natgillin/translations-raw huggingface dataset:
— lead in solders for servers, storage and storage array systems, network infrastructure equipment for switching, signalling, transmission as well as network management for telecommunications (with a view to setting a specific timelimit for this exemption), and
— plii serverite, salvestite ja salvestimaatriksite ning kommuteerimiseks, signaalimiseks, edastamiseks mõeldud võrgu infrastruktuuri seadmete ja telekommunikatsioonivõrgu haldamisseadmete joodises (seoses sellele erandile konkreetse tähtaja kehtestamisega) ja
— light bulbs, as a matter of priority in order to establish as soon as possible whether these items are to be amended accordingly.’
— elektripirnid, esmatähtsa küsimusena, et võimalikult kiiresti kindlaks teha, kas neid punkte [tuleb] vastavalt muuta.”
On 13 October 2005 the Commission adopted the contested decision. It is based on Directive 2002/95 and, in particular, on Article 5(1)(b) thereof.
Komisjon võttis 13. oktoobril 2005 vastu vaidlustatud otsuse, mille aluseks on direktiiv 2002/95 ja eelkõige selle artikli 5 lõike 1 punkt b.
The second, third, fourth, and seventh recitals in the preamble to that decision state as follows:
Kõnesoleva otsuse põhjendused 2–4 ja põhjendus 7 on sõnastatud järgmiselt:
‘(2) Certain materials and components containing lead, mercury, cadmium, hexavalent chromium, polybrominated biphenyls (PBB) or polybrominated diphenyl ethers (PBDE) should be exempt from the prohibition, since the elimination or substitution of these hazardous substances in those specific materials and components is still impracticable.
„(2) Teatavate pliid, elavhõbedat, kaadmiumi, kuuevalentset kroomi, polübroomitud bifenüüle (PBB) või polübroomitud difenüüleetreid (PBDE) sisaldavate materjalide ja osade suhtes peaks kehtima erand kõnealusest keelust, kuna nende ohtlike ainete kõrvaldamine konkreetsetest materjalidest ja osadest või nende asendamine on endiselt teostamatu.
(4) Exemptions from the prohibition for certain specific materials or components should be limited in their scope, in order to achieve a gradual phase-out of hazardous substances in electrical and electronic equipment, given that the use of those substances in such applications will become avoidable.
(4) Erandid teatavate konkreetsete materjalide ja osade keelust peaksid olema kehtivusulatuse ja -aja poolest piiratud, et nii saavutada ohtlike ainete elektri- ja elektroonikaseadmetes kasutamise järkjärguline lõpetamine eeldusel, et nende ainete kasutamine sellisel otstarbel muutub välditavaks.
(7) The Commission submitted the measures provided for in this Decision for vote in the Committee established under Article 18 of Directive 75/442/EEC […].
(7) Komisjon esitas käesolevas otsuses sätestatud meetmed […] direktiivi 75/442/EMÜ artikli 18 alusel loodud komiteele hääletamiseks 19. aprillil 2005.
Since on the expiry date of the period laid down in Article 7(2) of Directive 2002/95/EC the Council had neither adopted the proposed measures nor indicated its opposition to them in accordance with Article 5(6) of Council Decision 1999/468/EC of 28 June 1999 laying down the procedures for the exercise of implementing powers conferred on the Commission [(OJ 1999 L 184, p. 23)] the measures should be adopted by the Commission.’
Kuna direktiivi 2002/95/EÜ artikli 7 lõikes 2 sätestatud tähtaja lõppkuupäeval ei olnud nõukogu kavandatud meetmeid vastu võtnud ega väljendanud oma vastuseisu kõnealustele meetmetele vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsuse 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused [(ELT L 184, lk 23)], artikli 5 lõikele 6, peaks komisjon meetmed vastu võtma.”
The sole article of the contested decision states that the Annex to Directive 2002/95 is amended as set out in the Annex to that Decision.
Vaidlustatud otsuse ainus artikkel näeb ette, et direktiivi 2002/95 lisa muudetakse vastavalt selle otsuse lisale.
The Annex to the contested decision states:
Selle otsuse lisa sätestab:
‘The Annex to Directive 2002/95/EC is amended as follows:
„Direktiivi 2002/95/EÜ lisa muudetakse järgmiselt:
The title is replaced by the following:
[P]ealkiri asendatakse järgmisega:
“Applications of lead, mercury, cadmium, hexavalent chromium, polybrominated biphenyls (PBB) or polybrominated diphenyl ethers (PBDE) which are exempted from the requirements of Article 4(1)”;
„Plii, elavhõbeda, kaadmiumi, kuuevalentse kroomi, polübroomitud bifenüülide (PBB) või polübroomitud difenüüleetrite (PBDE) kasutusviisid, mille puhul võib teha erandi artikli 4 lõike 1 nõudmistest.”;
DecaBDE in polymeric applications;”
10-BDE polümeersetes kasutusviisides.”;
Lead in lead-bronze bearing shells and bushes”.’
Plii pliist/pronksist laagriliudades ja puksides.”.”
The product at issue
Vaidlusalune toode
DecaBDE is a type of bromine-based flame retardant and a member of the PBDE family.
10-BDE on broomi baasil valmistatud leegiaeglusti, mis kuulub PBDE-de hulka.
It is principally used as a flame retardant in polymers, particularly those used in casings for electrical and electronic equipment, and also in textile coating.
Peamiselt kasutatakse seda leegiaeglustina iseäranis nendes polümeerides, mis on tarvitusel elektri- ja elektroonikaseadmete korpustes ning samuti tekstiilkatetes.
DecaBDE underwent assessments in accordance with Regulation No 793/93.
Seda ainet on hinnatud määruse nr 793/93 alusel.
The United Kingdom was responsible for evaluating its impact on the environment, while France was responsible for the examination of its impact on human health.
Ühendkuningriigi ülesanne oli hinnata mõju keskkonnale ja Prantsuse Vabariigil oli kohustus uurida selle mõju inimeste tervisele.
A first report — the ‘European Union Risk Assessment Report’ of 2002 (‘the 2002 Report’) — was submitted to the Scientific Committee on Toxicity, Ecotoxicity and the Environment (‘CSTEE’), which gave an opinion.
Esimene araunne, 2002. aasta „European Union Risk Assessment Report” (Euroopa Liidu riskihindamise aruanne; edaspidi „2002. aasta aruanne”), edastati toksilisuse, ökotoksilisuse ja keskkonna teaduskomiteele, kes esitas oma arvamuse.
In May 2004 the United Kingdom adopted an update of the environmental section of the first DecaBDE risk assessment, entitled ‘Final Environmental Assessment Report for DecaBDE’ (‘the 2004 Report’).
2004. aasta mais võttis Ühendkuningriik vastu 10-BDE ohtlikkuse hindamise aruande keskkonnaosa ajakohastatud versiooni pealkirjaga „Final environmental assessment report for DecaBDE” (10-BDE keskkonnariskide hindamise lõplik aruanne; edaspidi „2004. aasta aruanne”).
That report was referred to the Commission’s Scientific Committee on Health and Environmental Risks (‘SCHER’).
See aruanne edastati komisjoni tervise ja keskkonnariskide teaduskomiteele (edaspidi „TKRTK”).
That committee had replaced the CSTEE pursuant to Commission Decision 2004/210/EC of 3 March 2004 setting up Scientific Committees in the field of consumer safety, public health and the environment (OJ 2004 L 66, p. 45).
Tulenevalt komisjoni 3. märtsi 2004. aasta otsusest, millega moodustatakse teaduskomiteed tarbijaohutuse, rahvatervise ja keskkonnaga seotud valdkondades (ELT L 66, lk 45; ELT eriväljaanne 15/08, lk 195) vahetab nimetatud komitee välja toksilisuse, ökotoksilisuse ja keskkonna teaduskomitee.
The SCHER delivered an opinion on 18 March 2005.
TKRTK esitas oma arvamuse 18. märtsil 2005.
In August 2005 the United Kingdom rapporteur circulated a document entitled ‘Addendum to the May 2004 Environmental Risk Assessment Report for DecaBDE’.
2005. aasta mais avalikustas Ühendkuningriigi referent dokumendi „Addendum to the May 2004 Environmental Risk Assessment Report for DecaBDE” (10-BDE keskkonnariskide hindamise 2004. aasta mai aruande lisa).
That document concluded that it did not seem necessary to amend the 2004 Report in the light of the new data that had meanwhile become available.
Selles dokumendis leiti, et nimetatud aruannet ei olnud vaja muuta vahepeal teatavaks saanud andmete tõttu.
The subjectmatter of the action
Kohtuasjade ese
The Parliament is seeking the annulment of the contested decision.
Parlament nõuab vaidlustatud otsuse tühistamist.
The Kingdom of Denmark is seeking the annulment of point 2 of the Annex to the contested decision and, as a consequence, the annulment of point 1.
Taani Kuningriik nõuab, et tühistataks selle lisa punkt 2 ja sellest tulenevalt ka punkt 1.
The Commission considers that the Parliament sets out no reasons as to why points 1 and 3 of the Annex to the contested decision should be annulled and requests that the action be restricted to point 2 of the Annex.
Komisjon leiab, et parlament ei ole põhjendanud, miks tuleks tühistada vaidlustatud otsuse lisa punktid 1 ja 3, ning taotleb, et kohtuasja esemesse kuuluvaks loetaks vaid selle lisa punkt 2.
The Parliament responds that the title set out in point 1 of the Annex refers to DecaBDE, and points out that there is no statement of reasons for point 3 of that Annex, relating to the exemption in respect of ‘Lead in lead-bronze bearing shells and bushes’.
Parlament vastab, et selles punktis 1 sisalduv pealkiri viitab 10-BDE-le ja toob esile, et kõnesoleva lisa punkti 3 erand „plii [suhtes] pliist/pronksist laagriliudades ja puksides” on põhistamata.
In the alternative, the Parliament claims that the Court should declare its application admissible in so far as it concerns points 1 and 2 of the Annex to the contested decision.
Teise võimalusena palub parlament Euroopa Kohtul tunnistada oma hagi vastuvõetavaks vaidlustatud otsuse lisa punktide 1 ja 2 osas.
In its rejoinder in Case C-14/06, the Commission draws attention to the fact that the adoption of Decision 2005/618/EC of 18 August 2005 amending Directive 2002/95/EC of the European Parliament and of the Council for the purpose of establishing the maximum concentration values for certain hazardous substances in electrical and electronic equipment (OJ 2005 L 214, p. 65) may, inasmuch as it applies to the impur- ities in PBDE and makes the marketing of DecaBDE difficult, reduce the scope of the present dispute.
Kohtuasjas C-14/06 esitatud vasturepliigis märgib komisjon, et tema 18. augusti 2005. aasta otsus 2005/618/EÜ, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/95/EÜ teatavate ohtlike ainete maksimaalse lubatava sisalduse kindlaksmääramiseks elektri- ja elektroonikaseadmetes (ELT L 214, lk 65), võib kitsendada kohtuasja eset, kuivõrd seda kohaldatakse PBDE lisanditele ja sellega raskendatakse 10-BDE turustamist.
The examination of the Parliament’s action reveals no plea specifically referring to point 3 of the Annex to the contested decision.
Parlamendi hagi uurimisel ei selgu sellest ühtegi väidet, mis puudutaks konkreetselt vaidlustatud otsuse lisa punkti 3.
On the other hand, the annulment of point 2 could lead, as a consequence, to the annulment of point 1.
Samas võib selle punkti 2 tühistamine kaasa tuua punkti 1 tühistamise.
The amendment of the title of the Annex to Directive 2002/95, which point 1 of the Annex to the contested decision brings about by inserting, inter alia, a reference to PBDE, seems to reflect the need to ensure a link between the title of the Annex to Directive 2002/95 and the content of that Annex, as amended by point 2 of the Annex to the contested decision.
Direktiivi 2002/95 lisa pealkirja muutmine seeläbi, et punktiga 1 lisatakse sellesse viide PBDE-le, näib olevat tingitud vajadusest tagada selle pealkirja vastavus antud lisa sisule, mida on muudetud ülalnimetatud punktiga 2.
Point 2 of the Annex to the contested decision inserts in the Annex to Directive 2002/95 a new point 9a, devoted to DecaBDE, a substance belonging to the PBDE family.
Punktiga 2 lisatakse mainitud lisasse uus punkt 9a, mis käsitleb PBDE-de hulka kuuluvat ainet 10-BDE.
It follows that points 1 and 2 of the Annex to the contested decision may not be mutually independent in the context of the possible annulment of point 2.
Sellest järeldub, et vaidlustatud otsuse lisa punkte 1 ja 2 ei saa punkti 2 võimalikku tühistamist arvestades teineteisest eraldada.
It is therefore necessary to restrict the subjectmatter of the Parliament’s action to those two points.
Seega tuleb parlamendi hagi esemesse kuuluvaks lugeda üksnes need kaks punkti.
As regards the adoption of Decision 2005/618 which, according to the Commission, could make it difficult to market DecaBDE, that does not appear to have divested the actions of their purpose, since a marketing problem does not have the same effect as a total prohibition on use, which would be the consequence of an annulment of the decision exempting that product.
Mis puudutab otsust 2005/618, mis komisjoni arvates võib raskendada 10-BDE turustamist, siis ei ole see muutnud hagisid esemetuks, kuna turustamisraskustel ei ole sama mõju, mis on kasutamise täielikul keelamisel, mille tooks kaasa sellele tootele kehtestatud erandi tühistamine.
The Parliament and the Kingdom of Denmark rely on the following pleas in law, which can be grouped together and summarised as follows: (i) they claim that the Commission, in adopting the contested decision, did not comply with the conditions laid down in Article 5(1)(b) of Directive 2002/95 and that it thus exceeded the powers conferred upon it by the legislature; (ii) they claim that the contested decision is vitiated by failure to state reasons, in that it in no way indicates how the conditions laid down in Article 5(1)(b) of Directive 2002/95 were met; (iii) they submit that the Commission, in adopting the contested decision, has breached the precautionary principle.
Parlament ja Taani Kuningriik esitavad väited, mille võib rühmitada ja kokku võtta järgmiselt: esiteks väidavad nad, et komisjon ei järginud vaidlustatud otsuse vastuvõtmisel direktiivi 2002/95 artikli 5 lõike 1 punktis b seatud tingimusi, mida tehes ületas ta seadusandja poolt antud volitusi; teiseks väidavad nad, et vaidlustatud otsus on põhistamata, kuivõrd selles ei ole ära toodud, kuidas selle sätte tingimused on täidetud; kolmandaks väidavad nad, et komisjon ei arvestanud vaidlustatud otsuse vastuvõtmisel ettevaatusprintsiibiga.
Furthermore, the Parliament puts forward a plea alleging breach of the principle of proportionality in that the contested decision exempts all the polymeric applications of DecaBDE.
Lisaks esitab parlament väite, mis põhineb proportsionaalsuse põhimõtte rikkumisel seeläbi, et vaidlustatud otsus kehtestas erandi 10-BDE kõigi polümeersete kasutusviiside suhtes.
The first plea in law: infringement of Article 5(1)(b) of Directive 2002/95, and action ultra vires and/or misuse of powers
Esimene väide, mis põhineb direktiivi 2002/95 artikli 5 lõike 1 punkti b rikkumisel ning võimuliialdusel ja/või võimu kuritarvitamisel
The Parliament and the Kingdom of Denmark claim that the Commission did not comply with the conditions laid down in Article 5(1)(b) of Directive 2002/95 and that it thus exceeded the powers conferred on it by the Community legislature.
Parlament ja Taani Kuningriik väidavad, et komisjon ei järginud vaidlustatud otsuse vastuvõtmisel direktiivi 2002/95 artikli 5 lõike 1 punktis b seatud tingimusi, mida tehes ületas ta seadusandja poolt antud volitusi.
The applicants consider that, in so far as Directive 2002/95 lays down in Article 4(1) the principle that the substances listed in that provision are prohibited, the possibility of exemption, provided for in Article 5(1)(b), must be strictly interpreted.
Hagejad leiavad, et kuivõrd direktiiv 2002/95 kehtestab artikli 4 lõike 1 kaudu selles loetletud ainete keelustamise põhimõtte, siis tuleb direktiivi artikli 5 lõike 1 punktis b sätestatud erandi tegemise võimalust tõlgendada kitsalt.
The possibility of exemption can arise only in respect of the application of substances and not to a substance as such, since that would infringe Article 4 of that directive.
Erandeid võib teha vaid ainete kasutusviiside suhtes, mitte aga ainete kui selliste suhtes, kuna vastasel juhul rikutaks kõnesoleva direktiivi artiklit 4.
In support of that argument, the applicants refer to the other decisions adopted on the basis of Article 5(1)(b) of Directive 2002/95, which cover only specific applications, and to the fourth recital of the contested decision, according to which ‘[e]xemptions from the prohibition for certain specific materials or components should be limited in their scope.’
Selle argumendi toetuseks viitavad hagejad teistele direktiivi 2002/95 artikli 5 lõike 1 punkti b alusel tehtud otsustele, mis puudutavad vaid üksikuid kasutusviise, ning osundavad vaidlustatud otsuse põhjendusele 4, mille kohaselt „[e]randid teatavate konkreetsete materjalide ja osade keelust peaksid olema […] piiratud”.
The applicants claim, first, that the condition indicated in Article 5(1) of Directive 2002/95, which covers amendments ‘necessary in order to adapt the Annex to scientific and technical progress’ is not met.
Hagejad väidavad kõigepealt, et täidetud ei ole direktiivi 2002/95 artikli 5 lõike 1 tingimus, milles on silmas peetud muudatusi, „mis on vaja teha lisa kohandamiseks teaduse ja tehnika arenguga”.
On the contrary, the scientific data available after the adoption of the directive reinforce the existing doubts regarding the dangers of DecaBDE.
Vastupidi, pärast selle direktiivi vastuvõtmist ilmnenud teaduslikud tõendid kinnitavad olemasolevaid kahtlusi 10-BDE ohtlikkuse kohta.
According to the applicants, the Commission did not show that one of the two conditions laid down in Article 5(1)(b) of Directive 2002/95 was met, but used a criterion which is not provided for in that directive — and which is therefore unlawful — stating, in the third recital of the contested decision, that ‘the risk assessment of DecaBDE, under Regulation (EEC) No 793/93 […] has concluded that there is at present no need for measures to reduce the risks for consumers beyond those which are being applied already’.
Hagejate hinnangul ei ole komisjon ka tõendanud, et täidetud oleks üks kahest direktiivi 2002/95 artikli 5 lõike 1 punktis b sätestatud tingimusest, vaid kasutas direktiivis sätestamata ja seetõttu õigusvastast kriteeriumi, kui ta tõdes vaidlustatud otsuse põhjenduses 3, et „vastavalt […] määrusele (EMÜ) nr 793/93 […] tehtud 10-BDE riskianalüüsile leiti, et riski vähendamiseks tarbijatele ei ole praegu vajadust kohaldada rohkem meetmeid”.
The applicants maintain that, in so doing, the Commission relied on a study adopted in the context of a regulation which is based on a different philosophy, a study which was not prepared with a view to compliance with the precautionary principle and which did not seek to determine whether one of the conditions laid down in Article 5(1)(b) of Directive 2002/95 had been met.
Seda tehes tugines komisjon uurimusele, mis koostati teistsuguse filosoofiaga määruse alusel, mille koostamisel ei lähtutud eesmärgist järgida ettevaatusprintsiipi ja mille eesmärk ei olnud teha kindlaks, kas on täidetud mõni direktiivi 2002/95 artikli 5 lõike 1 punktis b sätestatud tingimustest.
The Commission carried out a new general assessment of the risk and, by exempting, on the basis of that assessment, the substance at issue itself, it circumvented the decision of the Community legislature and thwarted the practical effect of Directive 2002/95.
Komisjon viis läbi uue üldise riskianalüüsi ja, tehes selle põhjal vaidlusaluse aine suhtes erandi, hiilis mööda ühenduse seadusandja otsusest ning jättis selle direktiivi ilma tema kasulikust mõjust.
The Kingdom of Denmark claims that the Commission in no way examined the possibilities of replacing DecaBDE even though many producers have stopped using it and point that out in the context of their environmental policy.
Taani Kuningriik väidab, et komisjon ei ole üldse süvenenud 10-BDE asendamise võimalustesse, samas kui mitmed tootjad on selle kasutamise lõpetanud ja toovad seda esile oma keskkonnapoliitikas.
The second recital of the contested decision, according to which ‘the elimination or substitution of these hazardous substances […] is still impracticable’ is incorrect in that regard.
Vaidlustatud otsuse põhjendus 2, mille kohaselt on „nende ohtlike ainete kõrvaldamine […] või nende asendamine […] endiselt teostamatu”, ei vasta seda arvestades tõele.
The first condition laid down in Article 5(1)(b) of the Directive is therefore not, on any view, met.
Järelikult ei ole direktiivi 2002/95 artikli 5 lõike 1 punkti b esimene tingimus mingil juhul täidetud.
The Kingdom of Norway claims that the Commission used the findings of the various reports presented in the context of Regulation No 793/93 in a selective manner, underestimating the genuine concerns which are apparent from those reports and
Norra Kuningriik rõhutab, et komisjon kasutas määruse nr 793/93 alusel esitatud erinevate aruannete järeldusi valikuliselt, alahinnates nii nendest aruannetest ja teaduskomiteede arvamustest selgelt nähtuvat teravat rahulolematust kui ka seda,
The Commission emphasises the difficulties surrounding the adoption of the contested decision and contends that Article 5 of Directive 2002/95 need not be interpreted strictly.
Komisjon tuletab meelde vaidlustatud otsuse vastuvõtmise raskusi ja väidab, et direktiivi 2002/95 artiklit 5 ei tule tõlgendada kitsalt.
The Commission points out, first, that Article 4(1) of that directive, which prohibits the use of certain dangerous substances, is immediately followed by Article 4(2) thereof which provides for exemptions from that prohibition, and argues that those provisions therefore have the effect of establishing a prohibition which is narrower in scope than it appears to be.
Ta märgib esiteks, et selle direktiivi artikli 4 lõikele 1, mis keelab teatavate ohtlike ainete kasutamise, järgneb vahetult artikli 4 lõige 2, milles on ette nähtud erandid sellest keelust, mistõttu nende sätetega on kehtestatud keeld, mille ulatus on kitsam, kui see näib.
The Commission notes, secondly, that the effect of Article 5(1) of Directive 2002/95 is not to confer on the Commission a narrowly defined discretionary power but rather to place it under an obligation to act where one of the conditions laid down in Article 5(1)(b) is met, which does not allow the Commission any room for manoeuvre.
Teiseks leiab ta, et direktiivi 2002/95 artikli 5 lõige 1 mitte ei anna talle rangelt piiritletud pädevust, vaid kohustab teda tegutsema, kui üks artikli 5 lõike 1 punkti b tingimustest on täidetud, mis ei jäta talle mingit kaalutlusruumi.
Lastly, the Commission contends that, although Article 5(1)(b) of Directive 2002/95 constitutes the legal basis for the contested decision, it is nevertheless necessary to take into account point 10 of the Annex to that directive.
Viimasena väidab komisjon, et kuigi vaidlustatud otsuse õiguslik alus on direktiivi 2002/95 artikli 5 lõike 1 punkt b, tuleb arvesse võtta ka direktiivi lisa punkti 10.
That point has legal effects, in that it brings any action on the part of the Commission regarding DecaBDE within
Sellel on õiguslikud tagajärjed selles mõttes, et igasugune 10-BDE-d puudutav
Consequently, the Commission is not required to show that particular action that it has taken with regard to DecaBDE and which falls within the scope of Article 5(1) of Directive 2002/95 constitutes an adaptation to scientific and technical progress.
Selle tulemusena ei ole ta kohustatud tõendama, et mingi tema tegevus, mis on seotud 10-BDE-ga ja kuulub direktiivi 2002/95 artikli 5 lõike 1 kohaldamisalasse, kujutab endast teaduse ja tehnika arenguga kohandamist.
In that regard, the United Kingdom adds that point 10 reflects the hesitation of the Community legislature, which recognised that further evaluation was justified.
Ühendkuningriik mainib selle kohta, et punkt 10 peegeldab kahtlusi, mis olid ühenduse seadusandjal, kes tunnistas, et täiendava hindamise läbiviimine on põhjendatud.
The United Kingdom considers, in addition, that the Commission has a broad discretion as regards the evaluation of such technical problems, and it is necessary to show that it has committed a manifest error.
Lisaks leiab see liikmesriik, et niisuguste tehniliste probleemide hindamisel on komisjonil lai hindamisruum ja et tuleb tõendada, et ta on teinud ilmse vea.