natgillin/translations-raw huggingface dataset:
collective agreement is applicable, as a result of the legislation at issue, only to a part of the construction sector, since, first, that legislation applies solely to public contracts and not to private contracts and, second, that collective agreement has not been declared universally applicable, and inasmuch as there is no evidence to support the conclusion that the protection resulting from such a rate of pay is necessary for a construction sector worker only when he is employed in the context of a public works contract but not when he is employed in the context of a private contract.
tiivlepinguga kindlaks määratud palga alammäär on kõnesoleva õigusnormi alusel kehtestatud üksnes ühele osale ehitussektorist, kuna ühelt poolt kohaldatakse seda õigusnormi vaid riigihankelepingute suhtes, jättes välja erahanketuru, ja teiselt poolt ei ole kõnealust kollektiivlepingut tunnistatud üldiselt kohaldatavaks ning kuna ühegi asjaolu põhjal ei saa järeldada, et sellisest palga alammäärast tulenevat kaitset vajab ehitussektoris tegutsev töötaja üksnes siis, kui ta võetakse tööle ehitustööde riigihankelepingu raames, ja mitte siis, kui ta töötab erahankelepingu raames.
By requiring undertakings performing public works contracts and, indirectly, their subcontractors to apply the minimum wage laid down by such a collective agreement, such legislation may impose on service providers established in another Member State where minimum rates of pay are lower an additional economic burden that may prohibit, impede or render less attractive the provision of their services in the host Member State.
Kohustades ehitustööde riigihangete pakkujaid ja kaudselt nende alltöövõtjaid kohaldama sellises kollektiivlepingus ette nähtud palga alammäära, võib niisugune õigusnorm teenuste osutajatele, kes on asutatud teises liikmesriigis, kus palga alammäär on madalam, tuua kaasa täiendavaid majanduslikke kulutusi, mis võivad nende teenuste osutamist vastuvõtvas riigis keelata, takistada või muuta vähem soodsaks.
Therefore, such a measure is capable of constituting a restriction within the meaning of Article 49 EC.
Järelikult võib selline meede kujutada endast piirangut EÜ artikli 49 tähenduses.
For the same reasons, the restriction also cannot be considered to be justified by the objective of ensuring protection for independence in the organisation of working life by trade unions.
Samadel põhjustel ei saa kõnealust piirangut pidada ka selliseks, mis võib olla õigustatud eesmärgiga tagada kaitse kutsetegevuse iseseisvale korraldamisele ametiühingute poolt.
Such a restriction cannot be considered to be justified by the objective of ensuring the protection of workers inasmuch as the rate of pay fixed by such a
Sellist piirangut ei saa käsitleda piiranguna, mis võib olla õigustatud töötajate kaitse eesmärgiga, kuna sellise kollek-
(see paras 36-43, operative part)
(vt punktid 36–43 ja resolutiivosa)
BOTdelivered on 20 September 2007
KOHTUJURISTI ETTEPANEKYVES BOT esitatud 20. septembril 2007 1
This reference for a preliminary ruling will allow the Court to build on its existing caselaw on the posting of workers in the framework of the provision of services.
Käesolevas kohtuasjas esitatud eelotsusetaotlus võimaldab Euroopa Kohtul täiendada kohtupraktikat probleemideringi osas, mis käsitleb töötajate lähetamist seoses teenuste osutamisega.
that may go as far as the termination of the works contract, where the collective agreement to which the legislation in question refers is not declared to be of universal application.
tööde teostamise koha järgsetes kollektiivlepingutes ettenähtud tasu, mille järgimata jätmisel võivad sanktsioonid ulatuda ehitustöölepingu lõpetamiseni, kuigi selles seadusesättes viidatud kollektiivleping ei ole kuulutatud üldiselt kohaldatavaks.
The question raised by the court making the reference once again calls on the Court to strike a balance between the freedom to provide services, on the one hand, and the overriding requirements of the protection of workers and the prevention of social dumping, on the other.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimusega palutakse Euroopa Kohtul taas kord viia tasakaalu ühelt poolt teenuste osutamise vabadus ning teiselt poolt töötajate kaitse ja sotsiaalse dumpingu vältimise nõuded.
That question has been raised in the course of a dispute between Rechtsanwalt Dr. Dirk Rüffert, in his capacity as liquidator of the company Objekt und Bauregie GmbH & Co. KG, defendant in the main proceedings, and Land Niedersachsen, applicant and respondent (‘the applicant’) in the main proceedings, regarding the termination of a works contract between the company and Land Niedersachsen in the context of a public works contract. 3.
See küsimus esitati kohtuvaidluse raames, milles vastanduvad põhikohtuasjas kostjaks olev Rechtsanwalt Dr. Dirk Rüffert als Insolvenzverwalter über das Vermögen der Objekt und Bauregie GmbH & Co. KG (äriühingu Objekt und Bauregie GmbH & Co. KG pankrotihaldur advokaat D. Rüffert) ja põhikohtuasjas hagejaks olev Land Niedersachsen (Alam-Saksi liidumaa) nimetatud äriühingu ja liidumaa vahel ehitustööde riigihanke raames sõlmitud tööettevõtulepingu lõpetamise asjus. 3.
More precisely, the Oberlandesgericht (Higher Regional Court), Celle (Germany), essentially asks the Court to rule whether Community law must be interpreted as precluding national legislation on the award of public contracts that requires contractors and, indirectly, their subcontractors to pay workers posted in the framework of the performance of a public contract at least the remuneration prescribed by the collective agreement in force at the place where those services are performed, on pain of penalties
Täpsemalt palub Oberlandesgericht Celle (Saksamaa) sisuliselt Euroopa Kohtul otsustada, kas ühenduse õigust tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus riigihankelepingute sõlmimist käsitlev siseriiklik õigusnorm, mis kohustab pakkujaid ja kaudselt nende alltöövõtjaid tasuma riigihankelepingu täitmise raames lähetatud töötajatele vähemalt
In this Opinion, I shall show why, in my view, neither Directive 96/71/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 1996 concerning the posting
Käesolevas ettepanekus näitan ma, miks minu arvates ei tule Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 1996. aasta direktiivi 96/71/EÜ töötajate lähetamise
OPINION OF MR BOT — CASE C-346/06 of workers in the framework of the provision of services 2 nor Article 49 EC must be inter-
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK — KOHTUASI C-346/06
Article 1 of that directive, headed ‘Scope’, is worded as follows: preted as precluding a national measure such as the one at issue in the main proceedings.
Selle direktiivi esimeses artiklis pealkirjaga „Reguleerimisala” on sätestatud: kohta seoses teenuste osutamisega 2ega EÜ artiklit 49 tõlgendada nii, et nendega on vastuolus selline siseriiklik meede, nagu on põhikohtuasjas arutamisel.
This Directive shall apply to undertakings established in a Member State which, in the framework of the transnational provision of services, post workers, in accordance with paragraph 3, to the territory of a Member State.
Käesolevat direktiivi kohaldatakse liikmesriigis asuvate ettevõtjate suhtes, kes seoses riikidevahelise teenuste osutamisega lähetavad töötajaid lõike 3 kohaselt liikmesriigi territooriumile.
This Directive shall apply to the extent that the undertakings referred to in paragraph 1 take one of the following transnational measures:
Käesolevat direktiivi kohaldatakse niivõrd, kuivõrd lõikes 1 nimetatud ettevõtjad võtavad ühe järgmistest riikidevahelistest meetmetest:
The first paragraph of Article 49 EC lays down that restrictions on the freedom to provide services within the Community are prohibited in respect of nationals of Member States who are established in a State of the Community other than that of the person for whom the services are intended.
EÜ artikli 49 esimese lõiguga keelatakse ühenduse piires teenuste osutamise vabaduse piirangud liikmesriikide kodanike suhtes, kes asuvad mõnes teises ühenduse riigis kui see isik, kellele teenuseid pakutakse.
(a) post workers to the territory of a Member State on their account and under their direction, under a contract concluded between the undertaking making the posting and the party for whom the services are intended, operating in that Member State, provided there is an employment relationship between the undertaking making the posting and the worker during the period of posting
a) ettevõtja lähetab töötajad liikmesriigi territooriumile oma nimel ja juhtimisel lepingu alusel, mis on sõlmitud lähetava ettevõtja ja kõnealuses liikmesriigis tegutseva lepinguosalise vahel, kellele teenused on mõeldud, kui lähetav ettevõtja ja töötaja on lähetamise ajaks sõlminud töösuhte;
Directive 96/71 aims to promote the freedom to provide services between Member States while ensuring fair competition between undertakings providing services and guaranteeing respect for the rights of workers. 3
Direktiivi 96/71 eesmärk on edendada riikidevahelist teenuste osutamist, tagades ausad konkurentsitingimused teenuseid osutavate ettevõtjate vahel ja töötajate õigustest kinnipidamise. 3
2 — OJ 1997 L 18, p. 1.3 — Fifth recital.
2 — EÜT 1997, L 18, lk 1; ELT eriväljaanne 05/02, lk 431.3 — Viies põhjendus.
RÜFFERT d’application immédiate’ or ‘lois de police’ that obtain at the place where the work is carried out, are not defined in the Rome Convention.
RÜFFERT seaduseks” või „kohustuslikuks seaduseks” ja mida tuleb töö teostamise kohas kohaldada, selles konventsioonis ei täpsustata.
As evidenced by the sixth recital in the preamble to the directive, the Community legislature set out from the finding that, in transnational situations, the employment relationships of posted workers raise problems with regard to the legislation applicable to them.
Nagu tõendab nimetatud direktiivi kuues põhjendus, arvestab ühenduse seadusandja, et töösuhte riikidevaheliseks muutumine tekitab küsimuse, milliseid õigusakte lähetatud töötajate töösuhetele kohaldada.
In this context, the contribution of Directive 96/71 is to designate at Community level a number of mandatory rules in transnational posting situations.
Selle kohta sätestab lepinguliste kohustuste suhtes kohaldatava õiguse Rooma konventsioon, 4mis avati 19. juunil 1980. aastal Roomas allakirjutamiseks, töösuhtele kohaldatava seaduse kindlaks määramise üldkriteeriumid 5.
In this regard, the Rome Convention on the law applicable to contractual obligations, opened for signature in Rome on 19 June 1980, 4lays down general criteria for determining the law applicable to the employment relationship.
6Samuti väljendab direktiiv ühenduse õiguse ülimuslikkuse põhimõtet, mis on sätestatud Rooma konventsiooni artiklis 20 ning mille kohaselt see konventsioon ei mõjuta sätete kohaldamist, millega nähakse konkreetses valdkonnas ette kollisiooninormid seoses lepinguliste kohustustega ja mis sisalduvad ühenduse õigusaktides või nende õigusaktide rakendamiseks ühtlustatud siseriiklikes õigusaktides.
5For example, Article 3 of the Convention provides that, as a general rule, the parties are free to choose the applicable law.
7 konventsiooni artikkel 3 üldreeglina ette, et pooled võivad kohaldatava õiguse vabalt valida.
In the absence of choice, the contract of employment is governed, under Article 6(2) of the Convention, by the law of the country in which the employee habitually carries out his work, even if he is temporarily employed in another country.
Kui valikut ei tehta, siis kohaldatakse töölepingu suhtes vastavalt konventsiooni artikli 6 lõikele 2 selle riigi õigust, kus töötaja tavaliselt töötab, isegi kui ta ajutiselt töötab teises riigis.
In order to reconcile the different objectives it pursues, Directive 96/71 thus coordinates the laws of the Member States ‘in order to lay down a nucleus of mandatory rules for minimum protection to be observed in the host country by employers who post workers to perform temporary work in the territory of a Member State where the services are provided’. 8
Direktiivi 96/71 eri eesmärkide ühitamiseks kooskõlastatakse selles liikmesriikide õigusaktid „et sätestada minimaalse kaitse põhilised kohustuslikud sätted, mida peavad täitma asukohamaa tööandjad, kes lähetavad töötajaid ajutiselt tegema tööd selle liikmesriigi territooriumil, milles teenuseid osutatakse” 8.
In addition, Article 7 of the Rome Convention lays down, subject to certain conditions, that effect may be given, concurrently with the law declared applicable, to the mandatory rules of the law of another country, in particular the law of the Member State within whose territory the worker is temporarily posted.
Peale selle näeb Rooma konventsiooni artikkel 7 ette, et teatavatel tingimustel võidakse kohaldatavaks kuulutatud õigusega rööbiti jõustada teise riigi õiguse kohustuslikke sätteid, eeskätt selle liikmesriigi sätted, mille territooriumile töötaja on ajutiselt lähetatud.
These mandatory rules, which are also known in French as ‘lois
Neid kohustuslikke sätteid, mida nimetatakse ka „vahetult kohaldatavaks
6 — See the communication from the Commission to the Council, the European Parliament, the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions of 25 July 2003 on the implementation of Directive 96/71 in the Member States (COM(2003) 458 final, point 2.3.1.1).
6 — Vt komisjoni 25. juuli 2003. aasta teatis KOM(2003) 458 (lõplik) nõukogule, Euroopa Parlamendile, Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele direktiivi 96/71 rakendamise kohta liikmesriikides (punkt 2.3.1.1).
5 — See the seventh to tenth recitals in the preamble to Directive 96/71.
7 — 11. põhjendus.8 — 13. põhjendus.
7 — Eleventh recital.8 — Thirteenth recital.
4 — EÜT L 266, lk 1; edaspidi „Rooma konventsioon”.5 — Vt direktiivi 96/71 7.–10. põhjendus.
OPINION OF MR BOT — CASE C-346/06 universally applicable within the meaning of paragraph 8, in so far as they concern the activities referred to in the Annex:[ 9]
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK — KOHTUASI C-346/06
According to the 17th recital in the preamble to the directive, ‘the mandatory rules for minimum protection in force in the host country must not prevent the application of terms and conditions of employment which are more favourable to workers’.
Selle direktiivi 17. põhjendus näeb ette, et „[vastuvõtjariigis] kehtivad minimaalse kaitse kohustuslikud sätted ei tohi takistada töötajate jaoks soodsamate töötingimuste kohaldamist”.[täpsustatud tõlge]
These principles are described in detail in Article 3 of that directive, headed ‘Terms and conditions of employment’, which is worded as follows:
Need põhimõtted on üksikasjalikult esitatud viidatud direktiivi artiklis 3 pealkirjaga „Töötingimused” järgmiselt: c) töötasu miinimummäärad, kaasa arvatud ületunnitöötasud; seda punkti ei kohaldata täiendavate kutsealaste vanaduspensioniskeemide suhtes;
9 — ‘[A]ll building work relating to the construction, repair, upkeep, alteration or demolition of buildings’.
9 — Mõeldud on „kõiki hoonete ehitamise, remondi, hooldamise, ümberehitamise või lammutamisega seotud ehitustöid”.
— by collective agreements or arbitration awards which have been declared
— õigus[- ja haldus]normidega ja/või
Paragraphs 1 to 6 shall not prevent application of terms and conditions of employment which are more favourable to workers.
Lõiked 1–6 ei piira töötajate jaoks soodsamate töötingimuste kohaldamist.
— collective agreements which have been concluded by the most representative employers’ and labour organisations at national level and which are applied throughout national territory,
— kollektiivlepingud, mille on sõlminud riigi tasandil kõige esindavamad tööandjate ja töötajate organisatsioonid ning mida kohaldatakse kogu riigi territooriumil,
… provided that their application to the undertakings referred to in Article 1(1) ensures equality of treatment on matters listed in the first subparagraph of paragraph 1 of this Article between those undertakings and the other undertakings referred to in this subparagraph which are in a similar position.
[…] kui nende kohaldamisel artikli 1 lõikes 1 nimetatud ettevõtjate suhtes käesoleva artikli lõike 1 esimeses lõigus loetletud küsimustes on tagatud kõnealuste ettevõtjate ja muude selles lõigus nimetatud samalaadses olukorras olevate ettevõtjate võrdne kohtlemine.
“Collective agreements or arbitration awards which have been declared universally applicable’ means collective agreements or arbitration awards which must be observed by all undertakings in the geographical area and in the profession or industry concerned.
Mõiste „üldiselt kohaldatavaks tunnistatud kollektiivlepingud või vahekohtu otsused” hõlmab kollektiivlepinguid ja vahekohtu otsuseid, mida peavad täitma kõik ettevõtjad, kes asuvad vastavas geograafilises piirkonnas ning tegutsevad asjaomasel kutsealal või asjaomases tööstusharus.
Equality of treatment, within the meaning of this Article, shall be deemed to exist where national undertakings in a similar position:
Võrdne kohtlemine käesoleva artikli tähenduses loetakse tagatuks, kui samalaadses olukorras olevad riigi ettevõtjad:
In the absence of a system for declaring collective agreements or arbitration awards to be of universal application within the meaning of the first subparagraph, Member States may, if they so decide, base themselves on:
Kui puudub kollektiivlepingute või vahekohtu otsuste üldiselt kohaldatavaks tunnistamise süsteem esimese lõigu tähenduses, võivad liikmesriigid otsustada aluseks võtta:
— collective agreements or arbitration awards which are generally applicable to all similar undertakings in the geographical area and in the profession or industry concerned, and/or
— peavad kõnealuses kohas või asjaomasel tegevusalal täitma lõike 1 esimeses lõigus loetletud küsimustes samu kohustusi nagu lähetavad ettevõtjad
— are subject, in the place in question or in the sector concerned, to the same obligations as posting undertakings as regards the matters listed in the first subparagraph of paragraph 1, and
— kollektiivlepingud või vahekohtu otsused, mida tavaliselt kohaldatakse kõigi samalaadsete ettevõtjate suhtes, kes asuvad vastavas geograafilises piirkonnas ning tegutsevad asjaomasel kutsealal või asjaomases tööstusharus, ja/või ja
OPINION OF MR BOT — CASE C-346/06
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK — KOHTUASI C-346/06 tuleb riigihankelepingu täitmisel järgida.
— are required to fulfil such obligations with the same effects.
— peavad täitma kõnealused kohustused sama tulemusega.
That article reads as follows:
[…]” [täpsustatud tõlge]
Finally, as regards the Community rules on public works contracts, I would point out that at the time of the events that gave rise to the dispute in the main proceedings Council Directive 93/37/EEC of 14 June 1993 concerning the coordination of procedures for the award of public works contracts 10 was applicable. 11
Märgin ehitustööde riigihankelepinguid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta, et põhikohtuasja asjaolude toimumise ajal oli kohaldatav nõukogu 14. juuni 1993. aasta direktiiv 93/37/EMÜ 10, millega kooskõlastatakse riiklike ehitustöölepingute sõlmimise kord 11.
The contracting authority may state in the contract documents, or be obliged by a Member State to do so, the authority or authorities from which a tenderer may obtain the appropriate information on the obligations relating to the employment protection provisions and the working conditions which are in force in the Member State, region or locality in which the works are to be executed and which shall be applicable to the works carried out on site during the performance of the contract.
Tellija võib lepingudokumentides nimetada või liikmesriik võib tellijat kohustada nimetama asutust või asutusi, kellelt pakkuja võib saada teavet selles liikmesriigis, piirkonnas või paikkonnas, kus ehitustöö teostatakse, kehtivate töökaitsealaste sätete ja töötingimustega seonduvate kohustuste kohta, mida kohaldatakse lepingu kehtivuse ajal kohapeal teostatavate tööde suhtes.
Direct- ive 93/37 is not to organise the execution of contracts, 12it is nevertheless appropriate to
Kuigi direktiiv 93/37 ei ole mõeldud riigihangete täitmise etapi korraldamiseks, 12 tuleb siiski viidata selle artiklile 23, mis käsitleb teavet töötingimuste kohta, mida
10 — OJ 1993 L 199, p. 54.
10 — EÜT L 199, lk 54, ELT eriväljaanne 06/02, lk 163.
Directive as amended by Directive 97/52/EC of the European Parliament and of the Council of 13 October 1997 (OJ 1997 L 328, p. 1; ‘Directive 93/37’).
Direktiivi on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 1997. aasta direktiiviga 97/52/EÜ (EÜT L 328, lk 1; ELT eriväljaanne 06/03, lk 3; edaspidi „direktiiv 93/37”).
This directive was repealed and replaced by Directive 2004/18/EC of the European Parliament and of the Council of 31 March 2004 on the coordination of procedures for the award of public works contracts, public supply contracts and public service contracts (OJ 2004 L 134, p. 114), for which the implementation period expired on 31 January 2006.
See direktiiv tunnistati kehtetuks ja asendati Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiiviga 2004/18/EÜ ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta (EÜT L 134, lk 114; ELT eriväljaanne 06/07, lk 132), mille ülevõtmise tähtaeg lõppes 31. jaanuaril 2006.
11 — It is evident from the order for reference that the value of the public contract at issue in the main proceedings is EUR 8 493 331 before value added tax (‘before VAT’), in other words above the threshold for the application of Directive 93/37, which corresponds to the ecu equivalent of 5 million special drawing rights (SDRs), or EUR 6 242 028 (see in this regard ‘Values of thresholds under the directives on public procurement applicable from 1 January 2002’ (OJ 2001 C 332, p. 21)).
11 — Eelotsusetaotlusest nähtub, et põhikohtuasjas arutatava riigihankelepingu summa on 8 493 331 eurot ilma käibemaksuta, see tähendab suurem direktiivi 93/37 kohaselt kohaldatavast piirmäärast, mis võrdub Rahvusvahelise Valuutafondi arvestusühikutes 5 miljoni eküüga ehk 6 242 028 euroga [vt selle kohta riigihankedirektiivide kohaselt alates 1. jaanuarist 2002 kohaldatavad piirmäärade väärtused (EÜT 2001, C 332, lk 21)].
12 — See to that effect the interpretative communication of the Commission on the Community law applicable to public procurement and the possibilities for integrating social considerations into public procurement (COM(2001) 566 final, p. 16, point 1.6).
12 — Vt selle kohta komisjoni tõlgendav teatis riigihangetele kohaldatava ühenduse õiguse ja nendesse hangetesse sotsiaalaspektide integreerimise võimaluste kohta [KOM(2001) 566 (lõplik), lk 16, punkt 1.6].
The contracting authority which supplies the information referred to in paragraph 1 shall request the tenderers or those participating in the contract procedure to indicate that they have taken account, when drawing up their tender, of the obligations relating to employment protection provisions and the working conditions which are in force in the place where the work is to be carried out.
Tellija, kes annab lõikes 1 nimetatud teavet, palub pakkujatel või lepingu sõlmimise menetluses osalejatel näidata, et nad on pakkumist koostades võtnud arvesse töö teostamise kohas kehtivaid töökaitsealaseid sätteid ja töötingimusi.
This shall be without prejudice to the application of the provisions of Article 30(4) concerning the examination of abnormally low tenders.’
Käesolev säte ei piira ebaharilikult madalate hindadega pakkumiste kontrolli käsitleva artikli 30 lõike 4 kohaldamist.”
Determination of the minimum wage in the construction industry
Ehitussektori palga alammäära kindlaksmääramine
In Germany, the minimum wage in the construction industry is set by collective bargaining.
Saksamaal määratakse ehitussektori makstava palga alammäär kindlaks kollektiivsetel läbirääkimistel.
In this Member State, collective agreements are usually concluded between trade unions and employers’ organisations.
Selles liikmesriigis sõlmivad tavaliselt töötajate ametiühingud kollektiivlepingud tööandjate organisatsioonidega.
For a particular industry, they may cover part or all of the territory of the Federal Republic of Germany.
Konkreetses sektoris võidakse lepingud sõlmida osa või kogu Saksamaa Liitvabariigi territooriumi kohta.