natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Written observations were lodged by Mr Petersen, the German, Austrian, Spanish and Italian Governments, and the Commission.
Juhul kui esimesele küsimusele antud vastuse kohaselt on esimeses küsimuses nimetatud hüvitise näol tegemist töötushüvitisega määruse (EMÜ) nr 1408/71 artikli 4 lõike 1 punkti g tähenduses:
Does Article 39 EC preclude a national provision which provides that — apart from a discretion available on application by the unemployed person in cases of exceptional circumstances for up to three months — the claim to the benefit
kas EÜ artikliga 39 on vastuolus siseriiklik õigusnorm, mille kohaselt peatatakse selle hüvitise maksmine, kui töötu elab välismaal (teises liikmesriigis) – v.a juhul, kui peatamist ei kohaldata kuni kolme kuu ulatuses ainuüksi töötu taot-
At the hearing, held on 3 April 2008, oral argument was presented by the legal representative of Mr Petersen and by the agents of the Austrian Government and the Commission.
3. aprilli 2008. aasta kohtuistungil esitasid suulisi märkusi J. Peterseni, Austria valitsuse ja Euroopa Komisjoni esindajad.
V — Analysis of the questions referred for a preliminary ruling
V. Eelotsuse küsimuste analüüs kodakondsuse tähtsust.
Mr Petersen, the Commission, and the German and Spanish Governments have all referred to Article 18 EC in support of their arguments, but Articles 17 EC and 18 EC are general provisions which are applicable to the extent that there are no special provisions.
J. Petersen, samuti komisjon ja Saksa ning Hispaania valitsus viitasid oma seisukohtade kaitseks EÜ artiklile 18, kuid EÜ artiklid 17 ja 18 on üldnormid, mida kohaldatakse alati, kui erinormid puuduvad.
That requirement is satisfied in the case before the Court, where a worker has exercised the right of freedom of movement and relies on Article 39 EC to exercise his rights vis-à-vis a Member State.
Nii on lood ka käesolevas kohtuasjas, kus töötaja kasutab õigust vabalt liikuda ja tugineb vaidluses liikmesriigiga EÜ artiklile 39 oma õiguste maksmapanemiseks.
The provisions on citizenship and their interpretation in caselaw
Kodakondsust käsitlevad sätted ja nende tõlgendus kohtupraktikas
There have recently been significant advances in the caselaw in this field.
Kohtupraktika on selles valdkonnas hiljuti oluliselt edasi arenenud.
Since the judgment in Martínez Sala, 5 the concept of citizenship of the Union has gathered unprecedented momentum and taken its place at the forefront of the principal areas within the jurisdiction of the Court, which, following the introduction of Part Two of the EC Treaty in 1992, has been in a position to interpret the will of the legislature, affording individuals who exercise freedom of movement greater status than that attributed to economic operators.
Alates kohtuotsusest Martínez Sala 5on Euroopa kodakondsus tõusnud erakordselt kiiresti Euroopa Kohtus arutatavate tähtsaimate valdkondade sekka; see kohus on alates EÜ asutamislepingu teise osa lisamisest 1992. aastal tõlgendanud asutamislepingu koostajate tahet, omistades kodanikule, kes kasutab õigust vabalt liikuda, palju laialdasema staatuse kui ettevõtjale.
6Slowly but surely, Community protection has been extended to individuals who did not traditionally fall within the scope of the Treaties, such
6Aeglaselt, kuid järjepidevalt on laiendatud ühenduse kaitset subjektidele, kes ei kuulu traditsiooniliselt asutamislepingu kohaldamisalasse, näiteks üliõpilastele 7, hüvitise taotlejatele 8või kolmandate riikide
The questions referred concern the free movement of workers.
Esitatud küsimuste esemeks on töötajate vaba liikumine.
However, as is usual in this type of case, the dispute ultimately relates to citizens of the Union who exercise the right of freedom of movement.
Sellegipoolest, nagu sellistes olukordades tavaks, käsitleb vaidlus tegelikult liidu kodanikke, kes kasutavad oma õigust vabalt liikuda.
Thus, having introduced the concept of citizenship, the proceedings do not fall exclusively within the scope of Article 39 EC, since there are other provisions of the Treaty, specifically Articles 17 EC and 18 EC, whose subjectmatter has not yet been fully defined in the caselaw of the Court.
Seega ei piirdu kohtuvaidlus tänu kodakondsuse mõiste kasutuselevõtule ainuüksi EÜ artikli 39 raamistikuga, vaid arvestada tuleb ka teiste asutamislepingu sätetega, täpsemalt EÜ artiklitega 17 ja 18, mille sisu Euroopa Kohus ei ole veel täielikult määratlenud.
5 — Case C-85/96 [1998] ECR I-2691.
5 – 12. mai 1998. aasta otsus kohtuasjas C-85/96: Martínez Sala (EKL 1998, lk I-2691).
7 — Case C-209/03 Bidar [2005] ECR I-2119 and Joined Cases C-11/06 and C-12/06 Morgan and Bucher [2007] ECR I-9161.
7 – 15. märtsi 2005. aasta otsus kohtuasjas C-209/03: Bidar (EKL 2005, lk I-2119) ja 23. oktoobri 2007. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-11/06 ja C-12/06: Morgan ja Bucher (EKL 2007, lk I-9161).
8 — Case C-184/99 Grzelczyk [2001] ECR I-6193 and Case C-192/05 Tas-Hagen and Tas [2006] ECR I-10451.
8 – 20. septembri 2001. aasta otsus kohtuasjas C-184/99: Grzelczyk (EKL 2001, lk I-6193) ja 26. oktoobri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-192/05: Tas-Hagen ja Tas (EKL 2006, lk I-10451).
Those who have participated in these preliminary ruling proceedings have asserted
Selles eelotsusemenetluses osalenud kinnitasid EÜ asutamislepingus ettenähtud
PETERSEN nationals of third countries who are related to a citizen of the Union.
PETERSEN kodanikele, kes on liidu kodaniku pereliikmed. 9Piltlikumalt väljendudes on Euroopa
9 To express it more europeus sum” and to invoke that status in order to oppose any violation of his fundamental rights’.
Teisisõnu, tal on õigus öelda: „Civis europeus sum” ning tugineda sellele staatusele oma põhiõiguste kaitseks.” 12
Although that Opinion of Advocate General Jacobs focuses on invoking the fundamental rights of the Union, in my view the Court has accepted its reasoning.
Ehkki kohtujurist Jacobsi viidatud ettepanekus keskenduti liidu põhiõigustele viita- misele, nõustus Euroopa Kohus minu arvates tema tõlgendusega.
13 Cases such as Carpenter, 14 Baumbast and R, 15Bidar, 16Tas-Hagen and Tas 17and Morgan and Bucher 18demonstrate a
13Sellised kohtuasjad nagu Carpenter 14, Baumbast 15, Bidar 16, Tas-Hagen 17või Morgan 18annavad tunnistust
I have had the opportunity to express my views on the reasons for that step forward, which was taken, bravely but also wisely, in order to strengthen the personal situation of individuals, and which relegates to a secondary position the debate about barriers to entry and discrimination.
Mul on olnud juhust väljendada oma seisukohta põhjuste osas, mis õigustavad seda julgelt, kuid samas arukalt läbiviidud arengut, et tugevdada kodaniku individuaalset olukorda, jättes tagaplaanile vaidluse takistustest ja diskrimineerimisest.
11In short, as Advocate General Jacobs pointed out in Konstantinidis, ‘a Community national who goes to another Member State as a worker or selfemployed person … is entitled not just to pursue his trade or profession and to enjoy the same living and working conditions as nationals of the host State; he is in addition entitled to assume that, wherever he goes to earn his living in the European Community, he will be treated in accordance with a common code of fundamental values … In other words, he is entitled to say “civis tendency towards protecting individuals, a concern with the personal situation of those who exercise a right under the Treati- es which in the past was much less evident.
11Kokkuvõttes, nagu märkis kohtujurist Jacobs ettepanekus, mille ta esitas kohtuasjas Konstantinidis, „on ühenduse kodanikul, kes läheb teise liikmesriiki töötajana või füüsilisest isikust ettevõtjana, […] õigus mitte üksnes tegeleda majandustegevusega või töötada oma kutsealal ning saada samad elamis- ja töötamistingimused nagu on vastuvõtva liikmesriigi kodanikel, vaid ka õigus ükskõik kuhu Euroopa Ühenduses elatist teenima minnes eeldada, et teda koheldakse vastavalt ühisele […] põhiväärtuste reeglistikule.
Thus, the free movement of persons acquires its own identity, imbued with an essential nature that is more constitutional than statu-
Sel moel on isikute vaba liikumine omandanud eriomase identiteedi, mis tuleneb pigem konstitutsioonilisest kui seadusjärgsest algai-
9 — Case C-60/00 Carpenter [2002] ECR I-6279 and Case C-413/99 Baumbast and R [2002] ECR I-7091.
9 – 11. juuli 2002. aasta otsus kohtuasjas C-60/00: Carpenter (EKL 2002, lk I-6279) ja 17. septembri 2002. aasta otsus kohtuasjas C-413/99: Baumbast ja R (EKL 2002, lk I-7091).
12 — Opinion in Case C-168/91 Konstantinidis [1992] ECR I-1191, point 46.
12 – 9. detsembri 1992. aasta ettepanek kohtuasjas, milles tehti 30. märtsi 1993. aasta otsus C-168/91: Konstantinidis (EKL 1993, lk I-1191, ettepaneku punkt 46).
13 — The Court did not follow the specific suggestion put forward by the Advocate General but it did adopt the logic on which that suggestion was based, and, in points 16 to 22 of the Opinion in Case C-380/05 Centro Europa 7 [2008] ECR I-349, Advocate General Poiares Maduro attempted to expand on all the arguments put forward by Advocate General Jacobs.
10 – Väljaande Common Market Law Review kirjastajad uurisid selle väljaande 45. aastakäigu (2008) esimese numbri lehekülgedel 2 ja 3 kohtuotsuste arengut nimetatud valdkonnas, mööndes, et nõrgenenud on vahetegemine majanduslikult aktiivsete ja mitteaktiivsete isikute ning puhtalt siseriiklike olukordade ja ühenduse olukordade vahel, samuti EÜ artikli 12 kohane diskrimineerimise loogika.
10 — In Common Market Law Review, No 1, Vol. 45, 2008, pp. 2 and 3, the editors analyse the development of caselaw in this field and conclude that the differences between individuals who are economically active and those who are not, or between purely domestic and Community situations, together with the systematic aim of the principle of nondiscrimination in Article 12 EC, have become less marked.
13 – Euroopa Kohus ei järginud kohtujuristi konkreetset ette -panekut, vaid selle aluseks olevat filosoofiat, ning kohtujurist Poiares Maduro üritas Jacobsi kaitstavaid ideid tervikuna uuesti esitada oma 12. septembri 2007. aasta ettepanekus, mille ta esitas kohtuasjas, milles tehti 31. jaanuari 2008. aasta otsus C-380/05: Centro Europa 7 (EKL 2008, lk I-349, ettepaneku punktid 16–22).
11 — Opinions in Joined Cases C-65/95 and C-111/95 Shingara and Radiom [1997] ECR I-3343, point 34, and Case C-386/02 Baldinger [2004] ECR I-8411, point 25.
11 – Ettepanek liidetud kohtuasjades, milles tehti 17. juuni 1997. aasta otsus C-65/95 ja C-111/95: Shingara ja Radiom (EKL 1997, lk I-3343, ettepaneku punkt 34), ja ettepanek kohtuasjas, milles tehti 16. septembri 2004. aasta otsus C-386/02: Baldinger (EKL 2004, lk I-8411, ettepaneku punkt 25).
See also points 56 to 74 of my Opinion in Case C-138/02 Collins [2004] ECR I-2703, and points 37 to 68 of my Opinion in Morgan and Bucher (cited in footnote 7).
Vt ka minu ettepanek kohtuasjas, milles tehti 23. märtsi 2004. aasta otsus C-138/02: Collins (EKL 2004, lk I-2703, ettepaneku punktid 56–74), ning samuti minu ettepanek kohtuasjas, milles tehti 7. joonealuses märkuses viidatud otsus Morgan ja Bucher, ettepaneku punktid 37–68.
14 — Cited in footnote 9.15 — Cited in footnote 9.16 — Cited in footnote 7.17 — Cited in footnote 8.18 — Cited in footnote 7.
14 – 9. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Carpenter.15 – 9. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Baumbast.16 – 7. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Bidar.17 – 8. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Tas-Hagen.18 – 7. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Morgan.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-228/07 tory, transforming it into a freedom akin to the dynamics of the fundamental rights.
KOHTUJURIST RUIZ-JARABO ETTEPANEK – KOHTUASI C-228/07 nest ning muutub lõpuks ometi vabaduseks, millel on põhiõiguste dünaamika tunnused.
19 liable to unlimited taxation on income, provided that the property was situated on German territory.
19 tele, kelle tulu maksustatakse terves ulatuses tulumaksuga, kui nende kinnisvara asub Saksamaa territooriumil.
The Court held that there had been a breach of Community law and explained that that breach was twofold: on the one hand, there was an infringement of Articles 39 EC and 43 EC, where the persons liable to unlimited taxation pursued an economic activity; on the other hand, there was an infringement of Article 17 EC where such persons were not economically active.
Euroopa Kohus tuvastas, et oli rikutud ühenduse õigust, kuid sedastas samas, et rikkumine oli kahekordne: ühelt poolt rikuti EÜ artikleid 39 ja 43, juhul kui maksukohustuslane tegeles majandustegevusega, ja teiselt poolt rikuti EÜ artiklit 17, juhul kui eraõiguslik isik ei tegelenud majandustegevusega.
21In his Opinion in those proceedings, Advocate General Bot merely concluded that there had been an infringement of Articles 39 EC and 43 EC.
21Kohtujurist Bot tuvastas oma ettepanekus, mis ta selles kohtuasjas esitas, üksnes viidatud EÜ artiklite 39 ja 43 rikkumise.
The Advocate General took the view that it was not necessary to consider the effects which the provisions on citizenship would have in a similar situation.
Tema arvates ei olnud vajalik süüvida tagajärgedesse, mis tulenevad sellistel juhtudel kodakondsust käsitlevatest normidest.
22 The Court did not share that view.
22 Euroopa Kohus ei jaganud seda arvamust.
In the light of that approach in caselaw, it is no surprise that decisions of the Court concerning the free movement of workers are increasingly based on Articles 17 EC and 18 EC.
Kohtupraktika sellise fookusega arvestades ei ole üllatav, et Euroopa Kohtu otsused töötajate liikumise osas tuginevad üha sagedamini EÜ artiklitele 17 ja 18.
A number of Advocates General employ a more orthodox approach to maintain that only Article 39 EC is applicable for the purposes of resolving disputes relating to employed persons.
Mõned kohtujuristid kasutavad tavapärasemat tehnikat, pooldades ainuüksi EÜ artiklile 39 tuginemist töötajaid puudutavate probleemide lahendamisel.
However, the Court has raised the possibility of applying the provisions on citizenship and the provisions on the free movement of workers simultaneously.
Sellele vaatamata on Euroopa Kohus toetanud võimalust kohaldada samaaegselt kodakondsust käsitlevaid sätteid ja töötajate liikumist käsitlevaid sätteid.
To my mind, that approach is consistent with the caselaw formulated in that area of the law but the outcome reached is not always clear or convincing.
Ma mõistan, et niisugune lähenemisviis on kooskõlas selles õigusvaldkonnas väljakujunenud kohtupraktikaga, kuid sellest tulenev tagajärg ei ole alati selge ega veenev.
That shortcoming is evident in an analysis of a number of recent judgments of the Court.
See puudus ilmneb, kui käsitleda mõningaid hiljutisi Euroopa Kohtu otsuseid.
Commission v Germany 20concerned a subsidy for real property granted to persons
Kohtuasjas komisjon vs. Saksamaa 20käsitleti eramutoetust, mida antakse isiku-
In Gaumain-Cerri and Barth, 23the Court analysed a residence requirement for entitlement to a social security benefit for persons caring for a reliant person and found that Regulation No 1408/71 and accordingly the secondary legislation in the field of social security were applicable.
Kohtuotsuses Gaumain-Cerri 23 – milles uuriti Saksamaal elukoha omamise nõuet, mis oli seatud hooldust vajavaid isikuid abistavatele kolmandatele isikutele makstava hooldustoetuse määramise eeltingimuseks –, kinnitati määruse nr 1408/71 ja seega teisese õiguse kohaldatavust sotsiaalkindlustuse valdkonnas; ja seda vaatamata sellele, et kahtluste tõttu seoses asjaomaste isikute kvalifitseerimisega, kelle poolt hooldust vajavatele isikutele osutatud teenused ei vastanud täpselt ühenduse mõiste „töötaja” määratlusele, tuli laiendada kohtuasjas tähtsust omavate sätete kohaldamisala.
However, in view of the uncertainties concerning the status of the persons concerned, whose provision of services to reliant persons did not fall exactly within the Community definition of ‘worker’, the Court had to extend the provisions mater- ial to the case.
Enne kvalifitseerimist, mis pidi mõjutama lahendit, tunnistas Euroopa Kohus õigusvastaseks Saksamaal elukoha omamise nõude, ilma et „[…] oleks vaja võtta seisukoht […], kas asja- kohtuotsus
Before embarking on a classification which would have an effect on the resolution of the case, the Court held that the residence requirement was unlawful, ‘… without it being necessary to take a position … on the issue of whether the third parties concerned are to be regarded as workers
21 – Eelmises joonealuses märkuses viidatud komisjon vs. Saksamaa, punktid 29 ja 30.
21 — Commission v Germany (cited in footnote 20), paragraphs 29 and 30.
22 – 28. juuni 2007. aasta ettepanek, mis esitati kohtuasjas komisjon vs. Saksamaa, milles tehti 20. joonealuses märkuses viidatud 17. jaanuari 2008. aasta kohtuotsus.
22 — Opinion in Commission v Germany (cited in footnote 20).23 — Joined Cases C-502/01 and C-31/02 [2004] ECR I-6483.
23 – 8. juuli 2004. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-502/01 ja C-31/02: Gaumain-Cerri (EKL 2004, lk I-6483).
20 — Case C-152/05 [2008] ECR I-39.
20 – 17. jaanuari 2008. aasta otsus kohtuasjas C-152/05: komisjon vs. Saksamaa (EKL 2008, lk I-39).
PETERSEN within the meaning of Article 39 EC or of Regulation No 1408/71.
PETERSEN omased kolmandad isikud on EÜ artikli 39 ja määruse nr 1408/71 tähenduses töötajad.
It is not disputed that, in the main proceedings, those third parties possess Union citizenship conferred by Article 17 EC’. 24 which merely provides that ‘[c]itizens of the Union shall enjoy the rights conferred by this Treaty and shall be subject to the duties imposed thereby’.
On kindel, et põhikohtuasjades on neil kolmandatel isikutel EÜ artikliga 17 antud liidu kodakondsus.” 24 kohaldamist, mis piirdub sedastamisega, et liidu kodanikel „on [EÜ asutamis]lepinguga antud õigused ja sellest tulenevad kohustused”.
Article 18 EC, which enshrines the right to move and reside freely within the territory of the Member States, is drafted in similarly broad terms.
Samasugust laiaulatuslikku kohaldamist võib eeldada EÜ artikli 18 puhul, mis näeb ette õiguse vabalt liikuda ja elada liikmesriikide territooriumil.
That article, which is aimed essentially at individuals who assert rights against Member States other than their State of nationality, has gradually become entwined with Articles 39 EC, 43 EC and 49 EC.
See säte, mis on suunatud eelkõige liikmesriikide kodanikele, kes tuginevad oma õigustele liikmesriikide vastu, mille kodanikud nad ei ole, seondub üha rohkem EÜ artiklitega 39, 43 ja 49.
It is immaterial, therefore, whether those who provide services to reliant persons are ‘workers’, since protection under Community law flows from Article 39 EC (and from the provisions of secondary law which implement it) or from Article 17 EC.
Seega ei oma tähtsust asjaolu, kas hooldust vajavatele isikutele teenuseid osutavate kolmandate isikute puhul oli tegemist „töötajatega”, sest ühenduse õigusest tulenev kaitse oli tagatud juba EÜ artikliga 39 (ja selle rakendamiseks võetud teisese õiguse sätetega) või EÜ artikliga 17.
As in Commission v Germany, the Court did not accept the view of the Advocate General, who, after a detailed discussion of the employment status of persons who provide care services, concluded that they are ‘workers’ within the meaning of Community law. 25
Sarnaselt kohtuasjas komisjon vs. Saksamaa asetleidnuga ei nõustunud Euroopa Kohus kohtujuristi teesiga, kes leidis pärast hooldust vajavatele isikutele osutatavate teenuste laadi detailset analüüsi, et tegemist on „töötajatega” ühenduse õiguse tähenduses. 25
In Baumbast and R, the Court held that a German national who had exercised the right of freedom of movement in the United Kingdom was entitled to maintain his residence in that State under Article 18 EC.
Kohtuotsusega Baumbast võimaldati Saksamaa kodanikul, kes oli Ühendkuningriiki elama asudes kasutanud oma õigust vabalt liikuda, säilitada elukoht selles liikmesriigis EÜ artikli 18 alusel.
26In Trojani, the Court found that if a French national residing temporarily in Belgium was not economically active (a matter which it left in the hands of the national court), he was still entitled to the protection afforded by Article 18 EC.
26Kohtuasjas Trojani leidis Euroopa Kohus, et kui ajuti Belgias elav Prantsuse kodanik ei vasta töötajana kvalifitseerimise tingimustele (selle küsimuse jättis Euroopa Kohus siseriikliku kohtu lahendada), võib ta siiski arvestada juba viidatud EÜ artiklist 18 tuleneva kaitsega.
27 The judgment in Schwarz and Gootjes-Schwarz went further in that regard and held that the application of Article 49 EC or Article 18 EC was the responsibility of the national court, although the Court ruled that there had been an infringement of both provisions.
27Kohtuotsuses Schwarz tõhustati seda lähenemisviisi, seades siseriiklikule kohtule ülesandeks kohaldada EÜ artiklit 49 või EÜ artiklit 18, kusjuures mõlemal juhul oli Euroopa Kohus rikkumise tuvastanud.
28In short, although there is a certain amount of conceptual sterility when it comes to differentiating between the scope of the articles on citizenship and the articles on freedom of
28Kokkuvõttes, ehkki kodakondsust ja vaba liikumist käsitlevate artiklite kohaldamisala eristamisel esineb endiselt teatav aseptilisus, ei tekita see eristamine olulisi praktilisi taga-
The cases cited concerned individuals who invoked provisions of Community law against their States of nationality, thereby justifying the application of Article 17 EC,
Viidatud kohtuotsused puudutasid eraõiguslikke isikuid, kes tuginesid ühenduse normidele riigi vastu, mille kodanikud nad on, õigustades sel moel EÜ artikli 17
24 — Gaumain-Cerri and Barth (cited in footnote 23), paragraphs 32 and 33.
26 – 9. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Baumbast.
26 — Judgment in Baumbast and R (cited in footnote 9).27 — Case C-456/02 Trojani [2004] ECR I-7573.
24 – Eelmises joonealuses märkuses Gaumain-Cerri, punktid 32 ja 33.
25 — Opinion of Advocate General Tizzano in Gaumain-Cerri and Barth (cited in footnote 23).
27 – 7. septembri 2004. aasta otsus kohtuasjas C-456/02: Trojani (EKL 2004, lk I-7573).
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-228/07 movement, the distinction does not give rise to significant practical differences.
KOHTUJURIST RUIZ-JARABO ETTEPANEK – KOHTUASI C-228/07 järgi.
The Court is advancing steadily towards achieving a uniform level of protection in the field of the free movement of persons, using the provisions on citizenship as a helpful tool.
Euroopa Kohus suundub otsustavalt kaitse ühtlase taseme saavutamise poole isikute vaba liikumise valdkonnas, kasutades kodakondsust käsitlevaid sätteid väärtusliku vahendina.
the Member States inserted into the founding Treaties in 1992.
asutamislepingutesse lisatud kodakondsuse mõiste käsituses.
There are two driving forces behind that evolution, which provide criteria for endowing the caselaw with coherence and pragmatic authority: on the one hand, the emergence of the fundamental rights and, on the other, the creation of a democratic identity in the European political community.
Selle arengu ajendiks on kaks ideed, mis annavad meile kriteeriumid kohtupraktika ühtsuse ja pragmaatilisuse tagamiseks: esiteks põhiõiguste esilekerkimine ja teiseks demokraatliku identiteedi kujunemine Euroopa poliitilises ühenduses.
In those circumstances, it is appropriate to summarise a number of considerations with a view to formulating a theoretical basis which will enable the resolution of this case and provide clear guidelines for future ones.
Selles kontekstis tuleb lühidalt kokku võtta mõningad lähenemisviisid, et töötada välja kokkuvõtlik tees, mis lihtsustaks selle kohtuasja lahendamist ja annaks selgeid juhtnööre tulevaste kohtuasjade lahendamiseks.
The preliminary ruling proceedings combine the specific features of a particular case with the requirements of caselaw which has been laid down for a Community of 500 million citizens who seek responses that are both individual and universal.
Eelotsusemenetluses põimub konkreetse kohtuasja eripära 500 miljoni elanikuga ühiskonna jaoks kehtiva kohtupraktika nõudmistega, mistõttu tuleb leida üheaegselt nii individuaalne kui ka universaalne lahendus.