natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Spain is the only country systematically implementingneedle and syringe exchange programmes in prisons.In2003, these programmes distributed a total of18260syringes.
Vanglakaristusele alternatiivsete meetmete rakendamine onaga raskendatud erinevate administratiivsete süsteemide janende erinevate põhimõtete tõttu.
EuroHIV (European Centre for the Epidemiological Monitoring of AIDS)(2004),HIV/AIDS surveillance in Europe, end-year report, 2003, No70,Institut de Veille Sanitaire, Saint-Maurice.
EuroHIV (AIDSi Epidemioloogilise Järelevalve Euroopa Keskus) (2004),HIV/AIDS Surveillance in Europe, end-year report, 2003, No. 70, Institutde Veille Sanitaire, Saint-Maurice.
National Treatment Agency (NTA) (2003), ‘New guidance on injectableheroin and injectable methadone treatment for opiate misusers’, pressstatement 13 June 2003 (http://www.nta.nhs.uk).
Narkootikumide ja narkomaania Euroopa teabevõrgu riikide teabekeskustearuanded (2004) (http://www.emcdda.eu.int/?nnodeid=435).
Luxembourg: Office for Official Publications of the European Communities2005 — 87 pp. — 21 x 29.7 cm ISBN 92-9168-227-6
Luxembourg: Euroopa Ühenduste Ametlike Väljaannete Talitus2005 — 89 lk — 21 x 29,7 cm ISBN 92-9168-236-5
THE STATE OF THE DRUGS PROBLEMIN EUROPE
UIMASTIPROBLEEMIDE OLUKORD EUROOPAS
Freephone number (*):
Tasuta infotelefon (*) :
(*) Certain mobile telephone operators do not allow access to 00 800 numbers or these calls may be billed.
(*) Mõned telefonioperaaorid ei võimalda helistamist 00 800 numbritele või on need kõned tasulised.
This report is available in Spanish, Czech, Danish, German, Estonian, Greek, English, French, Italian, Latvian, Lithuanian, Hungarian, Dutch, Polish, Portuguese, Slovak, Slovene, Finnish, Swedish, Bulgarian, Romanian, Turkish and Norwegian.
Käesolev aruanne on saadaval hispaania, tšehhi, taani, saksa, eesti, kreeka, inglise, prantsuse, itaalia, läti, leedu, ungari, hollandi, poola, portugali, slovaki, sloveeni, soome, rootsi, bulgaaria, rumeenia, türgi ja norra keeles.
© European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction, 2006
© Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskus, 2006
Reproduction is authorised provided the source is acknowledged.
Reprodutseerimine on lubatud, kui viidatakse algallikale.
Commentary — the drug problem in Europe
Ülevaade: uimastiprobleemid Euroopas
Policies and laws
Poliitika ja õigusnormid
Responding to drug problems in Europe — an overview
Ülevaade narkoprobleemide lahendamisest Euroopas
Amphetamines, ecstasy and other psychotropic drugs
Amfetamiinid, ecstasy ja muud psühhotroopsed ained
Opioid use and drug injection
Opioidide tarbimine ja uimastite süstimine
Drugrelated infectious diseases and drugrelated deaths
Uimastitega seotud nakkushaigused ja uimastitega seotud surmad
This is the 11th annual report of the European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction, available this year in 23 European languages.
Käesolev Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskuse (EMCDDA) iga-aastane aruanne on üheteistkümnes ning tänavu on see kättesaadav 23s Euroopa keeles.
Looking back across the reports issued by the agency over the years, it is hard not to be struck by the growth in the level of detail in the information now available — reflecting a more complex situation both in the use of illicit drugs in Europe and in the way Europe responds to the drug problem.
Vaadates tagasi keskuse aastate kestel üllitatud aruannetele, tekitab hämmastust, kui üksikasjalikuks on praegu kättesaadav teave muutunud, kajastades palju keerulisemat olukorda nii ebaseaduslike uimastite tarvitamises Euroopas kui ka viisis, kuidas uimastiprobleemi Euroopas käsitletakse.
and tangible progress has been made.
jõupingutusi selliste probleemide käsitlemiseks ja on olemas käegakatsutavad tulemused.
This has meant that European policymakers have had to make difficult choices, and they have largely done so after carefully studying the available evidence.
Järelikult on Euroopa poliitikakujundajatel tulnud teha raskeid valikuid ja neid on tehtud pärast olemasolevate andmete hoolikat uurimist.
Such a policy perspective should be applauded.
Sellist tegevussuunda saab üksnes tervitada.
The global debate on the drug problem is not short on rhetoric regarding the need for a balanced and evidence-based approach.
Narkootikumide probleemi üldarutelus pühendatakse palju sõnu vajadusele tasakaalustatud ja tõenditega kinnitatud lähenemise järele.
In Europe, perhaps more than anywhere else, this rhetoric has become reality.
Euroopas on võibolla rohkem kui kusagil mujal saanud sõnad tegudeks.
Despite differences between our Member States in the details of the drug problems they each face and in their priorities for action, there is common agreement on the importance of sharing information and cooperating in order to reduce the supply of drugs as well as on the need to balance supply reduction activities with demand reduction measures, and there is a growing consensus regarding the need to be guided by the evidence in making hard choices about what programmes and actions are in the best interests of our citizens.
Hoolimata liikmesriikide vahelistest erinevustest lahendamist vajavate uimastiprobleemide üksikasjades ja tegevuse prioriteetides, on kõik üksmeelel teabejagamise ja koostöö tähtsuses vähendamaks narkootikumide pakkumist, vajaduses hoida pakkumise ja nõudluse vähendamismeetmed tasakaalus, ning üha enam mõistetakse tarvidust tugineda tõenditele, kui tehakse raskeid valikuid programmide ja meetmete osas, mis vastaksid kõige enam meie kaaskondlaste huvidele.
This European approach is manifested not only in the new European drug strategy, but also in the national drug strategies that our Member States have adopted, in the stronger and more unified voice that emerges from Europe on this issue, and in the work of the EMCDDA as we strive to play our part in facilitating informed policymaking by providing an unbiased and scientifically rigorous analysis of the information available on the drug phenomenon in Europe.
Euroopalik lähenemine ei ilmne mitte üksnes Euroopa uues narkostrateegias, vaid ka liikmesriikide poolt vastu võetud riiklikes narkostrateegiates, tugevamas ja ühtsemas hääles, millega Euroopa seda küsimust arutab, ja EMCDDA töös, mis püüab anda oma panuse poliitikakujundajate teavitamise hõlbustamisse, pakkudes neile erapooletu ja teaduslikult täpse analüüsi teabest, mis on Euroopas narkootikumide kohta kättesaadav.
The information available to support our analysis has grown considerably.
Tunduvalt on kasvanud analüüsi toetava kättesaadava teabe hulk.
This year’s report is based on data from the 25 EU Member States and Norway and, where available, from Bulgaria, Romania and Turkey.
Käesoleva aasta aruanne põhineb Euroopa Liidu 25 liikmesriigist ja Norrast, samuti võimaluse korral Bulgaariast, Rumeeniast ja Türgist saadud andmetel.
Not only has the number of countries providing information increased, but the amount of comparable information available from each has continued to grow.
Kasvanud pole mitte üksnes teavet saatvate riikide arv, vaid jätkuvalt on suurenenud ka igast riigist saadava võrreldava teabe hulk.
This information provides us with a far more detailed picture of the European drug situation and its dynamics than ever before.
Sellise teabe alusel saame Euroopa uimastialasest olukorrast ja selle dünaamikast palju üksikasjalikuma pildi kui kunagi varem.
It is the EMCDDA’s task to explore this complexity, drawing together common experiences where they exist as well as commenting on differences.
EMCDDA ülesanne on uurida selle keerulisust, koondada ühiseid kogemusi, kui need on olemas, ja anda selgitusi erinevuste kohta.
In investing in data collection and collaborating in the work of the centre, our Member States have come to understand that their neighbours’ problems today may become their own problems tomorrow.
Investeerides andmekogumisse ja koostöösse seirekeskusega, on liikmesriigid jõudnud arusaamisele, et naabrite tänased probleemid võivad homme muutuda nende endi probleemideks.
This awareness is evidenced in the new European Union drug strategy and its accompanying action plans, which are underpinned by consensus on the importance of collecting and sharing information; the need to identify and disseminate good practice; and the value of cooperation and coordinated action in response to the common threat to the health, well-being and security of our citizens posed by drugs.
Teadlikkust tõendab Euroopa Liidu uus narkostrateegia ja sellega kaasnevad tegevusplaanid, mille aluseks on ühine arusaam andmekogumise ja info jagamise tähtsusest, vajadus määrata kindlaks ja levitada head tava, ning koostöö ja kooskõlastatud tegevuse väärtustamine, et reageerida ohtudele, mida narkootikumid tekitavad meie kaaskondlaste tervisele, heaolule ja julgeolekule.
Drug use is a complex issue, and it is not one that lends itself to simple conclusions.
Narkootikumide tarvitamine on keeruline probleem ja sellele pole lihtsaid lahendusi.
However, one conclusion does clearly emerge from the European experience — we have learned that working together not only works but is also indispensable if we are to develop effective responses to the challenges presented to us by the use of illicit drugs.
Siiski tuleneb Euroopa kogemusest selge järeldus: me oleme aru saanud, et koostöö mitte üksnes toimib, vaid on asendamatu, kui tahame leida tõhusaid lahendusi meie ette kerkinud väljakutsetele, mida on tekitanud ebaseaduslike narkootikumide tarvitamine.
A reflection on the information available also reminds us of the need for continued vigilance and of the dangers of complacency.
Pilk kättesaadavale teabele meenutab ka tarvidust olla jätkuvalt valvel ja paneb südamele mitte unustada ohtusid, mis tekivad enesega rahulolust.
Warning notes are sounded in this report in respect of drugrelated HIV infections and drugrelated deaths.
Aruandes kõlavad hoiatavad teated narkootikumidega seotud HIVsse nakatumiste ja surmade kohta.
The EMCDDA would like to thank the following for their help in producing this report:
EMCDDA tänab käesoleva aruande koostamisel osutatud abi eest:
• the heads of the Reitox national focal points and their staff;
Reitoxi riikide teabekeskuste juhte ja töötajaid;
• the services within each Member State that collected the raw data for this report;
• käesoleva aruande jaoks algmaterjali kogunud teenistusi kõigis liikmesriikides;
• the Members of the Management Board and the Scientific Committee of the EMCDDA;
EMCDDA haldusnõukogu ja teaduskomitee liikmeid;
• the European Parliament, the Council of the European Union — in particular its Horizontal Working Party on Drugs — and the European Commission;
Euroopa Parlamenti, Euroopa Liidu Nõukogu, eelkõige selle horisontaalset narkootikumide töörühma, ja Euroopa Komisjoni;
• the European Centre for Disease Prevention and Control (ECDC) and Europol;
Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskust (ECDC) ja Europoli;
• the Pompidou Group of the Council of Europe, the United Nations Office on Drugs and Crime, the WHO Regional Office for Europe, Interpol, the World Customs Organisation, the Swedish Council for Information on Alcohol and other Drugs (CAN), and the Centre for the Epidemiological Monitoring of AIDS;
Euroopa Nõukogu Pompidou gruppi, ÜRO Uimastikontrolli ja Kriminaalpreventsiooni Bürood, Maailma Terviseorganisatsiooni Euroopa Regionaalbürood, Interpoli, Maailma Tolliorganisatsiooni, alkoholi ja muude sõltuvusttekitavate ainete Rootsi teabenõukogu (CAN), AIDSi Epidemioloogilise Järelevalve Euroopa Keskust;
• the Translation Centre for Bodies of the European Union and the Office for Official Publications of the European Communities;
Euroopa Liidu Asutuste Tõlkekeskust ja Euroopa Ühenduste Ametlike Väljaannete Talitust;
Reitox national focal points
Reitoxi riikide teabekeskused
The network is comprised of national focal points in the EU Member States, Norway, the candidate countries and at the European Commission.
Reitox koosneb liikmesriikide, Norra, kandidaatriikide ja Euroopa Komisjoni teabekeskustest.
Under the responsibility of their governments, the focal points are the national authorities providing drug information to the EMCDDA.
Teabekeskused on valitsuse vastutusalas tegutsevad riiklikud asutused, mis pakuvad EMCDDA-le uimastialast teavet.
The contact details of the national focal points may be found at:http://www.emcdda.europa.eu/?nnodeid=1596
Riikide teabekeskuste kontaktandmed on aadressil:http://www.emcdda.europa.eu/?nnodeid=1596
This annual report is based on information provided to the EMCDDA by the EU Member States and candidate countries and Norway (participating in the work of the EMCDDA since 2001) in the form of a national report.
Käesolev aastaaruanne on koostatud teabe põhjal, mis on EMCDDA-le esitatud Euroopa Liidu liikmesriikide, kandidaatriikide ja Norra (osaleb seirekeskuse töös alates 2001. aastast) riiklike aruannetena.
The statistical data reported here relate to the year 2004 (or the last year available).
Aastaaruandes on kasutatud 2004. aasta (või viimase aasta, mille kohta andmed olid kättesaadavad) statistilisi andmeid.
Graphics and tables in this report may reflect a subset of EU countries: the selection is made on the basis of those countries from which data are available for the period of interest.
Aastaaruande graafikud ja tabelid võivad kajastada Euroopa Liidu liikmesriikide andmeid valikuliselt: valik on tehtud riikidest, mille kohta andmed uuritavast ajavahemikust olid olemas.
An online version of the annual report is available in 23 languages and may be found at http://annualreport.emcdda.europa.eu
Aastaaruande elektrooniline versioon on 23 keeles saadaval aadressil http://annualreport.emcdda.europa.eu
The 2006 statistical bulletin (http://stats06.emcdda.europa.eu) presents the full set of source tables on which the statistical analysis in the annual report is based.
2006. a statistikabülletään (http://stats06.emcdda.europa.eu) sisaldab kõiki statistilises analüüsis allikatena kasutatud tabeleid.
It also provides further details on the methodology used and over 100 additional statistical graphs.
Selles on täpsustatud ka kasutatud metoodika üksikasjad ja lisatud üle saja statistilise graafiku.
Country data profiles (http://dataprofiles06.emcdda.europa.eu) provide a top-level, graphical summary of key aspects of the drug situation for each country.
Riikide iseloomustused (http://dataprofiles06.emcdda.europa.eu) sisaldavad iga riigi kohta kvaliteetset graafilist kokkuvõtet uimastialasest olukorrast.
Three in-depth reviews accompany this report and explore the following issues:
Aruandele on lisatud kolm põhjalikku ülevaadet järgmistel teemadel:
• European drug policies: extended beyond illicit drugs?
Euroopa narkopoliitika: kas probleemi laiem käsitlus kui vaid ebaseaduslikud uimastid?
• A gender perspective on drug use and responding to drug problems
• soolised erinevused uimastite tarvitamisel ja narkoprobleemide lahendamisel;
• Developments in drug use within recreational settings
• arengud uimastite tarbimises meelelahutusasutustes.
The selected issues are available in print and online (http://issues06.emcdda.europa.eu) in English only.
Valikteemad on trükise ja elektroonilise variandina (http://issues06.emcdda.europa.eu) kättesaadavad ainult inglise keeles.
The national reports of the Reitox focal points give a detailed description and analysis of the drug problem in each country and are available on the EMCDDA website (http://www.emcdda.europa.eu/?nnodeid=435).
Reitoxi riikide teabekeskuste aruannetes sisaldub põhjalik ülevaade ja analüüs uimastiprobleemidest igas riigis ning need aruanded on saadaval EMCDDA koduleheküljel (http://www.emcdda.europa.eu/?nnodeid=435).
Drug use and drug supply: a distinction increasingly made
Ülevaade: uimastiprobleemid Euroopas
A continuing trend, again evident in the new information reported this year, is for changes to national drug laws to emphasise more strongly a distinction between offences of drug possession for personal use and those involving trafficking and supply.
Euroopa uus koordineerimis- ja koostööraamistik karistama uimastite edasimüümisega seotud õigusrikkumisi ja vähem rõhku panema isiklikul otstarbel uimastite omamisega seotud vabadusekaotuslikele karistustele.
This development is in line with a greater emphasis overall across Europe on widening the opportunities for drug treatment and on giving more attention to interventions that divert those with drug problems away from the criminal justice system towards treatment and rehabilitation options.
Selline nihe on kooskõlas kogu Euroopas leviva suundumusega panna järjest rohkem rõhku uimastisõltlaste ravivõimaluste laiendamisele ja meetmetele, mis viiks uimastiprobleemidega inimesed kriminaalõiguslikust süsteemist ravi ja taastusabi võimaluste juurde.
For those countries that have made a legal distinction with respect to the possession of drugs for use rather than supply, the question arises whether there is an explicit need to legislate on what quantities of drugs constitute a threshold for personal use.
Riikides, kus tehakse juriidilist vahet uimastite omamise ja nende edasimüümise vahel, on päevakorda kerkinud küsimus, kas seadusandluses oleks vaja selgesõnaliselt sätestada, millisest kogusest alates ei ole uimastid enam mõeldud isiklikuks otstarbeks.
Here no consensus currently prevails and different approaches have been adopted across Europe, ranging from the issuing of general operational guidelines through to specification of legal limits.
Selles küsimuses ei ole hetkel üksmeelt ja kogu Euroopas kehtivad erinevad lähenemisviisid: mõnes riigis on välja antud üldised tegevussuunised, mõnes riigis aga on koguselised piirangud seaduslikult kindlaks määratud.
Heroin use: an important part of a bigger picture
Heroiinitarbimine – tähtis osa tervikpildist
Although defining national drug policies remains the prerogative of individual European Member States, there is now strong agreement on the benefits that can accrue from working together at the European level.
Kuigi igal liikmesriigil on endiselt õigus oma narkopoliitikale, on nüüdseks kindlalt nõustutud Euroopa tasandil koostöötamise tulemuslikkuses.
This can be seen in a number of recent developments that support coordination and cooperation activities.
See kajastub mitmes viimase aja arengusuunas, mis toetavad koordineerimist ja koostöötegevusi.
Among these developments are the coming into force in 2005 of two new EC regulations on precursors and a Council decision on new drugs.
Edusammude hulka kuulub kahe lähteaineid puudutava EÜ määruse ning nõukogu uute uimastite alase otsuse jõustumine 2005. aastal.
In addition, measures against drug trafficking are strengthened by new legal instruments to address money laundering and confiscation of assets.
Lisaks on uimastikaubanduse vastaseid meetmeid tugevdatud uute õigusaktide abil, mis käsitlevad rahapesu ja varade konfiskeerimist.
However, the development that is most central to shaping European collaboration and future actions on the drug issue is the new EU drug strategy for 2005–12 and its two accompanying action plans.
Liidusisese koostöö ja edaspidiste narkoprobleemidele suunatud tegevuste kujundamisel on kõige tähtsam roll aga ELi narkostrateegial (2005–2012) ja selle juurde kuuluval kahel tegevuskaval.
In the first of these, around 100 planned specific actions are detailed by EU Member States to be implemented by 2008.
Esimeses tegevuskavas on liikmesriikide poolt kavandatud umbes 100 erimeedet, mis tuleb ellu viia 2008. aastaks.
A continuous programme of evaluation is envisaged for the strategy, with annual progress reviews and impact assessments at the end of each of the two action plan periods.
Strateegia jaoks on kavandatud järjepidev hindamisprogramm, mis näeb ette iga-aastast arenguülevaadete esitamist ja mõjuhindamisi kummagi tegevuskava lõpetamisel.
Data presented in this report show that across Europe as a whole the historical focus on heroin use and injecting as the central elements of the drug problem needs to be widened because of the increasing importance of polydrug use and stimulant use and the growing public health implications of widespread cannabis use.
Käesolevas aruandes esitatud andmed osutavad vajadusele laiendada kogu Euroopas vaatekohta, et uimastiprobleemide keskne teema on heroiin ja süstimine, sest järjest tähtsamaks muutub mitme uimasti segatarbimine, stimulantide tarbimine ning kanepi tarbimise laialdase leviku mõju rahvatervisele.
Nevertheless, in many countries opioids (largely heroin) remain the principal drugs for which clients seek treatment, accounting for about 60 % of all recorded treatment requests in 2004 — and among these clients just over half (53 %) reported injecting the drug.
Paljudes riikides on opioidid (peamiselt heroiin) sellegipoolest endiselt põhilised uimastid, millega seoses inimesed ravi otsivad, moodustades umbes 60% kõigist 2004. aastal registreeritud ravitaotlustest – üle poole (53%) ravi otsivatest inimestest väitsid, et nad süstivad heroiini.
Nearly 25 % of opioid treatment demands are made by individuals aged 35 years or more, with only 7 % of clients seeking treatment for the first time being aged under 20.
Nõustutud on ka selles, et tegevused peavad põhinema tõenditel efektiivsuse kohta ning lisaks tuleb süstemaatiliselt hinnata edusamme.
It should be noted that treatment demand data reflect the number of clients requesting treatment during the reported year and do not include people continuing in treatment; consequently the total number of clients in treatment is considerably higher.
Liikmesriikide poliitikate vahel esineb siiski veel olulisi erinevusi, tihtipeale uimastitarbimise olukorra ja sellele lähenemise viiside erinevuste näol. Sellest hoolimata on uus narkostrateegia märk sellest, et Euroopa uimastiteemalist mõttevahetust iseloomustab järjest rohkem kokkuleppele jõudmine ühises raamistikus ja ühistes tegevustes.
Across Europe as a whole, the substantial growth in drug substitution treatment that has occurred in recent years means that the treatment system
Näiteks sisaldavad kõik nõudluse vähendamise strateegiad ennetustööd, ravi ja kahju vähendamist, kuigi eri liikmesriikides pannakse rõhku erinevatele osadele.
The strategy can be seen as representing a European consensus on how the drug problem should be addressed.
Peaaegu 25% ravi otsivatest opioiditarbijatest on 35aastased ja vanemad, ainult 7% esmakordsetest abiotsijatest on alla 20aastased.
There is an explicit commitment to a balanced approach combining both supply- and demand-side measures, matched by an acceptance of the need to base actions on the evidence of effectiveness and, furthermore, to systematically evaluate progress.
Tuleb märkida, et ravinõudluse andmed näitavad ainult aasta jooksul ravi taotlenud inimeste arvu ja ei hõlma neid, kes ravi jätkavad, ning seetõttu on ravitavate inimeste arv tegelikult tunduvalt suurem.
Important policy differences between European Member States still exist, often reflecting differences in the national drug situations and in the configuration of responses.
Viimastel aastatel aset leidnud asendusravi märkimisväärne levik tähendab, et kogu Euroopas kuulub ravisüsteemi üha rohkem järjest vanemaid heroiinisõltlasi, kes tõenäoliselt vajavad ravi veel kaua aega ja jäävad mitmeteks aastateks peamiseks ressursitarbijaks.
Nonetheless, the new drug strategy suggests that the European policy debate on drugs is increasingly characterised by agreement on a common framework for activities.
Uimastite tarbimine ja pakkumine – tegevused, mida eristatakse järjest rohkem
For example, virtually all demand reduction strategies include prevention, treatment and harm reduction elements, although the emphasis on each varies between Member States.
Sellel aastal esitatud teave näitas taas, et järjest enam muudavad liikmesriigid oma uimastialast seadusandlust, et rõhutada vahet isiklikul otstarbel uimastite omamisega seotud õigusrikkumiste ning nende pakkumise ja kaubitsemisega seotud õigusrikkumiste vahel. Üldiselt on hakatud rangemalt