natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Analysis of drugs research in the European Union published by the EMCDDA in 2008 (10).
Euroopa narkoalaste õigusaktide andmebaas (ELDD) on EMCDDA elektrooniline andmebaas, mis sisaldab teavet uimastitega seotud Euroopa õigusaktide kohta ELi liikmesriikides ja Norras.
This year, references to national research in the latest Reitox reports are analysed to provide an insight into the research recently conducted in European countries.
Euroopa narkoalaste õigusaktide andmebaas pakub algvormingus õigustekste, kõikide riikide uimastiseaduste profiile ja üksikasjalikke aruandeid eriteemade kohta.
Also reported on in this section is a study on drugrelated research in the EU released this year by the European Commission.
Andmebaasi teemaülevaadetes esitatakse kokkuvõtteid valitud valdkondade (nt ebaseaduslik uimastitega kaubitsemine, asendusravi ning nõela ja süstla programmid) õigusnormide kohta (1).
European countries referred to more than 350 research projects undertaken or published in 2007 and 2008 in the latest Reitox national reports.
Euroopa riigid viitasid viimastes Reitoxi riikide aruannetes rohkem kui 350 uurimisprojektile, mis on läbi viidud või avaldatud 2007. ja 2008. aastal.
The United Kingdom referred to the highest number of research projects, over 80, followed by Germany and the Netherlands, each with over 30, and the Czech Republic, Ireland and Finland, with over 20.
Teatatud teadusprojektide arv oli kõige suurem Ühendkuningriigis (80), järgnesid Saksamaa ja Madalmaad kumbki 30 teadusprojektiga ning Tšehhi Vabariik, Iirimaa ja Soome igaüks rohkem kui 20 teadusprojektiga.
Drug supply is also among the areas identified as being underrepresented in current research by a study carried out for the European Commission entitled ‘Comparative analysis of research into illicit drugs in the European Union’.
Euroopa Komisjoni tellitud uuringus nimetusega „Euroopa Liidu ebaseaduslikke uimasteid käsitlevate teadusuuringute võrdlev analüüs” on uimastite pakkumise uurimine liigitatud alaesindatud valdkondade hulka.
The report noted prevention, legal frameworks and interdiction as other fields disproportionately underresearched, while research on epidemiological topics was found to be more common (11).
Aruandes märgiti, et muud uuringutes ebaproportsionaalselt alaesindatud valdkonnad on ennetamine, õigusraamistikud ja leviku tõkestamine, samal ajal leiti, et rohkem on tehtud epidemioloogiaalast uurimistööd (11).
The study found that, although comprehensive expertise exists in Member States, improved data comparability between countries and increased visibility of research should be pursued.
Uuringus järeldati, et kuigi liikmesriikidel on võrreldavaid kogemusi, tuleks riikide andmete võrreldavust parandada ja teadusuuringute nähtavust suurendada.
Research on responses to the drug situation accounted for more than one third of the recent studies, while another third focused on prevalence, incidence and patterns of drug use, and one fifth on the consequences of drug use.
Oktoobris 2004 sätestati nõukogu raamotsusega 2004/757/JHA karistusseadus miinimumkaristused uimastitega kaubitsemise eest. Pärast seda on veel neli riiki vastu võtnud seadused, mis aitavad väiksemate kogustega kauplemise eest määratavaid karistusi nimetatud otsusega kooskõlla viia.
Among the subject areas that appeared to attract considerably less research attention were: determinants and risk and protective factors, mechanisms and effects of drugs, supply and markets, and methodological issues.
Raskemate õigusrikkumiste eest määratavaid karistusi ei muudetud, kuid suure koguse määratlust muudeti selliselt, et nüüd on selleks 15-kordne piirkogus endise 25-kordse piirkoguse asemel.
The results of this analysis, while limited in scope, give support to the new EU action plan’s calls for increased
Kõikide Euroopa riikide narkoprobleeme käsitlevaid teadusuuringuid vaadeldi 2008. aastal EMCDDA avaldatud valikteemas (10
Participation in European research activities was found to vary considerably between countries, with much of the international cooperation taking place on an informal basis.
Leiti, et osalemine Euroopa teadusuuringutes varieerub riikide lõikes oluliselt ja et mitteformaalse rahvusvahelise koostöö osakaal on suur.
However, the study emphasised that drugrelated research can be facilitated by European and international networks of researchers.
Uuringus rõhutati, et uimastialaste teadusuuringute läbiviimist aitaksid lihtsustada uurijate üleeuroopalised ja rahvusvahelised võrgustikud.
Research capacity, overall quality and funding availability vary widely in the EU, and there is a considerable need for capacity building and for funding to cover a broader range of policy areas linked to the EU drug action plan.
Teadusuuringute maht ja üldine kvaliteet ning rahastamise kättesaadavus varieeruvad Euroopa Liidu piires ulatuslikult ning ELi narkootikumidealase tegevuskavaga seotud poliitikate ulatuslikumaks hõlmamiseks on kindlasti vaja arendada suutlikkust ja parandada rahastamist.
Introduction in all these countries.
Sissejuhatus lähenemisviisiks sekkumised, mille eesmärk on uimastitest teavitamine (nt aeg-ajalt korraldatavad loengud).
The effectiveness of this type of intervention, however, is not supported by the available evidence.
Olemasolevad tõendid sedalaadi sekkumise tõhusust siiski ei kinnita.
However, interventions with better scientific foundations, such as prevention programmes following standardised protocols, are now reported from additional countries (Czech Republic, Cyprus, Austria, Poland, Slovenia, Slovakia).
Kuid nüüd on mõned riigid (Tšehhi Vabariik, Küpros, Austria, Poola, Sloveenia, Slovakkia) teatanud täiendavalt ulatuslikumatel teadusuuringutel põhinevatest sekkumistest, näiteks standardprotokolle järgivatest ennetusprogrammidest.
Prevention measures are first reviewed followed by interventions in the areas of treatment, harm reduction and social reintegration.
Siin vaadeldakse esmalt ennetusmeetmeid ning seejärel sekkumisi ravi, kahjude vähendamise ja ühiskonda taasintegreerimise valdkondades.
Taken together, all these measures form a comprehensive drug demand reduction system.
Need meetmed kokku moodustavad nõudluse vähendamise tervikliku süsteemi.
They can be considered as complementary, and are sometimes provided in combination and by the same facilities.
Neid võib kasutada ka täiendavate meetmetena ja vahel kombineeritakse neid sama vahendi raames teiste meetmetega.
This is, for example, increasingly the case for treatment and harm reduction measures.
Seda tehakse näiteks üha rohkem ravi ja kahjude vähendamist käsitlevate meetmete korral.
Involving 7 000 students aged 12–14 in seven European countries, the study is evaluating a programme based on the comprehensive social influence approach, which combines training in life-skills with normative education and knowledge acquisition on substances.
Uues jaotises, mis sisaldab kõige värskemaid andmeid narkoseaduste rikkumiste kohta, käsitletakse ka uimastialases õiguskaitse raamistikus välja töötatud lahendusi.
After 2 years, the programme has been found to be effective in reducing frequent drunkenness and frequent use of cannabis.
Peatükk lõpeb ülevaatega saadaval olevatest andmetest uimastitarbijate vajaduste kohta vanglates ja selles konkreetses keskkonnas kasutatavate lahenduste kohta.
The responses developed in the framework of drug law enforcement are also addressed in a new section which includes the most recent data on drug law offences.
Euroopa uimastisõltuvuse ennetamise (EU-Dap) uuringus (www.eudap.net) on vaadeldud mõningaid Euroopas läbi viidud tõestatud tõhususega ennetusprogramme.
The chapter ends with a review of the available data on the needs of drug users in prisons and the existing responses in this particular setting.
Pärast kahe aasta möödumist on leitud, et programm aitab tõhusalt vähendada sagedast joobesolekut ja sagedast kanepi kasutamist.
Drug prevention can be divided into different levels or strategies, which range from targeting society as a whole (environmental prevention) to focusing on at-risk individuals (indicated prevention).
Euroopa uimastisõltuvuse ennetamise uuringu tulemusi on mõjutanud uuritavate sugu, sest programmi üldist tõhusust on hinnatud üksnes poistele avaldatud mõju põhjal.
Ideally, the different strategies do not compete but complement each other.
Ei ole selge, kas põhjuseks on tüdrukute väiksem ohustatus või programmis mitteosalemine.
The following overview focuses on recent developments and on newly reported results of controlled trials in the prevention field.
Tüdrukuid mõjutas kõige rohkem koolikiusamine, viimase nädala ja viimase kuu alkoholitarbimine, poisse aga rohkem kui viie alkoholjoogi joomine ühe sündmuse ajal ja varasem kanepi proovimine.
The EU-Dap results are influenced by gender, with the overall effectiveness of the programme being accounted for by its effect on boys only.
Narkoennetustöö võib jagada erinevateks tasanditeks või strateegiateks, alustades ühiskonna kui terviku käsitlemisest (keskkonnaalane ennetus) kuni keskendumiseni ohustatud indiviididele (näidustatud ennetus).
It is not clear if this is because girls are less at risk or if they did not respond to the programme.
Ideaalolukorras eri strateegiad ei võistle omavahel, vaid täiendavad üksteist.
Gender-dependent effects also came up in a Danish controlled trial on a life-skills programme.
Järgnevas ülevaates keskendutakse ennetusvaldkonna uuematele arengutele ja kontrollkatsete hiljuti teatatud tulemustele.
Girls accounted for the largest effect in terms of bullying, past-week and past-month alcohol consumption, while boys accounted for the largest effect for drinking more than five drinks on one occasion and having tried cannabis.
Praha kontrollkatsel võrreldi kogukonnapõhist programmi, mis sisaldas hariduslikku komponenti, vastastikusel tegevusel põhinevat lähenemisviisi, eluks vajalike oskuste treeningut ja vanematele mõeldud kavasid, koolide minimaalse ennetustegevuse tüüpprogrammiga (Miovský ja teised, 2007). Tõestati, et programmi saab kasutada valikulises ennetustegevuses.
Universal prevention
Valikuline ja näidustatud ennetamine
Universal prevention addresses entire populations.
Üldine ennetamine hõlmab kogu elanikkonda.
It aims to deter or delay the onset of drug use and drugrelated problems by providing young people with the information and skills necessary to avoid starting to use drugs.
Selle eesmärk on uimastitarbimise ning uimastitega seotud probleemide tekke ärahoidmine või aeglustamine, varustades noori inimesi teabe ja oskustega, mis aitavad neil vältida uimastite kasutamise alustamist.
Prevention measures undertaken in Europe are now, for the first time, being systematically monitored by the majority of Member States.
Praeguseks on enamik liikmesriike alustanud Euroopas võetavate ennetusmeetmete süstemaatilist seiret.
The most recent reports confirm that interventions aimed at delivering information about drugs, such as one-off lectures, constitute the main approach in school-based and community-located universal prevention
Viimased aruanded kinnitavad, et andmeid esitanud riikide koolides ja kogukonnas tehtavas üldises ennetustöös on peamiseks
It was therefore suggested that the programme has potential for use in selective prevention.
Nii valikulise kui ka näidustatud ennetustöö puhul tunnistatakse, et probleemne uimastikasutus on kõige
Chapter 2: Responding to drug problems in Europe — an overview
2. peatükk: ülevaade narkoprobleemide lahendamisest Euroopas hilisemas elus probleemsed uimastitarbijad, ja suunata neile konkreetsed sekkumismeetmed.
Selective and indicated prevention
Konkreetsete uimastite vastu suunatud meediakampaaniad
New information on selective prevention targeting ethnic groups has been reported by Belgium and Luxembourg.
Uut teavet etnilistele rühmadele suunatud valikulise ennetustöö kohta on esitanud Belgia ja Luksemburg.
For young offenders, systematic intervention protocols, after contact with the criminal justice system, are reported to exist only in Austria, Germany, Catalonia (Spain) and Luxembourg, while other countries reported generic or punctual interventions.
Üksnes Austria, Saksamaa, Kataloonia (Hispaania) ja Luksemburg teatasid, et nad kasutavad süsteemseid sekkumiskavasid noorte uimastiseaduste rikkujate mõjutamiseks pärast seda, kui viimased on kokku puutunud kriminaalõigussüsteemiga; muud riigid teatasid vaid üldistest või punktsekkumistest.
Since 2008, FRED (13), a systematic intervention protocol for young offenders, is being implemented with EU-support in 10 Member States.
Alates 2008. aastast on 10 liikmesriigis ELi toetusel rakendatud noortele õigusrikkujatele mõeldud süsteemset sekkumiskava FRED (13).
A new evaluation of FRED in 140 German facilities has shown limited levels of re-offending and drug taking among participants.
FREDi uus hindamine 140 Saksamaa keskuses on näidanud õigusrikkumise kordamise ja uimastitarbimise madalat taset osalejate seas.
Both selective and indicated prevention acknowledge that problem drug use is concentrated in vulnerable groups or individuals with limited social and personal opportunities (EMCDDA, 2008c).
Peaaegu kõik need kampaaniad hoiatavad uimastitarbimisega seotud ohtude eest, mõnedes kasutatakse ka šokitaktikat.
Selective prevention intervenes with specific groups, families or communities, where people, due to their scarce social ties and resources, may be more likely to develop drug use or progress into dependency. The evidence base for this approach is presented in a new section of the EMCDDA’s Best practice portal (12).
Üksnes kahe kampaania puhul on kasutatud erinevat lähenemisviisi, Ühendkuningriigi–Colombia kampaania „Shared responsibility” käsitleb uimastitarbijate keskkonnaalast ja sotsiaalset vastutust kokaiini tootmisega tekitatud kahju eest.
Indicated prevention aims to identify individuals with behavioural or psychological problems that may be predictive for developing problem substance use later in life, and to target them individually with special interventions.
Hodalmaade 2006. aasta kanepikampaanias püüti hoiatamise ja tarbimise kirjeldamise asemel mõjutada noorte inimeste normatiivseid uskumusi positiivset eeskuju pakkuvate tegeliku elu juhtumite abil.
Substance-specific mass media campaigns targeting cannabis use (Denmark, Ireland, France, Netherlands, United Kingdom) and, more recently, cocaine use (Ireland, Spain, United Kingdom) have been developed in Europe.
Hindamisel leiti, et kampaania oli aidanud tugevdada kanepisuitsetamise vastaseid negatiivseid sotsiaalseid norme, kuid negatiivset mõju tarbimissoovile ja normatiivsetele uskumustele ei täheldatud (Wammes ja teised, 2007).
New indicated prevention projects are reported only from Germany, the Netherlands, Slovakia and Sweden, and they continue to be very rare in Europe despite information about their effectiveness (EMCDDA, 2009b).
Uutest näidustatud ennetustegevuse projektidest on teatanud üksnes Saksamaa, Madalmaad, Slovakkia ja Rootsi ning vaatamata teabele nende tõhususe kohta ei taha nende arv kuidagi suureneda (EMCDDA, 2009b).
Current examples of indicated prevention projects in Europe include the Parent Management Training-Oregon model, which is implemented in the Netherlands and Norway for parents of children aged 4–12 with disruptive behaviour disorder.
Ajakohaseks näiteks näidustatud ennetustöö kohta Euroopas on vanema juhtimiskoolituse Oregoni mudel, mida on rakendatud Madalmaades ja Norras vanemate suhtes, kellel on 4–12aastased agressiivse käitumise häirega lapsed.
Similarly, the ‘Komet för föräldrar’ method, which is used in nearly 30 % of Sweden’s municipalities, targets parents of children showing externalising behaviour problems combined with difficulties in establishing positive peer relations.
Ka ligikaudu 30% Rootsi kohalikes omavalitsustes kasutusel oleva meetodi „Komet för föräldrar” sihtrühmast on vanemad, kelle lastel on käitumisprobleeme ja raskusi eakaaslastega positiivsete suhete loomisel.
A randomised controlled trial involving 159 families showed significantly improved competences in parenting among participating parents and reduced behavioural problems among their children.
Randomiseeritud kontrollkatse, milles osales 159 perekonda, tõestas osalenud vanemate oskuste olulist kasvu ja käitumisprobleemide vähenemist nende lastel.
Almost all these campaigns warn of the dangers of using the drug, and some of them use shock tactics.
Samas tekitab muret ka nende vähene tõhusus ja võimalik kahjulikkus.
Only two campaigns take a different approach.
Näiteks näitas USA üleriigilise kanepikampaania põhjalik hindamine üldise mõju puudumist.
The United Kingdom–Colombian campaign ‘Shared responsibility’ addresses the responsibility of users for the environmental and social harm associated with cocaine production.
Leiti tõendeid ka selle kohta, et kampaania avaldas ettekavatsematut positiivset mõju kanepi tarbimisele, sest inimesed, kes ei olnud varem sellest uimastist huvitatud, teatasid oma tarbimissoovist (Hornik ja teised, 2008).
The Dutch cannabis campaign in 2006 targeted normative beliefs with real-life stories of young people as positive role models, instead of warnings and depiction of use.
Noorte inimeste jaoks on otsuse tegemine keeruline protsess, mida mõjutab tugevasti eakaaslastega lävimine ja sotsiaalsete normide tunnetamine.
Its evaluation found that negative social norms against cannabis smoking were reinforced and that there were no negative effects on intention to use and on normative beliefs (Wammes et al., 2007).
Tundub, et siiani ei ole massimeedia osanud neile keerulistele küsimustele tõhusalt reageerida.
Around 400 000 drug users are reported to have entered drug treatment in 2007 (14).
2007. aastal teatati ligikaudu 400 000 uimastiravi alustanud uimastikasutajast (14).
Less than half of those entering treatment did so for the first time.
Vähem kui pooled alustajatest tulid ravile esimest korda.
Overall, the great majority of treatment demands (86 %) were made in outpatient treatment centres.
Üldiselt esitati valdav enamik ravi alustamise taotlustest (86%) ambulatoorse ravi keskustele.
This proportion has grown in recent years for various reasons, including the increased availability and diversification of specialised outpatient treatment.
Selle rühma osakaal ravi alustajate seas on viimastel aastatel kasvanud erinevatel põhjustel, sealhulgas ka spetsialiseeritud ambulatoorsete ravikeskuste parema kättesaadavuse ja mitmekesistumise tõttu.
Mass media campaigns highlighting the danger of drug use are only rarely evaluated for changes in behaviour, attitudes or intention to use drugs.
Euroopas kasutatakse uimastiprobleemide raviks peamiselt psühhosotsiaalseid sekkumisi, opioidide asendusravi ja detoksifitseerimist.
In addition, concerns have been expressed about their poor effectiveness and possible harm. For example, a thorough evaluation of the outcome of the US national cannabis campaign revealed no overall effects.
Sageli pakuvad psühhosotsiaalsed sekkumised tarbijatele tuge sel ajal, kui nad püüavad oma uimastiprobleeme kontrolli alla saada ja neid ületada.
There was, however, evidence that the campaign had unintended effects in favour of cannabis, and individuals who had previously been uninterested in the drug, reported an intention to use it (Hornik et al., 2008). Similar problems were reported in the evaluation of the Scottish cocaine campaign ‘Know the score’ (EMCDDA, 2007a).
Selliste sekkumiste hulka kuuluvad nõustamine, motivatsiooni suurendamine, kognitiiv-käitumisteraapia, levinum haavatavates rühmades ja haavatavate indiviidide korral, kelle sotsiaalsed ja isiklikud võimalused on piiratud (EMCDDA, 2008c).
Decision-making by young people is a complex process, strongly influenced by peer group interactions and perception of social norms. So far, mass media communication appears not to have responded effectively to this complexity.
Valikuline ennetustöö on suunatud konkreetsetele rühmadele, perekondadele või tervetele kogukondadele, kus inimesed võivad puudulike ühiskondlike sidemete ja ressursside tõttu hakata tõenäolisemalt uimasteid tarbima või sõltuvusse langeda.
Psychosocial interventions offer support to users as they attempt to manage and overcome their drug problems.
Selle lähenemisviisi tõendibaas on esitatud EMCDDA parima tava portaali uues jaotises (12).
These interventions include counselling, motivational enhancement, cognitivebehavioural therapy, case management, group and family therapy and relapse prevention.
Näidustatud ennetustöö eesmärk on tuvastada inimesed, kellest võivad käitumis- või psühholoogiliste probleemide tõttu saada
) http://www.emcdda.europa.eu/themes/best-practice/evidence/selective-prevention http://www.lwl.org/LWL/Jugend/lwl_ks/Projekte_KS1/Fgn-english The treatment demand indicator received data from 23 countries for outpatient centres, with a coverage of more than 70 % of units in most countries, and from 20 countries for inpatient centres, with a coverage of over 50 % of units in most countries.
) http://www.emcdda.europa.eu/themes/best-practice/evidence/selective-prevention) http://www.lwl.org/LWL/Jugend/lwl_ks/Projekte_KS1/Fgn-english ) Ravinõudluse näitaja jaoks koguti andmeid 23 riigi ambulatoorse ravi asutusest, mis moodustavad rohkem kui 70% raviüksustest enamikus riikides, ning 20 riigi statsionaarse ravi asutusest, mis moodustavad rohkem kui 50% raviüksustest enamikus riikides.
Annual report 2009: the state of the drugs problem in Europe short-term, medically supervised intervention aimed at resolving the withdrawal symptoms associated with chronic drug use.
2009. aasta aruanne: uimastiprobleemide olukord Euroopas välja arvatud Soomes, kus nende lähetatud on 25% patsientidest. Erandiks on ka Ungari, kus üle 70% patsientidest on ravile suunatud kriminaalõigussüsteemi poolt (16).
It is generally provided in inpatient settings.
üksikjuhtumite haldamine, rühma- ja pereteraapia ning tagasilanguse ennetamine.
The relative size of the different treatment modalities in each country is influenced by several factors, including the organisation of the national health care system.
See toimub tavaliselt statsionaarse ravi asutuses. Igas riigis sõltub raviks kasutatavate erinevate sekkumiste suhteline ulatus mitmest tegurist, sealhulgas riigi tervishoiusüsteemi korraldusest.
Outpatient psychosocial treatment is mostly provided by public institutions (16 countries) or by nongovernmental organisations (10 countries).
Ambulatoorsetele patsientidele osutavad psühhosotsiaalset ravi enamasti riiklikud asutused (16 riigis) või valitsusvälised organisatsioonid (10 riiki).
According to national experts, this type of treatment is available to the majority of those who seek it in 10 countries, and available to nearly all of them in a further 13 countries.
Riiklike ekspertide arvates on seda tüüpi ravi kättesaadav enamikule selle taotlejatest 10 riigis ja peaaegu kõigile ülejäänud 13 riigis.
In four countries (Bulgaria, Estonia, Romania, Turkey), however, outpatient psychosocial treatment is estimated to be available to less than half of those who actively seek it (see Figure 1A).
Neljas riigis (Bulgaaria, Eesti, Rumeenia, Türgi) on psühhosotsiaalne ambulatoorne ravi hinnanguliselt kättesaadav vähem kui pooltele selle aktiivsetest taotlejatest (vt joonis 1A).
These ratings may hide considerable variation within countries and differences in the availability of specialised treatment programmes for cannabis or cocaine users.
Need hinnangud võivad varjata riikidesiseseid olulisi erinevusi ning erinevusi kanepi- ja kokaiinitarbijate spetsialiseeritud raviprogrammide kättesaadavuses.
Historically, drug treatment was provided largely in residential settings and most of the clients were heroin users.
Varem kasutati uimastiraviks tavaliselt statsionaarset ravi ning enamik patsiente olid heroiinitarbijad.
This situation changed during the 1980s and 1990s with the rapid expansion of outpatient treatment and, more recently, with the growing numbers of cannabis and cocaine users seeking treatment.
Olukord muutus aga 1980. ja 1990. aastatel, kui ambulatoorne ravi hakkas kiiresti laienema ning ravi taotlevate kanepi- ja kokaiinitarbijate arv kasvas jõudsalt.
Additionally, problems with licit or prescription drugs became more common.
Lisaks hakkas üha sagedamini tekkima seaduslike või retseptiravimitega seotud probleeme.