natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Andreas Faludi, Professor of Spatial Policy Systems in Europe at the OTB Research Institute for Housing, Urban and Mobility Studies, University of Delft, Honorary Member of the Royal Town Planning Institute (RTPI, UK) and the Association of European Schools of Planning (AESOP).
Andreas Faludi, POTB eluaseme uuringute instituudi Euroopa ruumipoliitika süsteemide professor, linna ja mobiilsuse uuringud, Delfti Ülikool Kuningliku linnaplaneerimisinstituudi (RTPI, UK) ja Euroopa planeerimiskoolide ühenduse (AESOP) auliige
with many relations cutting across the well established and strong boundaries drawn to bring order into this system.
mõelda enestele või oma institutsioonidele ja sellele, kuidas demokraatlikku seaduslikkust teistmoodi korraldada.
Much progress has been made in facilitating exchanges, but the existing setup is still very strong.
Vahetuste soodustamisel on tehtud suur edasiminek, kuid olemasolev sättestik on jätkuvalt väga tugev.
So accountability takes place in terms of ‘my community’, ‘my region’, ‘my nation’, ‘my voters’, as does political legitimacy − which is perhaps the biggest challenge to interregional and transnational co-operation.
Seega toimib nii vastutus kui poliitiline seaduslikkus terminites „minu ühiskond”, „minu regioon”, „minu rahvus”, „minu valijad” ja see on tõenäoliselt regioonide- ja riikidevahelise koostöö suurim väljakutse.
Why is it so difficult to define Territorial Cohesion − the first question for debate that the Green Paper poses, and one often raised in discussions?
Miks on territoriaalset ühtekuuluvust nii raske defineerida – esimene Rohelise raamatu tõstatatud küsimus mõttevahetuseks ja tihti ka diskussioonidel üles kerkinud.
Being a discussion document, the Green Paper on Territorial Cohesion as such does not pretend to ‘change things on the ground’, but one may of course ask what the effects might be of the discussion which it will generate.
Arutlusealuse dokumendina ei muuda Roheline raamat territoriaalse ühtekuuluvuse kohta iseenesest midagi madalamal tasemel, kuid loomulikult võib küsida, millised võivad olla raamatu tekitatud mõttevahetuse mõjud.
In these terms, I envisage more attention being paid to where people live, where firms are located, where local communities or regions are in relation to their partners, their competitors, their markets, etc.
Neis joontes kujutan ma ette, et rohkem tähelepanu pööratakse selle, kus inimesed elavad, kus ettevõtted asuvad, kus kohalikud ühiskonnad või regioonid paiknevad oma partnerite, konkurentide, turgude jne suhtes.
In other words, as the Community Strategic Guidelines rightly claim, ‘geography matters’, and I hope that as a result of the Green Paper, public and private actors will combine forces to better understand geography and how to take their geographic positions into account.
Teisisõnu, nagu ühiskonna strateegilised juhised õigustatult väidavad, „geograafia on oluline” ja ma loodan, et Rohelise raamatu tulemusel kombineerivad riiklikud ja erategijad oma jõudusid, et geograafiat paremini mõista ja arvestada oma geograafilise positsiooniga.
On this basis, they may also understand each other better and improve their individual and joint policies.
Selle baasil võivad nad mõista paremini ka üksteist ning parandada oma individuaalseid ja ühiseid poliitikaid.
As with economic and social cohesion which equally elude simple definitions, Territorial Cohesion is an umbrella concept. Michel Barnier who, as the Commissioner for Regional Policy in 2000−04 was responsible for introducing Territorial Cohesion into the debate, identified several elements to it: equity concerns (i.e. where people live should not crucially determine their opportunities nor their quality of life); competitiveness (regions and localities each in their own way play a crucial role in growth and job creation); sustainability and good governance. ese represent different, and potentially contradictory, concerns that need to be specified, and hopefully reconciled, from case to case.
Hetkel on territoriaalsete murede ja territoriaalsete strateegiate liigendamist oluliselt kujundanud sajandite jooksul arenenud institutsiooniline sättestik, kus püramiidi alumisel tasandil on ühiskonnad, ülemises riik ja vahepeal üks või mitu kihti.
Territorial Cohesion is thus an invitation to a dance, it is not the dance itself.
See on nii tugevalt juurdunud, et me saame vaevu
At the moment, the articulation of territorial concerns and of territorial strategies is crucially shaped by an institutional setup that has evolved over centuries, with communes at the bottom of a pyramid, the nation state at the top and one or more layers in between. is is so well established that we can hardly think of ourselves and of our institutions and how to organise democratic legitimacy in any other terms.
Michael Barnier, kes Regionaalpoliitika volinikuna aastatel 2000–2004 oli territoriaalse ühtekuuluvuse mõttevahetuse algataja, tuvastas sellel mitmeid elemente: erapooletuse mured (nt see, kus inimesed elavad, ei peaks otsustavalt määrama nende võimalusi ega nende elukvaliteeti), konkurentsivõime (regioonid ja paikkonnad, millest igaüks mängib omal viisil kasvus ja töökohtade loomises olulist rolli); jätkusuutlikkus ja hea juhtimine.
At the same time, reality is rapidly changing,
Need esindavad erinevaid ja potentsiaalselt vastukäivaid muresid, mida on vaja juhtumite kaupa täpsustada ja loodetavasti kooskõlastada.
Lambert van Nistelrooij, Member of the European Parliament, Rapporteur on the Green Paper on Territorial Cohesion and the Fifth Cohesion Policy Progress Report
Lambert van Nistelrooij, Euroopa Parlamendi liige, Rohelise raamatu territoriaalse ühtekuuluvuse kohta ja viienda Ühtekuuluvuspoliitika Progressi aruande esitleja
First and foremost, regions learn a lot from each other and they share experience in programmes like, Regions of Economic Change, Regions of Knowledge and the European Neighbourhood Programme Initiative.
Kõige esmasem ja olulisem on, et regioonid õpivad teineteiselt ning jagavad kogemusi programmide kaudu, nagu Majandusliku muutusega regioonid, Tarkuse regioonid ja Euroopa naabrusprogrammi algatus.
Europe has a strong tradition of interregional and crossborder co-operation.
Euroopal on regioonidevahelises ja piiriüleses koostöös tugevad traditsioonid.
Public and private investments, open coordination or innovative ecosystems are modern concepts that have to be strongly supported.
Avalikud ning erainvesteeringud, avatud koostöö või innovaatilised ökosüsteemid on kaasaegsed mõisted, mida tuleks tugevalt toetada.
Regions and cities are the territorial platform where policies get connected and gain added value.
Regioonid ning linnad on territoriaalne platvorm, kus poliitikad ühinevad ning saavad lisaväärtuse.
I want to emphasise the need for ‘horizontal policies’ with an integrated approach, to make the governing of the territories more efficient.
Perioodil 2007–2013 on kolmas eesmärk (koostöö) rahalises mõttes piiratud. Teen ettepaneku seda eesmärki eelisarendada.
EU budgets and policies are complementary to each other on a given territory.
Regioonidevahelise ja piiriülese koostöö mõju on tohutu ning seda tuleks täpsemalt käsitleda.
I therefore support the Commission’s approach of ‘connection, cooperation and concentration’. is leads to a European-wide overview of the level of growth and wealth.
Tahaksin rõhutada vajadust integreeritud lähenemisega „horisontaalse poliitika” järele, muutmaks territooriumite juhtimist tõhusamaks. ELi eelarved ning poliitika toetavad teineteist konkreetsel territooriumil.
If Member States and regional and local authorities choose, EU funds can support ‘development peaks’.
Seega toetan komisjoni lähenemist „ühendus, koostöö ja kontsentreeritus”.
We see new entities of regional development, in crossborder and ‘meta-regions’ for instance, like in the Baltic Sea region.
See viib üleeuroopalisele kasvu ja heaolu arengu suunas.
Besides these developments, Territorial Cohesion stresses support for sustainable growth and competition in all European regions. e future allocation of European funds will be influenced by our aim to work on a symmetric, multipolar and balanced Europe.
Kui liikmesriigid ja regionaalsed või kohalikud võimud valivad, võivad ELi fondid toetada „arengutippe”. Näeme uusi regionaalarengu ilminguid nii piiriüleselt kui ka „meta-regiooni-des”, näiteks nagu Läänemere regioon.
In the 2007−13 period, objective three (co-operation) has been limited in financial terms.
Peale nende arengute avaldab territoriaalne ühtekuuluvus toetust jätkusuutlikule arengule ning konkurentsile kõikides Euroopa regioonides.
I propose to boost this objective. e leverage of interregional and crossborder cooperation is huge, and should be more profiled.
Tulevikus mõjutab Euroopa finantsallikate jaotumist meie soov töötada sümmeetrilises, mitmepolaarses ja tasakaalustatud Euroopas.
How can the Parliament contribute to furthering the political debate on Territorial Cohesion, in light of the recent publication of the Green Paper?
Kuidas saab Parlament panustada poliitilise mõttevahetuse jätkumisse territoriaalse ühtekuuluvuse kohta, hiljutise Rohelise raamatu avaldamise valguses?
At this stage of the discussion on Territorial Cohesion, the Parliament will put forward new and challenging ideas to fuel the debate on the future of Cohesion Policy.
Territoriaalse ühtekuuluvuse diskussiooni selles faasis esitab Parlament uusi ning ambitsioonikaid ideid, andmaks ühtekuuluvuspoliitika tulevikule uut energiat.
‘Territorial Cohesion’ should come in the mind of stakeholders as a horizontal concept aiming at defining the territorial impact of cohesion and sectoral policies on a given territory.
„Territoriaalne ühtekuuluvus” peaks olema huvigruppide peades horisontaalse mõistena, olles suunatud ühtekuuluvuse ja valdkonnapoliitikate territoriaalse mõju defineerimisele mingil konkreetsel territooriumil.
erefore, the European Parliament should be firm in demanding the publication of a White Paper on Territorial Cohesion, following the end of the Commission's consultation process.
Seega peaks Euroopa Parlament olema range valge raamatu avaldamise nõudmisel territoriaalse ühtekuuluvuse kohta kohe komisjoni aruteluprotsessi järel.
Only this will pave the way for translating ‘Territorial Cohesion’ into concrete provisions, which should be introduced in the next legislative package on Structural Funds for the post-2013 programming period.
Vaid see sillutab teed „Territoriaalse ühtekuuluvuse” tõlkimiseks kindlatesse sätetesse, mis tuleks 2013. aasta järgse programmiperioodi jaoks struktuurfondide juriidilisse ossa sisse viia.
I believe that the European Parliament will safeguard the territorial dimension of our policies in a stronger way than we did before. is will be an approach for the whole European area, not only for the poorer regions!
Usun, et Euroopa Parlament kindlustab meie poliitikate territoriaalset dimensiooni tugevamalt, kui me seda varem tegime. See oleks seisukoht kogu Euroopa ala jaoks, mitte ainult vaesematele regioonidele!
Innovation ecosystems, competitivity is helped along by cooperation and people exchange best practice.
Innovatsioonialased ökosüsteemid, koostöö ja inimestevaheline parimate tavade vahetamine soodustavad konkurentsivõimet.
Jesús Bedoya Vega, Deputy Director - General of Economy in the Cantabrian Regional Ministry of Economy and Finance
Jesús Bedoya Vega, Kantaabria majanduse ja rahanduse regionaalministeeriumi asedirektor
e Green Paper is a highly interesting document that provides food for thought and opens up debate on concepts associated with Territorial Cohesion.
Roheline raamat on väga huvitav dokument, mis annab vaimutoitu ning kutsub üles territoriaalse ühtekuuluvusega seotud mõttevahetusele.
However, in practice, the progress of this debate is impaired by its lack of concrete ideas and solutions regarding financial aspects, these being fundamental when trying to implement the ideas the document contains.
Siiski, praktilisel tasandil on selle arutelu piiratud konkreetsete ideede ja rahalist poolt puudutavate lahenduste puudumise tõttu, kuna need on dokumendis sisalduvate ideede rakendamiseks põhilise tähtsusega.
As a starting point, it is essential to define and delimit the nature and characteristics of every type of co-operation. e challenges, problems and solutions regarding crossborder cooperation are not the same as those faced by transnational or interregional co-operation.
Alustuseks on oluline määratleda ja piiritleda igasuguse koostöö iseloom ning omadused. Piiriülest koostööd puudutavad väljakutsed, probleemid ja lahendused pole samad mis riikide või regioonide vaheline koostöö.
Traditionally, the culture of cooperation has taken root in the regions’ neighbouring borders, and as a result transnational cooperation agents’ engagement will only increase if existing cooperation areas are successfully reinforced and consolidated.
Traditsiooniliselt on koostöö kultuur saanud alguse regioonide naabruses olevatelt piirialadelt ning selle tulemusena riikidevaheline koostöö ainult suureneb, kui vastavaid tegevusi piisavalt arendatakse ja rahastatakse.
What is your assessment on transnational cooperation in the south-west Europe area, in which your region acts as Managing Authority?
Milline on teie hinnang riikidevahelisele koostööle Edela-Euroopas, kus teie regioon on haldavaks võimuorganiks?
My assessment is very positive; a lot of progress has been made in recent years. is progress has allowed more than five hundred organisations of south-west Europe to set in
See edu on võimaldanud enam kui 500 organisatsioonil Edela-Euroopas luua ühiseid koostööprojekte, isegi siis, kui varasemalt pole omavahel üldse koostööd tehtud.
Health care, one of the areas which lends itself to crossborder co-operation.
Tervishoid, üks alasid, mis on hõlmatud piiriülesesse koostöösse.
The European Grouping for Territorial Cooperation (EGTC) - furthering the aims of the Green Paper
Euroopa territoriaalse koostöö rühm (EGTC) – Rohelise raamatu eesmärkide edendamine
“Territorial Cohesion is about adapting to today’s realities and challenges.
„Territoriaalne ühtekuuluvus tähendab tänaste reaalsuste ja väljakutsetega kohanemist.
It is a European model for sustainable growth and jobs” explained Danuta Hübner, Regional Policy Commissioner, launching the debate on the future of Cohesion Policy.
See on Euroopa jätkusuutliku kasvu ja tööhõive mudel,” selgitas Danuta Hübner, regionaalpoliitika volinik, algatades mõttevahetuse ühtekuuluvuspoliitika tuleviku üle.
What is to be gained by forming an EGTC?
Mida EGTC loomisega saavutatakse?
e approach to Cohesion Policy is becoming more decentralised: 2007−13 programmes hope to bring in public organisations at sub-regional level so boosting multilevel governance.
Ühtekuuluvuspoliitikale lähenemine muutub hajutatumaks: 2007–2013 programmid loodavad avalikkuse ette tuua organisatsioone regionaalsel tasemel, võimendades nii mitmetasemelise valitsemise hoogustumist.
By combining and forming a legal personality, organisations will have a clearer voice − it offers them an additional way to take part in the implementation of programmes on an equal footing with regional or national governments.
Seadusandlikku isikupära kombineerides ja formeerides saavad organisatsioonid selgema hääle – see pakub neile lisavõimalust, võrdsetel alustel regionaalsete ja riiklike valitsustega programmide rakendamisest osa võtta.
EGTC – Reducing the complexity of crossborder co-operation.
EGTC – piiriülese koostöö keerukuse vähendamine.
An EGTC in the making
EGTC tegevusest
Transnational cooperation between regions is very much alive between Galicia, Spain, and the north of Portugal, as the Eixo Atlántico testifies.
Rahvustevaheline koostöö regioonide vahel toimib väga hästi Galiitsia, Hispaania ja Põhja-Portugali vahel, nagu kinnitab Eixo Atlántico.
e Green Paper on Territorial Cohesion talks of harmonious development across the EU and ensuring that people are able to make the most of the inherent features of the regions in which they live.
Roheline raamat territoriaalse ühtekuuluvuse kohta räägib harmoonilisest arengust ELis ja kindlustab regioonides elavatele inimeste nende paikade eripäradest võimalikult suure kasu.
Competitiveness, it argues, depends on building links with other territories to use common assets in a coordinated and sustainable way – but should those common assets be shared over different regions, or across the borders of Member States, the situation can become complex.
Konkurentsivõime sõltub nii ühenduste loomisest teiste territooriumidega, kasutamaks ühiseid varasid koordineeritult ja säästvalt – kuid küsimus, kas neid ühiseid varasid tuleks jagada erinevate regioonide vahel või üle liikmesriikide piiride, muudab olukorra keeruliseks.
To smooth the path to closer territorial cooperation the Commission has established the EGTC, which sets out to simplify the administration and financial control of territorial cooperation in Europe.
Silumaks teed lähemale territoriaalsele koostööle, on komisjon loonud EGTC, mis lihtsustab Euroopas territoriaalse koostöö administratsiooni ja finantskontrolli.
Made up of 34 cities in Galicia and northern Portugal, Eixo Atlántico started in 1992, originally as a means to consolidate the regions’ funding applications under INTERREG. is brief widened rapidly, to include the promotion of the political debate on crossborder strategies for sustainable development.
34 linnast koosnev Galiitsia ja Põhja-Portugal, Eixo Atlántico alustas 1992. aastal, esialgu selleks, et konsolideerida regioonide rahastustaotusi INTERREG projektist. See lühikokkuvõte laienes kiiresti, hõlmates poliitilise arutelu algatamist jätkusuutlikku arengut toetavate piiriüleste strateegiate osas.
e EGTC concept was set out in a 2006 regulation as a reaction to the pressure brought forward by crossborder Euroregions and similar organisations who called for a legal foundation for their co-operation.
EGTC kontseptsioon sätestati 2006. aasta regulatsiooniga reaktsioonina survele, mille tõid esile piiriülesed Euroregioonid ja sarnased organisatsioonid, kes nõudsid seadusandlikku alust oma koostööle.
Bodies from at least two Member States have to be involved in an EGTC – members from outside the EU are potentially possible as well. ose involved can be at any level of government, regional or local authorities, associations or any other public body.
Organid vähemalt kahest liikmesriigist peavad olema EGTCga seotud – liikmed väljastpoolt ELi on samuti potentsiaalselt võimalikud. Osapooled võivad olla ükskõik milliselt valitsuse tasemelt, regionaalsed või kohalikud institutsioonid, ühendused või mõni teine avalik organ.
Although the journey has had its bumpy moments − the absence of a crossborder legal framework, prior to EGTC, meant other administrative levels felt the group was moving in on their scope of activity – the regional grouping has been successful. eir 15th anniversary finds them within their budget, involved in the setting up of an EGCT, and running strategies such as the Local Digital Agenda i2020, boosting new technologies, and the Studies Service which enables researchers to network.
Kuigi programmil olid oma rasked hetked – piiriülese juriidilise raamistiku puudumine enne EGTCd tähendas, et teised administratiivsed tasemed tundsid, et rühm liigub nende tegevusvaldkonda – regionaalne rühmitus oli edu saavutanud. Nende viieteistkümnendaks aastapäevaks on nad oma eelarvega tasakaalus, mis hõlmas EGCT loomist ja strateegiate käivitamist nagu Local Digital Agenda i2020, uute tehnoloogiate arendamiseks, uuringuteenuste käivitamiseks, mis võimaldab teadlastel koostöövõrgustikke luua.
Report from the conference on Territorial Cohesion, Paris
Territoriaalse ühtekuuluvuse konverentsilt Pariisis
Territorial Cohesion – we think we want it, but we’re not sure what it is
Territoriaalne ühtekuuluvus – me usume, et tahame seda, kuid ei ole kindlad, millega on tegu
Are cooperation and competition mutually exclusive?
Kas koostöö ja konkurents välistavad teineteist?
Should Cohesion Funding go to supporting territories that are lagging behind in terms of GDP or should they go to furthering poles of excellence?
Kas ühtekuuluvusfondid peaksid toetama territooriume, mis on sisemajanduse kogutoodangult maha jäänud, või peaksid nad edendama silmapaistvamaid?
Just how useful is GDP as an indicator?
Kui kasulik on indikaatorina sisemajanduse kogutoodang?
Just some of the questions being asked at the conference on Territorial Cohesion and the Future of the Cohesion Policy.
Need on vaid mõned küsimused, mis püstitati territoriaalse ühtekuuluvuse ja ühtekuuluvuspoliitika tuleviku konverentsil.
Held in Paris, from 30 to 31 October, the event attracted over a thousand delegates from a variety of Member States and speakers from the fields of policymaking, academia and science.
30.–31. oktoobril Pariisis peetud konverents kaasas üle tuhande osaleja mitmetest liikmesriikidest ja esinejaid poliitikast, õppe ja teaduse valdkondadest.
Panorama attended the conference and reports back from Paris on the topics for debate, the concurrent workshops and the round-table summing up.
Panorama osales konverentsil ja annab ülevaate Pariisis arutusel olnud teemadest, toimunud töötubadest ja kokkuvõtvast ümarlaua arutelust.
As speakers agreed, the concept of Territorial Cohesion is not easy to grasp, which makes the debate all the more necessary. ere is a pressing need for consensus on what the idea represents and how to go about making the notion work in concrete, practical terms, given the place the term holds in the Lisbon Treaty.
Nagu kõnelejad tõdesid, ei ole territoriaalse ühtekuuluvuse kontseptsiooni lihtne mõista ning mõttevahetus neil teemadel on seda enam vajalik. Vaja on üksmeelt selles, mida see idee tähendab ja kuidas alustada tööd konkreetsetes praktilistes küsimustes, arvestades selle valdkonna olulisust Lissaboni lepingus.
Although unratified at the moment, speakers were unanimous in their hopes that the Treaty will be signed, which would make it necessary to establish a definition and long-term vision for the notion of Territorial Cohesion.
Kõnelejad olid üksmeelel hetkel veel ratifitseerimata lepingu allkirjastamise lootuses, mis muudaks vajalikuks ka territoriaalse ühtekuuluvuse mõiste definitsiooni ja pikaajalise visiooni määramise.
Launching the conference, Hubert Falco, the French Secretary of State for Spatial Planning, underlined the need for a wider debate, including those actively involved and any members of the public who feel they have something to say. “is conference is an indication of our willingness to engage in dialogue from local to European level, and I will take along the synthesis of the exchanges today and tomorrow to the meeting of ministers in Marseille from 25 to 26 November,” he explained, as he opened the event.
Konverentsi avamisel rõhutas Hubert Falco, Prantsusmaa riigisekretär territoriaalse planeerimise alal, vajadust laiemaks mõttevahetuseks, mis kaasaks nii aktiivselt asjaga seotuid kui ka avalikkuse esindajaid, kes tunnevad, et neil on midagi öelda. „See konverents näitab meie valmidust osaleda dialoogis kohalikust kuni Euroopa tasemini ja ma võtan tänaste ja homsete mõttevahetuste sünteesi kaasa ministrite 25.–26. novembri Marseille’ kohtumisele,” selgitas ta ürituse avamisel.
Public consultation will run until the end of February.
Avalik arutelu kestab veebruari lõpuni.
e last day started with a summing up of the conclusions gathered from the various workshops and offered speakers the chance to answer questions from the floor.
Viimane päev algas erinevatest töötubadest kogutud järelduste kokkuvõtmisega ja andis kõnelejatele võimaluse vastata istungisaalist tulnud küsimustele.