natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In Arsenal Football Club, 14the Court ruled that the exclusive right under Article 5(1)(a) of Directive 89/104 was conferred ‘in order to enable the trade mark proprietor to protect his specific interests as proprietor, that is, to ensure that the trade mark can fulfil its functions’ and that ‘[t]he exercise of that right must therefore be reserved to cases in which a third party’s use of the sign affects or is liable to affect the functions of the trade mark, in particular its essential function of guaranteeing to consumers the origin of the goods’. 15
Kohtuotsuses Arsenal Football Club 14täpsustas Euroopa Kohus, et direktiivi 89/104 artikli 5 lõike 1 punktis a ettenähtud ainuõigus sätestati „selleks, et kaubamärgi omanik saaks kaitsta enda kui kaubamärgi omaniku spetsiifilisi huvisid, või teisisõnu selleks, et tagada, et kaubamärk täidaks oma funktsioone”, ning et „[s]elle õiguse kasutamine peab seetõttu piirduma olukordadega, kus kaubamärgi kasutamine kolmanda isiku poolt kahjustab või võib kahjustada kaubamärgi funktsioone, eelkõige selle esmast funktsiooni tagada tarbijatele kauba päritolu” 15.
In Adam Opel 17the Court held that, ‘[a]part from [the] specific case of use of a trade mark by a thirdparty provider of services having as subject-matter the products bearing that trade mark’, such as the case examined in the judgment in BMW, ‘Article 5(1)(a) of the directive [Directive 89/104] must be interpreted as covering the use of a sign identical to the trade mark in respect of goods marketed or services supplied by the third party which are identical to those in respect of which the trade mark is registered’.
Kohtuotsuses Adam Opel 17leidis Euroopa Kohus, et „[v]älja arvates sellel eriomasel kasutusjuhul, mil kaubamärki kasutab kolmandast isikust selliste teenuste osutaja, mille objektiks on selle kaubamärgiga kaitstud kaubad,” – sellise kasutusjuhuga oli tegemist viidatud kohtuotsuses BMW – „tuleb direktiivi [89/104] artikli 5 lõike 1 punkti a tõlgendada niimoodi, et sellega reguleeritakse kaubamärgiga identse tähise kasutamist selliste kaupade turustamise või selliste teenuste osutamise puhul kolmanda isiku poolt, mis on identsed nendega, mille jaoks kaubamärk on registreeritud”.
Again in Adam Opel, it stated that ‘it was having regard to [the] specific and indissociable link between the products bearing the trade mark and the services provided by the third party that the Court held that, in the specific circumstances of the BMW case, use by the third party of the sign identical to the trade mark in respect of goods marketed not by the third party but by the holder of the trade mark fell within Article 5(1)(a) of the directive’.
Samas kohtuotsuses Adam Opel on märgitud, et kohtuotsuses BMW sedastas Euroopa Kohus, et viimatinimetatud otsuse esemeks oleva kohtuasja eriomaste asjaolude tingimustes „kuulub kaubamärgiga identse tähise kasutamine kolmanda isiku poolt mitte kõnealuse kolmanda isiku, vaid kaubamärgiomaniku poolt turustatavate kaupade jaoks […] direktiivi artikli 5 lõike 1 punkti a reguleerimisalasse”, ja seda just nimelt „[s]elle eriomase ja lahutamatu seose tõttu asjaomast kaubamärki kandvate kaupade ja kolmanda isiku osutatavate teenuste vahel”.
Thus, the use of another’s trade mark by a third party to distinguish the goods or
Seega näib, et teisele isikule kuuluva kaubamärgi kasutamine kolmanda isiku
14 — Case C-206/01 [2002] ECR I-10273.
16 – Eespool viidatud kohtuotsus Arsenal Football Club, punktid 54–56 ja 60.
See also, to the same effect, Case C-245/02 Anheuser-Busch [2004] ECR I-10989, paragraph 59, Case C-48/05 Adam Opel [2007] ECR I-1017, paragraph 21, and Case C-17/06 Céline [2007] ECR I-7041, paragraphs 16 and 26.
Vt samas tähenduses ka 16. novembri 2004. aasta otsus kohtuasjas C-245/02: Anheuser-Busch (EKL 2004, lk I-10989, punkt 59); 25. jaanuari 2007. aasta otsus kohtuasjas C-48/05: Adam Opel (EKL 2007, lk I-1017, punkt 21) ja 11. septembri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-17/06: Céline (EKL 2007, lk I-7041, punktid 16 ja 26).
‘the basic provisions governing the form and content of comparative advertising should be uniform and the conditions of the use of comparative advertising in the Member States should be harmonised’ (second recital in the preamble), in particular by establishing ‘conditions under which comparative advertising is permitted’ (recital 18).
O2 HOLDINGS & O2 (UK) tingimused liikmesriikides” (põhjendus 2), kehtestades eelkõige „tingimused, mille alusel võrdlev reklaam on lubatud” (põhjendus 18). poolt eesmärgiga eristada kaubamärgi omaniku pakutavaid kaupu ja teenuseid, mis ei põhjusta segiajamist nende kaupade ja toodete ning kolmanda isiku kaupade ja toodete päritolu osas, võib kuuluda direktiivi 89/104 artikli 5 lõike 1 kohaldamisalasse kohtuotsuse BMW alusel, võib jääda sellest välja kohtuotsuste Hölterhoff ja Adam Opel alusel, kusjuures eespool punktis 23 viidatud kohtupraktika kohaselt oleks sellisel juhul vajalik veel kindlaks teha – et otsustada kasutamise kuulumise üle nimetatud direktiivi kohaldamisalasse –, kas see kahjustab kaubamärgi mõnda muud funktsiooni peale selle esmase funktsiooni tagada kauba päritolu.
O2 emphasises this last point in its written observations submitted in the course of the present proceedings, referring in particular to the ‘advertising function’ of the trade mark and the detriment to that function of its own bubbles trade marks allegedly resulting from the advertisement at issue.
Leian siiski, et direktiivi 84/450 võrdlevat reklaami käsitlevate sätetega arvestades võib eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimusele vastata eitavalt, ilma et oleks vaja jätkata direktiivi 89/104 artikli 5 lõike 1 punktide a ja b keerulist analüüsi.
In that connection, that directive, by introducing Article 3a into Directive 84/450, specifies the conditions on which comparative advertising is permitted, 18in the light of which, as explained in the seventh recital in the preamble to Directive 97/55, it is possible ‘to determine which practices relating to comparative advertising may distort competition, be detrimental to competitors and have an adverse effect on consumer choice’.
Viimasena mainitust lähtudes täpsustatakse nimetatud direktiivis direktiivile 84/450 artikli 3a lisamise abil tingimused, mil võrdlev reklaam on lubatud; 18 nende tingimuste abil on vastavalt direktiivi 97/55 põhjendusele 7 võimalik „kindlaks määrata, millised võrdleva reklaami tavad võivad tekitada konkurentsi moonutamist, kahjustada konkurente ning avaldada kahjulikku mõju tarbija valikule”.
As the Court has already noted, the objective was ‘the establishment of conditions in which comparative advertising must be regarded as lawful in the context of the internal market’.
Nagu Euroopa Kohus on juba rõhutanud, oli selle eesmärgiks „tingimuste kehtestamine, mille esinemisel tuleb võrdlevat reklaami pidada siseturu raames lubatuks”.
19It follows, according to the Court, that ‘Directive 84/450 carried out an exhaustive harmonisation of the conditions under which comparative advertising in Member States might be lawful’, and that ‘[s]uch harmonisation implies by its nature that the lawfulness of comparative advertising throughout the Community is to be assessed solely in the light of the criteria laid down by the Community legislature’. 20
19Sellest tuleneb Euroopa Kohtu arvates, et „direktiiviga 84/450 on läbi viidud võrdleva reklaami lubatavuse tingimuste täielik ühtlustamine liikmesriikides” ning et selline „ühtlustamine eeldab selle määratlusest tulenevalt, et võrdleva reklaami lubatavust tuleb kogu ühenduses hinnata üksnes ühenduse seadusandja kehtestatud kriteeriumidega arvestades”. 20
18 — See Article 1 of Directive 84/450, according to which ‘the purpose of [the] Directive is to protect consumers, persons carrying on a trade or business or practising a craft or profession and the interests of the public in general against misleading advertising and the unfair consequences thereof and to lay down the conditions under which comparative advertising is permitted’ (my emphasis).
18 – Vt direktiivi 84/450 artikkel 1, mille kohaselt on selle direktiivi „eesmärk […] kaitsta tarbijaid ning kaubanduse, äri, käsitöö või kutsealaga tegelevaid inimesi ja üldsuse huve eksitava reklaami ja selle ebaõiglaste tagajärgede eest ning kehtestada tingimused, mille kohaselt võrdlev reklaam on lubatud”. Kohtujuristi kursiiv.
19 — Case C-44/01 Pippig Augenoptik [2003] ECR I-3095, paragraph 38; see also paragraph 43.
19 – 8. aprilli 2003. aasta otsus kohtuasjas C-44/01: Pippig Augenoptik (EKL 2003, lk I-3095, punkt 38; vt ka punkt 43).
It must first of all be borne in mind that the intention in Directive 97/55 was that
Esiteks tuleb meenutada, et direktiivi 97/55 eesmärgiks oli ühtlustada „võrdleva reklaami vormi ja sisu reguleerivad põhisätted” ja „võrdleva reklaami kasutamise
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-533/06 tion, the use of a competitor’s brand name is permitted in Community law’. 23
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK – KOHTUASI C-533/06 konkurendi kaubamärgi kasutamine ühenduse õiguse kohaselt lubatud”. 23
To that end, Article 3a of Directive 84/450 lists the cumulative conditions that must be met, as far as the comparison is concerned, for comparative advertising to be permitted. 21
Sel eesmärgil loetletakse direktiivi 84/450 artiklis 3a lubatavuse tingimused, mis peavad olema võrdleva reklaami puhul kumulatiivselt täidetud. 21
Recital 14 in the preamble to Directive 97/55 notes that ‘it may, however, be indispensable, in order to make comparative advertising effective, to identify the goods or services of a competitor, making reference to a trade mark or trade name of which the latter is the proprietor’.
Direktiivi 97/55 põhjenduses 14 on muuseas märgitud, et „võrdleva reklaami tõhususe seisukohast võib siiski olla tingimata vajalik konkurendi kaupa või teenuseid identifitseerida, viidates konkurendile kuuluvale kaubamärgile või kaubanimele”.
The following recital adds that ‘such use of another’s trade mark, trade name or other distinguishing marks does not breach this exclusive right in cases where it complies with the conditions laid down by this Directive, the intended target being solely to distinguish between them and thus to highlight differences objectively’.
Põhjenduses 15 on lisatud, et „teisele kuuluva kaubamärgi, kaubanime või muude eraldusmärkide selline kasutamine ei riku [kaubamärgi omaniku] ainuõigust juhul, kui on täidetud käesoleva direktiiviga kehtestatud tingimused, kusjuures ainsaks eesmärgiks on nende vahel vahet teha ning sellega erisused objektiivselt esile tuua”.
It should accordingly be noted that at least four of the eight provisions contained in Article 3a(1) are designed to protect the trade mark, trade name or other distinguishing marks of a competitor in the context of comparative advertising.
Kuid tuleb rõhutada, et vähemalt neli neist kaheksast sättest, millest koosneb nimetatud artikli lõige 1, on suunatud konkurendi kaubamärgi, kaubanimede ja muude eraldusmärkide kaitse tagamisele võrdleva reklaami raames.
As the Court has found, ‘under certain conditions, Directive 84/450 allows an advertiser to state in comparative advertising the brand of a competitor’s product’.
Nagu Euroopa Kohus märkis, „[lubab] direktiiv 84/450 teatavatel tingimustel reklaami avalikustajal viidata võrdlevas reklaamis konkurendi toodete kaubamärgile”.
22In particular it provides that comparative advertising must not create confusion in the market place between the advertiser’s trade marks, trade names or other distinguishing marks and those of a competitor (subparagraph (d)); discredit or denigrate the trade marks, trade names or other distinguishing marks of a competitor (subparagraph (e)); take unfair advantage of the reputation of a trade mark, trade name or other distinguishing marks of a competitor (subparagraph (g)); present goods or services as imitations or replicas of goods or services bearing a protected trade mark or trade name (subparagraph (h)).
22Eelkõige nähakse ette, et võrdlev reklaam ei tohi tekitada turul segadust reklaami avalikustaja ja konkurendi kaubamärkide, kaubanimede ja muude eraldusmärkide vahel (punkt d); diskrediteerida ega solvata konkurendi kaubamärke, kaubanimesid ega muid eraldusmärke (punkt e); reklaamis ei tohi kasutada ebaõiglaselt ära konkurendi kaubamärgi, kaubanime või teiste eraldusmärkide mainet (punkt g); reklaamis ei tohi esitada kaupa või teenuseid, mis imiteerivad või kopeerivad kaitstud kaubamärgi või kaubanimega kaupa või teenuseid (punkt h).
It follows, according to the Court, that, ‘where the comparison does not have the intention or effect of giving rise to such situations of unfair competi-
Sellest tuleneb Euroopa Kohtu arvates, et „kui võrdlemise eesmärgiks või tagajärjeks ei ole selliste ebaõiglase konkurentsi olukordade tekitamine, siis on
The use of a competitor’s trade mark in an advertisement which compares the characteristics of goods or services marketed by him under that mark with those of the advertiser is therefore specifically and exhaustively covered by Article 3a of Directive 84/450.
Konkurendi kaubamärgi kasutamist reklaamis, mis võrdleb konkurendi poolt selle kaubamärgiga turustatavate kaupade või teenuste omadusi nende kaupade ja teenuste omadustega, mida turustab reklaami avalikustaja, reguleerib seega erisättena ja ammendavalt direktiivi 84/450 artikkel 3a.
It is prohibited only if does not comply with the conditions laid down in that article.
Selline reklaam on keelatud ainult siis, kui ei ole täidetud nimetatud artiklis sätestatud tingimused.
In that case, it is prohibited under that article and not under Article 5(1)(a) or (b) of Directive 89/104.
Sellisel juhul on nimetatud reklaam keelatud viimatinimetatud sätte alusel ja mitte direktiivi 89/104 artikli 5 lõike 1 punkti a või b alusel.
Conversely, if it complies with those conditions, it cannot be held to be prohibited under the provisions contained in Article 5(1)(a) or (b) of Directive 89/104.
Seevastu, kui reklaam on nimetatud tingimustega kooskõlas, siis ei saa lugeda, et see on keelatud direktiivi 89/104 artikli 5 lõike 1 punkti a või b alusel.
21 — The cumulative nature of those conditions is emphasised in the 11th recital in the preamble to Directive 97/55 (‘the conditions of comparative advertising should be cumulative and respected in their entirety’) and mentioned by the Court in Pippig Augenoptik, paragraph 54.
21 – Nende tingimuste kumulatiivset laadi rõhutab direktiivi 97/55 põhjendus 11 („võrdleva reklaami tingimused peaksid olema kumuleeruvad ning kohaldatavad täies ulatuses”) ning nii on sedastanud ka Euroopa Kohus eespool viidatud kohtuotsuses Pippig Augenoptik, punkt 54.
See also Advocate General Tizzano’s Opinion delivered on 12 September 2002 in Pippig Augenoptik, point 27.
Vt ka kohtujurist Tizzano 12. septembril 2002 esitatud ettepanek kohtuasjas, milles tehti eespool viidatud kohtuotsus Pippig Augenoptik (ettepaneku punkt 27).
O2 HOLDINGS AND O2 (UK) tially proposed, 26the subject of the dispute pending before the referring court is now the use by an advertiser (H3G) not of another’s trade marks (O2 or the bubbles trade marks) but of signs (pictures of bubbles) which are closely similar to another’s trade marks (the bubbles trade marks).
O2 HOLDINGS & O2 (UK) piiras oma esialgu esitatud kaubamärgiga seotud õiguste rikkumise hagi eset 26 – mitte teise isiku kaubamärgi (O2 kaubamärgid või mullidega kaubamärgid) kasutamist reklaami avalikustaja (H3G) poolt, vaid teise isiku kaubamärgiga (mullidega kujutised) väga sarnaste tähiste kasutamist. 35.
I consider however that this does not substantially alter the terms of the problem examined above.
Leian siiski, et selline täpsustus ei mõjuta oluliselt eespool uuritud probleemi olemust.
That question is purely hypothetical for the purposes of the dispute assigned to the referring court and so there is no need to resolve it in the present preliminary ruling proceedings.
Nimetatud küsimus on eelotsusetaotluse esitanud kohtu menetluses oleva kohtuvaidluse lahendamise seisukohast hüpoteetiline, mistõttu sellele ei ole käesoleva eelotsusemenetluse raames vajalik vastata.
I also note that, as O2 points out, 25the first question as formulated in the order for reference turns on the use by an advertiser of another’s trade mark (or, to be more precise, a sign identical to another’s trade mark) whereas, following O2’s decision to reduce the scope of its claim of infringement as ini-
Märgin muuseas, et nagu rõhutas O2, 25käsitleb esimene eelotsuse küsimus – nagu see on sõnastatud eelotsusetaotluses – reklaami avalikustaja poolt teise isiku kaubamärgi (või täpsemalt teise isiku kaubamärgiga identse tähise) kasutamist, samas kui eelotsusetaotluse esitanud kohtus menetletav kohtuvaidlus käsitleb – pärast seda, kui O2
The use in an advertisement of a sign similar to a competitor’s trade mark may be one of the ways of identifying that competitor or that competitor’s goods or services, at least by implication, within the meaning of Article 2(2a) of Directive 84/450.
Konkurendi kaubamärgiga sarnase tähise kasutamine reklaamis võib olla üks viisidest, kuidas identifitseerida vähemalt kaudselt selline konkurent või tema pakutavad kaubad või teenused direktiivi 84/450 artikli 2 punkti 2a tähenduses.
An advertisement which makes such use of a sign and which is intended to establish a comparison between the advertiser and his competitor or between the goods or services concerned will be subject to the system contained in Article 3a of Directive 84/450.
Reklaam, milles esineb selline kasutamine ning mis on suunatud reklaami avalikustaja ja tema konkurendi või vastavate toodete ja teenuste võrdlemisele, kuulub direktiivi 84/450 artikli 3a kohaldamisalasse.
As we have seen, that article provides, within a more extensive set of rules establishing an exhaustive list of the conditions on which comparative advertising may be permitted, specific rules intended to protect the trade mark against that type of advertisement.
Nagu me nägime, näeb nimetatud artikkel laiema sätete kogumi raames, millega kehtestatakse ammendavalt võrdleva reklaami lubatavuse tingimused, ette erisätted, mis on suunatud kaubamärgi kaitsele sellist liiki reklaami vastu.
Consequently, where the proprietor of a trade mark seeks to contest the use in comparative advertising of a sign similar to that trade mark, he must base his own claim on the breach of one of the conditions laid down in Article 3a of
Seetõttu, kui kaubamärgi omanik soovib vaidlustada oma kaubamärgiga sarnase tähise kasutamise võrdlevas reklaamis, peab ta oma nõude
24 — That is essentially the view expressed by Advocate General Jacobs in his Opinion delivered on 20 September 2001 in Hölterhoff, points 74 to 77.
24 – Selles tähenduses väljendas ennast sisuliselt kohtujurist Jacobs 20. septembril 2001 esitatud ettepanekus kohtuasjas, milles tehti eespool viidatud kohtuotsus Hölterhoff (ettepaneku punktid 74–77).
25 — See paragraph 52 of its written observations.
25 – Vt tema kirjalikud märkused, punkt 52.
26 — See point 11 above.
26 – Vt eespool punkt 11.
Directive 84/450 27 and, conversely, such use does not, like the use of another’s trade mark in the same context, fall within the ambit of Article 5(1) of Directive 89/104.
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK – KOHTUASI C-533/06 alusena tuginema direktiivi 84/450 artikli 3a ühe tingimuse väidetavale rikkumisele; 27 selline kasutus ei kuulu aga sarnaselt teise isiku kaubamärgi kasutamisega samas kontekstis direktiivi 89/104 artikli 5 lõike 1 kohaldamisalasse.
whether the use of a competitor’s trade mark in a comparative advertisement must be ‘indispensable’ in order to be permitted within the meaning of Article 3a of Directive 84/450.
eelkõige teada, kas selleks, et konkurendi kaubamärgi kasutamine võrdlevas reklaamis oleks lubatav direktiivi 84/450 artikli 3a tähenduses, peab see olema „tingimata vajalik”.
If so, the referring court would like to know the criteria by which such indispensability is to be judged and whether that requirement precludes any use of a sign which is not identical to the competitor’s trade mark but is closely similar to it.
Jaatava vastuse korral soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, milliste kriteeriumite alusel tuleks hinnata, kas kasutamine on tingimata vajalik, ja kas see tingimus välistab konkurendi kaubamärgiga küll mitte identse, kuid väga sarnase tähise mis tahes kasutamise.
I therefore consider that the first question may be answered as follows:
Seetõttu leian, et esimesele eelotsuse küsimusele võiks anda järgmise vastuse:
‘The use of a sign identical or similar to the registered trade mark of a competitor in an advertisement which compares the characteristics of goods or services marketed by that competitor under that trade mark with the characteristics of goods or services supplied by the advertiser is covered exhaustively by Article 3a of Directive 84/450 and is not subject to the application of Article 5(1) (a) or (b) of Directive 89/104.’ competitor’s trade mark in a comparative advertisement, if it is not indispensable in order to identify the competitor or the goods or services concerned, takes unfair advantage of the reputation of the trade mark in breach of Article 3a(1)(g) of Directive 84/450.
Direktiivi 97/55 põhjendustele 14 ja 15, direktiivi ettevalmistavatele materjalidele ning Euroopa Kohtu praktikale (eelkõige kohtuotsustele Toshiba 28 ja Siemens 29) tuginedes väidab O2, et kui reklaami avalikustaja konkurendi kaubamärgi kasutamine võrdlevas reklaamis ei ole nimetatud konkurendi või vastavate kaupade ja teenuste identifitseerimiseks tingimata vajalik, siis kasutatakse ebaõiglaselt ära selle kaubamärgi mainet, rikkudes seeläbi direktiivi 84/450 artikli 3a lõike 1 punkti g.
O2 argues that since, for the purposes of the comparative advertisement in question, H3G made use of the O2 trade mark which is perfectly suitable for identifying the advertiser’s competitor, there was no need for it to use the pictures of bubbles, especially as they represented a distorted version of O2’s bubbles trade mark.
O2 väidab, et kuna H3G kasutas kõnealuse võrdleva reklaami raames O2 kaubamärki, mis on igati sobilik reklaami avalikustaja konkurendi identifitseerimiseks, siis ei olnud viimasel enam mingit vajadust kasutada mullidega kujutisi, seda enam, et need kujutasid endast O2 mullidega kaubamärkide deformeeritud kujutist.
The second and third questions
Teine eelotsuse küsimus
However, I agree with the view taken by H3G and the Commission that Article 3a of Directive 84/450 does not demand that the
Olen siiski ühel meelel H3G ja komisjoniga, kes väidavad, et direktiivi 84/450 artikkel 3a ei kehtesta nõuet, et teise isiku
By the second and third questions, the referring court seeks to ascertain, first,
Teise ja kolmanda eelotsuse küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus
27 — With reference, of course, to the national provisions transposing Article 3a into domestic law.
27 – Viidates loomulikult siseriiklikele sätetele, millega võetakse siseriiklikku õigusesse üle nimetatud artikkel 3a.
28 — Case C-112/99 [2001] ECR I-7945.29 — Case C-59/05 [2006] ECR I-2147.
29 – 23. veebruari 2006. aasta otsus kohtuasjas C-59/05 (EKL 2006, lk I-2147).
O2 HOLDINGS AND O2 (UK) use of another’s trade mark for the purpose of identifying the competitor or the products or services concerned should meet a requirement of indispensability.
O2 HOLDINGS & O2 (UK) kaubamärgi kasutamine oleks võrdlevas reklaamis konkurendi või vastavate kaupade või teenuste identifitseerimiseks tingimata vajalik. vajalikkuse tingimust ei saaks tuletada selle artikli 3a teistest sätetest.