natgillin/translations-raw huggingface dataset:
9 The provisions of the regulation must be interpreted within the context of and in conjunction with the legal instruments consti-
9 Määruses sätestatud õigusnorme tuleb tõlgendada nende õigusaktide kontekstis ja kohaselt, mis
According to recital (15) of the preamble, the regulation was adopted to complement the former regulatory framework for telecommunications, in particular Direct-
Nagu selgub viieteistkümnendast põhjendusest, võeti määrus vastu selleks, et täiendada telekommunikatsiooni regulee- rivat raamistikku, eelkõige direktiive 97/33/
6 ives 97/33/EC and 98/10/EC.
EÜ ja 98/10/EÜ
7 Although forming part of the former Community regulatory framework for telecommunications, the
7Kuigi see määrus kuulub ühenduse telekommunikatsiooni valdkonna
5 — Directive of the European Parliament and of the Council of 30 June 1997 on interconnection in telecommunications with regard to ensuring universal service and interoperability through application of the principles of Open Network Provision (ONP) (OJ 1997 L 199, p. 32).
5 – Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. juuni 1997. aasta direktiiv vastastikuse sidumise kohta telekommunikatsioonisektoris seoses universaalteenuse ja koostalitlusvõime tagamisega avatud võrgu pakkumise põhimõtete kohaldamise teel (EÜT L 199, lk 32).
8 — According to Article 27 of Directive 2002/21/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on a common regulatory framework for electronic communications networks and services (the ‘Framework’ Directive) (OJ 2002 L 108, p. 33) (‘the framework directive’), ‘[o]perators of fixed public telephone networks that were designated by their national regulatory authority as having significant market power in the provision of fixed public telephone networks […] shall continue to be considered “notified operators” for the purposes of Regulation (EC) No 2887/2000 until such time as the market analysis procedure referred to in Article 16 has been completed.
8 – Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta (raamdirektiiv) (EÜT L 108, lk 33; ELT eriväljaanne 13/29, lk 349; edaspidi „raamdirektiiv”) artikkel 27 sätestab, et „[ü]ld kasutatavate paiktelefonivõrkude operaatoreid, kelle puhul riigi reguleeriv asutus on otsustanud, et neil on direktiivi 97/33/EÜ I lisa 1. osa ja direktiivi 98/10/EÜ kohaste üldkasutatavate paiktelefonivõrkude ja -teenuste pakkumisel märkimisväärne turujõud, käsitatakse […] endiselt teavitatud operaatoritena, kuni artiklis 16 nimetatud turuanalüüsi menetlus on lõpetatud.
Thereafter they shall cease to be considered “notified operators” for the purposes of this Regulation.’
Pärast seda ei käsitata neid enam teavitatud operaatoritena nimetatud määruse tähenduses”.
Recital 43 in the preamble to the framework directive also states that the Commission may, when appropriate, present a proposal for the repeal of the regulation.
Raamdirektiivi neljakümne kolmandas põhjenduses on lisaks täpsustatud, et komisjon võib sobival ajal teha ettepaneku määrus tühistada.
The obligations laid down in the regulation are therefore to remain in force for the period of time necessary to assess competition and to decide, on the basis of that assessment, whether or not the obligations in question need to be retained.
Määruses ette nähtud kohustused jäävad seega kehtima ajavahemikuks, mis on vajalik, et hinnata konkurentsi ja otsustada selle hinnangu põhjal, kas asjaomased kohustused tuleb säilitada või mitte.
See also recital 12 of Directive 2002/19/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on access to, and interconnection of, electronic communications networks and associated facilities (Access Directive) (OJ 2002 L 108, p. 7).
Vt ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/19/EÜ elektroonilistele sidevõrkudele ja nendega seotud vahenditele juurdepääsu ja vastastikuse sidumise kohta („juurdepääsudirektiiv”) (EÜT L 108, lk 7; ELT eriväljaanne 13/29, lk 323) kaheteistkümnes põhjendus.
7 — Article 4(5) in fact states that ‘[d]isputes between undertakings concerning issues included in this Regulation shall be subject to the national dispute resolution procedures established in conformity with Directive 97/33/EC and shall be handled promptly, fairly and transparently.’
7 – Selles artiklis on sätestatud, et „[k]äesoleva määrusega hõlmatud küsimusi käsitlevad ettevõtjatevahelised vaidlused lahendatakse siseriikliku vaidluste lahendamise korra kohaselt vastavalt direktiivile 97/33/EÜ kohe, õiglaselt ja läbipaistvalt”.
9 — See also Cases C-392/04 and C-422/04 i-21 Germany and Arcor [2006] ECR I-8559, paragraph 24, in which the Court pointed out that the framework directive applies only to legal situations arising from 25 July 2003.
9 – Vt ka 19. septembri 2006. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-392/04 ja C-422/04: i-21 Germany GmbH ja Arcor (EKL 2006, lk I-8559, punkt 24), milles Euroopa Kohus meenutab, et raamdirektiivi kohaldatakse ainult alates 25. juulist 2003 tekkinud olukordade suhtes.
OPINION OF MR MADURO — CASE C-55/06 tuting the former regulatory framework for telecommunications.
KOHTUJURIST POIARES MADURO ETTEPANEK — KOHTUASI C-55/06 moodustavad telekommunikatsiooni valdkonna endise reguleeriva raamistiku.
10 been difficult to achieve by adopting a direct- ive.
10 raske saavutada.
The regulation is dated 18 December 2000 and requires notified operators to provide competing operators with access to their local networks as of 2 January 2001.
Määruse andmise kuupäev on 18. detsember 2000 ja sellega kehtestatakse teavitatud operaatoritele kohustus hõlbustada konkureerivate operaatorite juurdepääsu nende kohtvõrkudele alates 2. jaanuarist 2001.
It is easy to comprehend how the regulation came into being in the context of the former regulatory framework.
Selle määruse tekkelugu endise reguleeriva raamistiku kontekstis on kerge mõista.
The conclusions of the Lisbon European Council of March 2000 established, as an objective, the development of a digital knowledge-based economy, by fostering access to an inexpensive high-quality communications infrastructure within Europe, and in particular the Internet.
Euroopa Ülemkogu 2000. aasta märtsis Lissabonis toimunud kohtumise järeldustes seati eesmärgiks arendada digitaalset teadmistel põhinevat majandust, soodustades Euroopas juurdepääsu kvaliteetsele mõõdukate hindadega sideinfrastruktuurile, eelkõige Internetile.
11The Community legislature was well aware that, at that time, the local loop was one of the least competitive segments of the liberalised telecommunications market, 12
11Ühenduse seadusandja oli täiesti teadlik, et kliendiliin oli sel hetkel libera- liseeritud telekommunikatsioonituru üks kõige nõrgema konkurentsiga sektoreid, 12mis takistas digitaalmajanduse kiirendatud
Opening up the local loops of the former monopoly operators to competing operators was all the more necessary since, as recital (6) of the preamble to the regulation states, 14it would not be economically viable in 2001 for new entrants to duplicate the incumbent’s metallic local access infrastructure, and the alternative infrastructures — such as cable television, satellite and wireless local loops — do not offer the same functionality or ubiquity.
Endiste monopoolses seisundis operaatorite kliendiliin oli vaja avada konkureerivatele operaatoritele seda enam, et – nagu on öeldud määruse kuuendas põhjenduses 14 – uutel turuletulijatel ei oleks 2001. aastal majanduslikult tasuv mõistliku aja jooksul rajada väljakujunenud vaskjuhtmetel põhinevat juurdepääsuinfrastruktuuri täielikult dubleeriv infrastruktuur ja et alternatiivsed infrastruktuurid (kaabeltelevisioon, satelliitside ja traadita kliendiliinid) ei võimalda üldiselt samasugust toimivust või katvust.
Moreover, it is also important to point out that the local loop infrastructures in Europe were largely built from earnings received from the monopolistic charges which customers have had to pay over the years during which the monopoly national operators were able to benefit from the exclusive rights granted them by the Member States.
Lisaks tuleb märkida, et kliendiliiniinfrastruktuurid on Euroopas suures osas ehitatud tänu tuludele, mis on saadud monopoolsetest hindadest, mida kliendid on pidanud tasuma aastate jooksul, mil riigisisestel monopoolses seisundis operaatoritel on olnud liikmesriikide antud ainuõigused.
15 and this was holding back the rapid development of the digital economy in Europe.
15 arengut Euroopas.
As a result, when the European Council met in Santa Maria da Feira in June 2000, unbundling of the local loop was considered to be an immediate priority.
Seega pidas 2000. aasta juunis Santa Maria da Feiras kokkutulnud Euroopa Ülemkogu eraldatud juurdepääsu kliendiliinile lähiprioriteediks.
The regulation thus became the legal instrument designed to implement uniform unbundling of the local loop in all the Member States.
Määrus on niisiis õigusakt, millega kõikides liikmesriikides ühtviisi võimaldatakse eraldatud juurdepääsu kliendiliinile.
This unbundling of access was intended to enhance competition, ensure economic efficiency and bring maximum benefit to users.
Eraldatud juurdepääs peaks viima konkurentsi suurenemiseni, tagama majandusliku tasuvuse ja tooma kasutajatele maksimaalset kasu.
13It was introduced at a speed which it would have
13See loodi kiirusega, mida oli direktiivi vastuvõtmisega
10 — See the similar argument put forward by the Court in Case C-33/04, Commission v Luxembourg [2005] ECR I-10629, paragraphs 81 and 82.
10 – Vt Euroopa Kohtu sarnane arutluskäik 8. detsembri 2005. aasta otsuses kohtuasjas C-33/04: komisjon vs. Luksemburg (EKL 2005, lk I-10629, punktid 81 ja 82).
14 — Almost exactly reproducing recital (8) of Commission Recommendation 2000/417/EC of 25 May 2000 on access to, and interconnection of, electronic communications networks and associated facilities (Access Directive) (OJ 2000 L 156, p. 44).
14 – Milles on suures osas ära toodud komisjoni 25. mai 2000. aasta soovituse 2000/417/EÜ komplektist eraldatud kliendiliinijuurdepääsu kohta: konkurentsi võimaldamine elektroonilise side teenuste, sealhulgas lairiba-multimeedia ja Interneti kiirühenduse kogu valiku pakkumisel (EÜT L 156, lk 44; ELT eriväljaanne 13/25, lk 280) kaheksas põhjendus.
11 — See recital (1) of the regulation.
11 – Vt määruse esimene põhjendus.
12 — See recital (3) of the regulation and the Proposal for a Regulation of the European Parliament and the Council on unbundled access to the local loop (COM(2000) 394 final, OJ 2000 C 365 E, p. 212).
12 – Vt määruse kolmas põhjendus ning ettepanek võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus eraldatud juurdepääsu kohta kliendiliinile (KOM(2000) 394 (lõplik); EÜT C 365 E, lk 212).
15 — This situation is expressly mentioned in recital (3) of the regulation which emphasises that the marked absence of competition at local loop level was due to the fact that these operators rolled out their local access networks over significant periods of time protected by exclusive rights and were able to fund investment costs from monopoly rents.
15 – Seda olukorda on otseselt meenutatud määruse kolmandas põhjenduses, milles rõhutatakse, et kliendiliini tasandil täheldatud konkurentsi puudumine johtub asjaolust, et ainuõigustega kaitstud operaatorid on oma kohtvõrgud üles ehitanud pika aja jooksul ja suutnud investeerimiskulusid rahastada monopoolse hinnakujunduse kaudu.
13 — See recital (2) of the regulation.
13 – Vt määruse teine põhjendus.
ARCOR down in Article 3(3) of the regulation, to the detriment of beneficiaries.
ARCOR mõiste abil – täpsustavaid siseriiklikke õigusakte vastu võttes kasutusõiguse saanute kahjuks kõrvale kalduda kulupõhisuse mõistest, mis on ette nähtud määruse artikli 3 lõikes 3.
Certain legal concepts promise much and appear to be very useful, but may, none the less, simply become words largely devoid of meaning and effect.
Määruse artikli 3 lõike 3 kohaselt on teavitatud operaatoril niisiis õigus kehtestada hinnad, mis võimaldavad tal katta kliendiliinijuurdepääsu pakkumisega seotud kulud ja saada mõistlikku kasumit.
There is a risk that the concept of costorientation, as provided for in Article 3(3) of the regulation, may be one of those concepts.
16Käesoleva kohtuasja keskmes on just tariifide kulupõhisuse mõiste.
However, the Community legislature rightly wished to avoid the risk that such an obligation might give rise to a form of expropriation of the notified operators without compensation.
Mõned õigusmõisted on paljutõotavad ja näivad väga kasulikud, kuid võivad siiski muutuda lihtsateks täienditeks, millel ei ole erilist tähendust ega mõju.
16That is precisely the concept of costorientation of rates which lies at the heart of the present case.
Määruse artikli 3 lõikes 3 ette nähtud kulupõhisuse mõiste puhul valitseb oht, et see on üks niisuguseid mõisteid.
B — The first question
B. Esimene küsimus
The concept of costorientation contains no reference to the law of the Member States for the purposes of determining its meaning and scope.
See mõiste ei viita mingil viisil liikmesriikide õiguskordadele, mis võimaldaks teha kindlaks selle tähendust ja ulatust.
17 It follows from the requirements both of the uniform application of Community law and of the principle of equality, that it is, therefore, an autonomous concept of Community law which must be interpreted in a uniform fashion.
17Nii ühenduse õiguse ühetaolise kohaldamise nõudest kui ka võrdsuspõhimõttest tuleneb, et see kujutab endast ühenduse õiguse sõltumatut mõistet, mida tuleb tõlgendada ühetaoliselt.
18 An autonomous and uniform interpretation of that kind must be sought taking account not only of the terms constituting the concept in question, but also
18Niisuguse sõltumatu ja ühetaolise tõlgenduse poole tuleb püüelda, arvestades mitte üksnes kõnealuse mõiste
This question is basically asking to what extent Article 1(4) of the regulation permits Member States, when adopting national legislation defining the concept of costorientation — for example, by means of a more specific definition of the cost of providing an efficient service — to deviate from the concept of costorientation as laid
Tegemist on küsimusega, milles tahetakse sisuliselt teada, mil määral lubab määruse artikli 1 lõige 4 liikmesriikidel kulupõhisuse mõistet – eelkõige spetsiifilisema teenuste tõhusa osutamise kulupõhisuse
17 — This concept first appeared in the Community regulatory framework for telecommunications in Annex II to Directive 90/387, paragraph 4, first subparagraph, according to which charges must be based on objective criteria and … in principle be set on the basis of costorientation.
17 – See mõiste ilmus telekommunikatsiooni valdkonda reguleerivasse raamistikku esmakordselt direktiivi 90/387 II lisa punkti 4 teises lõigus, milles sätestatakse, et „tariifid peavad põhinema objektiivsetel kriteeriumidel ja […] olema põhimõtteliselt kulupõhised”.
16 — See recital (11) of the regulation.
16 – Vt määruse üheteistkümnes põhjendus.
Article 7 of Directive 97/33, which was in force at the material time, adopts a similar approach.
Käesoleva kohtuasja aluseks olnud asjaolude asetleidmise kuupäeval kehtinud direktiivi 97/33 artiklis 7 lähtutakse sellisest lähenemisviisist.
It provides that charges for interconnection are to be based on actual costs, including a reasonable rate of return on investment.
Selles on ette nähtud, et tasu vastastikuse sidumise eest määratakse kindlaks tegelike kulude põhjal, mille hulka kuulub investeeritud kapitali mõistlik tootlus.
OPINION OF MR MADURO — CASE C-55/06 of the context of the provision of which it forms a part and the aim of the regulations in question. 19
KOHTUJURIST POIARES MADURO ETTEPANEK — KOHTUASI C-55/06 sõnastust, vaid ka selle sätte konteksti, mille osaks mõiste on, ning asjaomase õigusaktiga taotletavaid eesmärke.
The other case in which the Court was required to give an interpretation of the concept of charges set on the basis of costorientation was the Mobistar case of 13 July 2006.
Teine otsus, milles Euroopa Kohus pidi tõlgendama tariifide kulupõhisuse mõistet, tehti kohtuasjas Mobistar 13. juulil 2006. 22
22 In its judgment, the Court confirmed in relation to prices charged for ensuring telephone number portability, that ‘Directive [2002/22/EC] does not preclude the adoption of a national measure such as that at issue in the main proceedings, which fixes in advance and on the basis of an abstract model of the costs, maximum prices which may be charged by the donor operator to the recipient operator as set-up costs, provided that the prices are fixed on the basis of the costs in such a way that consumers are not dissuaded from making use of the facility of portability’.
Selles otsuses kinnitas Euroopa Kohus telefoninumbrite teisaldatavuse tagamise eest küsitavate hindade puhul, et „direktiiv [2002/22/EÜ] ei keela kehtestada niisugust siseriiklikku meedet nagu põhikohtuasjas, mis määrab eelnevalt teoreetilise kulumudeli abil kindlaks maksimumtasu, mida doonoroperaator võib vastuvõtjaoperaatorilt paigalduskulude katmiseks nõuda, juhul kui see tasu määratakse kindlaks kulude põhjal selliselt, et see ei mõjuta tarbijaid loobuma teisaldatavuse võimaluse kasutamisest”.
23However, the Court pointed out that, in any event, it is important that ‘it is genuinely possible for new operators to contest the application of maximum prices by operators already present in the market by showing that those prices are too high in relation to their cost structure’. 24
23Euroopa Kohus meenutab siiski, et igal juhul on oluline, et „uutel operaatoritel on olemas tõhus võimalus turul juba olemas olevate operaatorite poolt võetavate maksimumtasude vaidlustamiseks, tõendades, et need tasud on nimetatud operaatorite kulude struktuuri seisukohast liiga kõrged”. 24
The fact that the concept of costorientation is a Community concept with its own meaning and scope is confirmed, first of all, by two judgments in which the Court was called upon to consider the interpretation of that concept, again in the telecommunications sector.
Seda, et hindade kulupõhisuse mõiste on ühenduse mõiste, millel on oma tähendus ja ulatus, kinnitavad kõigepealt kaks samuti telekommunikatsiooni valdkonnas tehtud otsust, milles Euroopa Kohtul on olnud võimalus seda tõlgendada.
20The first is the judgment of 25 November 2004 in KPN Telecom.
20Esimene on kohtuasjas KPN Telecom 25. novembril 2004 tehtud otsus.
21In that judgment, the Court held that costs connected with gathering or supplying basic subscriber data should, in any event, be borne by the provider of a voice telephony service and that they are already included in the costs of and earnings from such a service.
21Selles otsuses kinnitas Euroopa Kohus, et abonentide alusandmete hankimise või edastamisega seotud kulud peab igal juhul kandma kõnesideteenuse osutaja ning et need kulud sisalduvad juba sellise teenuse kuludes ja tuludes.
Under these circumstances, transferring the cost of gathering and supplying these data to persons requesting access to them, would result in unjustifiable overcharging for the costs in question and, therefore, would be incompatible with costorientation.
Sellistes tingimustes tooks andmete hankimise või edastamisega seotud kulude katmise kohustuse panemine andmetele juurdepääsu soovijatele kaasa alusetu kulude ülekompenseerimise ning oleks niisiis vastuolus kulupõhisusega.
When it comes to determining the precise meaning and scope of the concept of costorientation, as provided for in
Mis puudutab määruse artikli 3 lõikes 3 sätestatud kulupõhisuse mõiste täpse tähenduse ja ulatuse kindlakstegemist, siis ei
19 — See, to that effect, also SENA, cited above, paragraph 23 and the caselaw cited therein.
19 – Vt selle kohta ka eespool viidatud kohtuotsus SENA, punkt 23 ja viidatud kohtupraktika.
And, more recently, Case C-156/98 Germany v Commission [2000] ECR I-6857, paragraph 50; Case C-373/00 Adolf Truley [2003] ECR I-1931, paragraph 35; Case C-497/01 Zita Modes [2003] ECR I-14393, paragraph 34; Case C-53/05 Commission v Portugal [2006] ECR I-6215, paragraph 20, and Case C-306/05 SGAE ECR I-11519, paragraph 34.
Vt hiljuti tehtud Euroopa Kohtu 19. septembri 2000. aasta otsus kohtuasjas C-156/98: komisjon vs. Saksamaa Liitvabariik (EKL 2000, lk I-6857, punkt 50); 27. veebruari 2003. aasta otsus kohtuasjas C-373/00: Adolf Truley GmbH vs. Bestattung Wien GmbH (EKL 2003, lk I-1931, punkt 35); 27. novembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-497/01: Zita Modes Sàrl vs. Administration de l’enregistrement et des domaines (EKL 2003, lk I-14393, punkt 34); 6. juuli 2006. aasta otsus kohtuasjas C-53/05: komisjon vs. Portugali Vabariik (EKL 2006, lk I-6215, punkt 20) ja 7. detsembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-306/05: Sociedad General de Autores y Editores de España (SGAE) vs. Rafael Hoteles SA (EKL 2006, lk I-11519, punkt 34).
20 — Apart from Case C-146/00 Commission v France [2001] ECR I-9767, paragraph 60.
20 – Peale 6. detsembri 2001. aasta otsuse kohtuasjas C-146/00: komisjon vs. Prantsusmaa (EKL 2001, lk I-9767, punkt 60).
22 — Case C-438/04 [2006] ECR I-6675.23 — Ibid, paragraph 37.24 — Ibid., paragraph 35.
22 – 13. juuli 2006. aasta otsus kohtuasjas C-438/04: Mobistar SA vs. Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT) (EKL 2006, lk I-6675).
21 — Case C-109/03 [2004] ECR I-11273.
21 – Euroopa Kohtu 25. novembri 2004. aasta otsus kohtuasjas C-109/03: KPN Telecom BV vs. Onafhankelijke Post en Telecommunicatie Autoriteit (OPTA) (EKL 2004, lk I-11273).
ARCOR be exercised ‘in conformity with Community law’.
ARCOR duse õigusele vastava[i]d” 25.
25 The margin of discretion which the Member States have to introduce more detailed provisions in order to specify the cost elements, the methods and the models to be used will, of necessity, be defined by the limits arising from the interpretation of the Community concept of costorientation.
Liikmesriikide kaalutlusruum üksikasjalikumate sätete ole see mõiste selge, nagu näitab muide ka käesolev kohtuasi.
Article 3(3) of the regulation, this is not immediately obvious, as the present case clearly shows.
Määruses on nimetatud mõistet „kulud”, minemata defineerimisega kaugemale, kuid mõiste „kulud” ei ole ühene, sest kulusid, kuluarvestusmeetodeid ja -mudeleid on palju.
The regulation refers to the concept of costs, without going any further as regards its definition, and the concept of costs is not unambiguous: there are various possible costs, methods and models for cost calculation.
kehtestamisel eesmärgiga täpsustada kuluelemente, -meetodeid ja -mudeleid, mida tuleb kasutada, on tingimata piiratud sellega, mis tuleneb ühenduse kulupõhisuse mõiste tõlgendusest.
Where the Community legislature has not given any precise guidance regarding cost elements or the cost calculation methods or models to be used, I consider, as, basically, do the interveners in the present case, that the regulation leaves the Member States an inevitable margin of discretion in implementing this concept.
Kuna ühenduse seadusandja ei ole andnud kasutatavate kuluelementide, -meetodite ja -mudelite kohta täpseid juhiseid, olen samal arvamusel nagu enamjaolt käesolevas kohtuasjas menetlusse astujad, et määrusega on jäetud liikmesriikidele selle mõiste kasutamisel paratamatu kaalutlusruum.
That degree of latitude will, primarily, allow the national legislatures to determine which elements of the local loop provider’s particular costs are to be taken into account and, in particular, to define the relevant costs of the notified operator as being limited to the costs of providing an efficient service, as well as to define the methods and models to be used to calculate the costs connected with providing the local loop.
See ruum võimaldab liikmesriikide seadusandjatel a priori määrata kindlaks kliendiliini pakkuja konkreetsete kulude elemendid, mida tuleb arvesse võtta, ja eelkõige täpsustada, kas teavitatud operaatori kulud piirduvad teenuste tõhusa osutamise kuludega, ning määrata kindlaks kliendiliini pakkumisega seotud kulude arvestamise meetodid ja -mudelid, mida tuleb kasutada.