natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Strategic security:In the face of fundamental threats — terrorism, the proliferation of weapons ofmass destruction and the failed States, internal and regional conflict — the EU has to operate inits region, at the level of international order and at the level of frontline action beyond its borders (for instance through crisis management operations).
Strateegiline julgeolek.Seistes silmitsi tõsiste ohtudega – terrorism, massihävitusrelvade levik,nn luhtunud riigid, rahvusvahelised ja piirkondlikud konfliktid – peab EL olema tegev oma regioonis, rahvusvahelisel tasandil ning ka eesliinil oma piiride taga (näiteks kriisiohjamisoperatsioonides).
These operations call for appropriatecombinations of civil and military means.
Nendeks operatsioonideks on vaja sobivate tsiviil- ja sõjaliste vahendite kombinatsioone.
I. PRIORITIES FOR THE ENLARGED EUROPEAN UNION
Tsiviiljulgeolek.Tänapäeva maailmas, mida iseloomustavad avatus ja ebastabiilsus, on tsiviilelanikkond üha enam ohustatud konfliktidest, suurõnnetustest ja pandeemiatest.
Civilian security:In today’s world, characterised by openness and instability, civilian populationsare increasingly exposed to risks such as conflicts, national disasters, and pandemics.
EL kui piiridetakontinent on nendele riskidele ja ohtudele avatud.
The EU, asa continent without frontiers, lends itself to the consequences of such risks and threats.Consistent with its role as a leading partner in the promotion of sustainable development,human values and global governance, the EU must also take appropriate external action, andeffectively support international efforts, which affect not only the physical security of civilianpopulations and their potential for development, but also overall security and stability.
Arvestades oma juhtrolli säästva arenguedendamisel ja inimlike väärtuste edendamisel, peab liit võtma vajalikud väljapoole suunatudmeetmed ning tõhusalt toetama rahvusvahelisi ettevõtmisi, mis ei mõjuta ainult tsiviilelanikkonna füüsilist julgeolekut ja arengupotentsiaali, vaid julgeolekut ja stabiilsust laiemalt.
To raise the EU’s capacities in this regard, further efforts must be made to increase availableresources and to pool them more effectively.
Tõstmaks ELi vastavat võimekust, on tarvis astuda edasisi samme olemasolevate vahendite hulga suurendamiseks ning nende paremaks ühendamiseks.
In order to strengthen military capabilities, there isa need for increased security-related research and reinforced civilian crisis management, diplomatic and intelligence capabilities.
Sõjalise võimekuse tugevdamisekson vajalik julgeolekualaste uuringute, kriiside tsiviilohjamise ning diplomaatilise ja luurevõimesuurendamine.
The added value of EU assistance
ELi abi lisaväärtus
The comparative advantage of an EU approach to external action crises is well illustrated by the casesof the western Balkans, Afghanistan and East Timor.
ELi lähenemise suhteline eelis tuleb hästi ilmsiks Lääne-Balkani, Afganistani ja Ida-Timori näite põhjal.
In the western Balkans, EU assistance helped to underpin the proximity policy that is the stabilisationand association process.
Lääne-Balkanil aitas ELi abi toestada lähenemispoliitikat ehk stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessi.
Both because of the size of the funds given to the region and the nature ofthe assistance, directed largely towards democratic stabilisation measures (refugee return, institutional building, human rights and rule of law), the EU achieved an impact which it is unlikely that the combined action of the individual Member States’ bilateral programmes could have achieved.
Tänu piirkonnale eraldatud summade suurusele ning abi olemusele, suunatud eelkõige demokraatia stabiliseerimisele (põgenike tagasipöördumine, inimõigused ja õigusriik), saavutas EL rohkemkui oleks saavutatud üksikute liikmesriikide kahepoolsete programmide kaudu.
Community assistance for Afghanistan demonstrates a level of coherence which could not be achievedeven through optimal coordination of individual national programmes.
Ühenduse abi Afganistanile demonstreerib sidususe taset, mida ei oleks võimalik saavutada ka eri riikide programme optimaalselt koordineerides.
In 2001, the Communitymade one single significant pledge for five years.
2001. aastal võttis ühendus suure ja selge kohustuseviieks aastaks.
The conditions for this long-term commitment havebeen comprehensively laid down in a country strategy paper and an annual review provides flexibility to adapt the assistance given to the situation on the ground.
Selle pikaajalise kohustuse tingimused on sätestatud riigi strateegiadokumendis ningiga-aastane kokkuvõte lisab paindlikkust ja võimaldab kohandada abi vastavalt olukorrale kohapeal.
The Community effort in East Timor has contributed, in concrete terms, to the emergence of thecountry through the challenging first years of independence.
Ühenduse jõupingutused Ida-Timoris on aidanud riigil läbida iseseisvuse esimesed keerukad aastad.
The policy mix
Poliitikameetmete valik
Moving towards a common cooperation and assistance policy also requires an improved policy mixto improve coherence in bilateral relations or in international institutions, devising foreach partner country, region or institution the appropriate policy mix according to our priorities,to partners’ needs or to global challenges, and to translate it into the most efficient mix of instruments.
Liikumine ühise koostöö- ja abipoliitika suunas nõuab ka paremat poliitikameetmete valikut,etparandada kahepoolsete suhete sidusust või sidusust rahvusvaheliste organisatsioonidega, keskavandavad igale partnerriigile, -piirkonnale ja -institutsioonile sobivat poliitikameetmete valikutlähtuvalt meie prioriteetidest, partneri vajadustest ja üleilmsetest väljakutsetest ning kujundavadselle alusel kõige tõhusama vahendite valiku.
For neighbouring countries the policy mix will mainly focus on sharing stability and prosperityand take account of the important impact of EU internal policies.
Naaberriikide puhul koondub poliitikameetmete valik eelkõige stabiilsuse ja heaolu jagamisele,võttes arvesse ELi sisepoliitika valdkondade olulist mõju.
For other countries, the policy mix will depend, inter alia, on an assessment of the interests of the EU and of our partners,and of the geopolitical situation.
Teiste riikide puhul sõltub poliitikameetmete valik muu hulgas liidu ja meie partnerite huvidest ja geopoliitilisest situatsioonist.
Setting up a single policy framework and a unique programming per partner country and perthematic policy, leading to coordinated and co-financed implementation, should pave the wayfor effective complementary actions between the EU and Member States: a common development policy would provide the appropriate framework.
Ühtse poliitilise raamistiku ja iga riigi ning poliitikavaldkonna kohta eraldi programmi koostamine, mis viib kooskõlastatud ja koosrahastatud rakendamisele, peab sillutama tee liidu ja liikmesriikide tõhusatele ja üksteist täiendavatele ettevõtmistele – ühine arengupoliitika oleks sobiv raamistik.
In the light of the above, here is a financial illustration.
Eelnevat arvestav rahaline ülevaade 5. jaotisest:
The EU as a global partner
EL kui globaalne partner
MATCHING RESOURCES TO OBJECTIVES
VAHENDITE SOBITAMINE EESMÄRKIDEGA
Sound financial planning means matching resources to needs.
Usaldusväärne finantsplaneerimine tähendab vahendite sobitamist eesmärkidega.
As financial resources are limited,financial decisions are essentially about choices to be made and priorities to be fixed.
Kuna rahalised vahendid on piiratud, on rahastamisotsused peamiselt seotud tehtavate valikute ja kindlaksmääratavate prioriteetidega.
This communication has sought to explain how the EU’s goals can be realised.
Käesolevas teatises püütakse selgitada, kuidas on võimalik liidu eesmärke ellu viia.
It has laid out apolitical project based on the key concept of sustainable development: nurturing the EU’s natural resources, building competitiveness and solidarity, making Europeans across the EU safer andmore prosperous.
Selles onsätestatud poliitiline projekt, mis põhineb säästva arengu kontseptsioonil: liidu loodusvaradeeest hoolitsemine, konkurentsivõime ja solidaarsuse tugevdamine, eurooplaste kindlustunde jarikkuse suurendamine kogu Euroopa Liidus.
Turning our priorities into action and statements into deeds needs action at both national and EU level.
Selleks et muuta prioriteedid tegevuseks ja väited tegudeks, on vaja meetmeid nii siseriiklikulkui liidu tasandil.
Neither is equipped to provide all the answers.
Kummalgi tasandil ei ole võimalik anda kõiki vastuseid.
But if the EU is to make its contribution,it needs an adequate budget.
Kuid kui liit soovib anda oma panust, peab tal selleks olema piisav eelarve.
At a time of intense pressure on public finance at national level, the demand that the EU appliesrigour and restraint to its funding is fully justified.
Ajal, mil siseriiklikul tasandil on riigi rahandusele äge surve, on täiesti õigustatud, et liit kohaldaks oma rahastamise suhtes rangust ja vaoshoitust.
But it is an illusion to believe that cuttingspending at EU level guarantees value for money: each euro of expenditure from the EU budgetcan lever in several euro at national level, as cohesion policy has already shown (see Section I.A.2).
Kuid oleks väär arvata, et kulutuste vähendamine ELi tasandil tagab raha väärtuse: iga liidu eelarvest kulutatud euro saab panna liikuma mitu eurot siseriiklikul tasandil, nagu seda ühtekuuluvuspoliitika on juba näidanud (vt jaotist I.A.2).
The evolution of the Community budget in recent years shows that the EU has reined in expenditure.
Ühenduse eelarve viimaste aastate areng näitab, et liit on kulutusi ohjeldanud.
But the gap between the demands on the EU and the resources at its disposal has growntoo wide.
Kuid lõhe sellevahel, kui palju liidult nõutakse ja kui palju on tema kasutuses vahendeid, on kasvanud liiga suureks.
To saddle the EU with a set of goals and then deny it the resources required would beto condemn it to the justified criticism of citizens denied their legitimate expectations.
Koormata liitu eesmärkidega ja siis mitte anda talle selleks nõutavaid vahendeid tooks liidu langemise õiguspärastest ootustest ilma jäetud kodanike õigustatud kriitika alla.
A. The legacy of existing commitments
A. Olemasolevate kohustuste pärand
In 2006, the commitment appropriations ceiling of the current financial perspective for a 25member EU will account for 1.11 % of the EU’s gross national income (GNI).
2006. aastal moodustab 25-liikmelise liidu praeguse finantsperspektiivi kulukohustuste assigneeringute ülemmäär 1,11% ELi rahvamajanduse kogutulust (RKT).
Commitmentsunder the ninth EDF would add on average another 0.03 % of GNI.
Üheksanda EAFi alusel võetud kohustused lisavad keskmiselt veel 0,03% RKTst.
The evolution of expenditure for the period 2007–13 is already partly determined by some decisions and the premises of the exercise:
Kulude areng ajavahemikul 2007–2013 on osaliselt kindlaks määratud juba mõne otsuse ja rakendamise eeldustega:
•the European Council agreed the spending for market-related and direct payments in agriculture until 2013;
•Euroopa Ülemkogu leppis kokku turuga seotud ja otsetoetuste osas põllumajanduse valdkonnas kuni 2013. aastani.
•cohesion policies in the 10 new Member States, whose level of prosperity is significantly lowerthan in the EU-15, will require increased expenditure;
•Ühtekuuluvuspoliitika kümnes uues liikmesriigis, kelle jõukustase on EL-15 tasemest märkimisväärselt madalam, nõuab suuremaid kulutusi.
•accommodating two additional new Member States with large agricultural activity and significantly lower incomes per head will clearly add to expenditure requirements on the basis ofthe acquis;
•Kahe uue liikmesriigi vastuvõtt, keda iseloomustab suur põllumajandustegevus ja märkimisväärselt madalam sissetulek elaniku kohta, lisab acquis’alusel kindlasti veelgi kulutusi.
•many EU policies — such as the internal market, competition policy, customs, statistics, transport, nuclear safety, audiovisual, youth, culture and information policies — have resource consequences which flow directly from the Treaties and from EU law.
•Paljude ELi tegevusvaldkondadega – näiteks siseturg, konkurents, toll, statistika, transport,tuumaohutus, audiovisuaalsektor, noorsootöö, kultuur ja teabepoliitika – kaasnevad nõudedvahenditele, mis tulenevad otseselt asutamislepingutest ja ELi õigusest.
It should also be noted that another relevant change would be the ‘budgetisation’ of the EDF toenhance the consistency and effectiveness of the EU’s development policy.
Samuti tuleks ära märkida, et veel üks asjakohane muudatus on EAFi kandmine eelarvesse tõstmaks liidu arengupoliitika järjepidevust ja tõhusust.
A ceiling around 1 % of GNI, would fail to meet the European Council commitments on agricultural payments, would undermine the phasing-in of cohesion policy in the 10 new Member States, and would jeopardise the existing levels in other policies, let alone to implement the newpriorities.
Kui ülemmäär on umbes 1% RKTst, ei ole võimalik täita Euroopa Ülemkogu võetud kohustusipõllumajandusmaksete osas, see kahjustaks ühtekuuluvuspoliitika järkjärgulist juurutamistkümnes uues liikmesriigis, mis ohustaks olemasolevaid rahastamistasemeid teistes tegevusvaldkondades, rääkimata uute prioriteetide elluviimisest.
Under such a scenario, the EU would have to:
Sellise stsenaariumi korral peab EL:
•reduce its efforts in terms of external aid;
•vähendama oma tegevust välisabi osas;
•reduce support for rural development, one of the key objectives of CAP reform;
•vähendama ÜPP reformi ühte peaeesmärki – maaelu arendustoetust;
•renege on international commitments and pledges;
•taganema rahvusvahelistest kohustustest ja lubadustest;
•drastically decrease cohesion support in the current Member States in the face of major problems of lagging development, unemployment and social exclusion;
•järsult vähendama ühtekuuluvustoetust senistes liikmesriikides olukorras, kus mahajäänudareng, töötus ja sotsiaalne tõrjutus on tõsiseks probleemiks;
•retreat from commitments it has already made, its new neighbourhood policy or justice andsecurity tasks, and jeopardise further enlargement.
•loobuma juba võetud kohustustest, naabruspoliitikast või õiguse- ja julgeolekuülesannetestning seadma ohtu edasise laienemise.
Alternatively, cuts would be needed across the board, and existing agreements would have tobe reopened, including the amounts decided at the Brussels European Council of October 2002,and in particular the reorientation of the CAP towards rural development.
Teine võimalus on teha kõikjal kärpeid ning siis tuleks uuesti avada olemasolevad kokkulepped,sealhulgas summade osas, milles lepiti kokku Brüsselis toimunud Euroopa Ülemkogus oktoobris 2002, eelkõige ÜPP ümbersuunamise asjus maaelu arenguks.
In brief, the message would be that the EU has given up on these tasks.
Lühidalt öeldes oleks sõnum see, et liit on nende ülesannete täitmisel alla andnud.
B. The new financial requirements
B. Uued rahastamisnõuded
The significance of the challenges identified above would require a very substantial increase offinancing capabilities at EU level.
Eespool nimetatud väljakutsete tähtsus nõuab ELi tasandil oluliselt suuremat rahastamist.
But sticking to the existing ceilings, they can be accommodated by a combination of shifts in the balance between different spending priorities, carefulcosting, and only limited increases in the current size of the budget.
Kuidolemasolevate ülemmäärade juurde jäädes saab sellega hakkama erinevate kuluprioriteetideosatähtsuse muutmise, hoolika kulude kalkuleerimise ning olemasoleva eelarve suuruse ainultpiiratud kasvuga.
A credible plan to meet the EU’s needs can be drawn up within the current budgetary disciplines, represented by the ownresources ceiling of 1.24 % of GNI.
Usaldusväärse kava liidu vajaduste täitmiseks saab koostada praeguse eelarvedistsipliini raames, mida kirjeldab omavahendite ülemmäär 1,24% RKTst.
This framework would allow:
Selline raamistik võimaldaks:
•a complete phasing-in of new Member States for agriculture, fisheries and management ofother environmental resources and the implementation of CAP and CFP reform;
•järkjärguliselt täielikult juurutada uutes liikmesriikides ühine põllumajandus, kalandus ja muude keskkonnavahendite haldus ning viia ellu ÜPP ja ühise kalanduspoliitika reform;
•a boost to competitiveness for growth and employment, covering research, education andtraining, and EU networks;
•järsult suurendada konkurentsivõimet kasvu ja tööhõive nimel, see hõlmaks ka teadustööd,haridust ja koolitust ning ELi võrgustikke;
•the resources required to meet solidarity commitments and focus further on growth andemployment post-enlargement;
•anda vajalikke vahendeid solidaarsuskohustuste täitmiseks ja keskenduda edasi laienemisjärgsele kasvule ja tööhõivele;
•fresh action in the area of citizenship, freedom, security and justice;
•värskeid meetmeid kodakondsuse, vabaduse, turvalisuse ja õiguse valdkonnas;
•the EU to become an effective neighbour and a stronger global partner in support of the‘Millennium development goals’.
•ELil saada tõhusaks naabriks ja tugevamaks globaalseks partneriks aastatuhande arengueesmärkide toetamisel.
The result would respect a ceiling of 1.24 % of GNI, but a rebalancing of the budget would allowspace for the new priorities.
Tulemuses peetaks kinni 1,24% RKT ülemmäärast, kuid uus eelarvetasakaal annaks ruumi kauutele prioriteetidele.
A significant proportion of EU resources would focus on objectives suchas competitiveness for growth and employment (16 %) and Europe as a global partner (7 %).
Märkimisväärne osa ELi vahenditest läheks sellistele eesmärkidele nagukonkurentsivõime tõstmine kasvu ja tööhõive nimel (16%) ning Euroopa globaalse partnerina(7%).
The European Development Fund would be integrated into the EU budget.
Euroopa Arengufond tuleks integreerida ELi eelarvesse.
At present itaccounts for 0.03 % of GNI.
Praegu moodustab see 0,03% RKTst.
In order to optimise the use of expenditure and develop more effective delivery mechanisms,
Selleks et optimeerida kulutusi ja arendada tõhusamaid teostusmehhanisme, tuleks vahendid juurutada järkjärguliselt teatava aja jooksul nagu seda tavaliselt tehakse. (1
This threshold is a compromise between needs and budgetary stability.
See ülemmäär on kompromiss vajaduste ja eelarve stabiilsuse vahel.
It falls short of fully meeting repeatedly stated needs and the capacity of the EU to contribute to these needs.
See jääb alla korduvalt väljendatud vajadustele ja liidu suutlikkusele neid vajadusi täita.
Publicinvestment in research in Member States is planned to increase up to 0.88 % of GDP by 2010,below the 1 % agreed target for the public spending share of the 3 % target.
Seejääb alla 1%, mis seati sihiks eelarveliste kulutuste osas eesmärgi 3% puhul. Puuduv 0,12%,mida tuleks kanda liidu eelarvest, on praeguse stsenaariumi kohaselt kaetud ainult osaliselt.
The gap of 0.12 %, to be borne by the EU budget, is only partly covered under the present scenario.Similarly, the EU could contribute more to the EUR 600 billion necessary to build the transEuropean networks, or extend the educational mobility programmes to a wider share of the student and academic population.
Samamoodi võiks EL anda rohkem kui 600 miljardit eurot, mis on vajalik üleeuroopaliste võrkudeehitamiseks, või laiendada haridusalase liikuvuse programme laiemale osale üliõpilastest ja akadeemilistest ringkondadest.
The EU could well take a share of the commitments made by Member States at Monterrey.
Liit võiks väga hästi kanda osa kohustustest, mida liikmesriigid võtsid Monterreys.
Finally, an order of magnitude of EUR 3 billion for research onsecurity could be envisaged.
Samuti võiks ette näha uurimistööle julgeoleku alal eraldist suurusjärgus 3 miljardit eurot.
In all these areas, EU action could offer real benefits and lighten theload for national budgets: an alternative framework of 1.30 % would have allowed the EU tobetter respond to those needs and still be moderate.
Kõigis neis valdkondades tooksid liidu meetmed tõelist kasu ja vähendaksid riikideeelarvekoormust: alternatiivne raamistik 1,30% oleks võimaldanud liidul paremini reageeridaneile vajadustele ja olla samas mõõdukas.
The following table provides an illustration of the framework described above.
Järgmine tabel illustreerib eespool kirjeldatud raamistikku.
) Commitment appropriations would average 1.22 % over the period.
) Kulukohustuste assigneeringud oleksid sellel ajavahemikul keskmiselt 1,22%.
Payments would average 1.14 % (including EDF).
Maksed oleksid keskmiselt 1,14% (kaasa arvatud EAF).
Overview of the new financial framework 2007–13
Ülevaade uuest finantsraamistikust 2007–2013
Sustainable growth
Säästev areng
Competitiveness for growth and employment
Konkurentsivõime kasvu ja tööhõive nimel
Preservation and management of natural resources
Loodusvarade kaitse ja säästev haldus
57 805 of which: Agriculture — Market-related expenditure and direct payments
57 805 millest: Põllumajandus – turuga seotud kulutused ja otsemaksed
Total appropriations for commitments
Kulukohustuste assigneeringud kokku
BUILDING OUR COMMON FUTURE
A DES MEIE Ü H IS
Total appropriations for payments (
Assigneeringud makseteks kokku (
Appropriations for payments as a percentage of GNI Margin available Own resources ceiling as a percentage of GNI
Assigneeringud makseteks protsendina RKTst Olemasolev varu Omavahendite ülemmäär protsendina RKTst
1) 2006 expenditure under the current financial perspective has been broken down according to the proposed new nomenclature for reference and to facilitate comparisons.2) Includes expenditure for the Solidarity Fund (EUR 1 billion in 2004 at current prices) as from 2006.
(1) 2006. aasta kulud praeguse finantsperspektiivi alusel on liigitatud vastavalt ettepandud uuele liigendusele ja võrreldavuse parandamiseks.(2) Hõlmab kulutusi solidaarsusfondi (1 miljard eurot 2004. aastal praegustes hindades) alates 2006. aastast.
However, corresponding payments are calculated only as from 2007.
Vastavad maksed on arvutatud siiski ainult alates 2007. aastast.
3) The integration of the EDF in the EU budget is assumed to take effect in 2008.
) EAFi integreerimine ELi eelarvesse toimub eeldatavasti 2008. aastal.
Commitments for 2006 and 2007 are included only for comparison purposes.
2006. ja 2007. aasta kulukohustused on kaasa arvatud ainult võrdlemiseks.
Payments on commitments before 2008 are not taken into account in the payment figures.
Kohustuste makseid enne 2008. aastat ei ole maksete arvandme- tes esitatud.
ENSURING THE OBJECTIVES ARE MET:INSTRUMENTS AND GOVERNANCE
EESMÄRKIDE TÄITMISE TAGAMINE: VAHENDID JA HALDUS
The success of policies relies on the efficiency of delivery instruments and, more broadly, in theappropriate system of economic governance.
Poliitika edu sõltub teostusvahendite tõhususest ja laiemalt võttes majandushalduse kohasestsüsteemist.
This involves an adequate apportionment of tasksbetween the EU and Member States, adequate focus and consistency of shared objectives, consensus and partnership between the actors involved, and reviewing the delivery instruments forconsistency and simplicity.
See hõlmab ülesannete piisavat jagamist liidu ja liikmesriikide vahel, piisavat keskendumist jagatud eesmärkidele ja selles suhtes järjepidevust, konsensust ja partnerlust seotud poolte vahel ning teostusvahendite läbivaatamist järjepidevuse ja lihtsuse nimel.
To this end, the guiding principles are:
Selleks tuleks juhinduda järgmistest põhimõtetest.
•concentrating the Community resourceson a few major initiatives: higher financialtransparency, scope for improved quality and effectiveness of expenditure, possibility tobetter assess Community value added;
•Ühenduse vahendite koondaminemõnele peamisele algatusele: tulemuseks suurem rahaline läbipaistvus, kulutuste parem kvaliteet ja suurem tõhusus, võimalus paremini hinnataühenduse lisatud väärtust.
•consistency between different strategic goals, targets and instruments;
•Järjepidevus erinevate strateegiliste sihtide, eesmärkide ja vahendite vahel.
•partnershipwith all actors involved, above all between the EU and the Member States concerned.
•Partnerluskõigi seotud poolte vahel, esmajärjekorras liidu ja asjaomaste liikmesriikide vahel.