natgillin/translations-raw huggingface dataset:
20 — See, inter alia, to that effect, Case C-231/05 Oy AA [2007] ECR I-6373, paragraph 20; Case C-112/05 Commission v Germany [2007] ECR I-8995, paragraph 13; and Case C-298/05 Columbus Container Services [2007] ECR I-10451, paragraph 29.
20 – Vt selle kohta eelkõige 18. juuli 2007. aasta otsus kohtuasjas C-231/05: Oy AA (EKL 2007, lk I-6373, punkt 20); 23. oktoobri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-112/05: komisjon vs. Saksamaa (EKL 2007, lk I-8995, punkt 13) ja 6. detsembri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-298/05: Columbus Container Services (EKL 2007, lk I-10451, punkt 29).
21 — See point 51 of my Opinion delivered on 29 March 2007 in Columbus Container Services.
21 – Vt minu 29. märtsi 2007. aasta ettepaneku punkt 51 kohtuasjas Columbus Container Services, milles tehti eespool viidatud kohtuotsus.
22 — See also, to that effect, Case T-282/02 Cementbouw Handel & Industrie v Commission [2006] ECR II-319, paragraph 67. It should be noted that an appeal was lodged against that judgment on other points, leading to Case C-202/06 P Cementbouw Handel & Industrie v Commission [2007] ECR I-12129. 82.
22 – Vt selle kohta ka Esimese Astme Kohtu 23. veebruari 2006. aasta otsus kohtuasjas T-282/02: Cementbouw Handel & Industrie vs. komisjon (EKL 2006, lk II-319, punkt 67). Tuleb märkida, et see kohtuotsus kaevati edasi teiste punktide asjus, mille kohta tehti 18. detsembri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-202/06 P: Cementbouw Handel & Industrie vs. komisjon (EKL 2007, lk I-12129). 82.
It must be borne in mind that, according to the caselaw, where a national of a Member State holds shares in the capital of a company established in another Member State which enable the shareholder to exercise definite influence over the company’s decisions and to determine the company’s activities, it is the provisions of the Treaty on the freedom of establishment that are to
Tuleb meenutada, et vastavalt väljakujunenud kohtupraktikale kuuluvad siseriiklikud õigusnormid, mida kohaldatakse juhul, kui liikmesriigi kodanikule kuulub mõnes teises liikmesriigis asutatud äriühingu kapitalis osalus, mis võimaldab tal määravalt mõjutada selle äriühingu otsuseid ning otsustada äriühingu tegevuse üle, asutamisvaba-
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-284/06
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK – KOHTUASI C-284/06 teises liikmesriigis, siis muutuks asutamislepingu artikkel 52 sisutühjaks.
Member State would deprive Article 52 of the EC Treaty of all meaning. 24 Freedom of establishment thus aims to guarantee the benefit of national treatment in the host Member State, by prohibiting any discrimination based on the place in which companies have their seat. 25
24Asuta- misvabaduse eesmärk on seega tagada vastuvõtvas liikmesriigis välismaiste isikute kohtlemine võrdselt selle liikmesriigi äriühingutega, keelates igasuguse diskrimineerimise äriühingu asukoha alusel. 25
It follows that the Treaty provisions on freedom of establishment may apply to a situation such as that in the dispute in the main proceedings.
Öeldust tuleneb, et sellises olukorras nagu põhikohtuasjas võib kohaldada asutamisvabadust käsitlevaid asutamislepingu sätteid.
In that context, any interference with the free movement of capital is merely a consequence of the alleged impediment to the freedom of establishment.
Sellega seoses oleks kapitali vaba liikumise võimalik piiramine lihtsalt asutamisvabaduse väidetava takistamise tagajärg.
The present question must therefore be examined in the light of Article 52 of the EC Treaty, while bearing in mind that similar reasoning would be valid for Article 73b of the EC Treaty.
Seega tuleks analüüsida käesolevat eelotsuse küsimust asutamislepingu artikli 52 seisukohast, pidades silmas, et sarnast arutluskäiku tuleks järgida ka asutamislepingu artikli 73b suhtes.
To determine whether a difference in tax treatment is discriminatory and therefore, in principle, prohibited by Article 52 of the EC Treaty it is first necessary to examine the objective comparability of the situation of the companies concerned in relation to the disputed tax legislation. 26
Selleks, et kindlaks teha, kas maksualane erinev kohtlemine on diskrimineeriv ja seega põhimõtteliselt asutamislepingu artikliga 52 keelatud, tuleb kõigepealt uurida, kas asjaomaste äriühingute olukord on vaidlusaluse maksualase õigusakti seisukohast objektiivselt võrreldav. 26
It has consistently been held that the freedom of establishment entails for Community nationals access to, and pursuit of, activities as employed persons and the forming and management of undertakings in the same conditions as those laid down for its own nationals by the laws of the Member State where establishment is effected.
Vastavalt väljakujunenud kohtupraktikale võimaldab asutamisvabadus ühenduse kodanikel alustada ja jätkata tegutsemist füüsilisest isikust ettevõtjana ning asutada ja juhtida ettevõtjaid samadel tingimustel, mida oma kodanike jaoks sätestab selle liikmesriigi õigus, kus niisugune asutamine toimub.
It also includes the right of companies or firms formed in accordance with the laws of a Member State and having their registered office, central administration or principal place of business within the Community to pursue their activities in the Member State concerned through a subsidiary, a branch or an agency. 23
See hõlmab ka mõne liikmesriigi seaduse kohaselt asutatud äriühingute, millel on ühenduse piires registrijärgne asukoht, juhatuse asukoht või peamine tegevuskoht, õigust tegutseda vastavas liikmesriigis tütarettevõtja, filiaali või esinduse kaudu. 23
In the present case, the national court appears to consider that the situation at issue in the main proceedings leads to applying the same rule, namely Paragraph 28(4) of the KStG 1996, to different situations.
Käesoleval juhul näib, et eelotsusetaotluse esitanud kohus on seisukohal, et põhikohtuasjas kõne all olev olukord eeldab samade eeskirjade, nimelt 1996. aasta KStG § 28 lõike 4 kohaldamist eri olukordades.
27 The national court observes that the objective of Paragraph 28(4) is to prevent a company established in Germany, which has initially distributed excess profits set off against capital and reserves, from being able retrospectively to avoid corporation tax on that
27Ta tuletab meelde, et selle sätte eesmärk on vältida, et Saksamaal asutatud äriühing, kes on algselt jaotanud liigselt kasumit, mis arvati maha tema omakapitalist, võiks
The Court has also held that acceptance of the proposition that the Member State of establishment may freely apply different treatment merely by reason of a company’s registered office being situated in another
Euroopa Kohus on ühtlasi pidanud õigeks lubada, et kui asukohaliikmesriigil oleks ettevõtjate erinev kohtlemine lubatud ainuüksi seetõttu, et äriühingu asukoht on
26 — See, to that effect, Case C-311/07 Royal Bank of Scotland [1999] ECR I-2651, paragraph 26, and Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 46.
26 – Vt selle kohta 29. aprilli 1999. aasta otsus kohtuasjas C-311/97: Royal Bank of Scotland (EKL 1999, lk I-2651, punkt 26) ja eespool viidatud kohtuotsus Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation (punkt 46).
27 — It must be borne in mind that the Court has consistently held that discrimination consists in treating differently situations which are identical, or treating in the same way situations which are different.
27 – Tuletan meelde, et väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb, et diskrimineerimine seisneb nii erinevate eeskirjade kohaldamises sarnastele olukordadele kui ka samade eeskirjade kohaldamises erinevatele olukordadele. Vt eespool viidatud kohtuotsused Royal Bank of Scotland (punkt 26) ja Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation (punkt 46).
23 — See, inter alia, Case C-307/97 Saint-Gobain ZN [1999] ECR I-6161, paragraph 35; Case C-446/03 Marks & Spencer [2005] ECR I-10837, paragraph 30; and Case C-374/04 Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation [2006] ECR I-11673, paragraph 42. I - 4594
23 – Vt eelkõige 21. septembri 1999. aasta otsus kohtuasjas C-307/97: Saint-Gobain ZN (EKL 1999, lk I-6161, punkt 35); 13. detsembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C-446/03: Marks & Spencer (EKL 2005, lk I-10837, punkt 30) ja 12. detsembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-374/04: Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation (EKL 2006, lk I-11673, punkt 42). I - 4594
BURDA paid by the subsidiary which distributed the profits.
BURDA vältimiseks sellele äriühingule ettevõtte tulumaks, mida tasus kasumit jaotanud tütarettevõtja.
Although the German Government agrees that, under the system for the avoidance of double taxation in the Member State of residence of the parent company, the amount of tax to be paid by the parent may be greater than what would be paid in a purely national situation, the German Government nevertheless considers that this would only be the consequence of the coexistence of different tax systems and would not interfere with one of the freedoms of movement provided for by the Treaty.
Isegi kui Saksamaa valitsus möönab, et topeltmaksustamise vältimise süsteemi kohaselt, mis kehtib emaettevõtja asukohaliikmesriigis, võib emaettevõtja poolt tasumisele kuuluva maksu summa osutuda suuremaks kui puhtalt siseriiklikus olukorras tasutav summa, leiab ta siiski, et see tagajärg oleks üksnes eri maksusüsteemide kooseksisteerimise tulemus, ega kahjustaks ühte asutamislepingus ette nähtud liikumisvabadust.
The Commission concurs in essence with the German Government’s line of argument, pointing out however that it is not necessary in the present case to settle the problem of the tax treatment of parent companies as the tax in question in the present case concerns only the subsidiary resident in Germany.
Komisjon ühineb sisuliselt Saksamaa valitsuse argumentidega, märkides siiski, et antud juhul ei ole vaja käsitleda emaettevõtjate maksualase kohtlemise probleeme, sest põhikohtuasjas kõne all olev maksustamine puudutab ainult Saksamaal asutatud tütarettevõtjat.
distribution of profits if, after the correction by the German tax authority, they were set off against income exempt from corporation tax, while its parent companies would already have obtained a tax credit as a result of the initial, but excessive, distribution of profits taxed at 30%.
tagasiulatuvalt pääseda selle kasumijaotuse pealt võetavast ettevõtte tulumaksust, kui tulud oleks pärast Saksa maksuhalduri tehtud korrektsiooni maha arvatud sellisest maksustamisest vabastatud tuludest, kuigi tema emaettevõtjad oleks juba eelnevalt saanud õiguse maksu ümberarvutamiseks pärast 30%-lise maksumääraga maksustatava kasumi algset, aga ülemäärast jaotamist.
According to the national court, to apply Paragraph 28(4) to a situation such as that in the main proceedings, when a nonresident parent company such as RCS cannot obtain a tax credit equivalent to the corporation tax paid by Burda, would be disproportionate by reference to the objective of that provision.
Ent eelotsusetaotluse esitanud kohtu hinnangul oleks 1996. aasta KStG § 28 lõike 4 kohaldamine sellises olukorras nagu põhikohtuasjas, isegi kui mitteresidendist emaettevõtja, nagu RCS, ei saaks õigust maksu ümberarvutamiseks Burda poolt tasutud ettevõtte tulumaksuga võrdses summas, ebaproportsionaalne selle sätte eesmärgiga.
In the national court’s opinion, the Federal Republic of Germany could be required, under the Treaty provisions relating to the freedom of establishment, to refrain, in favour of the subsidiary, from taxing the income from EK 02 deemed to have been used for the profit distribution, if the subsidiary proves that it made the distribution to nonresident parent companies, which therefore cannot obtain the tax credit equivalent to the portion of corporation tax paid by Burda.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu arvates võiks Saksamaa Liitvabariik olla asutamisvabadust käsitlevate asutamislepingu sätete alusel kohustatud loobuma tütarettevõtja kasuks kategooria EK 02 tulude (mida loetakse kasumi jaotamiseks kasutatuteks) maksustamisest, kui kõnealune tütarettevõtja tõendab asjaolu, et ta jaotas seda kasumit mitteresidentidest emaettevõtjatele, kes ei saa seega õigust maksu ümberarvutamiseks Burda poolt tasutud ettevõtte tulumaksuga võrdses summas.
It must be noted, first of all, that the national court focuses only on the consequences of applying Paragraph 28(4) of the KStG 1996, that is to say, Burda’s tax resulting from the correction in accordance with that provision in relation to the fact that it is impossible for a nonresident parent company to set off the tax paid by Burda against its own tax.
Kõigepealt tuleks märkida, et eelotsusetaotluse esitanud kohus keskendub üksnes 1996. aasta KStG § 28 lõike 4 kohaldamise tagajärgedele, see tähendab Burda maksustamisele selle sätte kohaselt tehtud korrektsiooni tulemusel, seoses sellega, et mitteresidendist emaettevõtjal ei ole võimalik Burda poolt juba tasutud maksu omaenda maksudest maha arvata.
Nevertheless, as I mentioned when considering the national court’s first question, the fact that the nonresident parent company cannot be given a tax credit for the portion of corporation tax paid by Burda is not due to the application of Paragraph 28(4), but it is also impossible before the correction under that provision in relation to the corporation tax initially levied on Burda in respect of the profit distribution.
Nagu ma aga esimese eelotsuse küsimuse uurimisel juba nimetasin, ei tulene see, et mitteresidendist emaettevõtjal ei ole õigust maksu ümberarvutamiseks summas, mis vastab Burda poolt juba tasutud ettevõtte tulumaksu osale, mitte 1996. aasta KStG § 28 lõike 4 kohaldamisest, vaid seda ei ole lubatud algselt Burda poolt jaotatud kasumi pealt võetud ettevõtte tulumaksu osas teha ka enne selle sättega ette nähtud korrektsiooni.
In my view, the context in which
Minu arvates ei
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-284/06
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK – KOHTUASI C-284/06 saa eirata konteksti, milles kõnealuse § 28 lõiget 4 kohaldatakse.
Paragraph 28(4) is to be applied cannot be ignored.
erinevust tuvastada ainult emaettevõtjate puhul.
To reply to the question from the national court, it seems to me necessary to distinguish the tax treatment of the subsidiary which carries out a profit distribution from that of the parent company.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtule vastamiseks tuleb minu arvates eristada kasumit jaotava tütarettevõtja maksualast kohtlemist emaettevõtja kohtlemisest.
With regard to the subsidiary, it is clear that its overall tax charge under the KStG 1996 does not differ according to whether it distributes profits to a resident or a nonresident parent company.
Tütarettevõtja puhul tuleb täheldada, et 1996. aasta KStG kohaselt temal lasuv üldine maksukoormus ei sõltu mingil moel sellest, kas ta jaotab kasumit residendist emaettevõtjale või mitteresidendist emaettevõtjale.
Whether before or after the correction provided for by Paragraph 28(4) of the KStG 1996, the tax charge of the subsidiary established in Germany does not depend on the location of the parent companies’ registered office.
Kas enne või pärast 1996. aasta KStG § 28 lõikes 4 ette nähtud korrektsiooni ei sõltu Saksamaal asutatud tütarettevõtja maksukoormus emaettevõtjate registreeritud asukohast.
On that point, it is clear from the reasoning of the order for reference that the national court is uncertain primarily as to whether Article 52 of the EC Treaty prohibits the Member State of the source of the dividends from applying the same tax provision, in the present case Paragraph 28(4) of the KStG 1996, irrespective of the fact that a resident and a nonresident parent company are in different situations (same treatment of different situations).
Selles suhtes nähtub eelotsusetaotluse põhjendustest, et eelotsusetaotluse esitanud kohus küsib peamiselt, kas asutamislepingu artikliga 52 on dividendide päritolu liikmesriigil keelatud kohaldada sama maksuseaduse sätet, antud juhul 1996. aasta KStG § 28 lõiget 4, olenemata asjaolust, et residendist emaettevõtja ja mitteresidendist emaettevõtja on erinevates olukordades (erinevate olukordade ühesugune kohtlemine).
It therefore focuses less on whether, under the Treaty provisions on freedom of establishment, the nonresident parent company, in the present case RCS, should be entitled to a tax credit, like the parent company resident in Germany, on the ground that the two companies must be regarded as being in a similar situation in relation to application of the tax law of that Member State (different treatment of similar situations).
Kõnealune kohus pöörab seega vähem tähelepanu küsimusele, kas asutamisvabadust käsitlevate asutamislepingu sätete kohaldamise alusel peab mitteresidendist emaettevõtjal, antud juhul RCS-il, olema õigus maksu ümberarvutamiseks samamoodi nagu Saksamaal asuval emaettevõtjal põhjusel, et neid kahte äriühingut tuleks selle liikmesriigi õigusaktide kohaldamise seisukohast käsitada sarnases olukorras olevaina (sarnaste olukordade erinev kohtlemine).
Nor do I think that it can be suggested, as Burda attempts to do, that the application of Paragraph 28(4) of the KStG 1996 leads, so far as the subsidiary is concerned, to the same treatment of different situations.
Ma ei usu ka, et võiks väita, nagu püüab Burda, et 1996. aasta KStG § 28 lõike 4 tütarettevõtja suhtes kohaldamise tulemusel oleks tegemist erinevate olukordade ühesuguse kohtlemisega.
The subsidiary is not in fact in a different position in relation to the law of its State of residence, in the present case the Federal Republic of Germany, depending on whether it distributes its profits to a nonresident or a resident parent company.
Nimelt ei ole tütarettevõtja tema asukohaliikmesriigi, antud juhul Saksamaa Liitvabariigi õigusaktide seisukohast erinevas olukorras, olenevalt sellest, kas ta jaotab oma kasumit mitteresidendist emaettevõtjale või residendist emaettevõtjale.
However, as I shall show below, it seems to me that, for the purpose of preventing economic double taxation, the answer to this question from the national court calls for consideration of the distribution of taxation powers as between the Member State of the source of the distributed profits and the Member State of residence of the parent company.
Sellegipoolest näib mulle, nagu ma allpool selgitan, et käesoleva eelotsuse küsimuse lahendamiseks tuleb analüüsida maksustamisõiguse jagunemist jaotatud kasumi päritoluliikmesriigi ja emaettevõtja asukohaliikmesriigi vahel majandusliku topeltmaksustamise vältimise osas.
The assumption from which the second question proceeds, namely that, so far as the tax legislation of the Member State of the source of the distributed profits is concerned, resident and nonresident parent companies in that State are in different situations, appears, in itself, to be correct.
Postulaat, millest lähtuvalt teine eelotsuse küsimus esitati ja mille kohaselt on residentidest emaettevõtjad ja mitteresidentidest emaettevõtjad jaotatud kasumi päritoluliikmesriigi maksuseaduse kohaldamise poolest selles samas liikmesriigis erinevates olukordades, ei paista iseenesest vale.
As for the relationship between a subsidiary and its parent company not covered by the provisions of Directive 90/435, regarding which the Court interpreted Article 43 EC, it found that the situation of the recipient shareholders resident in the Member State of the source of the profit distribution and that of recipient shareholders residing in another Member State are not necessarily comparable as regards the application of the tax legislation of the Member State of residence of the distributing company. 29
Mis puutub tütarettevõtja ja tema emaettevõtja nendesse suhetesse, mida direktiivi 90/435 sätted ei käsitle, ja mille puhul Euroopa Kohus tõlgendas EÜ artiklit 43, siis viimane leidis, et olukorrad, milles on dividende saanud aktsionärid, kes on selle liikmesriigi residendid, ja dividende saanud aktsionärid, kes on teise liikmesriigi residendid, ei ole tingimata võrreldavad selles osas, mis puudutab dividende maksva äriühingu asukoha liikmesriigi maksuseaduste kohaldamist. 29
A similar conclusion was reached in Test Claimants in Class IV of the ACT Group Legislation.
Samasugune hinnang anti eespool viidatud kohtuotsuses Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation.
In that case, the Court had to determine whether there was a discriminatory difference in tax treatment by the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, as the Member State of the source of distribution of profits, between, on the one hand, the situation of a company resident in the United Kingdom which received dividends from another resident company and was granted in that Member State a tax credit equal to the portion of the advance corporation tax (ACT) paid by the latter and, on the other hand, that of a nonresident company receiving dividends from a resident company not entitled to a tax credit, unless there was an agreement preventing economic double taxation between the Member State of its residence and the United Kingdom.
Selles kohtuasjas, milles tehti see otsus, pidi Euroopa Kohus lahendama küsimuse, kas Ühendkuningriik oli kasumijaotuse päritoluliikmesriigina kohelnud maksualaselt erinevalt ja diskrimineerinud ühelt poolt Suurbritannia ja Põhja-Iirimaa Ühendkuningriigis asutatud ja teiselt residendist äriühingult dividende saanud äriühingut, kui talle võimaldati selles liikmesriigis maksu ümberarvutust, mis vastas viimase poolt tasutud tulumaksu avansilise makse – „advance corporate tax” (ACT) summale, ja teiselt poolt residendist äriühingult dividende saanud mitteresidendist äriühingut, kellele sellist maksu ümberarvutamist ei võimaldatud, välja arvatud tema asukohaliikmesriigi ja Ühendkuningriigi vahel sõlmitud võimaliku majandusliku topeltmaksustamise vältimise lepingu alusel.
In that connection, where the company making the distribution and the shareholder to whom it is paid are not resident in the same Member State, the Court distinguished between the obligations of the Member State of residence of the shareholder receiving the distribution and those of the Member State of residence of the company making the distribution, that is to say, the Member State in which the profits are derived, as regards the prevention or mitigation of a series of charges
Selles suhtes, kui dividende maksev äriühing ja neid saav aktsionär ei ole sama liikmesriigi residendid, siis dividende maksva äriühingu asukohajärgne liikmesriik ehk kasumi allika liikmesriik ei ole tegelikult dividende saava aktsionäri asukohajärgse liikmesriigiga samas seisus selles osas, mis puudutab järjestikuse maksustamise ja majandusliku topeltmaksustamise vältimist või vähenda-
On the question of the distribution of powers between the Member State of the source of the distributed profits and the Member State of residence of the parent company with regard to the prevention of economic double taxation, the Court observed, with reference to the relationship between a subsidiary and its parent company covered by Directive 90/435, that Article 4, read in conjunction with Article 3 of that directive, obliges each Member State either
Jaotatud kasumi päritoluliikmesriigi ja emaettevõtja asukohaliikmesriigi vahelise pädevuste jagunemise küsimuse kohta seoses majandusliku topeltmaksustamise vältimisega meenutas Euroopa Kohus direktiivi 90/435 kohaldamisalasse kuuluva
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-284/06 to tax and of economic double taxation.
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK – KOHTUASI C-284/06 mist.
30More particularly, the Court pointed out mitigate double taxation, nonresident shareholder companies are subject to the same treatment as resident shareholder companies.
30Täpsemalt märkis Euroopa Kohus nimelt, et kui dividende maksva äriühingu asukohariigilt nõuda selle tagamist, et mitteresidendist aktsionärile makstud kasum ei osutuks järjestikuse maksustamise ega majandusliku topeltmaksustamise objektiks, olgu siis selle kasumi maksuvabastuse andmisega dividende maksvale äriühingule või andes kõnealusele aktsionärile maksusoodustuse, mis vastab dividende maksva äriühingu poolt sellelt kasumilt makstud maksule, tähendaks see faktiliselt nõuet, et see riik peab loobuma oma õigusest maksustada tema territooriumil arendatud majandustegevusest tekkinud tulu.