natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the light of those considerations, I propose that the Court should inform the Vergabekontrollsenat des Landes Wien that the supply of district heating is the market which it must examine for the purposes of determining whether Fernwärme Wien is to be classified as ‘a body governed by public law’, within the meaning of Article 1(9) of Directive 2004/18.
Eespool esitatu põhjal teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Vergabekontrollsenat des Landes Wienile, et ta peab uurima kaugkütteturgu, et kindlaks määrata, kas Fernwärme Wien on „avalik-õiguslik isik” direktiivi 2004/18 artikli 1 lõike 9 tähenduses.
In any event, the examination to which the second question relates appears to be immaterial because, in the light of the
Igal juhul näib teises eelotsuse küsimuses pakutud uurimine asjakohatu, kuna vastavalt
42 — For similar reasoning see the judgments in BFI Holding (paragraphs 55 and 56), Adolf Truley (paragraph 56) and Korhonen and Others (paragraph 58).
42 — Vt samas tähenduses eespool viidatud kohtuotsused BFI Holding (punktid 55 ja 56), Adolf Truley (punkt 56) ja Korhonen jt (punkt 58).
The Commission has failed to grasp correctly the point of the third question.
Komisjon ei osanud hinnata kolmanda küsimuse tegelikku väärtust.
The Vergabekontrollsenat des Landes Wien does not seek to ascertain the importance of the level of competition in the market concerned in order to establish whether the public procurement directives apply, which is the subjectmatter of the second question.
Vergabekontrollsenat des Landes Wien ei soovi uurida asjaomase turu konkurentsitaseme tähtsust, et kindlaks teha, kas tuleb kohaldada pakkumismenetlust käsitlevaid direktiive, kuna seda soovis ta teada teise küsimusega.
More simply, the referring court asks whether a contracting entity or a contracting authority which carries out in parallel industrial or commercial activities in an open market, is, with regard to the those activities, subject to the 2004 directives if, by using mechanisms such as separate balance sheets and accounts,
Nimelt küsib see asutus, kas „ostjale” või „tellivale asutusele”, kes tegeleb samal ajal avatud turul tööstuse või kaubandusega, kohaldatakse viimatimainitud tegevusaladega seoses neid 2004. aasta direktiive, kui ta kaotab eraldi
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-393/06 it eliminates the risk of crossfinancing between the different spheres of its business activity.
KOHTUJURIST RUIZ-JARABO ETTEPANEK — KOHTUASI C-393/06 bilansi ja raamatupidamisega ristfinantseerimise riski oma erinevate ettevõtlusharude vahel.
temptation to follow other guidelines which give preference to national tenderers to the detriment of foreign ones, so ‘contracting authorities’ which, by definition, are capable of avoiding market forces, must in all cases comply with Directive 2004/18.
normide eesmärgid, mis esitati käesoleva ettepaneku punktis 31. Taotletakse seda, et need, kellel on pädevus sõlmida riigihankelepinguid, lähtuksid majanduslikest kriteeriumidest ega laseks end kõrvale kallutada muudest eeskirjadest, mis võivad anda välismaistele pakkujatele eelistuse siseriiklike ees, mistõttu peavad „ostjad”, kes on juba oma määratluselt turul valitsevatest jõududest sõltumatud, alati järgima direktiivi 2004/18.
In its definition of a public contract, that directive does not require the contract to be related to the contracting authority’s task of meeting needs in the general interest (Article 1(2), in conjunction with Annexes I and II).
Riigihankelepingu määratlemiseks ei nõua see direktiiv lepingu seost „ostja” ülesandega tegutseda üldistes huvides (artikli 1 lõige 2 koos I ja II lisaga).
The Court previously put forward that reasoning in the judgment in Mannesmann Anlagenbau Austria and Others (paragraph 32) in connection with Directive 93/37.
Kohtuotsus Mannesmann Anlagenbau Austria jt (punkt 32) väljendas samu kaalutlusi seoses direktiiviga 93/37.
The question is without pertinence so far as Directive 2004/17 is concerned, for, as I have indicated, contracting entities are governed by its provisions only when they carry out activities in the material sectors which form the subjectmatter of the directive, unless those activities are pursued in conditions of free competition, in which case, pursuant to Article 30(1), the harmonising provisions of the directive do not apply.
Küsimus ei ole asjakohane direktiivi 2004/17 osas, kuna — nagu märgitud — kohaldatakse seda „ostjatele” üksnes siis, kui nad tegutsevad selles direktiivis mainitud valdkondades, välja arvatud juhul, kui tegevus on avatud konkurentsile, mille korral ei kohaldata seda direktiivi selle direktiivi artikli 30 lõike 1 kohaselt.
As the Court pointed out in paragraph 34 of that judgment, the infection theory is also based on the principle of legal certainty, in accordance with which the definition of a body governed by public law must not take into account the specific proportion of the industrial or commercial activities concerned.
Nagu viidatud kohtuotsuse punktis 34 mainiti, tugineb see teooria samuti õiguskindluse põhimõttele, mis soovitab lahutada „avalik-õigusliku isiku” mõiste tööstus- või kaubandustegevuse suuremast või väiksemast kaalust.
The analysis is restricted, therefore, to establishing whether contracting authorities, in particular bodies governed by public law, which carry on activity in both competitive and closed markets, must comply with Directive 2004/18 when they award contracts in open markets in the circumstances set out in the third question (absence of cross-financing).
Ülesanne on seega piiratud täpsustusega, kas „ostjad”, eeskätt „avalik-õiguslikud isikud”, kes tegutsevad nii konkurentsile avatud turgudel kui suletud turgudel, peavad järgima direktiivi 2004/18, kui nad korraldavad pakkumismenetlust konkurentsile avatud turgudel ja tingimustes, millele viidatakse kolmandas eelotsuse küsimuses (kui puudub ristfinantseerimine).
The intention is that those who have the capacity to award contracts should be guided by economic criteria, thereby avoiding the
Nakatumise teooriat selgitavad riigihankemenetlust ühtlustavate ühenduse õigus-
In the Opinion in Impresa Portuale di Cagliari (paragraph 68), Advocate General Jacobs suggests an exception for cases where it may be demonstrated that there is complete economic, financial and accounting
Kohtujurist Jacobs soovitas kohtuasjas Impresa Portuale di Cagliari (punkt 68) tehtud ettepanekus erandi tegemist olukordadele, kus „avalik-õigusliku isiku” erinevad tegevusharud on üksteisest majanduslikult,
AIGNER separation between the different types of activity of a body governed by public law.
AIGNER rahaliselt ja raamatupidamislikult täielikult eraldatud.
guide the framers of caselaw requires it to be dismissed for, as the Community market now stands, experience teaches us that economic activities and business relationships are highly complex, making it extremely difficult to effect such a radical separation as that proposed by my colleague, which, as the order for reference states, appears possible only between independent undertakings, and, even then, not always.
Ma ei näe teoorias mingit takistust nõustuda tema soovitusega; 43siiski sunnib ettevaatlikkus kohtupraktika kujundajaid seda tagasi lükkama, kuna ühenduse turu hetkeseisus näitab kogemus, et äritegevus ja kaubandussuhted on väga keerulised, mis muudab ülemäära raskeks mu kolleegi pakutud radikaalse lahutamise, mis näib eelotsusetaotluse kohaselt olevat võimalik üksnes sõltumatute ettevõtjate vahel ja seda ka mitte alati.
Even if the accounts are kept separately and cross- subsidisation is excluded, the strategic management, the structural decisions and the assets are one and there is nothing to guarantee that the different spheres of activity are watertight or that, in crisis situations, the rules of conduct of a closed market will not have an effect on those of an industrial or commercial activity, leading the contracting body governed by public law to be guided by ‘sub-economic’ criteria — a risk which would give rise to the application of the Community provisions harmonising the award of public contracts.
Isegi eraldi raamatupidamise korral ning risttoetusi vältides on strateegiline juhtimine, struktuurilised otsused ja vara ühine ning pole mingit tagatist tegevusvaldkondade eraldatuse või selle kohta, et kriisiolukordades ei mõjuta suletud turgu valitsevad eeskirjad tööstuse või kaubandusega tegelevat turgu, mis tingib selle, et „avalik-õiguslikust isikust” tellija tegutseb „para-majanduslike” kriteeriumide alusel; see risk nõuab aga riigihankeid ühtlustavate ühenduse normide kohaldamist.
Thus, the principle of legal certainty, on which the position of the Court in this area is founded, calls for those rules to be maintained.
Seega nõuab viimaste säilitamist õiguskindlus, mis on selles valdkonnas Euroopa Kohtu seisukoha alus.
In summary, I consider that, in any event, a ‘body governed by public law’ falls under Directive 2004/18, regardless of the nature of the contracts it concludes, unless those contracts are expressly excluded by the Directive (Articles 12 to 18).
Kokkuvõttes leian, et igasuguses olukorras tuleb „avalik-õigusliku isiku” suhtes kohaldada direktiivi 2004/18 sõltumata tema sõlmitud lepingute laadist, välja arvatud siis, kui need on direktiivis otsesõnu välistatud (artiklid 12–18).
In the light of the foregoing considerations, I propose that the Court should:
Eelnevate kaalutluste alusel teen Euroopa Kohtule ettepaneku:
(1) Declare that it lacks jurisdiction to answer the questions referred for a preliminary ruling by the Vergabekontrollsenat des Landes Wien, because that body is not a court or tribunal within the meaning of Article 234 EC.
1) Tuvastada, et tal puudub pädevus vastata Vergabekontrollsenat des Landes Wieni esitatud eelotsuse küsimustele, kuna see organ ei ole kohus EÜ artikli 234 tähenduses.
(2) In the alternative, if it were to hold the reference admissible, declare that:
2) Teise võimalusena, kui eelotsusetaotlus võetakse vastu, tuvastada, et: a)
‘(a) A “contracting entity”, within the meaning of Article 2(2) of Directive 2004/17/EC of the European Parliament and of the Council of 31 March 2004 coordinating the procurement procedures of entities operating in the water, energy, transport and postal services sectors, is not subject to the provisions of that directive when it carries out activities other than those referred to in Articles 3 to 7 thereof.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/17, millega kooskõlastatakse vee, energeetika, transpordi- ja postiteenuste sektoris tegutsevate ostjate hankemenetlused, ei kohaldata selle direktiivi artikli 2 lõike 2 tähenduses „ostjatele”, kui need tegutsevad väljaspool selle artiklites 3–7 mainitud valdkondi.
(b) The market which must be analysed for the purpose of determining its level of competition and ascertaining whether the undertaking Fenwärme Wien GmbH is a “body governed by public law”, for the purposes of Article 1(9) of Directive 2004/18/EC of the European Parliament and of the Council of 31 March 2004 on the coordination of procedures for the award of public works contracts, public supply contracts and public service contracts, is the market for the supply of district heating in the City of Vienna.
Tuleb uurida Viini kaugkütteturgu, et määrata kindlaks selle konkurentsitase ja see, kas Fernwärme Wien GmbH on „avalik-õiguslik isik” 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/18 ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta artikli 1 lõike 9 tähenduses.
Where tenders are invited by a “body governed by public law” for the contracts referred to in Directive 2004/18, those contracts are always governed by the provisions of that directive, even when they are performed in competitive conditions.’
Direktiivi 2004/18 kohaldatakse kõigile „avalik-õigusliku isiku” sõlmitud ja selles direktiivis viidatud lepingutele, isegi kui need sõlmitakse vaba konkurentsi tingimustes.
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, from the Vergabekontrollsenat des Landes Wien (Austria), made by decision of 17 August 2006, received at the Court on 22 September 2006, in the proceedings
Kohtuasjas C-393/06, mille ese on EÜ artikli 234 alusel Vergabekontrollsenat des Landes Wieni (Austria) 17. augusti 2006. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 22. septembril 2006, menetluses
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of the Chamber, G. Arestis, E. Juhász (Rapporteur), J. Malenovský and T. von Danwitz, Judges,
EUROOPA KOHUS (neljas koda), koosseisus: koja esimees K. Lenaerts, kohtunikud G. Arestis, E. Juhász (ettekandja), J. Malenovský ja T. von Danwitz,
Advocate General: D. Ruiz-Jarabo Colomer, Registrar: B. Fülöp, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 11 October 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
KOHTUOTSUS 10.4.2008 — KOHTUASI C-393/06 kohtujurist: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kohtusekretär: ametnik B. Fülöp, arvestades kirjalikus menetluses ja 11. oktoobri 2007. aasta kohtuistungil esitatut, arvestades kirjalikke märkusi, mille esitasid:
— the Hungarian Government, by J. Fazekas, acting as Agent,
— Austria valitsus, esindajad: M. Fruhmann ja C. Mayr,
— the Austrian Government, by M. Fruhmann and C. Mayr, acting as Agents,
— Ungari valitsus, esindaja: J. Fazekas,
— the Swedish Government, by A. Falk, acting as Agent,
— Rootsi valitsus, esindaja: A. Falk,
— the Commission of the European Communities, by X. Lewis, acting as Agent, assisted by M. Núñez-Müller, Rechtsanwalt, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 22 November 2007,
— Euroopa Ühenduste Komisjon, esindaja: X. Lewis, keda abistas Rechtsanwalt M. Núñez-Müller, olles 22. novembri 2007. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
AIGNER gives the following
AIGNER on teinud järgmise otsuse
The reference was made in the course of proceedings between Ing. Aigner, Wasser-Wärme-Umwelt GmbH (‘Ing.
Taotlus esitati Ing. Aigner, Wasser-Wärme-Umwelt GmbH (edaspidi „Ing.
Aigner’) and Fernwärme Wien GmbH (‘Fernwärme Wien’) concerning the regularity of a public procurement procedure instituted by the latter.
Aigner”) ja Fernwärme Wien GmbH (edaspidi „Fernwärme Wien”) vahelises kohtuvaidluses, mis puudutab viimati nimetatu korraldatud hankemenetluse õiguspärasust.
Directive 2004/17 coordinates the procurement procedures in specific sectors, that is to say, those of water, energy, transport and postal services.
Direktiiv 2004/17 kooskõlastab hankemenetlused vee, energeetika, transpordi- ja postiteenuste sektoris.
It follows and repealed Council Directive 93/38/EEC of 14 June 1993 coordinating the procurement procedures of entities operating in the water, energy, transport and telecommunications sectors (OJ 1993 L 199, p. 84), which concerned the same subject-matter.
See direktiiv tühistab ja vahetab välja sama valdkonda reguleeriva nõukogu 14. juuni 1993. aasta direktiivi 93/38/EMÜ, millega kooskõlastatakse veevarustus, energeetika, transpordi- ja telekommunikatsioonisektoris tegutsevate tellijate hankemenetlused (EÜT L 199, lk 84; ELT eriväljaanne 06/02, lk 194).
The particular characteristics of the sectors covered by Directive 2004/17 are highlighted in the third recital in the preamble thereto, which states that it is necessary to coordinate procurement procedures in these sectors because of the closed nature of the markets in which the contracting entities concerned operate, due to the existence of special or exclusive rights granted by the Member States concerning the supply to, provision or operation of networks for providing the service concerned.
Direktiiviga 2004/17 hõlmatud sektorite erilisust on rõhutatud selle põhjenduses 3, milles on märgitud, et nende sektorite hankemenetluste kooskõlastamine on vajalik tulenevalt nende tegevusvaldkondade turgude suletud iseloomust, kus tegutsevad asjaomased ostjad, mis on tingitud liikmesriikide antud eri- või ainuõigustest, mida rakendatakse kõnealust teenust pakkuvate võrkude varustamise ja käitamise suhtes.
The second section of Article 2(1)(a) of Directive 2004/17 and the second section of Article 1(9) of Directive 2004/18 provide that ‘contracting authorities’, inter alia, are ‘bodies governed by public law’, that is to say
Direktiivi 2004/17 artikli 2 lõike 1 punkti a teine lõik ja direktiivi 2004/18 artikli 1 lõike 9 teine lõik sätestavad, et „telliva asutuse” all peetakse muu hulgas silmas „avalik-õiguslikku isikut” ehk
— established for the specific purpose of meeting needs in the general interest, not having an industrial or commercial character,
— mis on asutatud üldistes huvides ega tegele tööstuse ega kaubandusega,
— having legal personality and financed, for the most part, by the State, regional or local authorities, or other bodies governed by public law; or subject to management supervision by those bodies; or having an administrative, managerial or supervisory board, more than half of whose members are appointed by the State, regional or local authorities, or by other bodies governed by public law’.
— mis on juriidiline isik ja mida põhiliselt finantseerivad riik, piirkondlikud või kohalikud asutused või muud avalikõiguslikud isikud, või mille juhtimist need isikud kontrollivad, või millel on haldus-, juhtimis- või järelevalveorgan, millesse riik, piirkondlik või kohalik omavalitsus või teised avalikõiguslikud isikud nimetavad üle poole liikmetest;”
In accordance with Article 2(1)(b) of Directive 2004/17:
Direktiivi 2004/17 artikli 2 lõike 1 punkti b kohaselt
‘For the purposes of this Directive,
„Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
(b) a “public undertaking” is any undertaking over which the contracting authorities may exercise directly or indirectly a dominant influence by virtue of their ownership of it, their financial participation therein, or the rules which govern it.’
[…] b) riigi osalusega äriühingud — [kõik institutsioonid, mille suhtes tellivad asutused võivad omandiõiguse, rahalise osaluse või neid ettevõtjaid reguleerivate eeskirjade alusel otseselt või kaudselt kasutada valitsevat mõju].” [mitteametlik tõlge]
Article 2(2) of that directive provides:
Selle direktiivi artikli 2 lõige 2 sätestab:
(b) which, when they are not contracting authorities or public undertakings, have as one of their activities any of the activities referred to in Articles 3 to 7, or any combination thereof and operate on the basis of special or exclusive rights granted by a competent authority of a Member State.’
„Käesolevat direktiivi kohaldatakse ostjate suhtes, kes: a) on tellivad asutused või riigi osalusega [äriühingud] ja kes tegutsevad ühel artiklites 3–7 viidatud aladest; b) juhul, kui tegemist ei ole tellivate asutuste või riigi osalusega äriühingutega, tegutsevad ühes või mitmes artiklites 3–7 nimetatud valdkondadest või nende kombinatsioonidest ja kelle tegevuse aluseks on liikmesriigi pädeva asutuse antud eri- või ainuõigused.”
Articles 3 to 7 of Directive 2004/17 list the sectors to which the Directive applies.
Direktiivi 2004/17 artikleis 3–7 on loetletud tegevusvaldkonnad, millele seda direktiivi kohaldatakse.
These are gas, heat and electricity (Article 3), water (Article 4), transport services (Article 5), postal services (Article 6) and exploration for, or extraction of, oil, gas, coal or other solid fuels, as well as ports and airports (Article 7).
Need on gaas, soojusenergia ja elektrienergia (artikkel 3), vesi (artikkel 4), transporditeenused (artikkel 5), postiteenused (artikkel 6) ning nafta, gaasi, kivisöe ja teiste tahkekütuste leiukohtade uuringud või kaevandamine, sadamad ja lennuväljad (artikkel 7).
Article 3(1) of that directive provides:
Kõnesoleva direktiivi artikli 3 lõige 1 sätestab:
(a) the provision or operation of fixed networks intended to provide a service to the public in connection with the production, transport or distribution of gas or heat; or
„Gaasi ja soojusenergia puhul kehtib käesolev direktiiv järgmistele tegevustele: a) püsivõrkude pakkumine või käitamine, mille eesmärgiks on pakkuda elanikkonnale gaasi või soojusenergia tootmise, transpordi või jaotamisega seotud teenust, või b) gaasi või soojusenergia tarnimine sellistesse võrkudesse.”
Article 9 of that directive states as follows:
Sama direktiivi artikkel 9 on sõnastatud järgmiselt:
A contract which is intended to cover several activities shall be subject to the rules applicable to the activity for which it is principally intended.
Mitut tegevust hõlmav leping vastab eeskirjadele, mida rakendatakse lepingu peamiseks eesmärgiks oleva tegevuse puhul.
However, the choice between awarding a single contract and awarding a number of separate contracts may not be made with the objective of excluding it from the scope of this Directive or, where applicable, Directive 2004/18/EC.
Ent valikut, kas sõlmida üks leping või mitu eraldi lepingut, ei tohi teha eesmärgiga viia leping välja käesoleva direktiivi või direktiivi 2004/18/EÜ, kus see on asjakohane, reguleerimisalast.
If one of the activities for which the contract is intended is subject to this Directive and the other to the abovementioned Directive 2004/18/EC and if it is object- ively impossible to determine for which activity the contract is principally intended, the contract shall be awarded in accordance with the abovementioned Directive 2004/18/EC.
Kui ühte tegevust, milleks leping on mõeldud, reguleerib käesolev direktiiv ja teist ülalnimetatud direktiiv 2004/18/EÜ ja kui on objektiivselt võimatu kindlaks määrata, milliseks tegevuseks leping on peamiselt mõeldud, siis sõlmitakse leping vastavalt ülalnimetatud direktiivile 2004/18/EÜ.
Article 20(1) of that directive, under the heading ‘Contracts awarded for purposes other than the pursuit of an activity covered or for the pursuit of such an activity in a third country’, provides:
Sama direktiivi artikli 20 „Lepingud, mis sõlmitakse muul eesmärgil kui direktiiviga reguleeritud tegevuse teostamiseks või sellise tegevuse teostamiseks kolmandas riigis” lõige 1 näeb ette:
‘This Directive shall not apply to contracts which the contracting entities award for purposes other than the pursuit of their activities as described in Articles 3 to 7 or for the pursuit of such activities in a third country, in conditions not involving the physical use of a network or geographical area within the Community.’
„Käesolevat direktiivi ei kohaldata lepingute suhtes, mille ostjad sõlmivad muu kui artiklites 3–7 kirjeldatud tegevuse eesmärgil, või niisuguseks tegevuseks kolmandas riigis, mille tingimuste hulka ei kuulu ühenduses asuvate võrkude või geograafiliste piirkondade füüsiline kasutamine.”
Finally, Article 30 of Directive 2004/17, under the heading ‘Procedure for establishing whether a given activity is directly exposed to competition’, provides:
Direktiivi 2004/17 artikkel 30 „Tegevuse otsesele konkurentsile avatuse kindlakstegemise menetlus” sätestab:
Contracts intended to enable an activity mentioned in Articles 3 to 7 to be carried out shall not be subject to this Directive if, in the Member State in which it is performed, the activity is directly exposed to competition on markets to which access is not restricted.
Lepingutele artiklites 3–7 mainitud tegevuse võimaldamiseks ei kohaldata käesolevat direktiivi, kui liikmesriigis, kus neid täidetakse, on see tegevus otseselt avatud konkurentsile turgudel, millele juurdepääs ei ole piiratud.
For the purposes of paragraph 1, the question of whether an activity is directly exposed to competition shall be decided on the basis of criteria that are in conformity with the Treaty provisions on competition, such as the characteristics of the goods or services concerned, the existence of alternative goods or services, the prices and the actual or potential presence of more than one supplier of the goods or services in question.
Küsimus, kas lõike 1 kohaldamisel on tegevus otse avatud konkurentsile, lahendatakse kriteeriumide põhjal, mis vastavad konkurentsi puudutavatele asutamislepingu sätetele nagu asjaomaste kaupade või teenuste omadused, alternatiivsete kaupade või teenuste olemasolu, hinnad ja mitme kõnealuseid kaupu või teenuseid pakkuva tarnija tegelik või võimalik kohalolek turul.