natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, in its appeal, the Commission states that it cannot accept the method used by the Court of First Instance to quantify such damage.
Seevastu ütleb komisjon oma apellatsioonkaebuses, et ta ei saa nõustuda Esimese Astme Kohtus sellise kahju kvantitatiivseks hindamiseks kasutatud meetodiga.
It points out that, by quantifying the loss of opportunity as the difference between the earnings which the person concerned would have received if she had been recruited and those that she actually obtained, the Court of First Instance distorted the notion of loss of opportunity.
Ta rõhutab, et hinnates võimaluse kaotust koguseliselt asjaomase isiku töötasu erinevuse järgi, võrreldes töötasu, mida M.-C. Girardot’le oleks makstud töölesaamise korral, tema tegeliku töötasuga, moonutas Esimese Astme Kohus võimaluse kaotuse mõistet.
The method used by the Court of First Instance, which is based on the earnings differential, amounts, in effect, in the Commission’s view, to assessing hypothetical damage and to making good the loss of a guarantee and not an opportunity of obtaining a post.
Esimese Astme Kohtu kasutatud meetod, mis põhineb töötasu erinevusel, tähendab tema arvates hoopis oletusliku kahju kindlaksmääramist ning töölesaamise tagatuse, mitte võimaluse kaotamise hüvitamist.
At the hearing, the Commission also stated that the required causal link between the unlawful act and the damage suffered failed to satisfy one of the conditions laid down in the case-law, namely that there should be a direct causal link between the unlawful act committed and the damage.
Kohtuistungil täpsustas komisjon samuti, et nõutav õigusvastasuse ja tekitatud kahju põhjuslik seos ei vasta ühele kohtupraktikas kehtestatud tingimustest, nimelt tingimusele, et toime pandud õigusvastasuse ja kahju vahel on otsene põhjuslik seos.
I cannot think of any objection to carrying out a similar assessment concerning the loss of an opportunity to be recruited, such as that at issue in this case.
Ma ei näe, miks ei võiks analoogset hinnangut läbi viia töölesaamise võimaluse kaotamise juhul, mis on arutamisel käesolevas kohtuasjas.
45 Moreover, it should be pointed out that, in the main appeal, the Commission does not dispute that the loss of an opportunity of being recruited may be compensated for and
45Pealegi tuleks märkida, et komisjon ei vaidlusta apellatsioonkaebuses, et töölesaamise võimaluse kaotamist
45 — I would point out, in that regard, that in Case 11/72 Giordiano v Commission [1973] ECR 417, paragraphs 8 and 9, the Court dismissed the applicant’s claim for compensation for the alleged material damage suffered as a result of the loss of a real chance of being appointed not because such damage is not relevant in disputes concerning noncontractual liability, but simply because the applicant had failed to adduce proof as to the reality of his chance of recruitment.
45 – Sellega seoses võib märkida, et 5. aprilli 1973. aasta otsuses kohtuasjas 11/72: Giordano vs. komisjon (EKL 1973, lk 417, punktid 8 ja 9) jättis Euroopa Kohus rahuldamata hageja nõude tõsise töölesaamise võimaluse kaotamisest tuleneva väidetava varalise kahju hüvitamiseks mitte selle kahju asjassepuutumatuse tõttu lepinguvälist vastutust puudutavas vaidluses, vaid lihtsalt seetõttu, et hageja ei olnud tõendanud, et tema töölesaamise võimalus oli tegelik.
Before assessing the merits of that view, the line of argument put forward by the Commission raises, as was made apparent by Ms Girardot (see point 41 above), the
Enne selle teesi põhjendatuse hindamist kerkib küsimus komisjoni argumentide vastuvõetavusest, nagu märkis M.-C. Girardot (vt
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-348/06 P preliminary issue of its admissibility, a question which it is now appropriate to consider.
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK – KOHTUASI C-348/06 P käesoleva ettepaneku punkt 41), mida tuleks siinkohal uurida.
Indeed, on the one hand, the Commission explains therein that it requests the Court to rule on the method of calculation used in the judgment under appeal to make good the damage caused by the loss of an opportunity.
Ühelt poolt selgitab komisjon, et ta soovib lasta Euroopa Kohtul otsustada arvutusmeetodi üle, mida kasutati vaidlustatud kohtuotsuses võimaluse kaotusest tekitatud kahju hüvitamiseks.
However, in the light of the caselaw cited, those pleas in the main appeal should either be declared inadmissible or, as the Court has already had occasion to do, 48be reclassified as alleging the absence or inadequacy of the statement of reasons in the judgment under appeal as regards the criteria taken into account in determining the compensation for the damage, in order to render those grounds of appeal meaningful.
Ent eespool viidatud kohtupraktika seisukohast tuleks apellatsioonkaebuses esitatud etteheidete kasuliku mõju tagamiseks need kas tunnistada vastuvõetamatuks või – nagu Euroopa Kohus on seda kord juba teinud 48 – kvalifitseerida ümber etteheideteks vaidlustatud kohtuotsuse eksliku või ebapiisava põhjendatuse kohta kahju hüvitamise kindlaksmääramisel arvesse võetud kriteeriumide osas.
As a preliminary point, it should be recalled that, according to the case-law, once the Court of First Instance has found the existence of damage, it alone has jurisdiction to assess, within the confines of the claim, the method and extent of compensation for that damage.
Sissejuhatuseks tuleb meenutada, et kui Esimese Astme Kohus on tuvastanud tekitatud kahju, on ta kohtupraktika kohaselt hagi piires ainsana pädev hindama selle kahju hüvitamise viisi ja ulatust.
46The Court has nonetheless stated that in order for it to be able to review the judgments of the Court of First Instance, those judgments must state sufficient reasons and, in particular, set out the criteria taken into account for the purposes of determining the amount selected. 47
46Euroopa Kohus on siiski täpsustanud, et selleks, et tal oleks võimalik teostada kohtulikku kontrolli Esimese Astme Kohtu otsuste üle, peavad need kohtuotsused olema piisavalt põhjendatud ja täpsustama, mis kriteeriumide alusel otsuses summa kindlaks määrati. 47
In the present case, the main appeal certainly contains some ambiguities as to the criticisms it contains of the judgment under appeal.
Antud juhul on apellatsioonkaebuses sisalduvad etteheited vaidlustatud kohtuotsuse suhtes kahtlemata teatud määral kaheti mõistetavad.
Indeed, although it does not — and cannot — call into question the finding, made in the interim judgment, as to the existence of damage caused by the unlawful act committed, the Commission argues, in essence, that the compensation awarded by the Court of First Instance in the judgment under appeal is not concerned with the damage found to exist in the interim judgment, but, on the contrary, other damage, that is to say the loss of a guarantee of obtaining a post and the loss of earnings relating thereto. In that regard,
Kuna komisjon ei vaidlusta – ega saakski vaidlustada – esialgses kohtuotsuses tuvastatud asjaolu, et toime pandud õigusrikkumisega on tekitatud kahju, väidab ta sisuliselt, et Esimese Astme Kohtu poolt vaidlustatud kohtuotsuses määratud hüvitis ei puuduta mitte esialgses kohtuotsuses tuvastatud kahju, vaid vastupidi muud kahju, nimelt töölesaamise tagatuse kaotamist ja
46 — Commission v Brazzelli Lualdi and Others, paragraph 81; Council v De Nil and Impens, paragraph 32; Case C-257/98 P Lucaccioni v Commission [1999] ECR I-5251, paragraph 34; Case C-62/01 P Campogrande v Commission [2002] ECR I-3793, paragraph 44; and the order of 14 December 2006 in Case C-12/05 P Meister v OHIM, not published in the ECR, paragraph 82 (emphasis added).
46 – Eespool viidatud kohtuotsused komisjon vs. Brazzelli Lualdi jt (punkt 81); nõukogu vs. De Nil ja Impens (punkt 32) ning 9. septembri 1999. aasta otsus kohtuasjas C-257/98 P: Lucaccioni vs. komisjon (EKL 1999, lk I-5251, punkt 34); 23. aprilli 2002. aasta otsus kohtuasjas C-62/01 P: Campogrande vs. komisjon (EKL 2002, lk I-3793, punkt 44) ja 14. detsembri 2006. aasta määrus kohtuasjas C-12/05 P: Meister vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (EKL 2006, lk I-132, punkt 82; kohtujuristi kursiiv).
47 — See, in particular, Council v De Nil and Impens, paragraphs 32 and 33, and the order in Meister v OHIM, paragraph 82.
47 – Vt eelkõige eespool viidatud kohtuotsus nõukogu vs. de Nil ja Impens (punktid 32 ja 33) ja eespool viidatud määrus Meister vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (punkt 82).
48 — Lucaccioni v Commission, paragraph 36.
48 – Eespool viidatud kohtuotsus Lucaccioni vs. komisjon (punkt 36).
I therefore propose that the main appeal should be declared admissible, provided that the claims in that appeal criticising the extent of the compensation for the damage are interpreted so as to relate to the absence or inadequancy of the statement of reasons in the judgment under appeal.
Teen seega ettepaneku lugeda apellatsioonkaebus vastuvõetavaks, tingimusel et kõnesoleva apellatsioonkaebuse aluseid, milles kritiseeritakse kahju hüvitamise ulatust, tõlgendatakse nii, et need on esitatud vaidlustatud kohtuotsuses esineva rikkumise või selle ebapiisava põhjendatuse kohta.
Substance the Commission therefore claims that, by adopting the criticised method, the Court of First Instance wrongly interpreted the conditions governing the noncontractual liability of the Community, either by making good damage which was not actual and certain or by misinterpreting the extent of the causal link between the unlawful act committed and the damage suffered.
Selle kohta väidab komisjon, et kritiseeritud meetodit kasutades moonutas Esimese Astme Kohus ühenduse lepinguvälise vastutuse tingimusi, kas hüvitades kahju, mis ei ole tegelik ega kindel, või jättes tähelepanuta toime pandud õigusrikkumise ja tekitatud kahju põhjusliku seostatuse astme.
In other words, although the Court of First Instance has indeed found the existence of damage, it has nevertheless made good not that damage, but other damage, of a type which does not satisfy the conditions laid down by the caselaw in order to be reparable.
Teisisõnu, kuigi Esimese Astme Kohus tuvastas kahju, ei hüvitanud ta siiski mitte seda kahju, vaid muud kahju, mis ei vasta kohtupraktikas kahju hüvitamiseks sätestatud tingimustele.
Such an issue, clearly legal in nature, must, in my view, be subject to review by the Court in the context of the appeal.
Sellist kahtlemata õiguslikku laadi küsimust ei saa Euroopa Kohus minu arvates apellatsioonkaebuse raames kontrollimata jätta.
In essence, the Commission argues, with reference to paragraph 58 of the judgment under appeal, that the material damage was calculated on the basis of the criterion of the difference in earnings, thus wrongly interpreting the loss of an opportunity as being the loss of a guarantee of obtaining a post.
Komisjon ei ole vaidlustatud kohtuotsuse punktile 58 viidates sisuliselt nõus sellega, et varalise kahju arvutamisel võeti aluseks töötasu erinevuse kriteerium, kasutades töölesaamise võimaluse kaotamise mõistet töölesaamise tagatuse kaotamise tähenduses.
In its view, the existence of an error of law on the part of the Court of First Instance is confirmed by other evidence, as stated in point 37 above.
Tema arvates kinnitavad Esimese Astme Kohtu poolt toime pandud õigusnormi rikkumist veel teised elemendid, nagu on märgitud käesoleva ettepaneku punktis 37.
Those criticisms are the result, in my view, of a partial misreading of the judgment under appeal.
See kriitika tuleneb minu arvates vaidlustatud kohtuotsuse osaliselt ekslikult tõlgendamisest.
Nor is it possible to claim, contrary to Ms Girardot’s submission in her objection of inadmissibility, that, insofar as the Commission’s line of argument disputes the actual and certain nature of the damage, it is inadmissible since it was not submitted at first instance.
Samuti ei saa vastupidi M.-C. Girardot’ esitatud vastuvõetamatuse vastuväitele väita, et komisjoni argument, mille kohaselt kahju ei ole tegelik ega kindel, ei ole vastuvõetav, sest seda ei esitatud esimeses kohtuastmes.
It is indeed clear that the findings criticised by the Commission appear for the first time in the judgment under appeal, which must lead to the dismissal of the claim put forward by Ms Girardot that the plea is a new one. 49
On ilmne, et asjaolud, mida komisjon kritiseerib, tuvastati esimest korda vaidlustatud kohtuotsuses, mistõttu ei saa nõustuda M.-C. Girardot’ga, et komisjon on esitanud uusi väiteid. 49
49 — See, in that regard, Case C-229/05 P PKK and KNK v Council [2007] ECR I-439, paragraph 33.
49 – Vt selle kohta 18. jaanuari 2007. aasta otsus kohtuasjas C-229/05 P: PKK ja KNK vs. nõukogu (EKL 2007, lk I-439, punkt 33).
Indeed, it should be acknowledged that the assessment in paragraph 58 of the judgment under appeal is vitiated by an error of law.
Tuleb küll tõdeda, et vaidlustatud kohtuotsuse punktis 58 esitatud hinnangus esineb õigusnormi rikkumine.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-348/06 P one.
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK – KOHTUASI C-348/06 P
In that respect, this is an application of the principle of compensation for certain damage, since what is certain is not the anticipated future event or development, but rather the loss of the chance that they may materialise.
Sellega seoses tuleb kohaldada kindla kahju hüvitamise põhimõtet, sest kindel ei ole mitte oodatav sündmus või tulevane asjade käik, vaid ikkagi nende teokssaamise võimaluse kaotamine.
Accordingly, the assessment of the chance that Ms Girardot had of having her application accepted cannot be optional, since it forms part of the very definition of the notion of loss of opportunity.
Seega ei ole M.-C. Girardot’ kandidatuuri edukaks osutumise võimaluse hindamine vabatahtlik, sest ei saa rääkida võimaluse kaotusest ilma võimalust eelnevalt hindamata.
It should be pointed out that, in that paragraph of the grounds of the judgment under appeal, the Court of First Instance presented the approach it was going to adopt for the purposes of assessing the extent of the damage suffered by Ms Girardot.
Tuleb meenutada, et Esimese Astme Kohus selgitas vaidlustatud kohtuotsuse põhjenduste nimetatud punktis, kuidas ta M.-C. Girardot’le tekitatud kahju ulatust hindas.
To that end, it therefore stated that it was appropriate ‘to determine the difference between the earnings which Ms Girardot would have received in the event that her opportunity of having her application accepted had materialised and those which she actually received following the unlawful rejection of her application, and then, if appropriate, to assess, as a percentage, the chance that Ms Girardot had of that eventuality materialising’. 50
Ta märkis, et selleks tuleb „määrata kindlaks erinevus M.-C. Girardot’ selle töötasu vahel, mida ta oleks saanud eeldusel, et tema kandidatuuri heakskiitmise võimalus oleks teostunud ning tema kandidatuuri õigusvastase kõrvalejätmise tagajärjel tegelikult saadava töötasu vahel, hinnates seejärel vajaduse korral protsentuaalselt nimetatud võimaluse teostumise tõenäosust”. 50
However, by introducing the second stage of the reasoning it was to adopt with the words ‘if appropriate’, the Court of First Instance seems to take the view that that stage is merely optional, whereas, legally, in the case of the loss of an opportunity to be recruited, such a stage is mandatory.
Lisades aga järgitavasse arutluskäiku väljendiga „vajaduse korral” teise etapi, näib Esimese Astme Kohus pidavat seda etappi vaid vabatahtlikuks, samas kui selline etapp osutub õiguslikult töölesaamise võimaluse kaotamise korral kohustuslikuks.
However, I take the view that the error of law on the part of the Court of First Instance cannot result in the annulment of the judgment under appeal.
Sellegipoolest ei kaasne Esimese Astme Kohtu poolt toime pandud õigusnormi rikkumisega minu arvates vaidlustatud kohtuotsuse tühistamist.
Indeed, it is common ground that, in paragraphs 96 to 122 of the latter, the Court of First Instance actually assessed in concreto the chance — described, incidentally, as genuine — that Ms Girardot had of filling the posts for which she had submitted her application, with the result that it is not possible to take the view, as the Commission wrongly claims, that the material damage found to exist in the judgment under appeal is equal only to the difference between the earnings which Ms Girardot would have received if one of her applications had been accepted by the Commission and those which she actually received.
On tõsi, et viimase punktides 96–122 hindas Esimese Astme Kohus konkreetselt M.-C. Girardot’ võimalust – mida ta pidas pealegi arvessevõetavaks – saada ametikohad, millele ta oli kandideerinud, nii et ei saa arvestada – nagu nõuab komisjon –, et vaidlustatud kohtuotsuses tuvastatud varaline kahju võrdub ainult M.-C. Girardot’ komisjonis tööle saamise korral saadava töötasu ja tema tegeliku töötasu vahega.
Indeed, it should be borne in mind that the loss of an opportunity constitutes damage in itself, as the Commission also acknowledges.
Nimelt tuleb meeles pidada, et võimaluse kaotus on kahju iseenesest, nagu muide möönab komisjon.
With regard to the loss of an opportunity of being recruited, it is not the anticipated amounts which constitute the damage, but the expectation of earning them.
Töölesaamise võimaluse kaotamise korral ei ole kahju mitte oodatavad summad, vaid lootus neid summasid teenida.
When awarding damages, a court must take into account the level of the expectation, which must, as required by the case-law, be real.
Kahju hüvitamise ja intresside määramisel peab kohus arvesse võtma seda lootust, mis peab – nagu nõuab kohtupraktika – olema arvessevõetav.
The chance has to have been a genuine
Võimalus pidi olema tõeline.
In that regard, the Commission’s criticisms concerning the taking into account, in the judgment under appeal, of the loss of earnings as a criterion for assessing the loss of an opportunity to be recruited are also untenable.
Sellega seoses ei saa samuti nõustuda komisjoni kriitikaga, et vaidlustatud kohtuotsuses võeti saamata jäänud töötasu arvesse töölesaamise võimaluse kaotamise hindamise kriteeriumina.
50 — Emphasis added.
50 – Kohtujuristi kursiiv.
First Instance merely applied the criteria governing the noncontractual liability of the Community, in the specific context of the loss of an opportunity to be recruited.
GIRARDOT saada, kohaldas Esimese Astme Kohus töölesaamise võimaluse kaotamise konkreetsel juhul vaid ühenduse lepinguvälise vastutuse tekkimise kriteeriume.
It is true, as the Commission states, that Ms Girardot had no right to be recruited.
Nagu märgib komisjon, et olnud M.-C. Girardot’l küll õigust ametikohta saada.
That assertion is not contradicted by the judgment under appeal.
Seda ei kummuta vaidlustatud kohtuotsus.
The Court of First Instance even expressly confirmed it in paragraph 72 of the judgment under appeal, which, therefore, excludes the existence of any contradiction between the judgment under appeal and paragraph 57 of the interim judgment, contrary to the claims of the Commission.
Esimese Astme Kohus koguni kinnitas seda sõnaselgelt vaidlustatud kohtuotsuse punktis 72, mis seega välistab, et vaidlustatud kohtuotsus on vastupidi komisjoni väitele vastuolus esialgse kohtuotsuse punktiga 57.
Moreover, it is interesting to note that the alternative method proposed by the Commission is also based on the criterion of earnings, in that it proposes to compensate Ms Girardot by awarding financial compensation the amount of which would be set at three months’ net earnings paid in respect of the minimum notice period provided for by Article 47(2)(a) of the Conditions of Employment.
Lisaks märgin huviga, et komisjoni välja pakutud alternatiivne meetod põhineb samuti töötasukriteeriumil, sest komisjon teeb ettepaneku määrata M.-C. Girardot’le rahaline hüvitis, mille summaks määratakse kolme kuu netopalk, mida makstakse teenistustingimuste artikli 47 lõike 2 punktis a ette nähtud minimaalse etteteatamisaja eest.
Nevertheless, the absence of a right to be recruited does not mean that the criterion of earnings cannot be taken into consideration in assessing the material damage arising from the loss of an opportunity to be recruited, provided that that assessment also takes into account the likelihood of being recruited and that it is carried out in the light of the parties’ claims, as the Court of First Instance did in the judgment under appeal.
Töölesaamise õiguse puudumine ei tähenda siiski, et töölesaamise võimaluse kaotamisest tuleneva varalise kahju hindamisel ei saa arvesse võtta töötasukriteeriumit, kuivõrd selle hindamises võetakse arvesse ka töölesaamise võimaluse teostumise võimalikkust ja seda hinnatakse poolte nõuete alusel, nagu seda tegi Esimese Astme Kohus vaidlustatud kohtuotsuses.
However, even if such a method of compensation — which is based on the assumption that the Commission would have been entitled unilaterally to terminate the employment of Ms Girardot without reason and immediately after it had taken effect — 51, were possible, the fact remains
Isegi kui oletada, et selline hüvitamine – mis lähtub eeldusest, et komisjonil oleks olnud õigus lõpetada ühepoolselt M.-C. Girardot’ töösuhe põhjuseta ja kohe pärast selle jõustumist 51 – on võimalik,
51 — In Case 25/68 Schertzer v Parliament [1977] ECR 1729, paragraphs 38 to 40, and Case C-18/91 P V v Parliament [1992] ECR I-3997, paragraph 39, the Court, with regard to the unilateral termination of the contract of a member of the temporary staff considered that the justification for such termination, which is expressly provided for by Article 47 of the Conditions of Employment, lies in the contract of employment and there is no need therefore for a statement of reasons.
51 – 18. oktoobri 1977. aasta otsuses kohtuasjas 25/68: Schertzer vs. parlament (EKL 1977, lk 1729, punktid 38–40) ja 19. juuni 1992. aasta otsuses kohtuasjas C-18/91 P: V vs. parlament (EKL 1992, lk I-3997, punkt 39) leidis Euroopa Kohus ajutise teenistuja töölepingu ühepoolse lõpetamise suhtes, et selline teenistustingimuste artikli 47 lõikega 2 sõnaselgelt ette nähtud lõpetamine, mis tuleneb pädeva asutuse suurest kaalutlusõigusest, on töölepinguga õigustatud ja seda ei ole seega vaja põhjendada.
With regard in particular to the importance, regularly reiterated in the case-law, of the principle of the obligation to state reasons in Community law (from which derogations are possible only where there are overriding considerations) and of the protection of workers against dismissal and the abuse of indefinite contracts, that approach ought, in my view, to be reviewed: see, in that regard, the judgment of the Civil Service Tribunal in Case F-1/05 Landgren v European Training Foundation [2006] ECR-SC I-A-1-123 and II-A-1-459, paragraphs 63 to 70, under appeal before the Court of First Instance (Case T-404/06 P).
Seoses eelkõige kohtupraktikas regulaarselt meenutatud põhjendamiskohustuse põhimõtte ja töötaja vallandamisvastase kaitse tähtsusega ühenduse õiguses (millest võib teha erandeid vaid ülekaalukatel põhjustel) ja tähtajaliste lepingute kuritarvitamisega nõuab see lähenemisviis minu meelest läbivaatamist: vt selle kohta Avaliku Teenistuse Kohtu 26. oktoobri 2006. aasta otsus kohtuasjas F-1/05: Landgren vs. Euroopa Koolitusfond (EKL töötajate juhtumid 2006, lk I-A-1-123 ja lk II-A-1-459, punktid 63–76), apellatsiooni korras arutamisel Esimese Astme Kohtus (viide T-404/06 P).
Indeed, the unlawful act found to exist, that is the failure to demonstrate that a consideration of comparative merits had been carried out, certainly deprived Ms Girardot of the opportunity of filling the coveted posts and, therefore, of the opportunity of receiving the earnings relating thereto.
Nimelt kaotas M.-C. Girardot’ tuvastatud õigusvastasuse tõttu – kuna ei tõendatud teenete võrdlevat kaalumist – kindlasti võimaluse saada soovitud ametikohad ja seega võimaluse saada nende eest makstavat töötasu.
However, by using a method based on anticipated earnings, weighted to reflect the genuine chance that Ms Girardot had of obtaining such earnings, the Court of
Kasutades ent oodataval töötasul põhinevat meetodit ja kaaludes M.-C. Girardot’ tõsist võimalust seda töötasu
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-348/06 P the most suitable compensation for the damage suffered.
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK – KOHTUASI C-348/06 P aequo et bono parima viisi tekitatud kahju hüvitamiseks.