercising over that company a control similar to that which it exercises over its own departments. 16
Lisaks on Euroopa Kohus hiljaaegu sedastanud, et eraettevõtja kas või vähemusosalus selle äriühingu kapitalis, milles osaleb ka asjaomane hankija, välistab igal juhul, et sel hankijal saaks kõnealuse äriühingu üle olla samasugune kontroll nagu oma üksuste üle.
(a) Main arguments of the parties
16 a) Poolte peamised argumendid
Therefore, in view of the fact pointed out by the Commission that between the 1970s and the 1990s Agusta was never wholly owned by the Italian State, that in itself suffices to exclude the existence of an in-house relationship with Agusta.
Sellepärast, arvestades komisjoni osutatud tõsiasja, et 1970. kuni 1990. aastateni ei kuulunud Agusta ühelgi hetkel täielikult Itaalia riigile, piisab ainuüksi sellest tõsiasjast, et välistada inhouse suhe Agustaga.
17Moreover, as regards the period since 2000, when a joint-venture ‘Agusta Westland’ was created with the British company Westland, the in-house relationship with the Italian State has to be excluded as well.
17 Peale selle tuleb inhouse suhe Itaalia riigiga välistada ka 2000. aastast alanud perioodi osas, mil Briti äriühinguga Westland asutati ühisettevõte Agusta Westland.
In view of the fact that the public supplies at issue fulfil the conditions laid down by Directive 93/36, in that due to helicopters’ high prices the contracts have always largely exceeded the threshold of 130 000 Special Drawing Rights (SDRs), 18the Commission maintains they should have been subject to an open procedure or to a restricted one, in conformity with Article 6 of the Directive, but not to a negotiated procedure.
Arvestades seda, et vaidlusalused riigihanked vastavad direktiivis 93/36 sätestatud tingimustele selles osas, et helikopterite kõrgete hindade tõttu on kõnealused lepingud alati ületanud piirmäära 130 000 Rahvusvahelise Valuutafondi arvestusühikut, 18on komisjon seisukohal, et nende suhtes oleks tulnud kohaldada avatud või piiratud menetlust vastavalt direktiivi artiklile 6, ent mitte läbirääkimistega menetlust.
Therefore, the Commission submits that the infringement of Community law is demonstrated.
Sellepärast märgib komisjon, et ühenduse õiguse rikkumine on tõendatud.
Since the Italian authorities have explicitly admitted purchasing Agusta helicopters without any tendering procedure on the Community level before 2000, the Commission submits that the practice of directly awarding contracts to Agusta has been pursued after 2000, which is confirmed by the contracts annexed to its application.
Kuivõrd Itaalia ametiasutused on sõnaselgelt möönnud enne 2000. aastat Agusta helikopterite ostmist ilma ühenduse tasandil pakkumismenetlust korraldamata, märgib komisjon, et Agustaga hankemenetlust korraldamata lepingute sõlmimise praktikat on järgitud alates 2000. aastast ning seda tõendavad ka komisjoni poolt hagiavaldusele lisatud lepingud.
16 — See Case C-26/03 Stadt Halle [2005] ECR I-1, paragraphs 49 and 50.
16 — Vt 11. jaanuari 2005. aasta otsus kohtuasjas C-26/03: Stadt Halle (EKL 2005, lk I-1, punktid 49 ja 50).
17 — Italy’s argument that Stadt Halle is not applicable as it postdates the facts of the present case is to my mind not pertinent, as the latter judgment merely interpreted the law as it should have been interpreted ab initio.
17 — Itaalia argument, et kohtuotsus Stadt Halle ei ole kohaldatav, sest see on tehtud käesoleva kohtuasja asjaolude tekkimisest hiljem, ei puutu minu arvates asjasse, sest selles kohtuotsuses vaid tõlgendati õigusnorme selliselt, nagu neid oleks tulnud tõlgendada ab initio.
18 — As provided in Article 5(1)(a)(ii) of Directive 93/36.
18 — Nagu on sätestatud direktiivi 93/36 artikli 5 lõike 1 punkti a alapunktis ii.
That amount in SDRs is equal to approximately EUR 162 000 for 2002 and 2003.
Kõnealune summa Rahvusvahelise Valuutafondi arvestusühikutes võrdub 2002. ja 2003. aastal ligikaudu 162 000 euroga.
COMMISSION v ITALY recent purchases, Italy submits that the direct awarding of contracts is a result of the international security climate following 11 September 2001.
KOMISJON VS. ITAALIA toimus pärast 11. septembrit 2001 kujunenud rahvusvahelise julgeolekuolukorra tõttu.
Civil helicopters, therefore, must be assimilated to military ones.
Sellepärast tuleb tsiviilhelikopterid võrdsustada sõjaväekopteritega.
The purchases were thus exempted from Community law under Article 296 EC.
Sellest tulenevalt olid kõnealused ostutehingud EÜ artikli 296 alusel ühenduse õiguse kohaldamisalast välja arvatud.
The 12th recital in the preamble to Directive 93/36 clearly notes that the negotiated procedure should be considered as exceptional and therefore applicable only in limited cases.
Direktiivi 93/36 kaheteistkümnendas põhjenduses on selgesti märgitud, et läbirääkimistega menetlust tuleks pidada erandlikuks ja seetõttu tuleks seda kohaldada üksnes kindlaksmääratud juhtudel.
To that end, Article 6(2) and (3) of the Directive exhaustively and expressly lists the cases in which the negotiated procedure may be used without prior publication of a tender notice. 19
Sel eesmärgil on direktiivi artikli 6 lõigetes 2 ja 3 ammendavalt ja sõnaselgelt loetletud juhud, mil tohib kasutada eelnevalt hanketeadet avaldamata läbirääkimistega menetlust. 19 b) Hinnang
The Commission claims that the practice in question was ‘general’ and ‘systematic’ and alleges infringement of Directive 93/36 and of Directive 77/62 and of the other direct- ives applicable in the meantime.
Komisjon väidab, et kõnealune praktika oli „üldine” ja „süstemaatiline” ning direktiivi 93/36 ja direktiivi 77/62 ning teisi vahepeal kehtinud direktiive on rikutud.
It follows that the practice of systematically awarding contracts directly to Agusta for the purchase of helicopters may well have lasted for some 30 years.
Seega võib praktika, mille kohaselt süstemaatiliselt sõlmitakse Agustaga lepinguid helikopterite ostmiseks hankemenetlust korraldamata, olla kestnud kuni ligikaudu 30 aastat.
It should also be borne in mind that derogations from the rules intended to ensure the effectiveness of the rights conferred by the Treaty in connection with public supply contracts must be interpreted strictly.
Samuti tuleks meeles pidada, et erandeid eeskirjadest, mille eesmärk on tagada asutamislepinguga antud õiguste efektiivsus seoses riigihankelepingutega, tuleb tõlgendada kitsalt.
20In order not to deprive Directive 93/36 of its effectiveness, Member States cannot, therefore, provide for the use of the negotiated procedure in cases not provided for in that directive, or add new conditions to the cases expressly provided for by that directive which make that procedure easier to use.
20Sellepärast, et mitte võtta direktiivilt 93/36 selle kasulikku mõju, ei tohi liikmesriigid ette näha uusi läbirääkimistega menetluse kasutamise juhtusid, mis ei ole selle direktiiviga ette nähtud, ega lisada uusi tingimusi nendele juhtudele, mis on selles direktiivis sõnaselgelt ette nähtud ning mille tulemusel nimetatud menetluse kasutamine on lihtsam.
21In addition, the burden of proving the actual
21Lisaks lasub kõrvalekaldumist
19 — See Teckal, cited in footnote 14, paragraph 43, which states that: ‘the only permitted exceptions to the application of Directive 93/36 are those which are exhaustively and expressly mentioned therein (see, with reference to Directive 77/62, Case C-71/92 Commission v Spain [1993] ECR I-5923, paragraph 10).’
19 — Vt 14. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Teckal, punkt 43, milles märgitakse: „ainsad lubatud erandid direktiivi 93/36 kohaldamisest on need, mis on selles direktiivis ammendavalt ja sõnaselgelt loetletud (direktiivi 77/62 kohta vt 17. novembri 1993. aasta otsus kohtuasjas C-71/92: komisjon vs. Hispaania, EKL 1993, lk I-5923, punkt 10)”.
With reference to inter alia Council Directive 93/37/EEC of 14 June 1993 (OJ 1993 L 199, p. 54), see Case C-323/96 Commission v Belgium [1998] ECR I-5063, paragraph 34.
Mh direktiivi 93/37/EMÜ kohta vt 17. septembri 1998. aasta otsus kohtuasjas C-323/96: komisjon vs. Belgia (EKL 1998, lk I-5063, punkt 34).
20 — See Case 199/85 Commission v Italy [1987] ECR 1039, paragraph 14.
20 — Vt 10. märtsi 1987. aasta otsus kohtuasjas 199/85: komisjon vs. Itaalia (EKL 1987, lk 1039, punkt 14).
21 — See Case C-84/03 Commission v Spain [2005] ECR I-139, paragraphs 48, 58 and the operative part, and the caselaw cited therein.
21 — Vt 13. jaanuari 2005. aasta otsus kohtuasjas C-84/03: komisjon vs. Hispaania (EKL 2005, lk I-139, punktid 48, 58 ja resolutiivosa ning seal viidatud kohtupraktika).
The Italian Government does not dispute the above practice.
Itaalia valitsus ei vaidlusta sellise praktika olemasolu.
Moreover, in the annexes to its defence Italy actually confirms the Commission’s contention in this respect.
Veelgi enam, tegelikult ta kinnitab oma vastuse lisades komisjoni sellekohast väidet.
It follows that Italy has indeed used the negotiated procedure without proceeding to any tendering procedure at Community level.
Sellest tuleneb, et Itaalia on tõepoolest kohaldanud läbirääkimistega menetlust ühenduse tasandil pakkumismenetlust korraldamata.
Therefore, it is necessary to analyse whether or not Italy could lawfully derogate from the directive.
Sellepärast on vaja analüüsida, kas Itaalia kõrvalekaldumine kõnealusest direktiivist sai olla õiguspärane.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-337/05 existence of exceptional circumstances justifying derogation lies on the person seeking to rely on those circumstances. 22
KOHTUJURIST MAZÁKI ETTEPANEK — KOHTUASI C-337/05 õigustavate erandlike asjaolude olemasolu tõendamise koormus poolel, kes soovib nendele asjaoludele toetuda. 22
It is therefore necessary to examine whether or not Italy meets the requirements expressly covered by the derogations provided for in the Treaty and/or in the directive on which it relies.
Seepärast on vaja hinnata, kas Itaalia puhul on täidetud nõuded, mida sõnaselgelt hõlmavad erandid asutamislepingus ja/või direktiivis, millele ta tugineb.
First, the Italian Government takes the view that Article 296 EC covers all the supplies to the military corps of the Italian State.
Esiteks asub Itaalia valitsus seisukohale, et EÜ artikkel 296 hõlmab kõiki Itaalia riigi sõjaväelistele ametkondadele ette nähtud tarneid.
As regards the other corps, it emphasises that since 2001 the supplies for those corps have been progressively included in a specific domain pertaining to State security (or ‘homeland security’) and subject to a regime which tends to assimilate them to military supplies.
Teiste kõnealuste ametkondade osas rõhutab ta, et alates 2001. aastast on tarned nendele ametkondadele järjest rohkem kuulunud erivaldkonda, mis on seotud riikliku julgeolekuga (ehk „sisejulgeolekuga”), ning nende suhtes on kehtinud režiim, mis samastab neid pigem sõjalisel otstarbel tehtavate tarnetega.
23Italy considers that in Leifer, 24 which concerned a derogation from Article 28 EC in relation to dual-use goods, the Court expressly recognised that the Member States have a discretionary power when adopting measures deemed necessary to guarantee their public security, both internal and external.
23Itaalia on seisukohal, et kohtuasjas Leifer, 24mis puudutas kõrvalekaldumist EÜ artiklist 28 seoses kaheotstarbeliste kaupadega, tunnustas Euroopa Kohus sõnaselgelt liikmesriikide kaalutlusõigust selliste meetmete vastuvõtmisel, mida peetakse vajalikuks nii liikmesriikide sise- kui ka välisjulgeoleku tagamiseks.
In that regard, Italy refers to the judgment of the Court of First Instance in Fiocchi munizioni v Commission, 25which states that the regime established by Article 296(1)(b) EC is intended to preserve the freedom of action of the Member States in certain matters affecting national defence and
Selles suhtes viitab Itaalia Esimese Astme Kohtu kohtuotsusele Fiocchi munizioni, 25 milles on märgitud, et EÜ artikli 296 lõike 1 punktiga b kehtestatud režiimi eesmärk on säilitada liikmesriikide tegevusvabadus teatavates riigikaitse ja julgeolekuga seotud küsimustes. EÜ artikli 296 lõike 1 punkt b annab
Italy contends that the purchases of helicopters at issue meet the legitimate requirements of national interest foreseen by Article 296 EC as well as Article 2(1)(b) of the
Itaalia väidab, et vaidlusalused helikopterite ostutehingud vastavad riiklike huvidega seotud õiguspärastele vajadustele, millele on osutatud EÜ artiklis 296, aga ka direktiivi artikli 2 lõike 1 punktis b.
23 — Italy maintains that the fact that the military or paramilitary use of the helicopters in question is only an eventuality does not call in question their ‘non-civil’ character, since the need to ensure that the helicopters are suitable for military purposes imposes requirements from the order and procurement stage, especially as regards principles of secrecy.
23 — Itaalia seisukoha järgi ei sea see, et kõnealuste helikopterite kasutamine sõjalisel või poolsõjalisel otstarbel on ainult võimalus, kahtluse alla nende „mittetsiviilotstarbelist” laadi, sest vajadus tagada seda, et kõnealused helikopterid sobivad sõjaliseks otstarbeks, eeldab teatavate nõuete täitmist tellimise ja hankimise etapil, eriti seoses salajasuse põhimõtetega.
22 — Case 199/85 Commission v Italy, cited in footnote 20, paragraph 14.
24 — 17. oktoobri 1995. aasta otsus kohtuasjas C-83/94 (EKL 1995, lk I-3231, punkt 35).
Most recently, with reference to Council Directive 93/38/EEC of 14 June 1993 (OJ 1993 L 199, p. 84), see Case C-394/02 Commission v Greece [2005] ECR I-4713, paragraph 33.
25 — Esimese Astme Kohtu 30. septembri 2003. aasta otsus kohtuasjas T-26/01: Fiocchi munizioni vs. komisjon (EKL 2003, lk II-3951, punkt 58).
24 — Case C-83/94 [1995] ECR I-3231, paragraph 35.25 — Case T-26/01 [2003] ECR II-3951, paragraph 58.
22 — Eespool 20. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas 199/85: komisjon vs. Itaalia, punkt 14.
COMMISSION v ITALY security.
KOMISJON VS.
Article 296(1)(b) EC confers on the Member States a particularly wide discretion in assessing the needs receiving such protection.
ITAALIA liikmesriikidele selliselt kaitstavate vajaduse hindamisel iseäranis laiaulatusliku kaalutlusõiguse.
in the present case constituted a measure necessary to protect its essential interests, such as security, which is an indispensable condition laid down by Article 296 EC.
kaitseks, mis on EÜ artiklis 296 sätestatud kategooriline tingimus.
The Commission submits that the helicopters’ only certain use is for civil purposes and that their military use remains only potential and uncertain.
Komisjon märgib, et kõnealuste helikopterite ainus kindel kasutamisviis on tsiviilotstarbeline ning nende kasutamine sõjalisel otstarbel jääb pelgalt võimaluseks ega ole kindel.
Therefore Article 296 EC is not applicable.
Sellepärast ei ole EÜ artikkel 296 kohaldatav.
Even on the hypothesis that the supplies in question were of a military character, Article 296 EC would not allow an automatic derogation such as that applied by Italy in the circumstances of the present case.
Isegi eeldusel, et kõnealused tarned olid sõjalist laadi, ei võimaldaks EÜ artikkel 296 automaatselt sellist erandit, mida Itaalia kõnealustel asjaoludel kohaldas.
To remove an entire industrial sector from competition procedures in order to protect national security appears neither proportionate nor necessary.
Terve tööstussektori välistamine konkurentsieeskirjade kohaldamisalast riikliku julgeoleku kaitsmise huvides ei ole proportsionaalne ega ka vajalik.
Second, Italy maintains that in view of the fact that the helicopters in question can be involved in the fight against terrorism as well as missions protecting public order the derogation under Article 2(1)(b) of the Directive is applicable.
Teiseks väidab Itaalia, et arvestades seda, et kõnealuseid helikoptereid saab kasutada terrorismivastases võitluses, aga ka avaliku korra kaitsel, on kohaldatav direktiivi artikli 2 lõike 1 punkt b.
It also invokes confidentiality requirements with regard to the purchases of the helicopters.
Samuti tugineb Itaalia valitsus konfidentsiaalsusnõuetele seoses kõnealuste helikopterite soetamisega.
The Commission submits that Italy has not proven in the present case that requirements existed which justified the application of Article 30 EC and the ‘dual-use goods’ argument.
Komisjon märgib, et Itaalia ei ole käesolevas asjas tõestanud EÜ artikli 30 kohaldamist õigustavate vajaduste olemasolu ega „kaheotstarbelisuse” argumenti.
In addition, with regard to Article 2(1)(b) of the Directive and the argument that the divulgation of elements concerning the purchases at issue would be contrary to Italy’s essential interests, the Commission contends that Italy has not specified which ‘elements’ they may be.
Lisaks, seoses direktiivi artikli 2 lõike 1 punktiga b ning argumendiga, et vaidlusaluste ostutehingutega seotud üksikasjade avalikustamine oleks vastuolus Itaalia oluliste huvidega, väidab komisjon, et Itaalia ei ole täpsustanud, millised „üksikasjad” need võivad olla.
With regard to Article 296 EC, what is in question here is not ‘trade in arms, munitions and war material’ but rather purchases of helicopters intended for essentially civil use.
Mis puudutab EÜ artiklit 296, ei seisne siin käsitletav küsimus mitte „relvade, laskemoona või sõjavarustuse kaubanduses”, vaid sisuliselt tsiviilotstarbeliseks kasutamiseks mõeldud helikopterite ostmises.
Italy has not demonstrated that the situation
Itaalia ei ole tõendanud, et käesolevas asjas tekkinud olukord tingis sellise meetme kasutamise, mida oli vaja tema oluliste huvide, näiteks julgeoleku
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-337/05 of the Member States, so that the latter are permitted to derogate from Community law, but only under the strict conditions prescribed.
KOHTUJURIST MAZÁKI ETTEPANEK — KOHTUASI C-337/05 et viimaste puhul on lubatud kalduda kõrvale ühenduse õigusest, ent seda vaid ettenähtud rangetel tingimustel.
uniform application.
ühetaolist kohaldamist.
26 Thus, public security may be relied on only if there is a genuine and sufficiently serious threat to a fundamental interest of society.
26 Seega võib riigi julgeolekule tugineda üksnes siis, kui ühiskonna alushuvid on tõesti ja piisavalt ohus.
Moreover, those derogations must not be misapplied so as, in fact, to serve purely economic ends. 27
Lisaks ei tohi neid erandeid väärkohaldada, et panna need tegelikult teenima puhtalt majanduslikke eesmärke. 27
As a derogation, this article must be interpreted strictly.
Kuna selles artiklis on sätestatud erand, tuleb seda tõlgendada kitsalt.
The Court has also held that it is for the Member State which seeks to rely on those exceptions to furnish evidence that the exemptions in question do not go beyond the limits of such cases and that they are necessary for the protection of the essential interests of its security. 28
Euroopa Kohus on samuti otsustanud, et nendele eranditele tugineda soovival liikmesriigil tuleb esitada tõendid selle kohta, et kõnealused erandid ei ulatu sellistest juhtumitest kaugemale ja et neid on vaja tema oluliste julgeolekuhuvide kaitseks. 28
In its defence, Italy relies in particular on Article 296 EC.
Itaalia tugineb oma vastuses eelkõige EÜ artiklile 296.