natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Agreeing on an appropriate level of protection and then enforcing it is therefore o�en difficult.
Sageli on sobivat kaitsetaset raske kokku leppida ja seejärel selle tagamist nõuda.
Protected areas cannot be sustained in isolation from the communities and economic activities in and around them (20).
Kaitsealasid ei saa säilitada eraldi kogukondadest ja majandustegevustest neil aladel ja nende ümbruses (20).
To maximise their value, protected areas need to be integrated into wider landscape uses and be connected to other areas of similar qualities.
Kaitsealade väärtuse maksimeerimiseks tuleb need lülitada laiematesse maastikukasutusviisidesse ja ühendada teiste samasuguste omadustega aladega.
Connecting sites ensures that species have the possibility to survive by moving in response to disturbances and climate change.
Alade ühendamine tagab liikidele võimaluse häirimise ja kliimamuutuste tõ5 u edasi liikudes püsima jääda.
The Natura 2000 network can play a role in achieving such integration.
Sellist integratsiooni võib aidata saavutada Natura 2000 võrgustik.
There is now less scope for designating new sites as protecting biodiversity competes with growing and conflicting pressures on available land.
Uute kaitsealade moodustamiseks on praegu vähem võimalusi, sest bioloogilise mitmekesisuse kaitse konkureerib üha kasvavate ja vastuoluliste maakasutushuvidega.
Policies will increasingly have to deal with this by maximising the value of areas already protected and by integrating biodiversity concerns into sectoral policies (e.g. agri-environmental measures or sustainable forestry policies) as well as into other environmental policies.
Poliitika peab üha enam neid probleeme lahendama, maksimeerides juba kaitstavate alade väärtust ja lülitades bioloogilise mitmekesisuse vajadused sektoripoliitikasse (nt põllumajanduse keskkonnameetmed või säästva metsanduse poliitika) ja muudesse keskkonnapoliitikatesse.
Implementation of the habitats directive
Elupaikade direktiivi rakendamine
( estimated on the b as is of co
1ja2loetletudelupaikadejaliikidekaitsmiseks)
Italy s e an proposed by the Member States.
0 2003. aasta novembri seisuga oli rohkem kui 80 % EL elupaikade direktiivis loetletud elupaikadest ja liikidest liikmesriikide pakutud kandidaataladega piisavalt (21) kaetud.
Generally progress is now good: the Netherlands, for example, has reached 100 % sufficiency.
Üldiselt on praegune edasiminek märkimisväärne: näiteks Hollandis on jõutud 100 % tasemele.
Germany reached only 27 % sufficiency by November 2003, but dra� proposals have since been received which, if officially confirmed, are expected to double the number of sites and increase the sufficiency level.
Saksamaal jõuti 27 %-lise kaetuseni 2003. aasta novembris, kuid pärast seda on laekunud e5 epanekute eelnõusid, mille ametlikul kinnitamisel alade arv kahekordistub ja kaitstus suureneb.
The indicator charts progress in proposing terrestrial sites for the protection of the targeted habitats and species of the directive.
See indikaator näitab edasiminekut maismaa-alade pakkumisel direktiivis e5 e nähtud elupaikade ja liikide kaitsmiseks.
Ireland
Rootsi
Fish catches above safe limits
Ohutuid piirkoguseid ületav kalapüük
Catches outside safe limits Catches within safe limits
Ohutuid piirkoguseid ületav püük Püük ohutute piirkoguste raames
0 Overall 60 % of European fish catches exceed safe limits, i.e. levels above which the biomass removed by fishing is no longer replaced by population growth.
Üldiselt ületab 60 % Euroopa kalapüügist ohutuid piirkoguseid, s.t. taset, mille ületamisel populatsiooni kasv ei asenda enam kalapüügiga eemaldatavat biomassi.
Catches of open sea fish account for almost two thirds of all catches; about half of these catches are outside safe limits.
Avamerepüük moodustab ligikaudu kaks kolmandikku kõigist püükidest; ligikaudu pool neist püükidest ületab ohutuid piirkoguseid.
Industrial fishing catches account for another 20 % of the total.
Tööstuslik kalapüük moodustab üldkogusest veel 20 %.
Fish play an integral role within the wider marine environment, which is experiencing pressures from shipping, pollution, coastal eutrophication and climate change.
Kalastik on oluline osa üldisemast merekeskkonnast, millele avaldavad survet veondus, reostus, ranniku eutrofeerumine ja kliimamuutused.
The continuation of present trends of over-fishing will therefore probably lead to substantial changes across the entire marine ecosystem.
Praeguse ülemäärase püügi suundumuse jätkumine võib seepärast viia oluliste muutusteni kogu mere ökosüsteemis.
Zooplankton abundance
Zooplanktoni rohkus
Cold water species
Külmaveeliigid
Warm water species
Soojaveeliigid
The past decade has seen a marked change in the relative abundance of zooplankton in the North Sea.
Zooplanktoni suhteline rohkus Põhjameres on viimasel kümnendil oluliselt muutunud.
The warm-water copepod Calanus helgolandicus has become more than twice as abundant as the cold-water species Calanus finmarchicus.
Sooja vee aerjalgse Calanus helgolandicuse arvukus on kasvanud kaks korda suuremaks külma vee liigi Calanus finmarchicuse arvukusest.
These data are illustrative of a general trend for zooplankton populations to shi� northwards in response to changing climatic conditions.
Need andmed illustreerivad zooplanktoni populatsiooni üldist suundumust liikuda klimaatiliste tingimuste muutudes põhja poole.
The composition of the marine ecosystem has been changing since the mid 1980s in the North Sea, a trend that directly affects fish populations and consequently fisheries.
Mere ökosüsteemi koosseis on alates 1980ndate aastate keskpaigast Põhjameres muutunud ning see suundumus mõjutab otseselt kalade populatsiooni ja järelikult ka kalandust.
Projections show that global warming will increasingly change the composition of the ecosystems in the oceans and cause a shi� by warm-water species towards higher latitudes.
Prognooside kohaselt muudab globaalne soojenemine üha enam ökosüsteemide koosseisu ookeanides ja ajendab soojaveeliike kõrgematele laiuskraadidele liikuma.
Data on two species of Copepod found in the Central North Sea warm water: Calanus helgolandicus and cold water: Calanus finmarchicus
Andmed Põhjamere keskosast leitud kahe aerjalgsete liigi kohtasoe vesi: Calanus helgolandicusja külm vesi: Calanus finmarchicus finmarchicus
Packaging waste: Still increasing
Pakendijäätmed: endiselt kasvamas
Prevention has long been the highest priority of European Union waste policy: only where the production of waste is unavoidable should recycling and reuse of waste be encouraged.
Ennetamine on olnud ammu Euroopa Liidu jäätmepoliitika suurim prioriteet: jäätmete ringlussevõ* u ja taaskasutamist tuleks stimuleerida vaid siis, kui jäätmete tekkimine on vältimatu.
Yet Europe has made li�le progress in preventing packaging waste.
Pakendijäätmete tekke ärahoidmisel on aga Euroopas veel vähe saavutatud.
While many countries have met the targets for recycling set under the 1994 packaging waste directive, the amount of packaging waste is still increasing.
Kuigi paljud riigid on 1994. aasta pakendijäätmete direktiiviga kehtestatud ringlussevõtusihid saavutanud, on pakendijäätmete kogused suurenemas.
Data suggest overall volumes of waste are continuing to grow in Europe.
Andmed näitavad, et jäätmete üldkoguste kasv Euroopas jätkub.
Total waste is made up of several waste streams.
Jäätmete üldkogus koosneb mitmest jäätmete voost.
The largest is construction and demolition waste, but packaging waste is the best documented in terms of quantities produced and treated.
Neist suurim on ehitus- ja lammutusjäätmete kogus, kuid ka pakendijäätmete tekkivad ja käideldavad kogused on hästi dokumenteeritud.
The generation of packaging waste is closely coupled to economic growth and consumption pa�erns.
Pakendijäätmete tekkimine on majanduskasvu ja tarbimisharjumustega tihedalt seotud.
From 1997 to 2001 the amount of packaging waste increased in 10 of the 15 older EU Member States, and by 7 % in the then European Union as a whole.
Aastail 1997–2001 suurenes pakendijäätmete hulk viieteistkümnest EL liikmesriigist kümnes ja tolleaegses Euroopa Liidus tervikuna 7 % võrra.
Preliminary projections suggest that volumes of packaging waste are likely to continue rising substantially in the future (22).
Esialgsed prognoosid näitavad, et pakendijäätmete kogused võivad ka edaspidi oluliselt suureneda (22).
Some of this increase is a�ributable to the proportionately higher generation of packaging waste from small households, but also to the growth of the internal market and the consequently greater need to transport packaged goods.
See kasv tuleneb osaliselt sellest, et väikesed leibkonnad tekitavad pakendijäätmeid suhteliselt rohkem, aga ka siseturu kasvust ja seega suuremast vajadusest vedada pakitud kaupu.
With rising emphasis on health and food safety, the amount of food packaging has also been increasing.
Toiduainete pakendamise kasvu on suurendanud ka kasvav rõhuasetus tervisele ja toidu ohutusele.
The European Union Packaging Waste Directive (94/62/EC) addresses the elements of packaging waste management in a general way while placing emphasis on recycling and recovery by se�ing quantitative targets for both.
Euroopa Liidu pakendijäätmete direktiivis (94/62/EÜ) käsitletakse pakendijäätmete käitlemise elemente üldiselt, rõhutades ringlussevõ5 u ja taaskasutust mõlemale kvantitatiivsete sihtide kehtestamisega.
An initial analysis (23)suggests that for some countries (e.g. Italy and Ireland) the directive has had a positive impact on the implementation of packaging waste management systems.
Esialgne analüüs (23) näitab, et mõnes riigis (nt Itaalia ja Iirimaa) on direktiiv pakendijäätmete käitlemise süsteeme positiivselt mõjutanud.
For certain countries with high recycling and recovery rates (e.g. Denmark and Austria) (24), however, the legislation has had li�le influence since their waste management systems were in place before it entered into force.
Mõnes ringlussevõtu ja taaskasutuse kõrge määraga riigis (nt Taanis ja Austria) (24) on see õigusakt aga siiski vähe mõju avaldanud, sest nende jäätmekäitlussüsteemid olid paigas juba enne selle jõustumist.
In general, countries that have implemented a mix of instruments have been most effective in meeting their objectives and targets.
Riigid, kus on rakendatud erinevate meetmete kombinatsiooni, on üldiselt eesmärke ja sihte kõige tõhusamalt saavutanud.
The directive was amended in January 2004 but as it contains no waste prevention targets it can have only an indirect effect on the prevention of packaging waste.
Jaanuaris 2004 direktiivi muudeti, ent kuna see jäätmete vältimise alaseid sihte ei sisalda, võib see pakendijäätmete ärahoidmist vaid kaudselt mõjutada.
The soundness of recycling as a strategy for smarter resource use has recently been questioned (25), but recycling is in most cases be�er for the environment than either energy recovery or disposal.
Ringlussevõtu põhjendatus ressursside targema kasutusviisina on viimasel ajal kahtluse alla seatud (25), kuid enamikul juhtudel on ringlussevõ5 keskkonnale kasulikum kui energiataaskasutus või jäätmete ladustamine.
As the cost of recycling rises with the percentage of material recycled however, a comparison of the costs (including external costs) of alternative options is likely to limit the scope for raising recycling targets continually.
Et ringlussevõtu kulu ringlussevõetava materjali osakaalu kasvades suureneb, võib võrdlus alternatiivsete võimaluste kuludega (arvestades täielikke väliskulusid) piirata ringlussevõtu sihtide pideva suurendamise ulatust.
Generating less waste in the first place must remain the foremost objective.
Esmatähtsaks eesmärgiks peab jääma jäätmete tekitamise vähendamine.
Packaging waste generation
Pakendijäätmete tekkimine
Between 1997 and 2001 total packaging waste increased by 7 % in the EU-15.
Ajavahemikul 1997–2001 kasvas pakendijäätmete üldkogus EL-15 riikides 7 %.
Over the year 2000–2001 the overall amount dipped slightly, mainly due to a 12 % decrease in Spain, but it is too early to tell whether this signals a change in the upward trend.
Aastail 2000–2001 üldkogus veidi vähenes, peamiselt selle 12 %-lise vähenemise tõ5 u Hispaanias, kuid on veel vara öelda, kas see annab märku tõusutendentsi muutumisest.
Packaging waste quantities vary substantially between countries, most likely due to different calculation methodologies.
Pakendijäätmete kogused varieeruvad oluliselt riigiti, ilmselt arvutusmeetodite erinevuste tõ5 u.
In particular some countries report only on the four key materials for which Member States are required to provide data — plastic, glass, metal and paper.
Mõned riigid esitavad nimelt andmeid ainult nelja põhilise materjali kohta, mille kohta liikmesriigid peavad andmeid esitama — plastmass, klaas, metall ja paber.
Others report on all packaging including wood, which substantially increases the total weight recorded.
Teiste andmed sisaldavad kõiki pakkematerjale, kaasa arvatud puit, mis suurendab oluliselt registreeritud üldist kaalu.
Spain u r
Itaalia
Packaging waste treatment
Pakendijäätmete käitlemine
Energy recovery t m en re a
Energia taaskasutus
0 An increasing proportion of packaging waste is recovered.
0 Üha suurem osa pakendijäätmetest suunatakse taaskasutusse.
The main forms of recovery are recycling and incineration to produce energy.
Taaskasutuse põhilised vormid on ringlussevõ5 ja põletamine energia tootmiseks.
The use of incineration is high in some countries e.g. Denmark and the Netherlands, while in others, e.g. Germany and Austria, more recycling is used.
Põletamise osatähtsus on kõrge näiteks Taanis ja Hollandis, kuid teistes riikides, näiteks Saksamaal ja Austrias, kasutatakse rohkem ringlussevõ5 u.
The revised directive, adopted in January 2004, will effectively restrict the scope for incineration and other recovery methods except recycling.
2004. aasta jaanuaris vastu võetud muudetud direktiiv piirab põletamise ja muude taaskasutusviiside mahtu peale ringlussevõtu.
In some countries this will require substantial changes to the collection and sorting of wastes.
Mõnedes riikides nõuab see jäätmete kogumise ja sorteerimise olulist ümberkorraldamist.
The directive's targets are to be met by the end of 2008.
Direktiivi sihid tuleb saavutada 2008. aasta lõpuks.
1999Time (years)
1999 Aastad
Proportion of packaging waste recycled
Ringlussevõetavate pakendijäätmete osakaal
Proportion of pa ck ag in
2001.aastalringlussevõetud
United Kingdo
Ühe nd kuni n at ev o h ta (% )
0 wasterecycledin2002(%) c tvia and l ve nia o
Prognoos2002.aastal
* Extension of deadline and lower targets
* Edasilükatud tähtajad ja langetatud eesmärgid
Sustainable energy: A long way to go
Säästev energia: pikk tee minna
Total energy consumption continues to increase rapidly, making it difficult for Europe to reach its objectives on climate change.
Üldise energiatarbimise jätkuvalt kiire kasvu tõ* u on Euroopal raske oma kliimamuutustega seotud eesmärke saavutada.
If exploited more fully, energy efficiency and renewable energy sources could make a major contribution to a more sustainable energy system.
Täielikuma ärakasutamise korral võivad energiakasutuse efektiivsus ja taastuvad energiaallikad anda olulise panuse säästvama energiasüsteemi saavutamiseks.
Achieving this will require deep changes throughout the economy.
Selle saavutamine nõuab põhjalikke muutusi kogu majanduses.
Total energy consumption in the 25 Member States has been rising since the mid-1990s and this trend is expected to continue.
Üldine energiatarbimine on 25 liikmesriigis suurenenud alates 1990ndate aastate keskpaigast ja see suund eeldatavasti jätkub.
Burning fossil fuels, the main source of greenhouse gas emissions, is predicted to remain the largest energy source in Europe for the next 30 years.
Fossiilkütuste põletamine kui põhiline kasvuhoonegaaside heitmete allikas püsib prognooside kohaselt Euroopas suurima energiaallikana järgmise 30 aasta jooksul.
Despite some growth in absolute terms renewable energy is not expected to raise its share significantly, while the contribution of nuclear power is projected to decline as a result of moratoria and phase-out policies in several countries.
Hoolimata teatavast kasvust absoluutarvudes, taastuva energia osakaal ilmselt oluliselt ei suurene, kuid tuumaenergia panus moratooriumide ja järk-järgulise vähendamise poliitika tagajärjel väheneb prognooside kohaselt mitmes riigis.
The transition to sustainable energy will require substantial increases in energy savings, energy efficiency and renewable energy production across all sectors.
Üleminek säästvale energiale nõuab oluliselt suuremat energiasäästu, energiakasutuse efektiivsust ja taastuvate energiaallikate kasutamist kõigis majandussektorites.
Substantial growth in renewable energy is needed to meet European and national targets for 2010 and will require further support.
Euroopa ja riikide 2010. aastaks püstitatud sihtide saavutamine nõuab taastuvate energiaallikate kasutamise olulist kasvu ja edasist toetamist.
Creating favourable conditions for renewables is a key requirement for increasing their market share.
Soodsate tingimuste loomine taastuvate energiaallikate kasutamiseks on nende turuosa suurendamise põhieeldus.
A portfolio of diverse policy measures is needed, including se�ing policy targets beyond 2010 to provide longterm investment security; implementing support schemes; and ge�ing the prices right by fully including external costs in energy prices (e.g. by removing environmentally harmful subsidies).
Vaja on mitmesuguste poliitiliste meetmete pake5 i, sealhulgas poliitiliste sihtide seadmist 2010. aastast edasi, et pakkuda kindlust pikaajaliste investeeringute tegemiseks; toetusskeemide rakendamist; ja ‘hindade õigeksseadmist’, lülitades energiahindadesse täielikult välised kulud (nt kõrvaldades keskkonnale kahjulikud toetused).
Increased support for renewables will drive innovation and new technologies.
Toetuse suurendamine taastuvate energiaallikate kasutamisele stimuleerib innovatsiooni ja uute tehnoloogiate kasutamist.
The recently proposed energy services directive (26) is another step in the right direction.
Hiljuti esitatud energeetikateenuste direktiiv (26) on veel üks samm õiges suunas.
It aims to lower energy consumption by se�ing mandatory targets for Member States to save 1 % per year of energy supplied between 2006 and
Selle eesmärk on vähendada energiatarbimist, seades liikmesriikidele kohustuslikuks sihiks säästa ajavahemikul
However, because energy efficiency improvements achieved since
Et aga energiakasutuse
1991 can be counted towards this target, there is a risk Member States that have shown greatest progress will not feel obliged to make substantial additional efforts even if they still have usable energy efficiency potential.
) ( efektiivsuse paranemist alates 1991. aastast võib samuti lugeda edasiliikumiseks selle sihi saavutamise suunas, tekib oht, et parema edasimineku saavutanud liikmesriigid ei tunne kohustust teha olulisi täiendavaid jõupingutusi, kuigi neil oleks võimalik energiakasutuse efektiivsust veelgi parandada.
It is estimated that the potential exists today to improve energy efficiency in cost-effective ways by at least 20 % in the 15 older EU Member States and by even more in the ten new ones.
Hinnangute kohaselt on energiakasutuse efektiivsust majanduslikult efektiivsel viisil praegu võimalik parandada 15 vanemas liikmesriigis vähemalt 20 % võrra ja 10 uues liikmesriigis veelgi rohkem.
This potential needs to be realised to move Europe further towards a sustainable energy future.
Euroopa edasiliikumiseks säästva energiaga tuleviku suunas tuleb see potentsiaal ära kasutada.
Projected progress towards Kyoto Protocol targets
Prognoositav edasiliikumine Kyoto protokolli sihtide suunas
Is projected to reach its Kyoto targets
Vastavalt prognoosile täidab Kyoto eesmärgid
Is projected not to reach its Kyoto targets
Vastavalt prognoosile ei täida Kyoto eesmärke
Denmark* Portugal Belgium Spain Netherlands Slovenia Austria Luxembourg Italy Germany Ireland Finland Greece France Sweden United Kingdom Bulgaria Poland Slovakia Czech Republic Latvia Estonia EU-15
Taani* Portugal Belgia Hispaania Holland Sloveenia Austria Luksemburg Itaalia Saksamaa Iirimaa Soome Kreeka Prantsusmaa Rootsi Ühendkuningriik Bulgaaria Poola Slovakkia Tšehhi Vabariik Läti Eesti EL-15
The projections show that with existing and planned domestic policies many Member States will not meet their agreed targets and the EU-15 will not reach its overall target (– 8 %).
Prognoosid näitavad, et praeguse ja kavandatava riikliku poliitikaga paljud liikmesriigid kokkulepitud sihte ei saavuta ja EL-15 üldine siht (– 8 %) jääb saavutamata.
All the New-10, including Slovenia, now project that existing domestic policies and measures will be sufficient to meet their targets.
Kõik uued-10, kaasa arvatud Sloveenia, prognoosivad praegu, et olemasolevast riiklikust poliitikast ja meetmetest piisab nende sihtide saavutamiseks.
The sector with the largest projected increase in EU-15 emissions is transport.
Kõige rohkem prognoositakse heitmete kasvu EL-15 riikides transpordi alal.
The European climate change programme has identified a number of EU-wide policies and measures (29) that, if fully implemented, should be sufficient to achieve the EU target.
Euroopa kliimamuutuste programmis on loetletud mitu kogu Euroopa Liitu hõlmavat poliitikat ja meedet (29), mille täielikust rakendamisest peaks EL sihi saavutamiseks piisama.
Member States can also use other instruments under the Kyoto Protocol to reach their targets (30).
Liikmesriigid võivad kasutada oma sihtide saavutamiseks ka muid Kyoto protokollis e5 e nähtud vahendeid (30).
* Denmark adjusts emission data for the year 1990 for electricity trade.
* Taani on korrigeerinud emissiooniandmeid 1990. aasta kohta seoses elektrimüügiga.
In this indicator however unadjusted data are presented for Denmark.
Käesolev indikaator Taani kohta sisaldab korrigeerimata andmeid.
** All countries should provide updated projections in 2004 to the European Commission
** Kõikidel riikidel tuleb esitada ajakohastatud prognoosid Euroopa Komisjonile 2004. aastal
Total energy consumption by fuel type
Üldine energiatarbimine kütuseliikide kaupa
Total energy consumption in the EU-25 has been rising since the mid-1990s and this trend is projected to continue.
0 Üldine energiatarbimine on EL-25 riikides alates 1990ndate aastate keskpaigast kasvanud ja prognoositakse selle tendentsi jätkumist.
Fossil fuels currently dominate the fuel mix with an 80 % share; this proportion is expected to increase slightly over the next 30 years.
Fossiilkütused on praegu kasutatavate kütuste hulgas ülekaalus, nende osakaal on 80 %; järgmise 30 aasta jooksul see osakaal veidi kasvab.
Despite some growth in absolute terms, renewable energy is not expected to raise its share significantly, while the contribution of nuclear power is projected to decline.
Hoolimata mõningasest kasvust absoluutarvudes, taastuva energia osakaal eelduste kohaselt oluliselt ei kasva, tuumaenergia osakaal aga prognooside kohaselt väheneb.
20012010Time (years)
Aastad
Coal, lignite and derivatives Crude oil and oil products
Kivisüsi, pruunsüsi ja nende derivaadid Toornafta ja naftasaadused
Natural and derived gas
Taastuvad energiaallikad Tuumaenergia Maagaas ja tehisgaas
Indicative targets
Soovituslikud sihtmärgid
Renewable energy sources as a share of electricity consumption
Kõik muud taastuvad energiaallikad
Industrial and municipal waste
Tööstusjäätmed ja olmejäätmed
Large hydropower
Suuremahuline hüdroenergia
30 new a bl es as share of eR
30 at e energiaallikate osakaal elektritarbimises(%)
Transport: Full-cost pricing needed
Transport: hind sisaldagu kõiki kulusid
Demand for transport, especially road transport, is growing rapidly.
Transpordi, eriti maanteetranspordi nõudlus kasvab kiiresti.
This increase has implications across many areas, including energy consumption, climate change and human health.
See kasv mõjutab paljusid valdkondi, kaasa arvatud energiatarbimine, kliimamuutused ja inimeste tervis.