natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The fact that a trader benefits from unjust enrichment is unrelated to the position of that trader vis-à-vis the tax authorities before repayment of the VAT, as the unjust enrichment stems, when it occurs, from the refund itself, and not from that trader’s previous situation as a creditor or debtor vis-à-vis the tax authorities.
Asjaolu, et ettevõtja alusetult rikastub, ei ole seotud sellega, milline on ettevõtja suhe maksuhalduriga enne käibemaksu tagasimaksmist, kuna alusetu rikastumine, kui see on toimunud, tuleneb tagastamisest endast, mitte võlgnikuks või võlausaldajaks oleva ettevõtja varasemast majanduslikust olukorrast riigikassa ees.
That analysis is borne out, if need be, by the amendment to the United Kingdom legislation following the letter of formal notice addressed by the Commission to that Member State in connection with the institution of proceedings for failure to fulfil obligations.
Sellist käsitlust toetab vajadusel ka Ühendkuningriigi õigusnormide muudatus, mis järgnes komisjoni poolt sellele liikmesriigile saadetud märgukirjale liikmesriigi kohustuste täitmata jätmise menetluse algatamise raames.
Under section 3 of the Finance (No 2) Act 2005, referred to in paragraph 8 of this judgment, a distinction is no longer made on the basis of the taxable person’s situation vis-à-vis the Treasury.
2005. aasta teise maksuseaduse artikli 3 kohaselt, millele on viidatud käesoleva kohtuotsuse punktis 8, ei eristata enam maksukohustuslasi selle põhjal, milline on nende olukord riigikassa ees.
The answer to the third question must therefore be that, although the principles of equal treatment and fiscal neutrality apply in principle to a case such as that in the main proceedings, an infringement of those principles is not constituted merely by the fact that a refusal to make repayment was based on the unjust enrichment of the taxable person concerned.
Seega tuleb kolmandale küsimusele vastata, et kuigi võrdse kohtlemise ja neutraalse maksustamise põhimõtteid kohaldatakse üldjuhul sellisel juhul nagu põhikohtuasjas, ei kujuta endast nende rikkumist pelk asjaolu, et tagastamisest keeldumine põhines asjaomase maksukohustuslase alusetul rikastumisel.
MARKS & SPENCER as ‘payment traders’ and not to taxable persons such as ‘repayment traders’, in so far as those taxable persons have marketed similar goods. It will be for the national court to determine whether that is the position in the present case. Furthermore, the general principle of equal treatment, the infringement of which may be established, in matters relating to tax, by discrimination affecting traders who are not necessarily in competition with each other but are nevertheless in a similar situation in other respects, precludes discrimination between ‘payment traders’ and ‘repayment traders’, which is not objectively justified. — The fourth question
MARKS & SPENCER neutraalse maksustamise põhimõttega vastuolus see, kui alusetu rikastumise keeld kehtiks üksnes sellistele maksukohustuslastele nagu payment traders, mitte sellistele nagu repayment traders, kui need maksukohustuslased on turustanud samalaadseid kaupu. Lisaks on üldise võrdse kohtlemise põhimõttega, mille rikkumist maksude valdkonnas iseloomustab selliseid ettevõtjaid kahjustav diskrimineerimine, kes ei ole tingimata konkurendid, kuid kes sellegipoolest on muudes aspektides võrreldavas olukorras, vastuolus payment trader’ite ja repayment trader’ite diskrimineerimine, mis ei ole objektiivselt põhjendatud. — Neljas küsimus
By this question, the national court is essentially asking the Court whether the answer to the third question would be different if there is evidence that a trader who has been refused repayment on the ground of the unjust enrichment resulting from that refund has not suffered any financial loss or disadvantage.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus küsib Euroopa Kohtult sisuliselt seda, kas vastus kolmandale küsimusele oleks erinev juhul, kui on tõendatud, et ettevõtja, kellele keelduti tagastamisest sellega kaasneva alusetu rikastumise tõttu, ei ole saanud rahalist kahju ega ole sattunud ebasoodsasse olukorda.
In that regard, it must be stated, first, that it is not necessarily the corollary of the VAT being passed on in full to the final consumer that there is no financial loss or disadvantage, since, even in that situation, as has been pointed out in paragraph 42 of this judgment, the trader may have suffered a loss as a result of a fall in the volume of his sales.
Selle kohta tuleb märkida, et esiteks ei pruugi rahalise kahju või ebasoodsa olukorra puudumine olla tingitud sellest, et käibemaksu tasumise kohustus on läinud tervenisti üle lõpptarbijale, kuna isegi sellisel juhul, mida on meenutatud käesoleva kohtuotsuse punktis 42, võib ettevõtja saada rahalist kahju müügimahu vähenemise tõttu.
Secondly, the infringement of the principle of equal treatment, mentioned in paragraphs 52 to 54 of this judgment, by national legislation such as that at issue in the main proceedings, is constituted by discrimination between traders with regard to their right to repayment of VAT which was wrongly levied, this being separate from the issue of whether those traders have in fact suffered a financial loss or disadvantage.
Teiseks kujutab võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumist, millele viidati käesoleva kohtuotsuse punktides 52–54, selliste siseriiklike õigusnormide tõttu, nagu on kõne all põhikohtuasjas, ettevõtjatevaheline diskrimineerimine seoses nende õigusega saada tagasi alusetult tasutud käibemaks, mis ei sõltu sellest, kas neile ettevõtjatele on ühel või teisel viisil põhjustatud rahalist kahju või nad on pandud ebasoodsasse olukorda.
The answer to the fourth question must therefore be that the answer to the third question is not affected where there is evidence that a trader who has been refused repayment of VAT which was wrongly levied has not suffered any financial loss or disadvantage.
Seega tuleb neljandale küsimusele vastata, et vastust kolmandale küsimusele ei mõjuta see, et on tõendatud, et ettevõtja, kellele alusetult sissenõutud käibemaksu tagastamisest keelduti, ei ole saanud rahalist kahju ega ole sattunud ebasoodsasse olukorda.
— The fifth question
— Viies küsimus
By this question, the national court is essentially asking the Court whether Community law requires or permits a national court to remedy the infringement of the principle of equal treatment referred to in paragraphs 52 to 54 of this judgment by ordering that the tax which was wrongly levied be repaid in its entirety to the trader adversely affected by that infringement, even if such a repayment enriches him unjustly, or whether it requires or permits a court to grant some other remedy in respect of that infringement of the principle of equal treatment.
Selle küsimusega palub eelotsusetaotluse esitanud kohus Euroopa Kohtult sisuliselt selgitust selle kohta, kas ühenduse õigus nõuab või võimaldab siseriiklikul kohtul hüvitada käesoleva kohtuotsuse punktides 52–54 mainitud võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumine, kohustades rikkumisest kahju saanud ettevõtjale täies osas tagastama alusetult tasutud maksu, isegi kui selline tagastamine toob kaasa nimetatud ettevõtja alusetu rikastumise, või nõuab või lubab ühenduse õigus seda, et võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumine hüvitataks muul viisil.
In that regard, according to settled caselaw, it is, in the absence of Community legislation, for the internal legal order of each Member State to designate the competent courts and lay down the detailed procedural rules for legal proceedings intended fully to safeguard the rights which individuals derive from Community law (see Case 33/76 Rewe-Zentralfinanz and Rewe-Zentral [1976] ECR 1989, paragraph 5, and Case C-224/01 Köbler [2003] ECR I-10239, paragraph 46).
Sellega seoses tuleb meenutada, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb vastavasisuliste ühenduse õigusnormide puudumisel iga liikmesriigi siseriiklikus õiguskorras määrata pädevad kohtud ja kehtestada menetlusnormid nende kohtuasjade läbivaatamiseks, mille eesmärk on tagada isikute ühenduse õigusest tulenevate õiguste kaitse (vt 16. detsembri 1976. aasta otsus kohtuasjas 33/76: Rewe-Zentralfi-nanz ja Rewe-Zentral, EKL 1976, lk 1989, punkt 5, ja 30. septembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-224/01: Köbler, EKL 2003, lk I-10239, punkt 46).
It is thus the task of the national court itself to draw any conclusions with respect to the past from the infringement of the principle of equal treatment referred to in paragraphs 52 to 54 of this judgment.
Niisiis on siseriikliku kohtu ülesanne teha käesoleva kohtuotsuse punktides 52–54 mainitud võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumisest võimalikud järeldused toimunu suhtes.
However, it is for the Court to indicate certain criteria or principles of Community law which must be complied with when that assessment is being made.
Euroopa Kohtu ülesanne on siiski viidata teatavatele ühenduse õiguse kriteeriumidele või põhimõtetele, mida taolise hinnangu andmisel tuleb järgida.
In the course of that assessment, the national court must comply with Community law and, in particular, with the principle of equal treatment, as stated in paragraph 51 of this judgment.
Nimetatud hinnangu andmisel peab siseriiklik kohus järgima ühenduse õigust ja eelkõige võrdse kohtlemise põhimõtet sellisena, nagu seda on käsitletud käesoleva kohtuotsuse punktis 51.
The national court must, in principle, order the repayment in its entirety of the VAT payable to the trader who has suffered discrimination, in order to provide compensation for the infringement of the general principle of equal treatment, unless there are other ways of remedying that infringement under national law.
Siseriiklik kohus peab sisuliselt kohustama käibemaksu tervenisti tagasi maksma sellele ettevõtjale, keda diskrimineeriti, et leevendada võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumist, välja arvatud juhul, kui siseriiklik õigus näeb rikkumise hüvitamiseks ette muud viisid.
In that regard, as the Advocate General observed in point 74 of her Opinion, the national court must set aside any discriminatory provision of national law, without having to request or await its prior removal by the legislature, and apply to members of the disadvantaged group the same arrangements as those enjoyed by the persons in the favoured category.
Selle kohta, nagu ka kohtujurist oma ettepaneku punktis 74 märkis, tuleb toonitada, et siseriiklik kohus on kohustatud jätma kohaldamata mis tahes diskrimineeriva siseriikliku sätte, ilma et ta peaks eelnevalt taotlema või ootama ära selle sätte kehtetuks tunnistamist seadusandja poolt, ning kohaldama ebasoodsamas olukorras olevate isikute suhtes samu norme, mida kohaldatakse soodsamas olukorras olevate isikute suhtes.
Consequently, the answer to the fifth question must be that it is for the national court itself to draw any conclusions with respect to the past from the infringement of the principle of equal treatment referred to in paragraphs 52 to 54 of this judgment, in accordance with the rules relating to the temporal effects of the national legislation applicable in the main proceedings, in compliance with Community law and, in particular, with the principle of equal treatment and the principle that it must ensure that the remedies which it grants are not contrary to Community law.
Järelikult tuleb viiendale küsimusele vastata, et siseriikliku kohtu ülesanne on teha käesoleva kohtuotsuse punktides 52–54 mainitud võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumisest võimalikud järeldused toimunu suhtes vastavalt normidele, mis on seotud põhikohtuasjas kohaldatava siseriikliku õiguse ajalise mõjuga, järgides ühenduse õigust ja eelkõige võrdse kohtlemise põhimõtet ning põhimõtet, mille kohaselt peab ta tagama, et tagastamiseks võetud meetmed ei ole ühenduse õigusega vastuolus.
Where, under Article 28(2) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, both before and after the insertion of the amendments made to that provision by Council Directive 92/77/EEC of 19 October 1992, a Member State has maintained in its national legislation an exemption with refund of input tax in respect of certain specified supplies, a trader making such supplies does not have any directly enforceable Community-law right to have those supplies taxed at a zero rate of value added tax.
Kui liikmesriik on oma siseriiklikes õigusaktides säilitanud nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas artikli 28 lõike 2 alusel (nii enne kui pärast sellesse sättesse nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiiviga 92/77/EÜ tehtud muudatusi) teatava kindlaksmääratud kaupade või teenuste maksuvabastuse, mille puhul tagastatakse eelnenud etapis makstud maks, ei ole ettevõtjal, kes neid tarneid teostab või teenuseid osutab, mingit ühenduse õigusest tulenevat vahetult kohaldatavat õigust nõuda nende tarnete maksustamist nullmääraga.
Where, under Article 28(2) of Sixth Directive 77/388, both before and after the insertion of the amendments made to that provision by Directive 92/77,
Kui liikmesriik on säilitanud kuuenda direktiivi artikli 28 lõike 2 alusel (nii enne kui pärast sellesse sättesse direktiiviga 92/77 tehtud muudatusi) oma
MARKS & SPENCER a Member State has maintained in its national legislation an exemption with refund of input tax in respect of certain specified supplies but has mistakenly interpreted its national legislation, with the consequence that certain supplies benefiting from exemption with refund of input tax under its national legislation have been subject to tax at the standard rate, the general principles of Community law, including that of fiscal neutrality, apply so as to give a trader who has made such supplies a right to recover the sums mistakenly charged in respect of them. 3.
MARKS & SPENCER siseriiklikes õigusnormides teatavate kaupade või teenuste maksuvabastuse, mille puhul tagastatakse eelnenud etapis makstud maks, kuid on tõlgendanud siseriiklikke õigusnorme ekslikult nii, et see on põhjustanud hariliku maksumäära kohaldamise teatavatele kaupadele või teenustele, mis on siseriiklike õigusnormide kohaselt käibemaksust vabastatud ja mille puhul tagastatakse eelnenud etapis makstud maks, tuleb ühenduse õiguse üldpõhimõtteid, sh neutraalse maksustamise põhimõtet kohaldada nii, et need annavad selliseid tarneid teostanud ettevõtjale õiguse saada temalt ekslikult sissenõutud summad tagasi. 3.
Although the principles of equal treatment and fiscal neutrality apply in principle to the case in the main proceedings, an infringement of those principles is not constituted merely by the fact that a refusal to make repayment was based on the unjust enrichment of the taxable person concerned.
Kuigi võrdse kohtlemise ja neutraalse maksustamise põhimõtteid kohaldatakse üldjuhul sellisel juhul nagu põhikohtuasjas, ei kujuta endast nende rikkumist pelk asjaolu, et tagastamisest keeldumine põhines asjaomase maksukohustuslase alusetul rikastumisel.
By contrast, the principle of fiscal neutrality precludes the concept of unjust enrichment from being applied only to taxable persons such as ‘payment traders’ (taxable persons for whom, in a given prescribed accounting period, the output tax collected exceeds the input tax) and not to taxable persons such as ‘repayment traders’ (taxable persons whose position is the inverse of that of payment traders), in so far as those taxable persons have marketed similar goods.
Küll aga on neutraalse maksustamise põhimõttega vastuolus see, kui alusetu rikastumise keeld kehtiks üksnes sellistele maksukohustuslastele nagu payment traders (maksukohustuslased, kelle puhul teataval aruandeaastal tasutud käibemaks ületab sisendkäibemaksu), mitte sellistele nagu repayment traders (maksukohustuslased, kelle puhul on olukord vastupidine), kui need maksukohustuslased on turustanud samalaadseid kaupu.
It will be for the national court to determine whether that is the position in the present case.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on kontrollida, kas antud kohtuasjas see on nii.
Furthermore, the general principle of equal treatment, the infringement of which may be established, in matters relating to tax, by discrimination affecting traders who are not necessarily in competition with each other but are nevertheless in a similar situation in other respects, precludes discrimination between ‘payment traders’ and ‘repayment traders’, which is not objectively justified.
Lisaks on üldise võrdse kohtlemise põhimõttega, mille rikkumist maksude valdkonnas iseloomustab selliseid ettevõtjaid kahjustav diskrimineerimine, kes ei ole tingimata konkurendid, kuid kes sellegipoolest on muudes aspektides võrreldavas olukorras, vastuolus payment trader’ite ja repayment trader’ite diskrimineerimine, mis ei ole objektiivselt põhjendatud.
The answer to the third question is not affected where there is evidence that a trader who has been refused repayment of value added tax which was wrongly levied has not suffered any financial loss or disadvantage.
Vastust kolmandale küsimusele ei mõjuta see, et on tõendatud, et ettevõtja, kellele alusetult sissenõutud käibemaksu tagastamisest keelduti, ei ole saanud rahalist kahju ega ole sattunud ebasoodsasse olukorda.
It is for the national court itself to draw any conclusions with respect to the past from the infringement of the principle of equal treatment referred to in point 3 of the operative part of this judgment, in accordance with the rules relating to the temporal effects of the national legislation applicable in the main proceedings, in compliance with Community law and, in particular, with the principle of equal treatment and the principle that it must ensure that the remedies which it grants are not contrary to Community law.
Siseriikliku kohtu ülesanne on teha käesoleva kohtuotsuse resolutiivosa punktis 3 mainitud võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumisest võimalikud järeldused toimunu suhtes vastavalt normidele, mis on seotud põhikohtuasjas kohaldatava siseriikliku õiguse ajalise mõjuga, järgides ühenduse õigust ja eelkõige võrdse kohtlemise põhimõtet ning põhimõtet, mille kohaselt peab ta tagama, et tagastamiseks võetud meetmed ei ole ühenduse õigusega vastuolus.
Case C-393/06
Kohtuasi C-393/06
(Reference for a preliminary ruling from the Vergabekontrollsenat des Landes Wien)
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Vergabekontrollsenat des Landes Wien)
(Public contracts — Directives 2004/17/EC and 2004/18/EC — Contracting entity pursuing activities falling in part within the field of application of Directive 2004/17/EC and in part within that of Directive 2004/18/EC — Body governed by public law — Contracting authority)
Riigihange — Direktiivid 2004/17/EÜ ja 2004/18/EÜ — Ostja, kes tegeleb tegevustega, mis kuuluvad osaliselt direktiivi 2004/17/EÜ kohaldamisalasse ja osaliselt direktiivi 2004/18/EÜ kohaldamisalasse — Avalikõiguslik isik — Tellija
Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer delivered on 22 November 2007 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . I - 2343
Kohtujurist D. Ruiz-Jarabo Colomeri ettepanek, esitatud 22. novembril 2007 . .
Judgment of the Court (Fourth Chamber), 10 April 2008 . . . . . . . . . . .
Euroopa Kohtu otsus (neljas koda), 10. aprill 2008 . . . . . . . . . . . . . .
Approximation of laws — Procurement procedures of entities operating in the water, energy, transport and postal services sectors — Directive 2004/17 — Scope
Õigusaktide ühtlustamine — Vee, energeetika, transpordi- ja postiteenuste sektori riigihankemenetlused — Direktiiv 2004/17 — Kohaldamisala
(European Parliament and Council Directives 2004/17, Arts 3 to 7 and 20(1), and 2004/18, Art. 12(1))
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/17, artiklid 3–7, artikli 20 lõige 1 ja direktiiv 2004/18, artikli 12 lõige 1)
SUMMARY — CASE C-393/06
KOKKUVÕTE — KOHTUASI C-393/06
Approximation of laws — Procurement procedures of entities operating in the water, energy, transport and postal services sectors and public works contracts, public supply contracts and public service contracts — Directives 2004/17 and 2004/18 — Contracting authorities
Õigusaktide ühtlustamine — Vee, energeetika, transpordi- ja postiteenuste sektori ning ehitustöö, asjade ja teenuste riigihankemenetlused — Direktiivid 2004/17 ja 2004/18 — Tellijad
(European Parliament and Council Directives 2004/17, Art. 2(1)(a), second subpara., and 2004/18, Art. 1(9), second subpara.)
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/17, artikli 2 lõike 1 punkti a teine lõik ja direktiiv 2004/18, artikli 1 lõike 9 teine lõik)
Approximation of laws — Procurement procedures of entities operating in the water, energy, transport and postal services sectors and public works contracts, public supply contracts and public service contracts — Directives 2004/17 and 2004/18 — Scope
Õigusaktide ühtlustamine — Vee, energeetika, transpordi- ja postiteenuste sektori ning ehitustöö, asjade ja teenuste riigihankemenetlused — Direktiivid 2004/17 ja 2004/18 — Kohaldamisala
(European Parliament and Council Directives 2004/17 and 2004/18)
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivid 2004/17 ja 2004/18)
referred to in Articles 3 to 7 of Directive 2004/17.
sõlmitud direktiivi 2004/17 alusel ühe või mitme kõnealuse direktiivi artiklites 3–7 nimetatud tegevusalaga tegelevate tellivate asutuste poolt ja nende tegevuste sooritamiseks.
Thus, the field of application of Directive 2004/17 is strictly circumscribed, which does not permit the procedures laid down therein to be extended beyond that field of application.
Direktiivi 2004/17 kohaldamisala on seega rangelt piiritletud, mis ei võimalda selles kehtestatud menetlusi kasutada väljaspool seda kohaldamisala.
A contracting entity, within the meaning of Directive 2004/17 coordinating the procurement procedures of entities operating in the water, energy, transport and postal services sectors, is required to apply the procedure laid down in that directive only for the award of contracts which relate to activities carried out by that entity in one or more of the sectors listed in Articles 3 to 7 of that directive.
Ostja direktiivi 2004/17 (millega kooskõlastatakse vee, energeetika, transpordi- ja postiteenuste sektoris tegutsevate ostjate hankemenetlused) tähenduses on kohustatud kohaldama selles direktiivis sätestatud menetlust üksnes nende riigihankelepingute sõlmimiseks, mis puudutavad tegevusi, millega see ostja tegeleb ühes või mitmes selle direktiivi artikleis 3–7 nimetatud sektoreist.
(see paras 28, 29, operative part 1)
(vt punktid 28, 29, resolutiivosa punkt 1)
Article 20(1) of Directive 2004/17 provides that the latter does not apply to contracts which the contracting entities award for purposes other than the pursuit of their activities as described in Articles 3 to 7 thereof.
Direktiivi 2004/17 artikli 20 lõige 1 sätestab, et seda direktiivi ei kohaldata lepingute suhtes, mille ostjad sõlmivad muu kui artiklites 3–7 kirjeldatud tegevuse eesmärgil.
The equivalent of that provision in Directive 2004/18 is the first paragraph of Article 12, which provides that that directive does not apply to public contracts which are awarded by contracting authorities exercising one or more of the activities
Sellele sättele vastab direktiivis 2004/18 artikli 12 esimene lõik, mis näeb ette, et seda direktiivi ei kohaldata hankelepingute suhtes, mis on
Under the second subparagraph of Article 2(1)(a) of Directive 2004/17 coord- inating the procurement procedures of entities operating in the water, energy, transport and postal services sectors and the second subparagraph of Article 1(9) of Directive 2004/18 on the coordin-
Direktiivi 2004/17 (millega kooskõlastatakse vee, energeetika, transpordi ja postiteenuste sektoris tegutsevate ostjate hankemenetlused) artikli 2 lõike 1 punkti a teise lõigu ning direktiivi 2004/18 (ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise
To provide heating for an urban area by means of an environmentally-friendly process constitutes an aim which is undeniably in the general interest.
Nimelt kujutab linnastu kütmise tagamine keskkonnahoidlikul meetodil endast kaheldamatult üldisi huve teenivat eesmärki.