natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is clear from the contents of the Court file that the referring court is asking, in essence, whether Regulation No 1599/1999 is invalid, since the determination by the Council of the European Union concerning the existence of injury to the Community industry and of the causal link between that injury and the subsidised imports of stainless steel wires is vitiated by manifest error.
Toimikust nähtub, et sisuliselt soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kas määrus nr 1599/1999 on kehtetu, kuna Euroopa Liidu Nõukogu hinnang selle kohta, et ühenduse tööstusele on tekitatud kahju ning et selle kahju ja roostevaba terastraadi subsideeritud impordi vahel esineb põhjuslik seos, sisaldab ilmset viga.
In that regard, that court is uncertain whether the judgment of the Court of First Instance in Mukand and Others v Council, which annulled Regulation No 2450/98 concerning stainless steel bars originating in India within subheadings 7222 20 11, 7222 20 21, 7222 20 31 and 7222 20 81 in the CN, is applicable to the main proceedings for the purpose of determining the validity of Regulation No 1599/99.
Sellega seoses ei ole kõnealune kohus kindel, kas Esimese Astme Kohtu eespool viidatud otsus Mukand jt vs. Nõukogu – millega tühistati määrus nr 2450/98, mis käsitles roostevabast terasest India päritolu varbasid, mis kuuluvad KN-i alamrubriikidesse 7222 20 11, 7222 20 21, 7222 20 31 ja 7222 20 81 – on ülekantav käesolevale põhikohtuasjale, et hinnata määruse nr 1599/1999 kehtivust.
AGST submits that Regulation No 1599/1999 is void, as a matter of law, on the ground that the Council’s determination concerning the existence of injury to the Community industry and the causal link between that injury and the subsidised imports of stainless steel wires is vitiated by manifest error.
AGST leiab, et määrus nr 1599/1999 on kehtetu, kuna nõukogu hinnang selle kohta, et ühenduse tööstusele on tekitatud kahju ning et selle kahju ja roostevaba terastraadi subsideeritud impordi vahel esineb põhjuslik seos, sisaldab ilmset viga.
The Community institutions did not take sufficient account of the Indian exporting producers’ objection that the Community producers of flat stainless steel products had caused injury to the Community industry by forming an ‘alloy surcharge cartel’.
Ühenduse institutsioonid ei arvestanud piisavalt India eksportivate tootjate vastuväidetega selle kohta, et roostevabast terasest lehttoodete ühenduse tootjad on tekitanud ühenduse tööstusharule kahju, moodustades „sulami hinnalisa kartelli”.
At the hearing, AGST argued that, for flat products, the alloy surcharge, which is a coefficient incorporated in the calculation of the price of steel products, was artificially increased by a yield factor of 1.35.
Kohtuistungil väitis AGST, et lehttoodete puhul suurendati sulami hinnalisa – mis on terastoodete hinna arvutamisel arvestatav koefitsient – kunstlikult tulemikoefitsiendiga 1,35.
The alloy surcharge applied to steel wires was fixed by multiplying the alloy surcharge applied to flat products also by a factor of 1.35, which inevitably increased that alloy surcharge for steel wires.
Roostevabale terastraadile kohaldatav sulami hinnalisa määrati kindlaks, korrutades lehttoodete puhul kohaldatava sulami hinnalisa samuti 1,35-ga, mis tõi vältimatult kaasa sulami hinnalisa suurenemise terastraadi puhul.
AGST observes, in addition, that Mukand and Others v Council should be applied, by analogy, and Regulation No 1599/1999 declared invalid.
AGST märgib lisaks, et analoogia alusel tuleb kohaldada Esimese Astme Kohtu otsust Mukand jt vs. nõukogu ja tühistada määrus nr 1599/1999.
In that regard, AGST argues that, so far as concerns the existence of the alloy surcharge cartel for flat products, it makes no difference that the steel wire is not produced from flat products or that the respective producers are not always the same.
Mis puutub lehttoodetega seotud sulami hinnalisa kartelli, siis ei oma AGST-i väitel tähtsust see, et terastraati ei toodeta lehttoodetest ja et asjaomased tootjad ei ole alati samad.
The Commission has already established the existence of that cartel, which, as the Court of First Instance held in Mukand and Others v Council, has influenced the prices of stainless steel bars.
Komisjon on juba tuvastanud, et eksisteeris kartell, mis mõjutas roostevabast terasest varbade hinda – nagu otsustas ka Esimese Astme Kohus eespool viidatud otsuses Mukand jt vs. nõukogu.
AGST submits that the cartel has also influenced the prices of stainless steel wire.
AGST väidab, et mainitud kartell mõjutas samuti roostevaba terastraadi hinda.
There is no distinction between stainless steel bars and stainless steel wire, given that both are long products.
Tegelikult ei erista miski roostevabast terasest varbasid roostevabast terastraadist, kuna mõlemad kuuluvad varbmaterjali hulka.
Indeed, due to the significance of flat products, price developments in the stainless steel markets are very often driven by pricing decisions by producers of those products.
Pealegi määravad hindade arengu roostevaba terase turul lehttoodete tähtsuse tõttu väga sageli just lehttoodete tootjate hinnaotsused.
AGST argues that Regulation No 1599/1999 reproduces, in the recitals in its preamble, the same statement of reasons as Regulation No 2450/98, which was annulled by the judgment in Mukand and Others v Council.
AGST leiab, et määruse nr 1599/1999 põhjendustes on korratud samu põhjendusi kui määruses nr 2450/98, mis tühistati Esimese Astme Kohtu eespool viidatud otsusega Mukand jt vs. nõukogu.
In AGST’s submission, since there is no distinction between stainless steel bars and stainless steel wire, the alloy surcharge cartel has influenced stainless steel wire prices to the same extent as those of stainless steel bars.
AGST on seisukohal, et kuna miski ei erista roostevabast terasest varbasid roostevabast terastraadist, mõjutas sulami hinnalisa kartell roostevaba terastraadi hinda samal määral kui roostevabast terasest varbade hinda.
Thus, Regulation No 1599/1999 is just as much vitiated by a manifest error of assessment as Regulation No 2450/98, which covered subsidised imports of stainless steel bars.
Seega sisaldab määrus nr 1599/1999 samuti samasugust ilmset kaalutlusviga kui määrus nr 2450/98, mis käsitleb roostevabast terasest varbade subsideeritud importi.
The Commission submits, on the other hand, that the Community institutions examined, both in the provisional regulation and in Regulation No 1599/1999, the Indian producers’ objections concerning the existence of an alloy surcharge cartel between the Community producers of flat products.
Komisjon väidab seevastu, et ühenduse institutsioonid uurisid nii esialgse määruse kui ka määruse nr 1599/1999 puhul India tootjate vastuväiteid, mis puudutasid ühenduse lehttoodete tootjate vahelise sulami hinnalisa kartelli olemasolu.
In that regard, the Commission states that it found, among other matters, in the 212th to 216th recitals in the preamble to the provisional regulation, that stainless steel wires were not manufactured from flat products and that comparison of the Community industry producers’ sale prices revealed that they varied for identical references.
Sellega seoses märgib komisjon, et ta sedastas eelkõige esialgse määruse põhjendustes 212–216, et roostevaba terastraati ei valmistata lehttoodetest ja et ühenduse tootjate kasutatud müügihindade võrdlemine näitas, et samade toodete hinnad varieeruvad.
Moreover, those recitals stated that the alloy surcharge cartel constituted only a small percentage of the total price of stainless steel wire products.
Lisaks täpsustavad need põhjendused, et sulami hinnalisa kartellil oli roostevabade terastraattoodete hinnas vaid väike osakaal.
The Council confirmed those findings, subsequently, in the 93rd recital in the preamble to the definitive Regulation No 1599/1999.
Nõukogu kinnitas neid järeldusi hiljem lõpliku määruse nr 1599/1999 põhjenduses 93.
Furthermore, the Council and the Commission submit that the conclusions of the Court of First Instance in Mukand and Others v Council are not applicable to the main proceedings for the purpose of determining the validity of Regulation
Peale selle leiavad komisjon ja nõukogu, et Esimese Astme Kohtu järeldusi eespool viidatud otsuses Mukand jt vs. nõukogu ei saa käesolevale kohtuasjale üle kanda, et hinnata määruse nr 1599/1999 kehtivust. Ühenduse institutsioonid on nimetatud
In any event, those institutions state that the observations based on the final weighted average prices in Regulation No 1599/1999 concerning the injury and the causal link between it and the subsidised imports of the products in question in the main proceedings are not vitiated by a manifest error of assessment.
Nimetatud institutsioonid leivad, et igal juhul puudub ilmne kaalutlusviga määruses nr 1599/1999 esitatud tähelepanekutes, mis põhinevad kaalutud keskmistel hindadel ning käsitlevad nii kahju kui ka põhjuslikku seost kahju ja põhikohtuasjas vaadeldavate toodete subsideeritud impordi vahel.
In the context of the determination of that injury, the two essential factors were, first, a considerable undercutting of the imports from India and, second, a significant depression in the Community industry’s sale prices.
Nende institutsioonide sõnul olid selle kahju kindlaksmääramisel kaks olulist tegurit ühelt poolt import Indiast märkimisväärselt madala hinnaga ja teisalt ühenduse tööstusharu müügihinna oluline alanemine.
Consequently, even assuming that the application of the alloy surcharge raised all the net prices in the Community and that, in addition, that increase was entirely attributable to anticompetitive conduct, the undercutting would be of around 17% of those imports.
Seega isegi kui oletada, et sulami hinnalisa kohaldamine tõstis kõiki netohindu ühenduses ja et selle hinnatõusu tingis üksnes konkurentsivastane tegevus, oli kõnealuse impordi hind ikkagi ligikaudu 17% võrra alla löödud.
The Court’s reply
Euroopa Kohtu vastus
It must be examined whether the Community institutions fell into manifest error in the determination of the existence of injury to the Community industry and of the causal link between that injury and the subsidised imports of stainless steel wires.
Tuleb uurida, kas ühenduse institutsioonid tegid ilmse kaalutlusvea, hinnates seda, kas ühenduse tööstusharule on tekitatud kahju ning kas kahju ja roostevaba terastraadi subsideeritud impordi vahel esineb põhjuslik seos.
The referring court points out that Regulation No 1599/1999 repeats the same reasons as those set forth in Regulation No 2450/98 for rejecting the Indian exporting producers’ objection relating to the Community producers’ restrictive practices, namely the uniform application of the alloy surcharge.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et määrus nr 1599/1999 kordab neid samu põhjendusi, mis on esitatud määruses nr 2450/98 selleks, et lükata tagasi India eksportivate tootjate vastuväited ühenduse tootjate piirava tegevuse, nimelt sulami hinnalisa ühtse kohaldamise kohta.
It must be noted, on the one hand, that, under Article 8(7) of the basic regulation, known factors, other than the subsidised imports, which are injuring the Community industry at the same time are also to be examined to ensure that injury caused by those other factors is not attributed to the subsidised imports pursuant to Article 8(6).
Esiteks tuleb meenutada, et vastavalt alusmääruse artikli 8 lõikele 7 uuritakse lisaks subsideeritud impordile ka muid teadaolevaid tegureid, millega ühenduse tootmisharu samal ajal kahjustatakse, tagamaks, et nende teguritega tekitatud kahju ei omistataks subsideeritud impordile sama artikli lõike 6 alusel.
As an indication, that article provides, among other things, that the factors which may be considered relevant in this respect include restrictive trade practices of, and competition between, third country and Community producers.
Kõnealuses artiklis nähakse näitlike teguritena ette muu hulgas kolmandate riikide ja ühenduse tootjate kaubandust piirav tegevus ning konkurents nende tootjate vahel.
It must, on the other hand, be observed that in the sphere of the common commercial policy and, most particularly, in the realm of measures to protect trade, the Community institutions enjoy a broad discretion by reason of the complexity of the economic, political and legal situations which they have to examine (see Case C-351/04 Ikea Wholesale [2007] ECR I-7723, paragraph 40, and the caselaw cited).
Teiseks tuleb meenutada, et ühenduse institutsioonidel on ühise kaubanduspoliitika ja iseäranis kaubanduse kaitsemeetmete valdkonnas ulatuslik kaalutlusõigus nende majanduslike, poliitiliste ja õiguslike olukordade keerulisuse tõttu, mida nad uurima peavad (vt Euroopa Kohtu 27. septembri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-351/04: Ikea Wholesale, EKL 2007, lk I-7723, punkt 40 ja viidatud kohtupraktika).
Furthermore, it is settled caselaw that the determination of the existence of harm to the Community industry requires an appraisal of complex economic situations and the judicial review of such an appraisal must therefore be limited to verifying whether relevant procedural rules have been complied with, whether the facts have been accurately stated, and whether there has been a manifest error in the appraisal of those facts or a misuse of powers (see Ikea Wholesale, paragraph 41, and the caselaw cited).
Lisaks tuleneb väljakujunenud kohtupraktikast, et ühenduse tööstusharule tekitatud kahju kindlaksmääramine eeldab keerulise majandusliku olukorra hindamist ning et kohtulik kontroll sellise hinnangu üle peab piirduma sellega, et kontrollitakse menetlusnormidest kinnipidamist, faktiliste asjaolude sisulist paikapidavust, ilmsete vigade puudumist nende faktiliste asjaolude hindamisel ja võimu kuritarvitamise puudumist (vt eespool viidatud kohtuotsus Ikea Wholesale, punkt 41 ja viidatud kohtupraktika).
That is, particularly, the case as regards the determination of the factors injuring the Community industry in an antisubsidy proceeding.
Nõukogu ja komisjon on kohustatud kahju kindlaksmääramisel uurima, kas kahju, millele nad kavatsevad oma järeldused rajada, tuleneb tegelikult subsideeritud impordist, ja välistama kogu teistest teguritest põhjustatud kahju, eelkõige selle kahju, mille põhjuseks on ühenduse tootjate enda käitumine (vt 11. juuni 1992. aasta otsus kohtuasjas C-358/89: Extramet Industrie vs. nõukogu, EKL 1992, lk I-3813, punkt 16).
In that regard, it should be noted that, in order to refute AGST’s argument that the Indian producers’ objections concerning the alloy surcharge cartel for flat products was not examined by the Community institutions, those institutions referred, in the proceedings before the Court, to the 93rd recital in the preamble to Regulation No 1599/1999, which confirmed the conclusions set forth in the 209th to 216th recitals in the preamble to the provisional regulation, since none of the parties concerned put forward additional arguments concerning the Indian exporting producers’ objections that all data submitted by the Community industry within the framework of the antisubsidy proceeding would be artificially inflated as a result of the uniform application of the ‘alloy surcharge’ system.
Tuleb märkida, et ühenduse institutsioonid viitasid Euroopa Kohtu menetluses – tõrjumaks AGST argumenti, nagu ei oleks need institutsioonid uurinud India tootjate vastuväiteid lehttoodetega seotud sulami hinnalisa kartelli kohta – määruse nr 1599/1999 põhjendusele 93, milles kinnitati esialgse määruse põhjendustes 209–216 esitatud järeldusi, kuna ükski asjaomastest pooltest ei olnud esitanud uusi argumente seoses India eksportivate tootjate vastuväidetega, mille kohaselt olid kõik ühenduse tööstusharu poolt subsiidiumivastase menetluse raames esitatud andmed sulami hinnalisa süsteemi kohaldamise tõttu kunstlikult paisutatud.
In the 210th and 211th recitals in the preamble to the provisional regulation, it was noted that the decision which held that the alloy surcharge was an anticompetitive practice covered flat products as opposed to long products, which include the stainless steel wires in question in the main proceedings.
Esialgse määruse põhjendustes 210 ja 211 on tõdetud, et otsus, millega tuvastati sulami hinnalisaga seonduv konkurentsivastane tegevus, käsitles lehttooteid, mitte varbmaterjali, mille hulka kuulub põhikohtuasjas käsitletav roostevaba terastraat.
However, the exporting producers argued that the existing illegal practice for flat products would have a synergy or downstream effect on long products.
Eksportivad tootjad väitsid siiski, et lehttoodetega seotud ebaseaduslik tegevus mõjutas ka varbmaterjali ja omas tagajärgi seoses selle hilisemate töötlemisetappidega.
In that regard, in the 212th recital in the preamble to the provisional regulation, the Commission, in order to refute that argument of the exporting producers, maintained that stainless steel wires were not produced, for technical reasons, from flat products and that therefore any downstream effect of the concerted practice found for flat products on stainless steel wires was doubtful.
Eksportivate tootjate argumentide tõrjumiseks väitis komisjon esialgse määruse põhjenduses 212, et tehnilistel põhjustel ei valmistata roostevaba terastraati lehttoodetest ja et seega on kaheldav, et viimatimainitud toodete osas tuvastatud kooskõlastatud tegevus põhjustas tagajärgi seoses esimesena mainitute toodete hilisemate töötlemisetappidega.
The Commission added that the producers of flat products and the producers of long products were not the same and that the number of the latter was significantly higher than that of the former.
Komisjon lisas, et lehttoodete tootjad ja varbmaterjali tootjad ei ole samad ja et teisi on rohkem kui esimesi.
It follows from those recitals that, contrary to AGST’s submission, the Community institutions, in accordance with the requirement of the basic regulation to disregard any injury arising from factors other than the subsidised imports, examined whether the data submitted by the Community industry within the framework of the antisubsidy proceeding could have been influenced by the concerted application of the ‘alloy surcharge’ system by the flat product producers.
Neist kaalutlustest tuleneb, et vastupidi AGST väidetele on ühenduse institutsioonid uurinud – kooskõlas alusmääruse nõudega välistada kogu kahju, mis tuleneb teistest teguritest kui subsideeritud import –, kas ühenduse tööstusharu poolt subsiidiumivastase menetluse raames esitatud andmeid võis mõjutada sulami hinnalisa süsteemi kooskõlastatud kohaldamine lehttoodete tootjate poolt.
In support of its arguments, AGST declares that the 209th to 216th recitals in the preamble to the provisional regulation, in which the Commission had rejected the Indian producers’ objection relating to the existence of an alloy surcharge cartel, correspond, on the whole, to the 43rd, 46th and 47th recitals in the preamble to Regulation No 2450/98, on the basis of which the Court of First Instance, in Mukand and Others v Council, declared that they contained manifest errors of assessment.
Oma argumentide toetuseks väidab AGST, et esialgse määruse põhjendused 209–216, millega komisjon lükkas tagasi India tootjate väited sulami hinnalisa kartelli olemasolu kohta, vastavad tervikuna määruse nr 2450/98 põhjendustele 43, 46 ja 47, mille osas sedastas Esimese Astme Kohus eespool viidatud otsuses Mukand jt vs. nõukogu, et need sisaldavad ilmset kaalutlusviga.
In that regard, it is clear from the contents of the Court file that Regulations No 1599/1999 and No 2450/98 cover stainless steel products which belong in the category of long products.
Kohtuasja toimikust nähtub, et määrused nr 1599/1999 ja nr 2450/98 käsitlevad selliseid roostevabast terasest tooteid, mis kuuluvad varbmaterjali hulka.
In addition, it is not disputed that the alloy surcharge applied to stainless steel wires had been fixed in the same way by the steel bar producers, by multiplying the alloy surcharge applied to flat steel products by a factor of 1.35.
Ka ei ole vaidlustatud seda, et roostevaba terastraadi puhul kohaldatava sulami hinnalisa määrasid terasvarbade tootjad kindlaks samal viisil, korrutades lehttoodetele kohaldatava sulami hinnalisa koefitsiendiga 1,35.
Thus, the question which arises is whether the anticompetitive conduct of the flat steel producers, linked to the uniform application of the alloy surcharge cartel, constituted, for the stainless steel wires sector, a known factor within the meaning of Article 8(7) of the basic regulation.
Seega on vaja välja selgitada, kas lehttoodete tootjate konkurentsivastane tegevus seoses sulami hinnalisa kooskõlastatud kohaldamisega oli roostevaba terastraadi sektori seisukohalt teadaolev tegur alusmääruse artikli 8 lõike 7 tähenduses.
In that context, Mukand and Others v Council, upon which AGST relies, concerns the anticompetitive fixing of the amount of the alloy surcharge, applied by the Community producers to flat stainless steel products, which had significantly affected the prices of stainless steel bars and artificially caused their increase, and which would render those prices unreliable for the purposes of the determination of the injury suffered by the Community industry.
AGST-i poolt välja toodud Esimese Astme Kohtu eespool viidatud otsus Mukand jt vs. nõukogu käsitleb konkurentsivastast kokkulepet selle sulami hinnalisa summas, mida ühenduse tootjad kohaldasid roostevabast terasest lehttoodete puhul ja mis mõjutas oluliselt terasvarbade hinda ning tingis selle tõusu, muutes hinna ühenduse tööstusharule tekitatud kahju kindlaksmääramise seisukohalt ebausaldusväärseks.
In that judgment, the Court of First Instance held that, although it was not proved that the final sale prices of stainless steel bars had been fixed by Community producers acting in concert, the Community institutions, by failing to take account of the uniform, consistent industrial practice of Community stainless steel bar producers, the objective effect of which was automatically to mirror, in the markets for those products, the artificial price increases achieved through concerted action between the flat product producers, disregarded a known factor, other than the subsidised imports, which could have caused injury to the Community industry at the same time.
Mainitud otsuses leidis Esimese Astme Kohus, et kuigi ei olnud tõendatud, et roostevabast terasest varbade lõplik müügihind otsustati ühenduse tootjate kokkuleppel, jätsid ühenduse institutsioonid peale subsideeritud impordi arvestamata muu teadaoleva teguriga, mis oleks võinud ühenduse tootmisharu samal ajal kahjustada, kuna nad ei arvestanud roostevabast terasest varbade ühenduse tootjate ühtse ja väljakujunenud tööstustavaga, mille objektiivne tagajärg oli lehttoodete tootjate vahelise kokkuleppega saavutatud kunstliku hinnatõusu automaatne ülekandumine roostevabast terasest varbade turule.
It is therefore necessary to examine whether the concerted application of the alloy surcharge by the flat product producers which, as was held in Mukand and Others v Council, could have had a significant influence on the prices of stainless steel bars, could also have had such an influence on the prices of stainless steel wire for the purposes of Article 8(7) of the basic regulation.
Seega tuleb uurida, kas sulami hinnalisa kooskõlastatud kohaldamine lehttoodete tootjate poolt, mis võis Esimese Astme Kohtu eespool viidatud otsuses Mukand jt vs. nõukogu väljendatud hinnangul oluliselt mõjutada roostevabast terasest varbade hinda, võis samal viisil mõjutada roostevaba terastraadi hinda alusmääruse artikli 8 lõike 7 tähenduses.
In that regard, it is necessary to note that the Community institutions stated that the alloy surcharge for stainless steel wires had already been imposed as an element in the final price.
Seoses sellega tuleb tõdeda, et ühenduse institutsioonid märkisid, et sulami hinnalisa arvestati roostevaba terastraadi puhul juba lõpliku hinna osana.
Those institutions submit that the alloy surcharge for stainless steel wires was, during the period under investigation, a percentage lower on average than 5% of the net average weighted price of those products.
Ühenduse institutsioonide sõnul moodustas sulami hinnalisa uurimise toimumise ajal keskmiselt vähem kui 5% nende toodete kaalutud keskmisest netohinnast.