natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Under those circumstances, Article 3a of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, the only purpose of which was to ensure implementation of Article 3a of Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, was, in the same way as the latter provision, clear to the applicants and its meaning is that adopted by the Commission, with the result that the applicants cannot claim that the Commission acted unlawfully.
Nendes tingimustes on määruse nr 1546/88 (muudetud määrusega nr 1033/89) artikkel 3a, millel ei ole muud eesmärki kui tagada määruse nr 857/84 (muudetud määrusega nr 764/89) artikli 3a rakendamine koos selle viimase sättega hagejale selge ning artikli mõte on see, mida on väljendanud komisjon, mistõttu ei saa hagejad komisjonile õigusvastast käitumist ette heita.
The action for damages must therefore, in its view, be dismissed.
Kahjunõue tuleb seega tagasi lükata.
With regard to the damage and the causal link, the Commission contends that, even though the applicants claim that they were all able to produce the reference quantity
Mis puudutab kahju ja põhjuslikku seost, siis väidab komisjon, et kuigi hagejad kinnitavad, et nad kõik olid suutelised võrdluskvoodi ulatuses tootma oma ettevõttes,
In any event, the Netherlands authorities took the view that they had not resumed milk production from the respective initial SLOM holdings or that they had not resumed it independently, on their own account and at their own risk, a fact which has, moreover, been confirmed by the courts in the Netherlands.
Igal juhul on Madalmaade ametiasutused leidnud, et hagejad ei ole piimatootmist taaskäivitanud esialgses SOM-ettevõttes või ei ole seda teinud iseseisvalt, oma riskide ja tuludega, mida pealegi on kinnitanud Madalmaade kohtud.
Since the applicants did not fulfil the conditions laid down in the Council regulation, they cannot claim that there is a causal link between the damage suffered and the allegedly irregular nature of the Commission regulation.
Kuivõrd hagejad ei vasta nõukogu määruses kehtestatud tingimustele, ei saa nad väita, et tekitatud kahju ja komisjoni määruse väidetava ebatäpsuse vahel esineb põhjuslik seos.
Finally, with regard to the extent of the damage, the Commission considers that the application does not contain sufficient information for it to be able to define its position.
Lõpetuseks, mis puudutab kahju ulatust, siis leiab komisjon, et hagiavalduses ei ole piisavaid asjaolusid selleks, et ta saaks oma seisukoha kujundada.
The applicants were not sufficiently precise in setting out the extent to which they were able to produce the reference quantities in question on the respective initial SLOM holdings.
Hagejad ei ole küllaldaselt täpsustanud, millises ulatuses olid nad esialgses SLOM-ettevõttes suutelised märgitud kvoodi ulatuses tootma.
The Commission states that it reserves the right to return to the nature and extent of the damage at a later stage of the proceedings.
Komisjon märgib, et ta jätab endale õiguse edaspidise menetluse käigus selle kahju olemuse ja ulatuse osas oma seisukohta väljendada.
According to case-law, in order for the Community to incur noncontractual liability for damage caused by the institutions, provided for in the second paragraph of Article 215 of the EC Treaty (now the second paragraph of Article 288 EC), a number of conditions must be satisfied: the institutions’ conduct must be unlawful, actual damage must have been suffered and there must be a causal link between the conduct and the damage pleaded (Case 26/81 Oleifici Mediterranei v EEC [1982] ECR 3057, paragraph 16; see Case T-87/94 Blom and Others v Council and Commission [2006] ECR II-1385, paragraph 102 and the caselaw cited therein).
Tuleb märkida, et kohtupraktika kohaselt vastutab ühendus oma institutsioonide tegevusega tekitatud lepinguvälise kahju eest EÜ asutamislepingu artikli 215 teise lõigu (nüüd EÜ artikli 288 teine lõik) tähenduses ainult juhul, kui samal ajal esinevad teatavad tingimused, st institutsioonidele etteheidetava tegevuse õigusvastasus, kahju tekkimine ja põhjuslik seos selle tegevuse ja viidatud kahju vahel (Euroopa Kohtu 29. septembri 1982. aasta otsus kohtuasjas 26/81: Oleifici Mediterranei vs. EMÜ, EKL 1982, lk 3057, punkt 16; vt Esimese Astme Kohtu 30. mai 2006. aasta otsus kohtuasjas T-87/94: Blom jt vs. nõukogu ja komisjon, EKL 2006, lk II-1385, punkt 102 ja viidatud kohtupraktika).
In addition, according to settled case-law, it is for the applicant to produce before the Court the evidence to establish the unlawfulness of the conduct of the institutions which he alleges, actual damage and the existence of a causal link between that
Lisaks on väljakujunenud kohtupraktika kohaselt hageja kohustus institutsioonidele etteheidetava tegevuse õigusvastasuse, tekitatud kahju olemasolu ning väidetava tegevuse ja tekitatud kahju vahelise põhjusliku seose tuvastamiseks ühenduse
It should also be borne in mind that if any one of those cumulative conditions is not satisfied, the action must be dismissed in its entirety and it will be unnecessary to consider the other conditions (Case C-146/91 KYDEP v Council and Commission [1994] ECR I-4199, paragraphs 19 and 81, and Case T-170/00 Förde-Reederei v Council and Commission [2002] ECR II-515, paragraph 37).
Samuti on kohane meenutada, et kui üks nendest kumulatiivsetest tingimustest ei ole täidetud, tuleb hagi jätta täies ulatuses rahuldamata, ilma et oleks vaja uurida teisi tingimusi (Euroopa Kohtu 15. septembri 1994. aasta otsus kohtuasjas C-146/91: KYDEP vs. nõukogu ja komisjon, EKL 1994, lk I-4199, punktid 19 ja 81, ja Esimese Astme Kohtu 20. veebruari 2002. aasta otsus kohtuasjas T-170/00: Förde-Reederei vs. nõukogu ja komisjon, EKL 2002, lk II-515, punkt 37).
With regard to the first of those conditions for consideration, the caselaw requires a sufficiently serious breach to be shown of a rule of law intended to confer rights on individuals (Case C-352/98 P Bergaderm and Goupil v Commission [2000] ECR I-5291, paragraph 42).
Mis puudutab nimetatud tingimustest esimest, mida tuleb uurida kõigepealt, siis nõuab kohtupraktika, et oleks tuvastatud üksikisikutele õigusi andva õigusnormi piisavalt selge rikkumine (Euroopa Kohtu 4. juuli 2000. aasta otsus kohtuasjas C-352/98 P: Bergaderm ja Goupil vs. komisjon, EKL 2000, lk I-5291, punkt 42).
The decisive criterion for finding that a breach of Community law is sufficiently serious is whether the Community institution concerned manifestly and gravely disregarded the limits on its discretion.
Määrav kriteerium selle tuvastamisel, kas rikkumine on piisavalt selge, on kaalutlusõigusele seatud piiride ilmselge ja raske eiramine ühenduse asjaomase institutsiooni poolt.
Where the institution in question has only a considerably reduced, or even no, discretion, the mere infringement of Community law may be sufficient to establish the existence of a sufficiently serious breach (Case C-312/00 P Commission v Camar and Tico [2002] ECR I-11355, paragraph 54, and Joined Cases T-198/95, T-171/96, T-230/97, T-174/98 and T-225/99 Comafrica and Dole Fresh Fruit Europe v Commission [2001] ECR II-1975, paragraph 134).
Kui kõnealusel institutsioonil on üksnes märkimisväärselt piiratud või olematu kaalutlusruum, võib ühenduse õiguse vähimgi rikkumine olla piisav, et tuvastada ühenduse õiguse piisavalt selge rikkumise olemasolu (Euroopa Kohtu 10. detsembri 2002. aasta otsus kohtuasjas C-312/00 P: komisjon vs. Camar ja Tico, EKL 2002, lk I-11355, punkt 54, ja Esimese Astme Kohtu 12. juuli 2001. aasta otsus liidetud kohtuasjades T-198/95, T-171/96, T-230/97, T-174/98 ja T-225/99: Comafrica ja Dole Fresh Fruit Europe vs. komisjon, EKL 2001, lk II-1975, punkt 134).
In the present case, the applicants allege that the unlawfulness of the conduct attributed to the Commission consists of a breach of the precautionary principle.
Käesolevas asjas väidavad hagejad, et komisjonile etteheidetava tegevuse õigusvastasus seisneb ettevaatuspõhimõtte rikkumises.
Although the applicants claim that the Community is liable inasmuch as the Commission infringed the precautionary principle, they are in fact referring to the principle of legal certainty, inasmuch as they complain that the Commission did not lay down clearly and precisely, in the rules at issue, the conditions applicable to the allocation of a special reference quantity.
Kui hagejad sellisel juhul väidavad, et ühenduse vastutus on tingitud asjaolust, et komisjon rikkus ettevaatuspõhimõtet, viitavad nad tegelikult õiguskindluse põhimõttele, kuna nad heidavad komisjonile ette, et see ei ole kõnealuses õigusnormis selgelt ja täpselt sätestanud, milliseid tingimusi erikvoodi andmisel kohaldatakse.
It must be noted at the outset that, just as the principle of the protection of legitimate expectations constitutes a rule of law conferring rights on individuals, infringement of which can cause the Community to incur noncontractual liability (Case T-43/98 Emesa Sugar v Council [2001] ECR II-3519, paragraph 64; see also Mulder II; cited in paragraph 16 above, paragraph 15), so too the principle of legal certainty also constitutes a rule of law conferring rights on individuals.
Kohe alguses tuleb märkida, et nii nagu õiguspärase ootuse kaitse kujutab endast põhimõtet, mis tagab üksikisikutele õigusi, mille rikkumisega kaasneb ühenduse lepinguväline vastutus (Esimese Astme Kohtu 6. detsembri 2001. aasta otsus kohtuasjas T-43/98: Emesa Sugar vs. nõukogu, EKL 2001, lk II-3519, punkt 64; vt ka eespool punktis 16 viidatud kohtuotsus Mulder II, punkt 15), on ka õiguskindluse põhimõte selline, mis tagab üksikisikutele õigusi.
In that connection, it must be observed that both the Court of Justice and the Court of First Instance have already held that the principle of legal certainty is a fundamental principle of Community law which requires, in particular, that rules should be clear and precise, so that individuals may be able to ascertain unequivocally what their rights and obligations are and may take steps accordingly (Case 169/80 Gondrand and Garancini [1981] ECR 1931, paragraph 17; Case C-143/93 Van Es Douane Agenten [1996] ECR I-431, paragraph 27; Case C-177/96 Banque Indosuez and Others [1997] ECR I-5659, paragraph 27; Case C-110/03 Belgium v Commission [2005] ECR I-2801, paragraph 30; Case C-158/06 ROM-projecten [2007] ECR I-5103, paragraph 25; Case T-81/95 Interhotel v Commission [1997] ECR II-1265, paragraph 61; and Joined Cases T-141/99, T-142/99, T-150/99 and T-151/99 Vela and Tecnagrind v Commission [2002] ECR II-4547, paragraph 391).
Selles osas tuleb märkida, et nii Euroopa Kohus kui Esimese Astme Kohus on juba sedastanud, et õiguskindluse põhimõte on ühenduse õiguse aluspõhimõte, mis nõuab eelkõige, et õigusnormid oleksid selged ja täpsed, et isikud võiks ühemõtteliselt aru saada, mis on nende õigused ja kohustused, ning vastavalt toimida (Euroopa Kohtu 9. juuli 1981. aasta otsus kohtuasjas 169/80: Gondrand ja Garancini, EKL 1981, lk 1931 punkt 17; 13. veebruari 1996. aasta otsus kohtuasjas C-143/93: Van Es Douane Agenten, EKL 1996, lk I-431, punkt 27; 16. oktoobri 1997. aasta otsus kohtuasjas C-177/96: Banque Indosuez jt, EKL 1997, lk I-5659, punkt 27; 14. aprilli 2005. aasta otsus kohtuasjas C-110/03: Belgia vs. komisjon, EKL 2005, lk I-2801, punkt 30, ja 21. juuni 2007. aasta otsus kohtuasjas C-158/06: ROM-projecten, EKL 2007, lk I-5103, punkt 25; Esimese Astme Kohtu 14. juuli 1997. aasta otsus kohtuasjas T-81/95: Interhotel vs. komisjon, EKL 1997, lk II-1265, punkt 61, ja 7. novembri 2002. aasta otsus liidetud kohtuasjades T-141/99, T-142/99, T-150/99 ja T-151/99: Vela ja Tecnagrind vs. komisjon, EKL 2002, lk II-4547, punkt 391).
That imperative of legal certainty must be observed all the more strictly in the case of rules liable to have financial consequences (ROM-projecten, cited above at paragraph 65, paragraph 26).
Õiguskindluse nõuet tuleb eriti rangelt järgida siis, kui tegemist on õigusnormidega, mis võivad tekitada rahalisi kohustusi (eespool punktis 65 viidatud kohtuotsus ROM-projecten, punkt 26).
It is therefore necessary to determine whether the wording of Article 3a of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, was clear as to the conditions applicable to the allocation of a special reference quantity.
Seetõttu tuleb määratleda, kas määruse nr 1546/88 (muudetud määrusega nr 1033/89) artikli 3a sõnastus oli erikvoodi andmise tingimuste osas selge.
It should be borne in mind that, according to settled case-law, in interpreting a provision of Community law it is necessary to consider its wording, its context and its aims (Case C-84/95 Bosphorus [1996] ECR I-3953, paragraph 11, and Banque Indosuez and Others, cited in paragraph 65 above, paragraph 18).
Peab meenutama, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt peab ühenduse õiguse sätte tõlgendamisel samal ajal arvestama sätte sõnastust, konteksti ning eesmärke (Euroopa Kohtu 30. juuli 1996. aasta otsus kohtuasjas C-84/95: Bosphorus, EKL 1996, lk I-3953, punkt 11, ja eespool punktis 65 viidatud kohtuotsus Banque Indosuez jt, punkt 18).
From that perspective, it must be stated, as the Commission has correctly pointed out, that since Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, is an implementing regulation, inasmuch as it gives effect to Regulation No 857/84, it must be interpreted in a manner consistent with the latter (Case C-275/05 Kibler [2006] ECR I-10569, paragraph 20; see also, to the same effect, Case C-44/89 von Deetzen [1991] ECR I-5119, paragraph 14), the validity of which, moreover, is not under challenge in the present case.
Sellisest perspektiivist vaadatuna tuleb nentida, nagu ka komisjon on põhjendatult viidanud, et kuna määrus nr 1546/88 (muudetud määrusega nr 1033/89) on rakendusmäärus, millega viiakse ellu määrust nr 857/84, siis tuleb seda tõlgendada kooskõlas viimasega (Euroopa Kohtu 26. oktoobri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-275/05: Kibler, EKL 2006, lk I-10569, punkt 20; vt selle kohta ka Euroopa Kohtu 22. oktoobri 1991. aasta otsus kohtuasjas C-44/89: von Deetzen, EKL 1991, lk I-5119, punkt 14), mille kehtivust käesoleva kohtuasja raames kahtluse alla seatud ei ole.
In that regard, first of all, it must be pointed out that Article 3a(1) of Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, provides that producers whose period of nonmarketing or conversion, pursuant to the undertaking given under Regulation No 1078/77, had expired after 31 December 1983 or, in some cases, after 30 September 1983, were to be granted, provisionally, a special reference quantity under certain conditions determined therein.
Selles osas tuleb kõigepealt märkida, et määruse nr 857/84 (muudetud määrusega nr 764/89) artikli 3a lõige 1 näeb ette, et neile tootjatele, kellele määruse nr 1078/77 alusel kehtestatud turustamata jätmise periood või ümberkorraldamise periood lõppes pärast 31. detsembrit 1983 või teatud juhul pärast 30. septembrit 1983, antakse määruses sätestatud korras esialgne erikvoot.
In particular, Article 3a(1)(a) of that regulation provides that the grant of a provisional special reference quantity was to be subject to the proviso that the person concerned did not cease farming or transfer the whole of his dairy enterprise before the end of the nonmarketing or conversion period (Case C-98/91 Herbrink [1994] ECR I-223, paragraph 11).
Täpsemalt, nimetatud määruse artikli 3a lõike1 punkt a sätestab, et esialgne erikvoot antakse tingimusel, et asjaomane tootja ei ole enne piimatoodete turustamata jätmise või ümberkorraldamise kohustuse lõppemist lõpetanud oma tegevust või täielikult lõpetanud piimatootmist (Euroopa Kohtu 27. jaanuari 1994. aasta otsus kohtuasjas C-98/91: Herbrink, EKL 1994, lk I-223, punkt 11).
Secondly, Article 3a(1)(b) of Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, lays down, as a condition for the grant of a provisional special reference quantity, that the producer must establish in support of his request that he is able to produce on his holding up to the reference quantity requested.
Teiseks, määruse nr 857/84 (muudetud määrusega nr 764/89) artikli 3a lõike 1 punkt b täpsustab esialgse erikvoodi andmise tingimuste osas, et tootja tõendab taotluse esitamisel, et ta on oma põllumajandusettevõttes suuteline taotletud võrdluskvoodi ulatuses tootma.
Thirdly, it should be noted that the system of special reference quantities provided for in Article 3a of Regulation No 857/84, which was introduced by Regulation No 764/89 in the light of the judgments in Mulder I and von Deetzen I, cited in paragraph 6 above, with a view to ensuring the grant of a special reference quantity to producers who did not, pursuant to an undertaking given under Regulation No 1078/77, supply any milk during the reference year, enshrines the general principle that every reference quantity is to remain attached to the land in respect of which it is allocated (Herbrink, cited in paragraph 70 above, paragraph 12).
Kolmandaks tuleb meenutada, et määruse nr 857/84 artiklis 3a sätestatud erikvootide kord, mis viidi eespool punktis 6 viidatud kohtuotsuste Mulder I ja von Deetzen I järgselt sisse määrusega nr 764/89, et tagada erikvoodi andmine neile tootjatele, kes määruse nr 1078/77 alusel võetud kohustust täites ei ole võrdlusaasta jooksul piima tarninud, kätkeb endas üldpõhimõtet, mille kohaselt on kõik võrdluskvoodid seotud maa-aladega, mille alusel need on antud (eespool punktis 70 viidatud kohtuotsus Herbrink, punkt 12).
It thus follows from Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, that a producer who has entered into a nonmarketing undertaking must, in order to be able to obtain a special reference quantity, still be in possession, in whole or in part, of his initial SLOM holding and to establish that he is able to produce that quantity on his holding.
Niisiis tuleneb määrusest nr 857/84 (muudetud määrusega nr 764/89), et tootja, kes on võtnud endale turustamata jätmise kohustuse, peab erikvoodi saamiseks esialgset SLOM-ettevõtet ikka veel tervikuna või osaliselt omama ning ta peab näitama, et on oma ettevõttes suuteline nimetatud kvoodi ulatuses tootma.
It must be stated that Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, in no way departs from the scheme put in place by Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89.
Kindlasti tuleb märkida, et määrus nr 1546/88 (muudetud määrusega nr 1033/89) ei erine mingil moel korrast, mis on kehtestatud määrusega nr 857/84 (muudetud määrusega nr 764/89).
Article 3a of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, merely applies the provisions of Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, concerning the grant of a specific reference quantity by drawing attention to the fact that the producer must prove to the competent authority designated by the Member State that he still operates, in whole or in part, the same holding as that which he operated at the time of the approval of his premium application.
Määruse nr 1546/88 (muudetud määrusega nr 1033/89) artikliga 3a kohaldatakse üksnes määruse nr 857/84 (muudetud määrusega nr 746/89) ettekirjutusi erikvoodi andmise kohta, tuletades meelde, et tootja peab liikmesriigi määratud pädevale ametiasutusele tõendama, et ta haldab tervikuna või osaliselt veel sama ettevõtet, mida ta lisatasu taotluse heakskiitmise hetkel haldas.
That provision then lays down a non-exhaustive list of the evidence which may be put forward to establish that the producer is able to produce a quantity equal to the reference quantity requested, in particular, direct sales or deliveries of milk already made since the end of the nonmarketing or conversion period, the dairy herd kept on the holding, the holding’s permanent grazing area or area under forage resulting from the rotation and sowing plan implemented, and the investments carried out without a development plan.
Lisaks nimetab see säte mitteammendavas loetelus neid tõendeid, millega võib näidata tootja suutlikkust taotletud võrdluskvoodi ulatuses toota, milleks on eelkõige turustamata jätmise või ümberkorraldamise ajavahemiku lõpust alates juba teostatud piima otsemüük ja/või tarned, ettevõtte valduses olev piimakari, ettevõtte veel söötis olevad maad ja/või söödakultuuride alad, nagu teostatud külvikorra ja külvamise kavast tuleneb, ja arengukavata tehtud investeeringud.
Thus, when the third indent of the third subparagraph of Article 3a(1) of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, provides that evidence of the producer’s ability to produce a quantity equal to the reference quantity requested may involve the ‘holding’s’ permanent grazing area and/or area under forage, that term can only be understood as referring to the holding operated by the producer which, in whole or in part, constitutes the same holding as that which he operated at the time of the approval of his premium application.
Seega, kui määruse nr 1546/88 (muudetud määrusega nr 1033/89) artikli 3a lõike 1 kolmanda lõigu kolmas taane sätestab, et tõendid tootja suutlikkusest taotletud võrdluskvoodi ulatuses toota võivad hõlmata ka „ettevõtte” veel söötis olevat maad ja/või söödakultuuride alasid, siis saab seda väljendit mõista vaid nii, et sellega osutatakse tootja hallatud ettevõttele, mis on tervikuna või osaliselt sama ettevõte, mida ta lisatasu taotluse heakskiitmise hetkel haldas.
It cannot therefore be interpreted as meaning that the abovementioned areas may belong to a holding other than that operated by the producer.
Seda artiklit ei saa järelikult tõlgendada nii, et eespool mainitud maad või maa-alad võivad kuuluda teisele ettevõttele kui see, mida haldas tootja.
The same interpretation is dictated by the second indent of the third subparagraph of Article 3a(1) of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, which requires that the dairy herd, which is also evidence capable of establishing that the producer is able to produce a quantity equal to the reference quantity requested, be kept on the ‘holding’, a term which can also be understood only as referring to the holding operated by the producer which, in whole or in part, constitutes the same holding as that which he operated at the time of the approval of his premium application.
Sama tõlgendus laieneb ka määruse nr 1546/88 (muudetud määrusega nr 1033/89) artikli 3a lõike 1 kolmanda lõigu teisele taandele, mis nõuab, et piimakari, mis on ka üks tõendeid tootja võimekuse kohta taotletud erikvoodi ulatuses toota, oleks „ettevõtte” valduses – väljend, mida võib samuti mõista vaid nii, et sellega osutatakse tootja hallatud ettevõttele, mis on tervikuna või osaliselt sama ettevõte, mida ta lisatasu taotluse heakskiitmise hetkel haldas.
The purpose of that provision is therefore precisely to prevent the special reference quantity being produced by a producer with animals kept on a holding other than that which he operates.
Selle sätte eesmärk on just vältida seda, et tootja toodab erikvoodi ulatuses nende loomadega, kes on muu kui tema hallatava ettevõtte valduses.
The same is true in regard to the investments referred to in the fourth indent of the third subparagraph of Article 3a(1) of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, which, for the same reasons as mentioned in paragraphs 76 and 77 above, must be connected to the holding operated by the producer and therefore cannot be detached therefrom.
Sama kehtib ka määruse nr 1546/88 (muudetud määrusega nr 1033/89) artikli 3a lõike 1 kolmanda lõigu neljandas taandes sätestatud investeeringute osas, mis peavad samadel põhjustel, mis on mainitud eespool punktides 76 ja 77, olema seotud asjaomase tootja hallatud ettevõttega ega saa järelikult olla viimasest eraldatud.