natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The German Government replied by letter of 13 May 2003 that, although the term ‘Parmesan’ had historical roots in the region of Parma, it had become a generic name for hard cheeses of diverse origins, grated or intended to be grated, distinct from the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Saksamaa Liitvabariik vastas 13. mai 2003. aasta kirjas, et kuigi mõiste „parmesan” tuleneb ajalooliselt Parma piirkonnast, on see saanud üldnimetuseks ja seda kasutatakse erineva geograafilise päritoluga riivitud või riivimiseks ette nähtud kõvade juustude tähistamiseks ning see erineb kaitstud päritolunimetusest „Parmigiano Reggiano”.
For that reason, its use did not infringe Regulation No 2081/92.
Seetõttu ei kujuta selle mõiste kasutamine endast määruse nr 2081/92 rikkumist.
On 17 October 2003, the Commission sent the Federal Republic of Germany a letter of formal notice, to which it replied by letter of 17 December 2003.
Komisjon saatis 17. oktoobril 2003 Saksamaa Liitvabariigile märgukirja, millele see liikmesriik vastas 17. detsembri 2003. aasta kirjaga.
Not being satisfied by the explanations rendered by the Federal Republic of Germany, on 30 March 2004, the Commission issued a reasoned opinion inviting it to take the measures necessary to comply with the opinion within two months of its notification.
Kuna komisjon ei olnud rahul Saksamaa Liitvabariigi esitatud selgitustega, saatis ta 30. märtsil 2004 nimetatud liikmesriigile põhjendatud arvamuse, kutsudes viimast võtma arvamuse täitmiseks vajalikke meetmeid kahe kuu jooksul arvamuse kättesaamisest.
By letter of 15 June 2004, the Federal Republic of Germany informed the Commission that it adhered to its previous position.
Saksamaa Liitvabariik teatas 15. juuni 2004. aasta kirjas komisjonile, et ta jääb oma varasema seisukoha juurde.
In those circumstances, the Commission decided to bring the present action.
Neil asjaolude otsustas komisjon esitada käesoleva hagi.
By order of the President of the Court of 6 September 2005, the Italian Republic on the one hand, and the Kingdom of Denmark and the Republic of Austria, on the other hand, were given leave to intervene in support of the forms of order sought by the Commission and by the Federal Republic of Germany respectively.
Euroopa Kohtu presidendi 6. septembri 2005. aasta määrusega anti ühelt poolt Itaalia Vabariigile ning teisalt Taani Kuningriigile ja Austria Vabariigile luba astuda menetlusse vastavalt komisjoni ja Saksamaa Liitvabariigi nõuete toetuseks.
By order of the President of the Court of 15 May 2006, the Czech Republic was given leave to intervene in support of the form of order sought by the Commission.
Euroopa Kohtu presidendi 15. mai 2006. aasta määrusega anti Tšehhi Vabariigile luba astuda menetlusse komisjoni nõuete toetuseks.
In support of its action, the Commission relies on a single ground of complaint relating to the Federal Republic of Germany’s failure to proceed against the use, on its territory, of the name ‘Parmesan’ on the labelling of products which do not comply with the requirements of the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Komisjon esitab oma hagi põhjenduseks ühe väite, mis tuleneb Saksamaa Liitvabariigi keeldumisest karistada oma territooriumil nimetuse „parmesan” kasutamist selliste toodete märgistamisel, mis ei vasta kaitstud päritolunimetuse „Parmigiano Reggiano” tehnospetsifikaadile.
The Federal Republic of Germany denies the failure to fulfil obligations on three grounds:
Saksamaa Liitvabariik vaidlustab liikmesriigi kohustuste rikkumise esinemise, tuginedes kolmele põhjendusele:
— first, a designation of origin is protected under Article 13 of Regulation No 2081/92 only in the exact form in which it is registered;
– esiteks kaitseb määruse nr 2081/92 artikkel 13 päritolunimetust ainult täpselt sellisel kujul, nagu see on registreeritud;
— second, the use of the word ‘Parmesan’ does not infringe the protection of the designation of origin ‘Parmigiano Reggiano’, and
– teiseks ei tähenda sõna „parmesan” kasutamine nimetusele „Parmigiano Reggiano” antud kaitse rikkumist ja
— third, it is not bound to proceed on its own motion against infringements of Article 13 of the Regulation.
– kolmandaks ei ole Saksamaa Liitvabariik kohustatud omal algatusel karistama kõnealuse artikli 13 rikkumise eest.
Protection of compound designations
Liitnimetuste kaitse
The Commission claims that the system of Community protection is underpinned by the principle that the registration of a designation containing several terms confers the protection of Community law both on the constituent elements of the compound designation and on the designation as a whole.
Komisjon väidab, et ühenduse kaitsesüsteem rajaneb põhimõttel, mille kohaselt mitmest mõistest koosneva nimetuse registreerimine annab ühenduse õiguse kaitse nii liitnimetuse koostisosadele kui ka selle tervikule.
The effective protection of compound designations therefore implies that, in principle, all the constituent elements of a compound designation are protected against abuse.
Seega tähendab liitnimetuste tõhus kaitse seda, et põhimõtteliselt on kuritarvituste vastu kaitstud liitnimetuse kõik koostisosad.
The Commission is of the opinion that, in order to guarantee such protection, Regulation No 2081/92 does not require registration of every element of a compound designation intended to be protected, but assumes that each element enjoys intrinsic protection.
Komisjon leiab, et määrus nr 2081/92 ei nõua selle kaitse tagamiseks liitnimetuse iga kaitstava osa registreerimist, vaid lähtub põhimõttest, et kaitstud on iga nimetatud osa kui selline.
That interpretation was confirmed by the Court in Joined Cases C-129/97 and C-130/97 Chiciak and Fol [1998] ECR I-3315.
Sellist tõlgendust on Euroopa Kohus kinnitanud 9. juuni 1998. aasta otsuses liidetud kohtuasjades C-129/97 ja C-130/97: Chiciak ja Fol, EKL 1998, lk I-3315).
The Commission argues that the principle of the protection of all the constituent elements of a compound designation is subject to only one exception, provided for in the second indent of Article 13(1) of Regulation No 2081/92, whereby the use of a single element of a compound designation is not regarded as an infringement of Article 13(1)(a) and (b) of the regulation if the element concerned is the name of an agricultural product or of a foodstuff which is considered to be generic.
Komisjoni väitel kehtib liitnimetuse kõigi koostisosade kaitse põhimõtte suhtes vaid üks erand, mis on sätestatud määruse nr 2081/92 artikli 13 lõike 1 teises lõigus ning mille kohaselt ei ole liitnimetuse ühe osa eraldi kasutamine vastuolus kõnealuse määruse artikli 13 lõike 1 punktidega a ja b, kui see osa on põllumajandustoote või toiduaine nimetus, mida peetakse üldnimetuseks.
That provision would be superfluous if the various constituent elements of designations registered exclusively in the form of compound designations were to be considered as not enjoying any protection.
Kui võiks järeldada, et kaitse alla kuuluvad üksnes need nimetuste erinevad koostisosad, mis on registreeritud liitnimetuste kujul, siis osutuks see säte ülearuseks.
Furthermore, a single constituent element of a compound designation does not enjoy the protection of Regulation No 2081/92 if the Member States concerned indicated, when notifying the compound designation at issue, that protection was not requested for certain parts of that designation.
Määrusega nr 2081/92 sätestatud kaitse ei laiene liitnimetuse eraldi kasutatavale koostisosale, kui asjaomane liikmesriik märkis kõnealuse liitnimetuse edastamise käigus, et nimetuse mõnele osale kaitset ei taotleta.
The Commission took that into account when it adopted Regulation No 1107/96, by declaring as appropriate in a footnote that protection of part of the designation concerned was not requested.
Sellisel juhul oleks komisjon pidanud määruse nr 1107/96 vastuvõtmisel seda arvestama ning vajadusel joonealuses märkuses märkima, et asjaomase liitnimetuse osale ei ole kaitset taotletud.
In the case of the designation ‘Parmigiano Reggiano’, no footnote was inserted in relation to either of those constituent elements.
Päritolunimetuse „Parmigiano Reggiano” kummagi koostisosa kohta ei ole sellist joonealust märkust lisatud.
The Federal Republic of Germany replies that a PDO enjoys the protection of Article 13 of Regulation No 2081/92 only in the exact form in which it is registered.
Saksamaa Liitvabariik vastab, et määruse nr 2081/92 artikkel 13 kaitseb päritolunimetust ainult täpselt sellisel kujul, nagu see on registreeritud.
The opposite contention cannot be inferred from the Court’s judgment in Chiciak and Fol, notwithstanding the Commission’s argument to that effect.
Komisjoni väiteid vaidlustades märgib Saksamaa Liitvabariik, et Euroopa Kohtu otsusest kohtuasjas Chiciak ja Fol ei saa vastupidist järeldada.
Furthermore, according to the Federal Republic of Germany, in the context of Case C-66/00 Bigi [2002] ECR I-5917, the Italian Republic itself expressly confirmed that it had purposely not registered the designation ‘Parmigiano’.
Lisaks on Itaalia Vabariik 25. juuni 2002. aasta kohtuotsuse C-66/00: Bigi (EKL 2002, lk I-5917) aluseks olnud kohtuasjas ise sõnaselgelt kinnitanud, et ta ei ole nimetust „Parmigiano” tahtlikult registreerinud.
In those circumstances, in the absence of registration, the designation ‘Parmigiano’ is not protected by Community law.
Sellistel asjaoludel, st registreerimise puudumisel, ei ole see nimetus ühenduse õigusega kaitstud.
In that regard, the eighth recital in the preamble to Regulation No 1107/96 states that ‘certain Member States have made it known that protection was not requested for some parts of designations and this should be taken into account’.
Selles osas tuleneb määruse nr 1107/96 põhjendusest 8, et mõned liikmesriigid on teatanud, et „nimetuse mõnele osale ei ole kaitset taotletud, ja seda tuleks silmas pidada”.
References in Regulation No 1107/96 to footnotes contained in its annex specify the cases in which protection of part of the designation concerned was not requested.
Määruse nr 1107/96 lisa joonealuses märkuses täpsustatakse juhud, mil asjaomase nimetuse osale ei ole kaitset taotletud.
It must however be pointed out that the lack of a declaration that, for certain elements of a designation, the protection conferred by Article 13 of Regulation No 2081/92 was not requested, cannot constitute a sufficient basis for determining the scope of that protection (see, to that effect, Chiciak and Fol, paragraph 37).
Siiski tuleb märkida, et kinnituse puudumine selle kohta, et nimetuse mõnele koostisosale ei ole määruse nr 2081/92 artiklis 13 sätestatud kaitset taotletud, ei ole kõnealuse kaitse ulatuse kindlaksmääramiseks piisav alus (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Chiciak ja Fol, punkt 37).
Under the system of protection created by Regulation No 2081/92, questions concerning the protection to be accorded to the various constituent parts of a name, in particular the question whether a generic name or a constituent part protected against the practices referred to in Article 13 of that regulation may be concerned, are matters which fall for determination by the national court on the basis of a detailed analysis of the facts presented before it by the parties concerned (Chiciak and Fol, paragraph 38).
Määrusega nr 2081/92 loodud kaitsesüsteemi kohaselt peab küsimusele nimetuste erinevatele osadele omistatava kaitse kohta ja eelkõige küsimusele, kas tegemist on üldnimetuse või koostisosaga, mis on kaitstud kõnealuse määruse artiklis 13 osutatud tegevuste eest, andma hinnangu siseriiklik kohus, lähtudes huvitatud isikute poolt esitatud asjaomase faktilise olukorra üksikasjalikust analüüsist (eespool viidatud kohtuotsus Chiciak ja Fol, punkt 38).
In those circumstances, the Federal Republic of Germany’s argument that a PDO enjoys protection under Article 13 of Regulation No 2081/92 only in the exact form in which it is registered cannot succeed.
Neil asjaoludel ei saa toetada Saksamaa Liitvabariigi argumenti, mille kohaselt määruse nr 2081/92 artikkel 13 kaitseb päritolunimetust ainult täpselt sellisel kujul, nagu see on registreeritud.
According to the Commission, the marketing under the name ‘Parmesan’ of cheese which does not comply with the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ constitutes an infringement of Article 13(1)(b) of Regulation No 2081/92, since the term ‘Parmesan’ is the correct translation of the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Komisjoni sõnul kujutab kaitstud päritolunimetuse „Parmigiano Reggiano” tehnospetsifikaadile mittevastavate juustusortide käibelelaskmine nimetuse „parmesan” all endast määruse nr 2081/92 artikli 13 lõike 1 punkti b rikkumist, kuna mõiste „parmesan” on kaitstud päritolunimetuse „Parmigiano Reggiano” õige tõlge.
The translation, like the PDO in the language of the Member State which obtained registration of that designation, is exclusively reserved for products which comply with the specification.
Tõlget, nagu ka kaitstud päritolunimetust selle liikmesriigi keeles, kelle taotlusel nimetus on registreeritud, võib kasutada üksnes nende toodete puhul, mis vastavad tehnospetsifikaadile.
The Commission adds that, as shown by the close connection which evolved historically between the specific geographic region of Italy where that type of cheese comes from and the term ‘Parmesan’, the term is not a generic name which can be distinguished from the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Komisjon lisab, et Itaalia selle geograafilise piirkonna, kust kõnealune juustusort on pärit, ning mõiste „parmesan” ajalooline areng, mis annab tunnistust tihedast seosest nende kahe vahel, ilmestab asjaolu, et mõiste „parmesan” ei ole üldnimetus, mida saab eristada kaitstud päritolunimetusest „Parmigiano Reggiano”.
In any case, use of the name ‘Parmesan’ for a cheese which does not comply with the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ constitutes an evocation of that PDO, which is prohibited by Article 13(1)(b) of Regulation No 2081/92.
Igal juhul kujutaks nimetuse „parmesan” kasutamine kaitstud päritolunimetuse „Parmigiano Reggiano” tehnospetsifikaadile mittevastava juustu tähistamiseks endast kõnealuse nimetusega seoste tekitamist, mis on määruse nr 2081/92 artikli 13 lõike 1 punkti b kohaselt keelatud.
Of course, a geographical designation could, over time and through use, become a generic name in the sense that consumers cease to regard it as an indication of the geographical origin of the product, and come to regard it only as an indication of a certain type of product.
Geograafiline nimetus võib aja jooksul ja kasutamise käigus muutuda üldnimetuseks selles mõttes, et tarbijad hakkavad toote geograafilise päritolu tähistuse asemel seda pidama teatava tooteliigi tähistuseks.
That shift in meaning occurred for instance in the case of the designations ‘Camembert’ and ‘Brie’.
Selline tähenduse muutus on leidnud aset mõistete „Camembert” ja „Brie” puhul.
Nevertheless, it is the Commission’s view that the term ‘Parmesan’ has never lost its geographical connotation.
Komisjon leiab ka, et mõiste „parmesan” ei ole oma geograafilist tähendusvarjundit kaotanud.
Were ‘Parmesan’ really a neutral term without such a connotation, there would be no plausible explanation for the persistent efforts of manufacturers of imitations to establish through words or images a link between their products and Italy.
Kui nimi „parmesan” oleks tõesti sellise tähendusvarjundita neutraalne mõiste, puuduks usutav selgitus selle kohta, miks imitatsioonide tootjad jätkavad sõnade või kujutiste abil seose loomist nende kaupade ja Itaalia vahel.
Moreover, according to the Commission, the fact that up until the year 2000 a cheese called ‘Parmesan’, which did not comply with the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’, was produced on Italian territory does not indicate that the term ‘Parmesan’ is the generic name in Italy for hard cheeses of diverse origin, because the cheese in question was exclusively intended for export to countries where the term ‘Parmesan’ did not enjoy any particular protection, in accordance with the principle of territoriality.
Lisaks ei näita komisjoni sõnul asjaolu, et kuni 2000. aastani toodeti juustu nimega „parmesan”, mis ei vastanud „Parmigiano Reggiano” kohustuslikule tehnospetsifikaadile, Itaalia territooriumil, et mõiste oli Itaalias erinevat päritolu riivjuustu sorte tähistav üldmõiste, sest kõnealune juust oli mõeldud eranditult ekspordiks riikidesse, kus sõna „parmesan” ei ole vastavalt territoriaalsuspõhimõttele konkreetselt kaitstud.
Moreover, it is only since 21 June 1996, the date when Regulation No 1107/96 entered into force, that the name ‘Parmigiano Reggiano’ has been protected at Community level.
Igal juhul on nimetus „Parmigiano Reggiano” ühenduse tasandil kaitstud alles alates 21. juunist 1996, st määruse nr 1107/96 jõustumise kuupäevast.
The Federal Republic of Germany contends that the use of the word ‘Parmesan’ does not infringe Article 13(1)(b) of Regulation No 2081/92, given that it is only a translation, in the opinion of the Commission, of the term ‘Parmigiano’, which, as illustrated by the situation in Italy and in other Member States and equally by national and Community legislation, is a generic name.
Saksamaa Liitvabariik väidab, et sõna „parmesan” kasutamine ei kujuta endast määruse nr 2081/92 artikli 13 lõike 1 punkti b rikkumist, kuna komisjoni sõnul on see kõigest mõiste „Parmigiano” tõlge, mis nii Itaalia ja teiste liikmesriikide olukorrast kui ka siseriiklikest ja ühenduse õigusaktidest lähtudes on üldnimetus.
As a generic name, it cannot be protected under the regulation.
Üldnimetusena ei ole see sõna kõnealuse määrusega kaitstud.
In the alternative, the German Government submits that, even if the term ‘Parmigiano’ is not a generic name, to which therefore the provisions of the second indent of Article 13(1) of Regulation No 2081/92 do not apply, use of the term ‘Parmesan’ does not infringe the provisions concerning the protection of the designation of origin ‘Parmigiano Reggiano’.
Teise võimalusena väidab Saksamaa Liitvabariik, et isegi kui mõiste „Parmigiano” ei ole üldnimetus, mistõttu ei ole määruse nr 2081/92 artikli 13 lõike 1 teine taane selle suhtes kohaldatav, siis ei kujuta mõiste „parmesan” kasutamine päritolunimetuse „Parmigiano Reggiano” kaitset puudutavate sätete rikkumist.
The name ‘Parmesan’ has evolved, over centuries, in a particular way and has become, in Germany, but also in other Member States, a generic name.
Nimetust „parmesan” iseloomustab sajandite pikkune areng ning nimetus on muutunud nii Saksamaal kui ka teistes liikmesriikides üldnimetuseks.
Its use does not therefore constitute a misuse or evocation of the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Seega ei kujuta kõnealuse nimetuse kasutamine endast kaitstud päritolunimetuse „Parmigiano Reggiano” väärkasutust ega sellega seoste tekitamist.
To substantiate that contention, the Federal Republic of Germany refers, first, to point 35 of the Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer in Case C-317/95 Canadane Cheese Trading and Kouri [1997] ECR I-4681, second, to Bigi, in which
Oma väite kinnituseks viitab Saksamaa Liitvabariik esiteks 8. augusti 1997. aasta määruse kohtuasjas C-317/95: Canadane Cheese Trading ja Kouri (EKL 1997, lk I-4681) aluseks olnud kohtuasjas kohtujurist Ruiz-Jarabo Colomeri ettepaneku
COMMISSION v GERMANY the Court expressly left open the question whether the term ‘Parmesan’ is a generic designation, and third, to the fact that it is not sufficient to find that the name of a product is the translation of a designation of origin.
KOMISJON VS. SAKSAMAA punktile 35 ning teiseks eespool viidatud kohtuotsusele Bigi, milles Euroopa Kohus jättis otsesõnu lahtiseks selle küsimuse, kas mõiste „parmesan” kujutab endast üldnimetust, ning kolmandaks asjaolule, et ei piisa sedastamisest, et toote nimetus on päritolunimetuse tõlge.
It is necessary to examine in each particular case whether that translation really amounts to an evocation of the designation at issue.
Igal asjaomasel juhul tuleb kontrollida, kas nimetatud tõlge tekitab tõesti asjaomase nimetusega seoseid.
That is not the case where the name at issue, while originally a translation, has, with the passage of time, taken on another meaning in the ordinary usage of consumers, thus becoming a generic name.
See ei ole nii juhul, kui hoolimata sellest, et vaidlusalune nimetus oli algselt tõlge, on see aja jooksul saanud tarbijate ühiskeeles teise tähenduse ning muutunud seeläbi üldnimetuseks.
Fourth, the Federal Republic of Germany relies on the fact that in Germany — the only Member State in which the generic quality of the term ‘Parmesan’ is decisive given the present infringement proceedings — the word ‘Parmesan’ has always been understood as the generic name of a hard cheese grated or intended to be grated.
Neljandaks tugineb kõnealune liikmesriik asjaolule, et Saksamaal, s.o ainsas liikmesriigis, kus mõiste „parmesan” üldise laadi hindamine on käesoleva rikkumismenetluse raames oluline, on sõna „parmesan” alati tajutud riivitud või riivimiseks ette nähtud kõvade juustude üldnimetusena.
Moreover, that is also the situation in other Member States, including Italy.
Pealegi vastab see tõele ka teistes liikmesriikides, kaasa arvatud Itaalias.
It is necessary, first, to establish whether use of the name ‘Parmesan’ corresponds, with regard to the PDO ‘Parmigiano Reggiano’, to one of the situations referred to in Article 13(1) of Regulation No 2081/92.
Kõigepealt tuleb teha kindlaks, kas nimetuse „parmesan” kasutamine vastab kaitstud päritolunimetuse „Parmigiano Reggiano” suhtes mõnele olukorrale, mida käsitletakse määruse nr 2081/92 artikli 13 lõikes 1.
In that regard, it should be pointed out that, under Article 13(1)(b) of that regulation, registered names are protected against any misuse, imitation or evocation, even if the true origin of the product is indicated or if the protected name is translated.
Selles osas tuleb meenutada, et kõnealuse määruse artikli 13 lõike 1 punkti b kohaselt kaitstakse registreeritud nimetusi ennekõike igasuguse väärkasutuse, jäljendamise või seoste tekitamise eest, isegi kui on viidatud toote tegelikule päritolule või kui kaitstud nimetus on tõlgitud.
With regard to the evocation of a PDO, the Court has held that that term covers a situation where the term used to designate a product incorporates part of a protected designation, so that when the consumer is confronted with the name of the product, the image brought to his mind is that of the product whose designation is protected (Case C-87/97 Consorzio per la tutela del formaggio Gorgonzola [1999] ECR I-1301, paragraph 25).
Euroopa Kohus on kaitstud päritolunimetusega „seose tekitamise” osas sedastanud, et see mõiste hõlmab olukorda, kus toote nimetuses kasutatud mõistesse kuulub osa kaitstud nimetusest, nii et kui tarbija näeb toote nime, tekib tema kujutluses pilt tootest, mille nimetus on kaitstud (4. märtsi 1999. aasta otsus kohtuasjas C-87/97: Consorzio per la tutela del formaggio Gorgonzola (EKL 1999, lk I-1301, punkt 25).
The Court has pointed out that it is possible for a PDO to be evoked where there is no likelihood of confusion between the products concerned and even where no Community protection extends to the parts of that designation which are echoed in the term or terms at issue (Consorzio per la tutela del formaggio Gorgonzola, paragraph 26).
Euroopa Kohtus täpsustas, et kaitstud päritolunimetusega võivad tekkida seosed, kui asjaomaste toodete segiajamine ei ole tõenäoline, ja isegi siis, kui ühenduse kaitse ei laiene kõnealuse nimetuse osadele, mida jäljendatakse kõnealuses mõistes või mõistetes (eespool viidatud kohtuotsus Consorzio per la tutela del formaggio Gorgonzola, punkt 26).