natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore, such a reading of Article 3(1)(c)(ii) of Directive 2000/35 places
Lisaks asetab direktiivi 2000/35 artikli 3 lõike 1 punkti c alapunkti ii selline tõlgendus
Given the relative consistency with which the expression ‘has received the amount’ is used in most language versions
Suhtelise järjekindluse tõttu, millega direktiivi 2000/35 enamikus keeleversioonides on leidnud kasutamist väljend „sai
16 — Recital 19 in the preamble to Directive 2000/35.17 — Idem.
16 — Direktiivi 2000/35 üheksateistkümnes põhjendus.17 — Idem.
19 — Recital 7 in the preamble to Directive 2000/35.
19 — Direktiivi 2000/35 seitsmes põhjendus.
01051 TELECOM tion the date on which the funds will have been received by the beneficiary’s institution, it is, however, impossible for him to anticipate the time taken to transfer the funds from the creditor’s financial institution to the creditor’s account.
01051 TELECOM krediidiasutusele edastati, ei ole tal seevastu võimalik mõjutada tähtaegu, mille jooksul võlausaldaja krediidiasutus summad võlausaldaja kontole kannab.
of Directive 2000/35, together with its purpose, it seems difficult not to construe such a requirement as implying that the sum must have left the debtor’s account to reach the creditor.
summa kätte”, ning direktiivi eesmärgi tõttu on keeruline mitte mõista sellist nõuet viisil, millest tulenevalt peab rahasumma olema võlgniku kontolt eemaldatud ning jõudma võlausaldajani.
However, if the Court accepts, in accordance with the directive on crossborder transfers and usage in private international law, that the debtor cannot be held responsible for the contractual relationship between the creditor and his financial institution, it appears justifiable to take the view that that obligation is met when the sum has reached the beneficiary’s financial institution, without necessarily having already been credited to his account.
Aga juhul, kui Euroopa Kohus leiab kooskõlas direktiiviga krediidikorraldusega tehtud välismaksete kohta ja kooskõlas rahvusvahelises eraõiguses selle mõiste kasutamisega, et võlgnikku ei saa lugeda vastutavaks võlausaldaja ja tema krediidiasutuse vaheliste suhete eest, siis tundub olevat õigustatud asuda seisukohale, et see kohustus on täidetud, kui summa on jõudnud võlausaldaja krediidiasutusse ilma, et see oleks tingimata juba kantud võlausaldaja kontole.
The second part of Article 3(1)(c)(ii) of the Directive supports that interpretation, in stating that non-receipt of the amount due on time cannot give rise to entitlement to interest for late payment where the debtor is not responsible for exceeding the period for payment.
Seda tõlgendust toetab direktiivi artikli 3 lõike 1 punkti c alapunkti ii teine pool, mis väidab, et makstava summa maksetähtpäeval puudumine ei too kaasa viivitusintressi maksmist juhul, kui tähtaja ületamise eest ei vastuta võlgnik.
Although he can ascertain precisely and accurately in the contractual framework he has established with his financial institu-
Kuigi ta saab oma krediidiasutusega sõlmitud lepingu raames täpselt välja uurida kuupäeva, millal raha võlgniku
Such an interpretation of the first part of Article 3(1)(c)(ii) of Directive 2000/35 in the light of the second part of that provision would mean that relative legal certainty in the relations between the creditor and the debtor would be ensured; the debtor would have an assurance, on the basis of the contract which he concludes with his own financial institution, as to the date on which he has met his obligation and the creditor would have the same guarantee with regard to his own financial institution as to receipt of the amount due on his account, without their relationships with their respective financial institutions affecting the principal relationship established between the two parties.
Selline direktiivi 2000/35 artikli 3 lõike 1 punkti c alapunkti ii esimese osa tõlgendamine selle sätte teist osa silmas pidades võimaldab tagada suhtelise õiguskindluse võlausaldaja ja võlgniku vahelistes suhetes, kuna võlausaldajal on krediidiasutusega sõlmitud lepingust lähtuvalt kindlus kuupäeva osas, millal ta on oma kohustuse täitnud ning võlausaldajal on oma krediidiasutusega sama tagatis talle makstava summa kontole laekumise osas ilma, et nende kummagi suhted oma vastava krediidiasutusega ei hakkaks segama poolte omavahelisi suhteid.
The proposed interpretation appears to me to guarantee an equitable distribution of the risks by virtue of a criterion which takes account of the contracting party best placed to foresee and control the risk in question.
Mulle tundub, et pakutud tõlgendus tagab riskide õiglase jaotumise kriteeriumi alusel, mis võtab arvesse lepingupoolt, kellel on parem võimalus ette näha ja kontrollida riski ilmnemist.
Having regard to the foregoing considerations, I propose that the Court should answer the question referred by the Oberlandesgericht Köln for a preliminary ruling as follows:
Võttes arvesse eespool toodud kaalutlusi, soovitan Euroopa Kohtul vastata Oberlandesgericht Kölni esitatud eelotsuse küsimusele järgmiselt:
‘Article 3(1)(c)(ii) of Directive 2000/35/EC of the European Parliament and of the Council of 29 June 2000 on combating late payment in commercial transactions implies that, for a payment made by bank transfer to exclude or put an end to interest for late payment, the sum due must have reached the creditor’s financial institution on time.’
Parlamendi ja nõukogu 29. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/35/EÜ hilinenud maksmisega võitlemise kohta äritehingute puhul artikli 3 lõike 1 punkti c alapunkt ii näeb ette, et selleks, et pangaülekandega teostatud makse hoiaks ära või lõpetaks viivitusintressi, peab makstav summa jõudma tähtaegselt võlausaldaja krediidiasutusse.
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, by the Oberlandesgericht Köln (Germany), made by decision of 26 May 2006, received at the Court on 14 July 2006, in the proceedings
Kohtuasjas C-306/06, mille ese on EÜ artikli 234 alusel Oberlandesgericht Kölni (Saksamaa) 26. mai 2006. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 14. juulil 2006, menetluses
THE COURT (First Chamber), composed of P. Jann, President of the Chamber, A. Tizzano (Rapporteur), A. Borg Barthet, M. Ilešič and E. Levits, Judges,
EUROOPA KOHUS (esimene koda), koosseisus: koja esimees P. Jann, kohtunikud A. Tizzano (ettekandja), A. Borg Barthet, M. Ilešič ja E. Levits,
Advocate General: M. Poiares Maduro, Registrar: B. Fülöp, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 6 September 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
KOHTUOTSUS 3.4.2008 — KOHTUASI C-306/06 kohtujurist: M. Poiares Maduro, kohtusekretär: ametnik B. Fülöp, arvestades kirjalikus menetluses ja 6. septembri 2007. aasta kohtuistungil esitatut, arvestades kirjalikke märkusi, mille esitasid:
— the German Government, by M. Lumma and A. Günther, acting as Agents,
— Saksamaa valitsus, esindajad: M. Lumma ja A. Günther,
— the Czech Government, by T. Boček, acting as Agent,
— Tšehhi valitsus, esindaja: T. Boček,
— the Austrian Government, by C. Pesendorfer, acting as Agent,
— Austria valitsus, esindaja: C. Pesendorfer,
— the Finnish Government, by A. Guimaraes-Purokoski, acting as Agent,
— Soome valitsus, esindaja: A. Guimaraes-Purokoski,
— the Commission of the European Communities, by B. Schima, acting as Agent, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 18 October 2007, gives the following
— Euroopa Ühenduste Komisjon, esindaja: B. Schima, olles 18. oktoobri 2007. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku, on teinud järgmise otsuse
This reference for a preliminary ruling relates to the interpretation of Article 3(1)(c)(ii) of Directive 2000/35/EC of the European Parliament and of the Council of 29 June 2000 on combating late payment in commercial transactions (OJ 2000 L 200, p. 35).
Eelotsusetaotlus käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/35/EÜ hilinenud maksmisega võitlemise kohta äritehingute puhul (EÜT L 200, lk 35; ELT eriväljaanne 17/01, lk 226) artikli 3 lõike 1 punkti c alapunkti ii tõlgendamist.
The reference has been made in the course of proceedings between 01051 Telecom GmbH (‘01051 Telecom’) and Deutsche Telekom AG (‘Deutsche Telekom’) concerning payment of default interest claimed following alleged late payment of invoices.
Taotlus on esitatud 01051 Telecom GmbH (edaspidi „01051 Telecom”) ja Deutsche Telekom AG (edaspidi „Deutsche Telekom”) vahelises kohtuvaidluses arvete väidetavalt hilinenud maksmise eest nõutava viivise maksmise üle.
Directive 2000/35 seeks to harmonise certain aspects of Member States’ legislation on combating late payment in commercial transactions.
Direktiivi 2000/35 eesmärk on ühtlustada liikmesriikide õigusakte äritehingute puhul hilinenud maksmisega võitlemise teatavates aspektides.
Recitals 7, 9, 10 and 16 in the preamble to that directive are worded as follows:
Mainitud direktiivi põhjendused 7, 9, 10 ja 16 on sõnastatud järgmiselt:
The differences between payment rules and practices in the Member States constitute an obstacle to the proper functioning of the internal market.
(9) Erinevused liikmesriikide makse-eeskirjade ja -tavade vahel takistavad siseturu nõuetekohast toimimist.
This is in contradiction with Article 14 of the [EC] Treaty as entrepreneurs should be able to trade throughout the internal market under
See on vastuolus [EÜ] asutamislepingu artikliga 14, sest ettevõtjatel peaks
01051 TELECOM conditions which ensure that transborder operations do not entail greater risks than domestic sales.
01051 TELECOM olema võimalik kaubelda tervel sisseturul tingimustel, mis tagavad, et piiriüleste tehingutega ei kaasne suuremad ohud kui siseriikliku müügiga.
Distortions of competition would ensue if substantially different rules applied to domestic and transborder operations.
Kui siseriiklike ja piiriüleste tehingute suhtes kohaldataks märkimisväärselt erinevaid eeskirju, põhjustaks see konkurentsikahjustusi.
A decisive shift, including compensation of creditors for the costs incurred, is necessary to reverse this trend and to ensure that the consequences of late payments are such as to discourage late payment.’
Muutmaks sellist suundumust ja tagamaks, et hilinenud maksmise tagajärjed aitavad hilinenud maksmist vältida, on vaja otsustavat tegutsemist, sealhulgas võlausaldajale tekitatud kulude hüvitamist.”
Article 3(1)(a) to (c) of Directive 2000/35 provides:
Direktiivi 2000/35 artikli 3 lõike 1 punktides a–c on täpsustatud:
(a) interest in accordance with point (d) shall become payable from the day following the date or the end of the period for payment fixed in the contract;
Liikmesriigid tagavad, et: a) punkti d kohast intressi tuleb maksta alates päevast, mis järgneb lepingus fikseeritud maksekuupäevale või maksetähtaja lõpule;
(iv) if a procedure of acceptance or verification, by which the conformity of the goods or services with the contract is to be ascertained, is provided for by statute or in the contract and if the debtor receives the invoice or the equivalent request for payment earlier or on the date on which such acceptance or verification takes place, 30 days after this latter date;
KOHTUOTSUS 3.4.2008 — KOHTUASI C-306/06 b) kui maksekuupäev või tähtaeg ei ole lepingus kindlaks määratud, tuleb intressi hakata maksma automaatselt ilma, et selleks oleks vaja meeldetuletust: i) 30 päeva pärast kuupäeva, mil võlgnik sai kätte arve või samaväärse maksetaotluse või ii) kui arve või samaväärse maksetaotluse kättesaamise kuupäev ei ole kindel, siis 30 päeva pärast kauba või teenuste kättesaamist või iii) kui võlgnik saab arve või samaväärse maksetaotluse kätte enne kaupu või teenuseid, siis 30 päeva pärast kaupade või teenuste kättesaamist või [täpsustatud tõlge] iv) kui seaduse või lepinguga on ette nähtud heakskiitmise või kontrollimise kord, millega kinnitatakse kauba või teenuse vastavust lepingule ja kui võlgnik saab arve või samaväärse maksetaotluse kätte enne sellise heakskiitmise või kontrollimise kuupäeva või sel kuupäeval, siis 30 päeva pärast nimetatud toimingu kuupäeva; c) võlausaldajal on õigus saada hilinenud maksmise eest intressi, kuivõrd: i) ta on täitnud oma lepingulised ja juriidilised kohustused ja
Paragraph 270 of the BGB states as follows:
BGB § 270 on sõnastatud järgmiselt:
(4) The provisions on the place of performance are unaffected.’
(4) Sätted soorituskoha kohta jäävad puutumata.”
Paragraph 286 of the BGB, after amendment with a view to the implementation of Directive 2000/35, provides:
Direktiivi 2000/35 ülevõtmisega muudetud kujul näeb BGB § 286 ette:
1. a period of time according to the calendar has been specified,
1) soorituse tähtaeg on määratud kalendri järgi,
2. performance must be preceded by an event and a reasonable period of time for performance has been specified in such a way that it can be calculated, starting from the event, according to the calendar,
2) sooritusele peab eelnema teatud sündmus ja soorituse teostamiseks on määratud vastav tähtaeg, nii et alates nimetatud sündmuse toimumisest on võimalik tähtaeg arvestada kalendri järgi,
3. the obligor seriously and definitively refuses performance,
3) võlgnik keeldub otsustavalt ja lõplikult oma kohustuse täitmisest,
4. for special reasons, weighing the interests of both parties, the immediate commencement of default is justified.
4) kohene viivituses olijaks lugemine on õigustatud erandjuhtudel ja võttes arvesse mõlema poole huve.
(4) The obligor is not in default for as long as performance is not made as the result of a circumstance for which he is not responsible’.
(4) Võlgnik ei ole viivituses, kui sooritust ei toimu asjaolude tõttu, mille eest ta ei vastuta.”
01051 Telecom and Deutsche Telekom supply telecommunications services to the public and to network operators.
01051 Telecom ja Deutsche Telekom osutavad avalikkusele ja võrguoperaatoritele suunatud telekommunikatsiooniteenuseid.
In addition, Deutsche Telekom offers invoicing services to other operators such as 01051 Telecom.
Deutsche Telekom osutab lisaks ka arvete esitamise teenuseid sellistele operaatoritele nagu 01051 Telecom.
Since 1998, the two operators have been linked by an interconnection contract under which they invoice each other for services supplied in the context of that contract and on that basis calculate the sums due.
Kahe kõnealuse operaatori vahel on alates 1998. aastast vastastikuse sidumise leping, mille kohaselt esitavad pooled kõnealuse lepingu alusel osutatud teenuste eest vastastikku arved ning arvutavad selle alusel maksmisele kuuluvad summad.
The contract has been subject to a number of amendments.
Lepingut on korduvalt muudetud.
The version of 26 June 2002 of that contract, relied on by both parties before the national court, contains the following clauses:
Eelotsusetaotluse esitanud kohtus tuginesid mõlemad pooled lepingu 26. juuni 2002. aasta versioonile, mis näeb ette järgmised tingimused:
‘17.4 When payment is due
„17.4 Maksetähtaeg
Payments between the contracting parties become due on receipt of the invoice.
Lepingupoolte nõuded kuuluvad tasumisele arve kättesaamisest.
The amount of the invoice shall be paid into the bank account identified in the invoice.
Arvel näidatud summa tuleb üle kanda arves märgitud kontole.
17.5 Late payment
17.5 Hilinenud maksmine
Payment shall be deemed to be late, so far as this is not already established by written demand, 30 days after it has become due and the invoice has been received.
Maksmine loetakse hilinenuks 30 päeva pärast arve esitamist ja kättesaamist, välja arvatud juhul, kui see on vastava teatamisega juba tuvastatud.
If a contracting party is late in making a payment, the following compensation shall be paid:
Kui üks lepingupartneritest on maksmisega hilinenud, arvutatakse selle eest tasumisele kuuluv viivis järgmiselt:
— interest at the rate of 8% above the base interest rate applicable for the period of the delay in accordance with paragraph 247 of the [BGB];
— viivitusintress on hilinemisperioodil [BGB] § 247 alusel kohaldatavast põhiintressimäärast 8% võrra kõrgem intressimäär;
In 2001, 01051 Telecom and Deutsche Telekom concluded an invoicing and debt recovery contract which included, in section 8, the following clause:
Aastal 2001 sõlmisid 01051 Telecom ja Deutsche Telekom arvete esitamise ja võlgade sissenõudmise lepingu, mille punkt 8 näeb ette:
‘At the middle and at the end of a calendar month the contracting partner may issue an invoice for the net remuneration, including value added tax, recognised by Deutsche Telekom as capable of being invoiced for services supplied by it to Deutsche Telekom … The amount of the invoice must be credited to the account identified in the invoice or set off at the latest 30 days after receipt of the invoice.’
„Lepingupartner võib kalendrikuu 15. päeval või viimasel päeval esitada Deutsche Telekomile arve talle osutatud teenuste eest summas, mis on Deutsche Telekomi poolt heaks kiidetud, ning millele on lisatud käibemaks. Arvel märgitud summa tuleb krediteerida arves märgitud kontole või tasaarvestada hiljemalt 30 päeva jooksul pärast arve kättesaamist.”
In its action brought at first instance before the Landgericht Bonn (Bonn Regional Court), 01051 Telecom argued that clause 8 of the invoicing and debt recovery contract should also be applied in the context of the interconnection contract.
Landgericht Bonni menetluses, kes lahendas esimeses instantsis 01051 Telecomi hagi, kaitses see äriühing seisukohta, et arvete esitamise ja võlgade sissenõudmise lepingu punktis 8 sätestatud tingimusi tuleb kohaldada ka vastastikuse sidumise lepingu raames.
Accordingly, it claimed from Deutsche Telekom, where there remained a residual amount after Deutsche Telekom had claimed any set off, interest for late payment for a period it calculated as running from the 30th day after receipt of the relevant invoice and continuing until that amount was credited to the account of 01051 Telecom.
Seega nõudis ta Deutsche Telekomilt viivitusintressi maksmist pärast viimati nimetatud äriühingu poolt tasaarvestuse tegemist veel maksmisele kuuluvalt jääksummalt ajavahemiku eest, mis kulgeb 30. päevast pärast arve kättesaamist kuni tasumisele kuuluva summa kandmiseni 01051 Telecomi kontole.
The Landgericht Bonn granted part of the claim for payment, holding that the obligation on Deutsche Telekom consisted in having the amount payable credited to the bank account of 01051 Telecom, and not merely in giving the transfer order.
Landgericht Bonn rahuldas hagi osaliselt, leides, et Deutsche Telekomi kohustus seisneb mitte lihtsalt tasumisele kuuluva summa ülekande tegemises, vaid selle krediteerimises 01051 Telecomi pangakontole.
That finding follows of necessity from Article 3(1)(c)(ii) of Directive 2000/35, under which the creditor is entitled, in the event of late payment, to interest to the extent that he has ‘not received’ the amount due on time.
See järeldus tuleneb paratamatult direktiivi 2000/35 artikli 3 lõike 1 punkti c alapunktist ii, mille kohaselt on võlausaldajal hilinenud maksmise korral õigus saada intressi, kui ta „ei ole saanud” makstavat summat õigel ajal.
Contrary to the interpretation that prevailed in Germany until then, it is therefore not late execution of the order for payment but the fact that the sum due is received late by the creditor that constitutes late payment.
Vastupidi Saksamaal seni valdavale tõlgendusele ei seisne hilinenud maksmine niisiis mitte maksekorralduse tegemisega hilinemises, vaid hoopis asjaolus, et võlausaldaja on tasumisele kuuluva summa saanud hilinemisega.
In its reference for a preliminary ruling, the national court states that, in principle, according to the majority judicial view in Germany, in the case of payment by bank transfer, performance is regarded as effected in time if, firstly, the transfer order is given to the debtor’s financial institution before the timelimit for payment expires; secondly, there are sufficient funds in the debtor’s account or it has a line of credit in a sufficient amount; and, finally, the financial institution accepts the transfer order within that time-limit.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib oma eelotsusetaotluses, et vastavalt Saksamaa kohtupraktikas valitsevale tõlgendusele loetakse pangaülekandega maksmise korral makse õigel ajal sooritatuks, kui esiteks maksekorraldus on saabunud võlgniku krediidiasutusse enne maksetähtaja lõppu, teiseks on võlgniku kontol piisav summa või selle summa ulatuses krediit ning kolmandaks võtab see krediidiasutus maksekorralduse nimetatud tähtaja jooksul vastu.
However, the national court recognises that one interpretation of Article 3(1)(c)(ii) of Directive 2000/35 could lead to a different solution.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus möönab siiski, et direktiivi 2000/35 artikli 3 lõike 1 punkti c alapunkti ii teistsugune tõlgendamine võib viia teistsuguse lahenduseni.
In particular, the use in the German, English and French language versions of that directive of the words ‘erhalten’, ‘received’ and ‘reçu’ respectively could indicate that, in order to avoid late payment within the meaning thereof, the amount due must be credited to the account of the creditor before expiry of the period for payment.
Eelkõige võivad direktiivi saksa, inglise ja prantsuse keeleversioonis kasutatavad mõisted, vastavalt „erhalten”, „received” ja „reçu” viidata sellele, et hilinenud maksmise vältimiseks direktiivi tähenduses peab tasumisele kuuluv summa olema kantud võlausaldaja kontole enne maksetähtaja lõppu.
It was in those circumstances that the Oberlandesgericht Köln decided to stay proceedings and to refer the following question to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Neil asjaoludel otsustas Oberlandesgericht Köln menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
‘Is a national rule that payment by bank transfer preventing the occurrence of late payment by a debtor or putting an end to late payment on his part does not depend on the time when the amount is credited to the creditor’s account but on the time when the debtor gives a transfer order that is covered by sufficient funds or a sufficient credit limit and is accepted by the bank compatible with Article 3(1)(c)(ii) of Directive 2000/35 …?’
„Kas […] direktiivi 2000/35 […] artikli 3 lõike 1 punkti c alapunktiga ii on kooskõlas selline siseriiklik õigusnorm, mille kohaselt ei sõltu võlgniku pangaülekandega sooritatud makse, mis hoiab ära maksmisega hilinemise tekke või lõpetab juba tekkinud maksmisega hilinemise, sellest hetkest, millal rahasumma võlausaldaja kontole krediteeritakse, vaid hetkest, millal võlgnik teeb tema kontol piisavate vahendite või vastava summa ulatuses krediidilimiidi olemasolu korral panga poolt vastuvõetud maksekorralduse?”
By its question, the national court asks essentially at what point a payment by bank transfer may be regarded as having been made on time in a commercial transaction, thus excluding the possibility that the debt may give rise to the charging of interest for late payment within the meaning of Article 3(1)(c)(ii) of Directive 2000/35.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib oma küsimusega sisuliselt selgitust, mis hetkest võib pangaülekandega tehtud makset lugeda äritehingu raames tähtajal sooritatuks, mis hoiab ära võlanõude alusel viivitusintressi saamise direktiivi 2000/35 artikli 3 lõike 1 punkti c alapunkti ii tähenduses.
01051 Telecom, the Czech Government, and the Commission of the European Communities submit that it is apparent from the travaux préparatoires for and the wording and objective of Directive 2000/35 that payment is late when the creditor has not received the amount due within the periods allowed, that is to say, in the case of a bank transfer, when that sum has not been credited to the account of the creditor by the due date for payment.
01051 Telecom, Tšehhi valitsus ja Euroopa Ühenduste Komisjon väidavad, et nii ettevalmistavatest materjalidest, direktiivi 2000/35 sõnastusest kui ka selle eesmärgist nähtub, et maksmine on hilinenud siis, kui võlausaldaja ei ole saanud tasumisele kuuluvat summat ettenähtud tähtajaks, st kui pangaülekande puhul ei ole seda summat võlausaldaja kontole kantud maksetähtaja lõpuks.