natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The conclusion that the 1996 Convention supplements and improves a preexisting extradition system within the meaning of Article 32 of the Framework Decision is
Järeldust, et 1996. aasta konventsioon täiendab ja muudab paremaks olemasolevat väljaandmissüsteemi raamotsuse artikli 32 tähenduses, kinnitab lisaks veel raamotsus
Under Article 6 EU, the European Union is founded on the rule of law and respects fundamental rights as guaranteed by the European Convention on Human Rights 27and as they result from the constitutional traditions common to the Member States,
EL artikli 6 kohaselt on Euroopa Liit rajatud õigusriigi põhimõttele ja austab põhiõigusi kui ühenduse õiguse üldpõhimõtteid, nagu need on tagatud EIÕK-ga 27 ning nagu need tulenevad liikmesriikide ühesugustest riigiõiguslikest tavadest. Siit järeldub, et
26 — Fourth recital in the preamble to the Framework Decision.
26 – Raamotsuse põhjendus 4.
25 — Among the improvements made to the 1957 system by the 1996 Convention, the following may be mentioned in particular: first, extradition may not be refused on the ground that the prosecution or punishment is statute-barred under the law of the requested Member State (Article 8(1) of the 1996 Convention) and, second, no offence may be regarded by the requested Member State as a political offence (Article 5 of the 1996 Convention, ‘depoliticisation’ of offences).
25 – 1996. aasta konventsiooniga 1957. aasta süsteemi sisseviidud paranduste hulgas tuleb eelkõige esile tõsta järgmisi parandusi: esiteks, väljaandmisest ei saa keelduda sellel alusel, et taotluse saanud riigi seaduste kohaselt ei või isiku suhtes enam menetlust algatada või karistust täide viia (1996. aasta konventsiooni artikli 8 lõige 1); teiseks, taotluse saanud liikmesriik ei tohi käsitleda ühtegi õigusrikkumist poliitilise õigusrikkumisena (1996. aasta konventsiooni artikkel 5, õigusrikkumiste „depolitiseerimine”).
The consequence is that extradition may no longer be refused on the ground that the offence is ‘political’.
Sellest tulenevalt ei saa enam väljaandmisest keelduda selle alusel, et tegemist on „poliitilise” süüteoga.
27 — European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms signed in Rome on 4 November 1950 (‘the ECHR’).
27 – Inimõiguste ja põhivabaduste kaitse Euroopa konventsioon, mis on alla kirjutatud Roomas 4. novembril 1950 (edaspidi „EIÕK”).
SANTESTEBAN GOICOECHEA and obligations or of any criminal charge against him within the meaning of Article 6 of the ECHR.
SANTESTEBAN GOICOECHEA liikmesriigid on liidu õiguse rakendamisel allutatud kontrollile seoses nende aktide lõigusi ja -kohustusi ega temale esitatud kriminaalsüüdistuse üle otsustamist EIÕK artikli 6 tähenduses.
32 as general principles of Community law.
32 kooskõlaga asutamislepingute ja õiguse üldpõhimõtetega 28(vt samuti 7. detsembril
It follows that the Member States are subject to review of the conformity of their acts with the Treaties and the general principles of law when they implement the law of the Union 28(see also Article 51(1) of the Charter of Fundamental Rights of the European Union proclaimed in Nice on 7 December 2000 (OJ 2000 C 364, p. 1)).
2000 Nice’is välja kuulutatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 51 lõige 1 (EÜT C 364, lk 1)).
It remains to be examined, however, whether general principles of European Union law preclude the French Republic from dealing with the request for extradition made by the Kingdom of Spain in accordance with the 1996 Convention.
Siiski tuleb veel uurida, kas Euroopa Liidu õiguse üldpõhimõtetega on vastuolus see, et Prantsuse Vabariik menetleb Hispaania Kuningriigi esitatud väljaandmistaotlust 1996. aasta konventsiooni alusel.
Mr Santesteban Goicoechea refers in particular to the principle of the legality and non-retroactivity of the more severe criminal law and the principle of legal certainty.
I. Santesteban Goicoechea tugineb eelkõige seaduslikkuse ja rangema kriminaalseaduse tagasiulatuva jõu puudumise põhimõtetele ning õiguskindluse põhimõttele.
It could therefore be argued that the Member States may not rely on Article 32 of the Framework Decision to apply an extradition system which is not consistent with fundamental rights.
Seega võiks väita, et liikmesriigid ei saa tugineda raamotsuse artiklile 32 põhiõigustega vastuolus oleva väljaandmissüsteemi kohaldamiseks.
29It is not essential for the Court to rule on this point in the present proceedings, however.
29Siiski ei ole tingimata vajalik, et Euroopa Kohus võtaks antud eelotsuse kiirmenetluse raames selles küsimuses seisukoha.
First, the point is not part of the reference for a preliminary ruling.
Esiteks ei kuulu see küsimus eelotsusetaotluse alla.
Moreover, the general principles do not appear to have been breached, as will be shown below.
Peale selle, nagu on järgnevalt tõendatud, näib, et üldpõhimõtteid ei rikutud.
The principle of the legality of penalties
Karistuste seaduslikkuse põhimõte
The ECHR does not enshrine a right not to be extradited as such, 30and does not contain provisions on the conditions in which extradition may be ordered or on the procedure to be followed.
EIÕK ei anna iseenesest isikule õigust sellele, et teda välja ei anta, 30ja seal ei ole sätteid ei selle kohta, millistel tingimustel väljaandmist võib lubada ega selle kohta, millist menetlust kohaldada.
31 Moreover, the extradition procedure does not concern the determination of the applicant’s civil rights
31Pealegi ei puuduta väljaandmismenetlus hageja tsivii-
As regards the principle of the legality of criminal offences and penalties (nullum crimen, nulla poena sine lege), it should be recalled that this is one of the general legal principles underlying the constitutional traditions common to the Member States.
Süütegusid ja karistusi puudutava seaduslikkuse põhimõtte (nullum crimen, nulla poena sine lege) osas tuleb meenutada, et see põhimõte kuulub liikmesriikide ühistele riigiõiguslikele tavadele rajanevate õiguse üldpõhimõtete hulka.
It has been enshrined in various international
See on välja toodud
28 — Case C-303/05 Advocaten voor de Wereld [2007] ECR I-3633, paragraph 45.
28 – 3. mai 2007. aasta otsus kohtuasjas C-303/05: Advocaten voor de Wereld (EKL 2007, lk I-3633, punkt 45).
29 — See, to that effect, Case C-540/03 Parliament v Council [2006] ECR I-5769, paragraphs 70 and 71.
29 – Vt selle kohta 27. juuni 2006. aasta otsus kohtuasjas C-540/03: parlament vs. nõukogu (EKL 2006, lk I-5769, punktid 70 ja 71).
30 — EurCtHR, Soering v. the United Kingdom, 7 July 1989, § 85, Series A no. 161.
30 – Euroopa Inimõiguste Kohtu 7. juuli 1989. aasta otsus kohtuasjas Soering vs. Ühendkuningriik (A-seeria, nr 161, lk 33, punkt 85).
VIEW OF MRS KOKOTT — CASE C-296/08 PPU treaties, in particular in Article 7(1) of the ECHR, 33and more recently in Article 49 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
KOHTUJURIST KOKOTT´I SEISUKOHT – KOHTUASI C-296/08 mitmes rahvusvahelises lepingus, eelkõige EIÕK artikli 7 lõikes 1 33 ning hiljem Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 49.
The principle does not apply to the procedural aspects of criminal law.
Nimetatud põhimõte ei ole aga ette nähtud kohaldamiseks kriminaalõiguse menetluslike aspektide suhtes.
35A person may thus have applied to him procedural provisions introduced or amended after the date of the offence he is charged with without the principle nullum crimen, nulla poena sine lege (praevia) being breached.
35Isiku suhtes võib seega nullum crimen, nulla poena sine lege (praevia) põhimõtet rikkumata kohaldada pärast talle etteheidetavate faktiliste asjaolude asetleidmise kuupäeva sisse viidud või muudetud menetlusnorme.
That is the case in particular with provisions governing the extradition of persons between States, 36since they are of a purely procedural nature.
See on nii iseäranis isikute riikidevahelist väljaandmist reguleerivate normide puhul, 36 sest need on puhtalt menetluslikud.
That principle could be called into question by the fact that, despite the wording of Article 32 of the Framework Decision referring to ‘the extradition system applicable before 1 January 2004’, a Member State wishes to apply rules that became applicable after that date.
Seda põhimõtet võib kahjustada asjaolu, et hoolimata raamotsuse artikli 32 sõnastusest, mis viitab „enne 1. jaanuari 2004 kohaldata[vale] väljaandmissüstee[mile]”, soovib liikmesriik kohaldada eeskirju, mis muutusid kohaldatavaks pärast seda kuupäeva.
It follows that Mr Santesteban Goicoechea cannot validly rely on the principle nullum crimen, nulla poena sine lege (praevia) to avoid the 1996 Convention being applied to the present extradition request made by the Kingdom of Spain.
Sellest järeldub, et I. Santesteban Goicoechea ei saa selleks, et vältida 1996. aasta konventsiooni kohaldamist kõnesoleva, Hispaania Kuningriigi esitatud väljaandmistaotluse suhtes, põhjendatult tugineda nullum crimen, nulla poena sine lege (praevia) põhimõttele.
The principle nullum crimen, nulla poena sine lege means that the law must define clearly offences and the penalties which they attract.
Põhimõttest nullum crimen, nulla poena sine lege tuleneb, et seadus peab selgelt määratlema kuriteod ja nende eest määratavad karistused.
34 It is closely linked to the principle of non-retroactivity of offences and penalties (nullum crimen, nulla poena sine lege praevia), by virtue of which the legislature cannot retroactively create an offence or a penalty, or make a penalty more severe.
34See on tihedalt seotud süütegude ja karistuste tagasiulatuva jõu puudumise põhimõttega (nullum crimen, nulla poena sine lege praevia), mille kohaselt ei saa seadusandja tagasiulatuvalt kehtestada süütegu või karistust ega suurendada karistust.
35 — See, to that effect, Pupino, cited in footnote 11, paragraph 46, read together with paragraphs 44 and 45.
35 – Vt selle kohta eespool 11. joonealuses märkuses viidatud 16. juuni 2005. aasta otsus Pupino (punkt 46, koostoimes punktidega 44 ja 45).
33 — See Advocaten voor de Wereld, cited in footnote 28, paragraph 49 and the caselaw cited, and judgment of 22 May 2008 in Case C-266/06 P Evonik Degussa v Commission and Council, paragraph 38.
33 – Vt eespool 28. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Advocaten voor de Wereld (punkt 49 ja viidatud kohtupraktika) ning 22. mai 2008. aasta otsus kohtuasjas C-266/06 P: Evonik Degussa vs. komisjon ja nõukogu (punkt 38).
34 — See Advocaten voor de Wereld, cited in footnote 28, paragraph 50, and Evonik Degussa v Commission and Council, cited in footnote 33, paragraph 39.
36 – Euroopa inimõiguste komisjoni 6. juuli 1976. aasta otsus X vs. Madalmaad (kaebus nr 7512/76, D. R. 6, lk 185); 6. märtsi 1991. aasta otsus Polley vs. Belgia (kaebus nr 12192/86) ja 18. jaanuari 1996. aasta otsus Bakhtiar vs. Šveits (kaebus nr 27292/95).
SANTESTEBAN GOICOECHEA of the general principles of law applied by the Court.
SANTESTEBAN GOICOECHEA kohtupraktika kohaselt on see üks Euroopa Kohtus kohaldatavatest üldpõhimõtetest. 38
These two principles are relied on in the present case in so far as Mr Santesteban Goicoechea’s position is said to have been ‘definitively settled’ by the rejection of an earlier extradition request made by the Kingdom of Spain on 11 October 2000.
Käesolevas asjas on nendele kahele põhimõttele tuginetud seoses sellega, et I. Santesteban Goicoechea olukord oli väidetavalt „lõplikult kindlaksmääratud” eelmise, Hispaania Kuningriigi poolt 11. oktoobril 2000 esitatud väljaandmistaotluse rahuldamata jätmisega.
37It might therefore be asked whether the present extradition request, made on 2 June 2008, conflicts with legal certainty or the non bis in idem rule.
37Seega võib küsida, kas käesolev väljaandmistaotlus, mis on esitatud 2. juunil 2008, on vastuolus õiguskindluse põhimõttega või non bis in idem eeskirjaga.
Here the earlier decision admittedly related to an extradition request relating to the same person and the same facts as the present one.
Antud juhul käsitles eelmine lahend tõepoolest sama isikut ja samasid faktilisi asjaolusid puudutavat väljaandmistaotlust kui käesolev taotlus.
However, the competent court did not rule on that request under the 1996 Convention, since that convention did not apply at the time.
Siiski ei teinud pädev kohus nimetatud taotluse kohta otsust 1996. aasta konventsiooni alusel, sest see ei olnud tol ajal kohaldatav.
The status of res judicata of an unfavourable opinion given at that time cannot therefore prevent the present extradition request, relating to the same person and the same facts, from being dealt with under a new legal basis, namely the 1996 Convention. 40
Tol ajal tehtud rahuldamata jätmise otsuse seadusjõud ei saa seega takistada käesoleva väljaandmistaotluse – mis puudutab sama isikut ja samasid faktilisi asjaolusid – menetlemist uuel õiguslikul alusel, st 1996. aasta konventsiooni alusel. 40
However, this question will arise in the context of the assessment of the extradition request as such, rather than the preliminary examination concerning the rules applicable to such an assessment.
See küsimus kuulub siiski väljaandmistaotluse kui sellise hindamise konteksti, mitte selle hinnangu suhtes kohaldatavaid eeskirju puudutava esialgse uurimise alla.
The subject of the present reference for a preliminary ruling is solely the question of which extradition system applies in this case.
Kõnesoleva eelotsusetaotluse ese on üksnes küsimus, milline väljaandmiskord on käesolevas asjas kohaldatav.
Nevertheless, the national court is required to verify and ensure that fundamental rights, including legal certainty and the non bis in idem rule, are respected in its assessment of the request.
Sellest järeldub, et siseriiklikul kohtul tuleb taotluse hindamisel kontrollida põhiõiguste, sealhulgas õiguskindluse põhimõtte ja non bis in idem eeskirja järgimist ning see tagada.
The Court can give some indications in this respect.
Sellegipoolest võib Euroopa Kohus selles osas anda mõningaid juhtnööre.
It should be remembered that the rejection of the extradition request of 11 October 2000 was based on the fact that, in French law, the offences with which Mr Santesteban
Meenutan selles osas, et 11. oktoobri 2000. aasta väljaandmistaotluse rahuldamata jätmise aluseks oli see, et I. Santesteban Goicoecheale etteheidetud asjaolud
As regards the principle of legal certainty, an integral part of which is the rule of res judicata, it is settled caselaw that this is one
Mis puudutab õiguskindluse põhimõtet, mille lahutamatuks osaks on kohtuotsuse seadusjõud, siis väljakujunenud
38 — Case C-2/06 Kempter [2008] ECR I-411, paragraph 37.
39 – 12. juuni 2008. aasta otsus kohtuasjas C-462/05: komisjon vs. Portugal (EKL 2008, lk I-4183, punkt 23).
40 — See also the judgments of the French Cour de cassation, criminal division, of 15 February 2006, no 05-86.095 (Zuru­tuza Sarasola); 12 May 1987, Bull. Crim.
40 – Vt samuti Cour de cassation’i (kassatsioonikohtu, Prantsusmaa) chambre criminelle’i (kriminaalkollegiumi) 15. veebruari 2006. aasta otsus nr 05-86.095 (kohtuasi Zurutuza Sarasola); 12. mai 1987. aasta otsus, Bull. Crim.
1987, no 194 (Dario Fantig); and 9 July 1987, Bull. Crim. 1987, no 229 (Imaz­Martiarena).
1987, nr 194 (kohtuasi Dario Fantig), ja 9. juuli 1987. aasta otsus, Bull. Crim.
VIEW OF MRS KOKOTT — CASE C-296/08 PPU
KOHTUJURIST KOKOTT´I SEISUKOHT – KOHTUASI C-296/08 olid Prantsuse õiguse kohaselt aegunud.
Goicoechea was charged were statute-barred. Precisely on this point the law has changed, as the 1996 Convention no longer allows the executing Member State to rely on the fact that an offence is statute-barred under its own national law. 41
Just selles osas on õigusnormid muutunud, kuna 1996. aasta konventsioon ei luba enam täitval liikmesriigil tugineda sellele, et asjaolud on tema enda siseriikliku õiguse kohaselt aegunud. 41
Goicoechea has not been prosecuted several times for the same offence and it is not the intention of the competent authorities to punish him several times for the same offence.
I. Santesteban Goicoechead kohtu alla mitu korda samade asjaolude eest ning pädevad ametiasutused ei kavatse teda karistada mitu korda samade asjaolude eest.
45The Spanish authorities have merely made several attempts to obtain his extradition from the French Republic, all in the context of the same criminal proceedings.
45Hispaania ametiasutused üritasid lihtsalt mitu korda saavutada Prantsuse Vabariigilt tema väljaandmist, tehes seda kogu aeg ühe ja sama kriminaalmenetluse raames.
As regards the principle non bis in idem, enshrined in Article 4 of Protocol No 7 to the ECHR and Article 50 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union, this is a fundamental principle of Community law the observance of which is guaranteed by the judicature. 42
Mis aga puudutab non bis in idem põhimõtet, mis on sätestatud EIÕK protokolli nr 7 artiklis 4 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 50, siis see kujutab endast ühenduse õiguse üldpõhimõtet, mille järgimise tagab kohus. 42
Extradition as such is not a penalty, and the mere fact of extraditing a person does not in any way prejudge the question whether, in law, the requesting State will be able to impose a penalty on the person concerned and enforce that penalty.
Väljaandmine aga ei ole iseenesest karistus ja üksnes isiku väljaandmine ei mõjuta mitte kuidagi küsimust, kas õigusnormide kohaselt võib taotlev riik määrata sellele isikule karistuse ja selle karistuse täitmisele pöörata.
The application of the principle non bis in idem is subject to the threefold condition of identity of the facts, unity of offender and unity of the legal interest protected.
Non bis in idem põhimõtte kohaldamiseks tuleb täita kolme tingimust: asjaolud on samad, õigusrikkumise toime pannud isik on sama ja kaitstav õigushüve on sama.
Under that principle, therefore, the same person cannot be punished (or tried 43) more than once for a single unlawful course of conduct in order to protect the same legal asset. 44
See põhimõte keelab seega ühte ja sama isikut karistada [ja kohtu alla anda 43] rohkem kui ühe korra sama õigusvastase teo eest sama õigushüve kaitsmiseks. 44
It is clear that, according to the information before the Court, Mr Santesteban
Tuleb nentida, et vastavalt Euroopa Kohtu valduses olevale teabele ei antud
41 — Article 8(1) of the 1996 Convention.
41 – 1996. aasta konventsiooni artikli 8 lõige 1.
Consequently, the principle non bis in idem does not apply to extradition proceedings themselves.
Sellest tulenevalt ei ole non bis in idem põhimõte kohaldatav väljaandmismenetlustele endile.
It cannot therefore preclude a new request for the extradition of Mr Santesteban Goicoechea from being made by the Kingdom of Spain and dealt with by the French Republic.
See ei saa seega takistada seda, et Hispaania Kuningriik esitab veel kord I. Santesteban Goicoechea suhtes väljaandmistaotluse ning et Prantsuse Vabariik seda menetleb.
42 — Case C-308/04 P SGL Carbon v Commission [2006] ECR I-5977, paragraph 26 and the caselaw cited.
42 – 29. juuni 2006. aasta otsus kohtuasjas C-308/04 P: SGL Carbon vs. komisjon (EKL 2006, lk I-5977, punkt 26 ja viidatud kohtupraktika).
43 — Article 50 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
43 – Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikkel 50.
44 — Joined Cases C-204/00 P, C-205/00 P, C-211/00 P, C-213/00 P, C-217/00 P and C-219/00 P Aalborg Portland and Others v Commission [2004] ECR I-123, paragraph 338.
45 – Erinevalt 28. septembri 2006. aasta otsusest kohtuasjas C-467/04: Gasparini jt (EKL 2006, lk I-9199).
45 — Unlike the position in Case C-467/04 Gasparini and Others [2006] ECR I-9199.
44 – 7. jaanuari 2004. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-204/00 P, C-205/00 P, C-211/00 P, C-213/00 P, C-217/00 P ja C-219/00 P: Aalborg Portland jt vs. komisjon (EKL 2004, lk I-123, punkt 338).
In the light of the above considerations, the following answer should be given to the questions referred by the Cour d’appel de Montpellier for a preliminary ruling:
Eeltoodud kaalutlustest lähtudes tuleks Cour d’appel de Montpellier’ esitatud eelotsuse küsimustele vastata järgmiselt:
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Chambre de l’instruction of the Cour d’appel de Montpellier (France), made by decision of 3 July 2008, received at the Court on the same day, in the extradition proceedings against
Kohtuasjas C-296/08 PPU, mille ese on EÜ artikli 234 alusel Chambre de l’instruction de la cour d’appel de Montpellier (Prantsusmaa) 3. juuli 2008. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse samal päeval, väljaandmismenetluses
THE COURT (Third Chamber), composed of A. Rosas (Rapporteur), President of the Chamber, U. Lõhmus, J.N. Cunha Rodrigues, A. Ó Caoimh and A. Arabadjiev, Judges,
EUROOPA KOHUS (kolmas koda), koosseisus: koja esimees A. Rosas (ettekandja), kohtunikud U. Lõhmus, J. N. Cunha Rodrigues, A. Ó Caoimh ja A. Arabadjiev, kohtujurist: J. Kokott, kohtusekretär: osakonnajuhataja M.-A. Gaudissart,
SANTESTEBAN GOICOECHEA having regard to the request of the referring court of 3 July 2008, received at the Court on the same day, that the reference for a preliminary ruling be dealt with under an urgent procedure pursuant to Article 104b of the Rules of Procedure, having regard to the decision of the Third Chamber of 7 July 2008 granting that request, having regard to the written procedure and further to the hearing on 6 August 2008, after considering the observations submitted on behalf of:
SANTESTEBAN GOICOECHEA arvestades eelotsusetaotluse esitanud kohtu poolt 3. juulil 2008 esitatud ja samal päeval Euroopa Kohtusse saabunud taotlust lahendada eelotsusetaotlus kodukorra artiklis 104b sätestatud kiirmenetluses, arvestades kolmanda koja 7. juuli 2008. aasta otsust see taotlus rahuldada, arvestades kirjalikus menetluses ja 6. augusti 2008. aasta kohtuistungil esitatut, arvestades kirjalikke märkusi, mille esitasid:
— Mr Santesteban Goicoechea, by Y. Molina Ugarte, avocat,
– I. Santesteban Goicoechea, esindaja: advokaat Y. Molina Ugarte,
— the French Government, by E. Belliard, G. de Bergues and A.-L. During, acting as Agents,
– Prantsusmaa valitsus, esindajad: E. Belliard, G. de Bergues ja A.-L. During,
— the Spanish Government, by the Abogacía del Estado,
– Hispaania valitsus, esindaja: Abogacía del Estado,
— the Commission of the European Communities, by S. Grünheid and R. Troosters, acting as Agents,
– Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: S. Grünheid ja R. Troosters,
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Articles 31 and 32 of Council Framework Decision 2002/584/JHA of 13 June 2002 on the European arrest warrant and the surrender procedures between Member States (OJ 2002 L 190, p. 1, ‘the Framework Decision’).
Eelotsusetaotlus puudutab nõukogu 13. juuni 2002. aasta raamotsuse 2002/584/JSK Euroopa vahistamismääruse ja liikmesriikidevahelise üleandmiskorra kohta (EÜT L 190, lk 1; ELT eriväljaanne 19/06, lk 34; edaspidi „raamotsus”) artiklite 31 ja 32 tõlgendamist.
The reference was made in the course of proceedings brought before the Chambre de l’instruction (Indictment Division) of the Cour d’appel de Montpellier (Court of Appeal, Montpellier) following an extradition request made on 2 June 2008 by the Spanish authorities.
Eelotsusetaotlus esitati Chambre de l’instruction de la cour d’appel de Montpellier’ menetluse raames, mis puudutab Hispaania ametiasutuste poolt 2. juunil 2008 esitatud väljaandmistaotlust.
The European Convention on Extradition was signed at Paris on 13 December 1957.
Väljaandmise Euroopa konventsioon allkirjastati Pariisis 13. detsembril 1957. aastal.
Article 10 of the convention, ‘Lapse of time’, provides:
Selle artikkel 10 „Aegumine” sätestab:
‘Extradition shall not be granted when the person claimed has, according to the law of either the requesting or the requested Party, become immune by reason of lapse of time from prosecution or punishment.’
„Väljaandmist ei toimu, kui isiku suhtes ei saa taotleva või taotluse saanud riigi seaduse järgi menetlust algatada või karistust täide viia aegumise tõttu.”
The European Convention on the Suppression of Terrorism was signed at Strasbourg on 27 January 1977.
Terrorismi tõkestamise Euroopa konventsioon allkirjastati Strasbourgis 27. jaanuaril 1977.