natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(see paras 40, 44, operative part 2)
(vt punktid 40, 44 ja resolutiivosa punkt 2)
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-442/05
KOHTUJURIST MAZÁKI ETTEPANEK — KOHTUASI C-442/05
MAZÁKdelivered on 10 July 2007
KOHTUJURISTI ETTEPANEKJÁN MAZÁK esitatud 10. juulil 2007 1
the supply of goods or services effected for consideration within the territory of the country by a taxable person acting as such;
kauba tarnimine või teenuste osutamine tasu eest riigi territooriumil maksukohustuslase poolt, kes sellena tegutseb;
This reference for a preliminary ruling under Article 234 EC concerns the interpretation of the terms ‘supply of water’ under Annex D(2) and ‘Water supplies’ under Annex H, Category 2, to the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment 2 (‘the Sixth Directive’).
Käesolev EÜ artikli 234 alusel esitatud eelotsusetaotlus käsitleb nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuendas direktiivis 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas 2(edaspidi „kuues direktiiv”) D lisa punktis 2 ning H lisa 2. rühmas kasutatava mõiste „veevarustus” tõlgendamist.
The referring Court, the Bundesfinanzhof (Federal Finance Court) (Germany), asks in particular whether the connection of a household to the water distribution network for a separately calculated fee comes within those terms.
Eelotsust taotlev Bundesfinanzhof (föderaalne finantskohus, Saksamaa) soovib eelkõige teada, kas nende mõistete alla kuulub kinnistu ühendamine ühisveevärgiga eraldi arvutatava tasu eest.
Article 4 of the Sixth Directive defines who is to be considered a ‘taxable person’ as follows:
Kuuenda direktiivi artiklis 4 on „maksukohustuslane” määratletud järgmiselt:
Article 2 of the Sixth Directive provides:
Kuuenda direktiivi artiklis 2 on sätestatud:
1 — Original language: English.2 — OJ 1977 L 145, p. 1.
1 — Algkeel: inglise.2 — EÜT 1977, L 145, lk 1; ELT eriväljaanne 09/01, lk 23.
The economic activities referred to in paragraph 1 shall comprise all activities of producers, traders and persons supplying services including mining and agricultural activities and activities of the professions …
Lõikes 1 nimetatud majandustegevus on tootjate, ettevõtjate ja teenuseid osutavate isikute mis tahes tegevus, sealhulgas kaevandamine ja põllumajandus- ning vabakutseline tegevus. […]
In Annex D the ‘supply of water’ is listed as one of the activities referred to in the third subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive.
D lisas on „veevarustus” loetletud ühena kuuenda direktiivi artikli 4 lõike 5 kolmandas lõigus viidatud tegevustest.
Article 12(3)(a) of the Sixth Directive provides:
Kuuenda direktiivi artikli 12 lõike 3 punktis a on sätestatud:
States, regional and local government authorities and other bodies governed by public law shall not be considered taxable persons in respect of the activities or transactions in which they engage as public authorities, even where they collect dues, fees, contributions or payments in connection with these activities or transactions.
Riike, regionaalsete ja kohalike omavalitsuste ametiasutusi ning teisi avalik-õiguslikke organisatsioone ei käsitata maksukohustuslasena tegevuse või tehingutega seoses, mida nad teevad ametivõimudena, isegi kui nad koguvad seoses nimetatud tegevuse või tehingutega makse, lõive, liikmemakse või tasusid.
‘The standard rate of value added tax shall be fixed by each Member State as a percentage of the taxable amount and shall be the same for the supply of goods and for the supply of services …
„Iga liikmesriik kehtestab ühtse käibemaksumäära protsendina maksustatavast summast, kusjuures maksumäär on kauba tarnimise ja teenuse osutamise puhul sama.[…]
However, when they engage in such activities or transactions, they shall be considered taxable persons in respect of these activities or transactions where treatment as nontaxable persons would lead to significant distortions of competition.
Kui nad aga sellist tegevust või tehinguid teostavad, käsitatakse neid maksukohustuslasena seoses tegevuse ja tehingutega, mille puhul maksukohustuse kohaldamata jätmine tooks kaasa olulist konkurentsi moonutamist.
These rates shall be fixed as a percentage of the taxable amount which may not be less than 5% and shall apply only to supplies of the categories of goods and services specified in Annex H.’
Igal juhul käsitatakse nimetatud organeid maksukohustuslasena seoses D lisas loetletud tegevusaladega, välja arvatud juhul, kui tegevuse mahu võib hinnata tühiseks.
In any case, these bodies shall be considered taxable persons in relation to the activities listed in Annex D, provided they are not carried out on such a small scale as to be negligible.
Need määrad kehtestatakse protsendina maksustatavast summast ega või olla väiksemad kui 5%, kusjuures neid kohaldatakse üksnes H lisas nimetatud rühmadesse kuuluvate kaupade ja teenuste tarnete suhtes.”
At the material time, the standard tax rate was 16% in Germany pursuant to Paragraph 12(1) of the UStG.
H lisas on „veevarustus” loetletud ühena kaupadest ja teenustest, mille suhtes võib kohaldada vähendatud käibemaksumäära.
In Annex H ‘Water supplies’ are listed amongst the goods and services which may be subject to reduced rates of valued added tax (‘VAT’).
Põhikohtuasja asjaolude toimumise ajal oli vastavalt UStG § 12 lõikele 1 Saksamaal üldine maksumäär 16%.
In accordance with Paragraph 12(2)(1) of the UStG, in conjunction with Point 34 of the Annex to the UStG, the ‘supply of water’ is subject to the reduced tax rate of 7%.
Vastavalt UStG § 12 lõike 2 punktile 1 koostoimes UStG lisa punktiga 34 kehtis „veevarustuse” suhtes vähendatud maksumäär 7%.
According to Paragraph 1(1)(1) of the Law on Turnover Tax (Umsatzsteuergesetz, ‘the UStG’), in the version in force at the time of the events in the main proceedings, turnover tax is chargeable on supplies of goods and services which an operator, in the course of his business, makes for consideration within Germany.
Põhikohtuasjas kõne all olevate sündmuste ajal kehtinud Saksa käibemaksuseaduse (Umsatzsteuergesetz, edaspidi „UStG”) redaktsiooni § 1 lõike 1 punkti 1 kohaselt maksustatakse Saksamaal käibemaksuga toodete ja teenuste tasu eest tarnimine ettevõtja poolt tema majandustegevuse raames.
Its members are a number of towns and communes in an administrative region of Saxony.
Ühingusse kuuluvad mitmed Saksimaa halduspiirkonna linnad ja vallad.
In addition to supplying its customers with water, the applicant carries out household water connections at the request of property owners on payment of the costs. By
Lisaks oma klientide joogiveega varustamisele rajab hageja majade veeühendusi, kui kinnistuomanik esitab vastava taotluse ja kannab kulud.
Paragraph 2(3), first sentence, of the UStG provides that a legal person governed by public law is only subject to turnover tax if it carries on a trade or profession of a commercial nature as defined in Paragraph 1(1)(6) and Paragraph 4 of the Law on Corporation tax (Körperschaftsteuergesetz, the ‘KStG’).
UStG § 2 lõike 3 esimeses lauses on sätestatud, et avalikõigusliku juriidilise isiku suhtes kohaldatakse käibemaksu üksnes juhul, kui tema majandustegevus või kutseala on kaubandusliku iseloomuga vastavalt ettevõtte tulumaksu seaduse (Körperschaftsteuergesetz, edaspidi „KStG”) § 1 lõike 1 punkti 6 ning § 4 määratlusele.
The supply of water to the public is one of the activities of a commercial nature listed under Paragraph 4(3) of the KStG.
Avalik veevarustus on KStG § 4 lõikes 3 loetletud kaubandusliku iseloomuga tegevuste seas.
The household connection pipes remain the property of the applicant.
Majaühenduse torustik jääb hageja omandisse.
the services rendered by the applicant to end users, namely the supply of water and the establishment of the household water connection, represent as a whole the unitary service ‘supply of water’ and should be taxed in accordance with German law at the reduced rate of 7%.
rajamine, moodustavad üheskoos ühtse „veevarustuse” teenuse ning seetõttu tuleks neid Saksamaa õiguse kohaselt maksustada 7%-lise vähendatud maksumääraga.
The applicant considers that the reduced tax rate of 7%, which applies to the supply of water in Germany, should also be applicable to the provision of the household water connection as the connection is exclusively intended to ensure the supply of water to the property.
Hageja leiab, et Saksamaal veevarustusele kohaldatavat 7%-list vähendatud maksumäära tuleks kohaldada ka maja veeühenduse rajamisele, kuna ühenduse ainus eesmärk on kinnistu veega varustamine.
The Bundesfinanzhof is uncertain whether the laying of a household water connection for a separately calculated fee is covered by the term ‘the supply of water’ in Annex D(2) to the Sixth Directive.
Bundesfinanzhof ei ole kindel, kas maja veeühenduse rajamine eraldi arvutatava tasu eest kuulub kuuenda direktiivi D lisa punktis 2 sätestatud „veevarustuse” mõiste alla.
In the event that the third subparagraph of Article 4(5) of, in conjunction with Annex D(2) to, the Sixth Directive are not applicable to the laying of a household water connection for a separately calculated fee, the question arises, according to the Bundesfinanzhof, whether in laying that connection the applicant acted as a taxable person pursuant to the first and second subparagraphs of Article 4(5) of the Sixth Directive.
Juhul kui kuuenda direktiivi artikli 4 lõike 5 kolmandat lõiku koostoimes D lisa punktiga 2 ei kohaldata maja veeühenduse rajamise suhtes eraldi arvutatava tasu eest, siis tekib Bundesfinanzhofi arvates küsimus, kas sellist ühendust rajades tegutseb hageja kuuenda direktiivi artikli 4 lõike 5 esimeses ja teises lõigus määratletud maksukohustuslasena.
The Finanzamt (Tax Office) Oschatz (‘the defendant’) considers, however, that the laying of a household connection should be regarded as an independent service, namely, the ‘Provision of a connection to the distribution network’ and should be taxed at the standard rate.
Finanzamt Oschatz (maksuhaldur, edaspidi „kostja”) leiab aga, et majaühenduse rajamist tuleks käsitada eraldi teenusena, täpsemalt „ühisveevärgiga liitumisena”, ning et seda tuleks maksustada üldise maksumääraga.
This position was set out in a letter of the Bundesministerium der Finanzen (Federal Ministry of Finance) of 4 July 2000.
Nimetatud seisukoha tegi oma 4. juuli 2000. aasta kirjaga teatavaks Bundesministerium der Finanzen (föderaalne rahandusministeerium).
Moreover, in relation to the question of the rate of taxation to be applied, the Bundesfinanzhof is inclined to regard the laying of a household water connection as included in the term ‘Water supplies’ and should thus be taxed at the reduced rate.
Finanzgericht (finantskohus) rahuldas hagi, mille hageja esitas kostja vastu pärast seda, kui lükati tagasi tema vaie maksustatava summa hindamise kohta, mille kostja hageja suhtes läbi viis.
However, it considers that this question depends on an interpretation of Community law.
Finanzgericht leidis, et hageja poolt lõpptarbijatele pakutavad teenused, täpsemalt veevarustus ja maja veeühenduse
The Finanzgericht (Finance Court) upheld a claim on the matter brought by the applicant against the defendant following an unsuccessful objection against a tax assessment of the applicant carried out by the defendant.
Kohaldatava maksumäära osas liigitaks Bundesfinanzhof maja veeühenduse rajamise pigem „veevarustuse” mõiste alla, mistõttu see kuuluks maksustamisele vähendatud maksumääraga.
The Finanzgericht held that
Ta leiab aga, et selle küsimuse vastus sõltub ühenduse õiguse tõlgendamisest.
It is in these circumstances that the Bundesfinanzhof decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court:
Tekkinud olukorras otsustas Bundesfinanzhof menetluse peatada ning esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
‘Does connection of the water distribution network to a property owner’s installation (the so-called “household connection”) by a water supply undertaking for a separately calculated fee come under the heading of [“the supply of water”/“Water supplies”] 3within the meaning of Sixth Council Direct- ive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes (Annex D(2) and Annex H, Category 2)?’
„Kas vee-ettevõtja poolne kinnistu veevärgi ühendamine ühisveevärgiga (nn „maja veeühendus”) eraldi arvutatava tasu eest kuulub „veevarustuse” 3 mõiste alla nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksu süsteem: ühtne maksubaas (D lisa punkt 2 ja H lisa 2. rühm) tähenduses?”
The German Government expresses doubt as to the admissibility of the part of the question relating to the interpretation of the term ‘supply of water’ in Annex D(2) to the Sixth Directive.
Saksamaa valitsus kahtleb, kas kuuenda direktiivi D lisa punktis 2 sisalduva mõiste „veevarustus” tõlgendamisega seonduv küsimuse osa on vastuvõetav.
It considers that the outcome to the main proceedings is not dependent on an interpretation of Annex D(2) to the Sixth Directive as it is undisputed that the applicant when laying household water connections carried on a trade pursuant to Paragraph 2(3), first sentence, of the UStG.
Ta leiab, et põhikohtuasja tulemus ei sõltu kuuenda direktiivi D lisa punkti 2 tõlgendusest, kuna ei ole vaidlustatud, et maja veeühenduste rajamine oli hageja jaoks kaubanduslik tegevus, nagu see on sätestatud UStG § 2 lõike 3 esimeses lauses.
The question on Annex D(2) to the Sixth Direct- ive is therefore not relevant and is hypothetical in nature.
Kuuenda direktiivi D lisa punkti 2 käsitlev küsimus on seega asjassepuutumatu ning olemuselt hüpoteetiline.
The defendant considers that a ruling by the Court in relation to Annex D(2) to the Sixth Directive would only be of relevance to the dispute in the main proceedings if the Court had been asked to consider, whether in the event that the laying of a household water connection does not come within the terms of Annex D(2), the applicant when engaging in such activity acted as a taxable person pursuant to Article 4(5) of that directive.
Kostja märgib, et Euroopa Kohtu otsus kuuenda direktiivi D lisa punkti 2 kohta oleks põhikohtuasjas käimasoleva vaidluse seisukohalt oluline üksnes juhul, kui Euroopa Kohtult oleks küsitud, kas juhul, kui maja veeühenduse rajamine ei kuulu D lisa punktis 2 sätestatu alla, tegutses hageja ühendust rajades maksukohustuslasena direktiivi artikli 4 lõike 5 tähenduses.
That question has not been asked to the Court.
Seda ei ole Euroopa Kohtult aga küsitud.
Written observations were submitted by the applicant, the defendant, the German and Italian Governments and the Commission.
Kirjalikke märkusi esitasid hageja, kostja, Saksamaa ja Itaalia valitsused ning komisjon.
The applicant and the Commission presented oral submissions at the hearing on 10 May 2007.
Suulisi märkusi esitasid 10. mai 2007. aasta istungil hageja ja komisjon.
Where questions submitted by a national court concern the interpretation of Community law, the Court is, in principle, bound to give a ruling.
Kui siseriikliku kohtu esitatud küsimused käsitlevad ühenduse õiguse tõlgendamist, on Euroopa Kohus põhimõtteliselt kohustatud neile vastama.
4 However, it is for the Court, where necessary, to examine the circumstances in which the case was referred to it by the national court in order to assess
4 — Vt 13. jaanuari 2000. aasta otsus kohtuasjas C-254/98: Schutz-verband gegen unlauteren Wettbewerb vs. TK-Heimdienst Sass (EKL 2000, lk I-151, punkt 13).
3 — It should be noted that in the original German language version of the question referred to the Court, the national court uses the term ‘Lieferungen von Wasser’, which reflects the fact that identical terminology is used in Annex D(2) and Annex H, Category 2, to the German language version of the Sixth Directive.
3 — Tuleb märkida, et Euroopa Kohtule esitatud eelotsuseküsimuse algses saksakeelses versioonis kasutab siseriiklik kohus mõistet „Lieferungen von Wasser”, mis tuleneb asjaolust, et kuuenda direktiivi saksakeelses versioonis kasutatakse D lisa punktis 2 ja H lisa 2. rühmas identset terminoloogiat.
However, identical terminology is not used in those two provisions in certain other language versions.
Mõningates muukeelsetes versioonides aga ei kasutata neis sätetes identset terminoloogiat.
For example, the term the ‘supply of water’ is used in Annex D(2) while the term ‘Water supplies’ is used in Annex H, Category 2, to the English language version of the Sixth Directive.
Näiteks kuuenda direktiivi ingliskeelses versioonis kasutatakse D lisa punktis 2 mõistet „supply of water”, H lisa 2. rühmas aga mõistet „water supplies”.
The referring court is thus uncertain whether the activity of laying a household water connection for a separately calculated fee is an activity covered by the term the ‘supply of water’ in Annex D(2) and whether the applicant may thus be considered a taxable person pursuant to the third subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive.
ZWECKVERBAND ZUR TRINKWASSERVERSORGUNG UND ABWASSERBESEITIGUNG TORGAU-WESTELBIEN tõttu ei ole eelotsust taotlev kohus kindel, kas maja veeühenduse rajamine eraldi arvutatava tasu eest kuulub D lisa punktis 2 sätestatud „veevarustuse” mõiste alla ning kas hagejat võib seega käsitada kuuenda direktiivi artikli 4 lõike 5 kolmanda lõigu kohase maksukohustuslasena.
whether it has jurisdiction and, in particular, determine whether the interpretation of Community law that is sought bears any relation to the facts of the main action or its purpose, so that the Court is not obliged to deliver advisory opinions on general or hypothetical questions.
asjaolud, et hinnata, kas ta on antud asjas pädev, ning teha eelkõige kindlaks, kas taotletav ühenduse õiguse tõlgendus on seotud põhikohtuasja faktiliste asjaolude või esemega, nii et Euroopa Kohus ei peaks koostama nõuandvaid arvamusi üldistes või hüpoteetilistes küsimustes.
If it appears that the question raised is manifestly irrelevant for the purposes of deciding the case, the Court must declare that there is no need to proceed to judgment. 5
Kui ilmneb, et esitatud küsimus on kohtuasjas otsuse tegemiseks selgelt mittevajalik, siis peab Euroopa Kohus lõpetama kohtuasja otsust tegemata. 5
In the present case, it is not in my view obvious that the interpretation of Community law sought by the national court in respect of Annex D(2) to the Sixth Directive bears no relation to the subjectmatter of the case in the main proceedings or is hypothetical in nature as maintained by the defendant and the German Government.
Käesoleval juhul ei leia ma, et siseriikliku kohtu poolt kuuenda direktiivi D lisa punkti 2 osas taotletav ühenduse õiguse tõlgendus oleks põhikohtuasja sisuga selgelt mitteseotud või hüpoteetiline, nagu väidavad kostja ja Saksamaa valitsus.
The central question in the case pending before the national court would appear, from the order for reference from the national court, to relate to the application or otherwise of a reduced rate of tax to the activity of laying a household water connection pursuant to the third subparagraph of Article 12(3)(a) of, in conjunction with Annex H, Category 2 to, the Sixth Directive.
Seega võib siseriikliku kohtu eelotsusetaotlusest järeldada, et siseriiklikus kohtus arutusel oleva kohtuasja keskne küsimus on seotud sellega, kas vastavalt kuuenda direktiivi artikli 12 lõike 3 punktile a koostoimes H lisa 2. rühmaga kohaldada või mitte kohaldada vähendatud maksumäära maja veeühenduse rajamise suhtes.
However, in my view, that question only arises if the entity laying the connection acts as a taxable person when performing that activity and the latter is subject to VAT pursuant to Article 2 of the Sixth Directive.
Leian siiski, et see küsimus tekib üksnes juhul, kui ühendust rajav isik tegutseb seda tehes maksukohustuslasena, kes omakorda on kuuenda direktiivi artikli 2 kohaselt käibemaksukohustuslane.
It is clear from the order for reference from the national court and from the pleadings of the German Government that the applicant, when laying household water connections, is under that an obligation to pay VAT pursuant to German law.
See ilmneb selgelt siseriikliku kohtu eelotsusetaotlusest ning Saksamaa valitsuse väidetest, et majade veeühendusi rajades on hageja kohustatud tasuma käibemaksu vastavalt Saksamaa õigusele.
However, the referring court has indicated in the order for reference that the applicant would appear, at least in principle, not to be a taxable person pursuant to the first subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive.
Eelotsust taotlev kohus on eelotsusetaotluses aga märkinud, et vähemalt põhimõtteliselt ei näi hageja olevat kuuenda direktiivi artikli 4 lõike 5 esimeses lõigus sätestatud maksukohustuslane. See-
5 — See Case C-152/03 Ritter-Coulais [2006] ECR I-1711, paragraph 15.
5 — Vt 21. veebruari 2006. aasta otsus kohtuasjas C-152/03: Ritter-Coulais (EKL 2006, lk I-1711, punkt 15).
Given that the national court has indicated, on the basis of the proceedings before it, that the applicant may not be a taxable person pursuant to Article 4(5) of the Sixth Directive unless the laying of a water connection for a separately calculated fee comes within the terms of Annex D(2), I consider that the question of whether the laying of a
Kuivõrd siseriiklik kohus on arutusel olevast kohtuasjast lähtudes märkinud, et hageja saab olla kuuenda direktiivi artikli 4 lõike 5 kohane maksukohustuslane üksnes juhul, kui veeühenduse rajamine eraldi arvutatava tasu eest kuulub D lisa punkti 2 alla, siis leian, et küsimus sellest, kas veeühenduse
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-442/05 household water connection for a separately calculated fee is covered by the term the ‘supply of water’ in Annex D(2) is relevant to the case pending before the referring court.
KOHTUJURIST MAZÁKI ETTEPANEK — KOHTUASI C-442/05 veevarustust.
They consider that the household water connection is indispensable to the supply of water.
Itaalia valitsus leiab, et maja veeühenduse rajamine on põhiteenuse ehk veevarustuse kõrvalteenus.
The Italian Government submits that the laying of the household connection is ancillary to the principal supply, namely the supply of water.
rajamine eraldi arvutatava tasu eest kuulub D lisa punktis 2 sätestatud „veevarustuse” mõiste alla, on eelotsust taotlevas kohtus arutusel oleva asja seisukohalt oluline.
Accordingly, I consider that an answer should be given to the part of the question relating to Annex D(2) to the Sixth Directive with a view to providing the national court with all those elements for the interpretation of Community law which may be of assistance in deciding the case pending before it.
Seepärast leian, et kuuenda direktiivi D lisa punktiga 2 seonduvale küsimuse osale tuleb vastata, et selgitada siseriiklikule kohtule kõiki ühenduse õiguse tõlgenduse aspekte, mis võivad aidata tal arutusel olevas kohtuasjas otsust teha.
The plea of inadmissibility raised must thus be rejected and the reference for a preliminary ruling in relation to Annex D(2) to the Sixth Directive be declared admissible.
Seepärast tuleb vastuvõetamatuse väide tagasi lükata ning tunnistada eelotsusetaotlus kuuenda direktiivi D lisa punkti 2 osas vastuvõetavaks.
V — Substance
V. Põhiküsimus
A — Main arguments of the parties
A. Poolte põhiargumendid
The applicant considers that the laying of the household connection is not a separate supply to the supply of water.
Hageja leiab, et maja veeühenduse rajamine ei ole veevarustuse suhtes eraldi teenus.
From the point of view of a customer, the household water connection only serves to make the supply of water possible and has no other purpose.
Tarbija seisukohalt on maja veeühenduse ainsaks ülesandeks veevarustuse võimaldamine ning muid eesmärke sel ei ole.
This is underscored by the fact that for legal and practical reasons the client cannot obtain water from another undertaking.
Seda kinnitab asjaolu, et õiguslikel ja praktilistel põhjustel ei ole kliendil võimalik osta vett teistelt ettevõtjatelt.