natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As the factual and legal context of the present case is similar to that in Kühne & Heitz, the present reference for a preliminary ruling should be approached from the same viewpoint as that chosen by the Court in Kühne & Heitz. B — The first question referred
Kuna käesoleva asja faktilised ja õiguslikud asjaolud on sarnased eespool viidatud kohtuotsuse Kühne & Heitz aluseks olnud kohtuasja faktiliste ja õiguslike asjaoludega, siis tuleks käesolevat eelotsusetaotlust analüüsida sarnaselt Euroopa Kohtu poolt kõnealuses otsuses esitatud vaatenurgaga. B. Esimene eelotsuse küsimus
The Finnish Government considers, moreover, that such a condition could make it impossible in practice to exercise rights conferred by Community law and could thus run counter to the principle of effectiveness.
Soome valitsus leiab lisaks, et nimetatud tingimus võib muuta ühenduse õiguskorraga isikutele antud õiguste teostamise praktiliselt võimatuks ja olla seega vastuolus tõhususe põhimõttega.
The Finnish Government also agrees with the referring court’s opinion that, if a national court has failed to recognise the significance of a question of Community law, that should not be held against the citizen affected.
Soome valitsus nõustub ka eelotsusetaotluse esitanud kohtu seisukohaga, mille kohaselt asjaolu, et siseriiklik kohus ei ole tunnistanud ühenduse õiguse küsimuse olulisust, ei tohi kasutada asjaomase üksikisiku vastu.
In addition, Kempter and the Commission observe that the obligation of national courts ruling at last instance to seek a preliminary ruling under the third paragraph of Article 234 EC cannot depend on the parties so requesting the court in question or their pleading an infringement of Community law.
Lisaks leiavad Kempter ja komisjon, et viimases astmes asja lahendava siseriikliku kohtu EÜ artikli 234 kolmandas lõigus sätestatud kohustus küsida Euroopa Kohtult eelotsust ei tohi sõltuda sellest, kas pooled esitavad sellekohase taotluse või osundavad ühenduse õiguse rikkumisele.
The national court’s first question is, in substance, whether, in order to be fulfilled, the condition laid down in Kühne & Heitz that the decision of a national court ruling at final instance is, in the light of a decision given by the Court subsequent to it, based on a misinterpretation of Community law which was adopted without a question being referred to the Court for a preliminary ruling under the third paragraph of Article 234 EC presupposes that the claimant in the main proceedings relied on Community law in the legal action under national law brought by him against the disputed administrative decision. I - 433
Eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib oma esimese küsimusega sisuliselt teada, kas selleks, et eespool viidatud kohtuotsusest Kühne & Heitz tulenev tingimus, mille kohaselt viimases astmes asja lahendava siseriikliku kohtu otsus põhineb sellest hilisemat Euroopa Kohtu praktikat arvestades ühenduse õiguse vääral tõlgendusel, mis võeti vastu Euroopa Kohtult EÜ artikli 234 kolmandas lõigus sätestatud tingimustel eelotsust küsimata, oleks täidetud, peab põhikohtuasja kaebuse esitaja olema vaidlustatud haldusakti peale siseriikliku õigusel alusel esitatud kaebuses tuginenud ühenduse õigusele. I - 433
OPINION OF MR BOT — CASE C-2/06 the national court ruling at final instance ‘is, in the light of a decision given by the Court subsequent to it, based on a misinterpretation of Community law which was adopted without a question being referred to the Court for a preliminary ruling under [the third paragraph of Article 234] EC’. 42
Euroopa Kohus on seda sõnastanud: viimases astmes asja lahendava siseriikliku kohtu otsus „põhineb sellest hilisemat Euroopa Kohtu praktikat arvestades ühenduse õiguse vääral tõlgendusel, mis võeti vastu Euroopa Kohtult EÜ artikli 234 kolmandas lõigus sätestatud tingimustel eelotsust küsimata” 42.
The Czech Government takes the view that review and amendment of a final administrative decision presuppose that the person concerned challenged the decision before the national courts in reliance on Community law only if those courts have, under domestic law, neither the power nor an obligation to apply that law of their own motion and that does not at the same time impede observance of the principles of equivalence and effectiveness.
Tšehhi valitsus on seisukohal, et lõplikuks muutunud haldusakti uuesti läbivaatamise ja muutmise eeldus, et asjaomane isik on nimetatud haldusakti siseriiklikus kohtus vaidlustamisel tuginenud ühenduse õigusele, kehtib üksnes juhul, kui siseriiklikul kohtul puudub siseriikliku õiguse alusel õigus või kohustus ühenduse õigust omal algatusel kohaldada ja see asjaolu ei takista võrdväärsuse põhimõtte ja tõhususe põhimõtte järgimist.
Worded in that way, the third condition of Kühne & Heitz is founded on two factors which are closely connected. First, the decision of the court ruling at final instance is based on a misinterpretation of Community law. Second, that court did not refer a question to the Court for a preliminary ruling, contrary to the third paragraph of Article 234 EC. 91.
Antud sõnastuse kohaselt põhineb eespool viidatud kohtuotsuses Kühne & Heitz sätestatud kolmas tingimus kahel omavahel otseselt seotud asjaolul. Esiteks, viimases astmes asja lahendava kohtu otsus põhineb ühenduse õiguse vääral tõlgendusel. Teiseks ei ole nimetatud kohus EÜ artikli 234 kolmandat lõiku rikkudes esitanud Euroopa Kohtule eelotsusetaotlust. 91.
Like Kempter, the Finnish Government and the Commission, I think that, in the situation referred to in Kühne & Heitz, the review and, as the case may be, the withdrawal of a final administrative decision which are intended to take account of the interpretation of a provision of Community law given by the Court in the meantime do not require the claimant to have relied on Community law in the context of the legal action under domestic law brought by him against such a decision, for the following reasons. 94.
Nõustun Kempteri, Soome valitsuse ja komisjoniga, et eespool viidatud kohtuotsuses Kühne & Heitz käsitletud juhul ei eelda haldusakti uuesti läbivaatamine ja vajaduse korrral kehtetuks tunnistamine, mille eesmärk on võtta arvesse vahepeal Euroopa Kohtu poolt ühenduse õiguse sättele antud tõlgendust, et kaebuse esitaja on siseriiklikkusse kohtusse nimetatud akti peale kaebuse esitamisel tuginenud ühenduse õigusele, ja seda järgmistel põhjustel. 94.
On the other hand, the Court does not expressly require the claimant in the main proceedings to have relied on Community law before the abovementioned court.
Teisest küljest ei nõua Euroopa Kohus sõnaselgelt, et põhikohtuasja kaebuse esitaja peab siseriiklikus kohtus tuginema ühenduse õigusele.
43It is therefore of no consequence whether the court against whose decisions there is no judicial remedy under national law applied
43Seega ei ole oluline, kas kohus, kelle otsus on siseriikliku õiguse kohaselt lõplik, kohaldas ühenduse õigust
42 — Kühne & Heitz, paragraph 28( emphasis added). 43 — The mere fact that the claimant undertaking in Kühne & Heitz does appear to have relied on Community law before the national court ruling at final instance does not seem to me such as to prove that, in formulating the third condition, the Court implicitly required Community law to be relied upon before the national court ruling at final instance. On this point, see the observations of Kühne & Heitz in that case, paragraph 22. More precisely, the undertaking states that, in the course of the proceedings which led to the judgment of the College van Beroep voor het bedrijfsleven (Administrative Court of Trade and Industry, Netherlands) of 22 November 1991, it relied on the judgment in Case 327/82 Ekro [1984] ECR 107. 92.
42 – Eespool viidatud kohtuotsus Kühne & Heitz (punkt 28, kohtujuristi kursiiv). 43 – Üksnes asjaolu, et eespool viidatud kohtuasjas Kühne & Heitz kaebuse esitanud ettevõtja ei näi olevat tuginenud asja viimases astmes lahendavas siseriiklikus kohtus ühenduse õigusele, ei viita minu arvates sellele, et kolmandat tingimust sõnastades nõudis Euroopa Kohus kaudselt, et asja viimases astmes lahendavas siseriiklikus kohtus tuleb tugineda ühenduse õigusele. Vt selle kohta Kühne & Heitzi märkused (punkt 22). Täpsemalt väidab kõnealune ettevõtja, et menetluses, mis viis College van Beroep voor het bedrijfsleveni 22. novembri 1991. aasta otsuse tegemiseni, tugines ta Euroopa Kohtu 18. jaanuari 1984. aasta otsusele 327/82: Ekro (EKL 1984, lk 107). 92.
First, a requirement that the claimant must have relied on Community law in the legal action brought by him under domestic law does not follow at all from the wording of the third condition laid down by the Court in Kühne & Heitz with a view to giving rise to an obligation on the part of the competent administrative authority to carry out a review. It is appropriate once more to cite the words used by the Court when laying down the third condition: the judgment of I - 434
Esiteks ei tulene nõue, et kaebuse esitaja on haldusakti siseriiklikus kohtus vaidlustamisel kohustatud tuginema ühenduse õigusele, Euroopa Kohtu poolt eespool viidatud kohtuotsuses Kühne & Heitz sätestatud selle tingimuse sõnastusest, mille eesmärk on kohustada haldusorganit haldusakti uuesti läbi vaatama. Selles küsimuses on kohane taas viidata kolmandale tingimusele, nagu I - 434
KEMPTER refer a question to the Court of Justice or on a requirement that he has based the pleas in support of his action on Community law.
Euroopa Kohtule eelotsusetaotlust esitada ega nõudest, et kaebuse esitaja peab siseriiklikule kohtule esitatud kaebuses tuginema ühenduse õigusele.
Community law on the initiative of the parties to the main proceedings or of its own motion.
põhikohtuasja poolte taotlusel või omal algatusel.
What is important, having regard to the wording used by the Court, is that the judicial decision in question is based on a misinterpretation of Community law and therefore shows that it has been misapplied, without the court in question having considered it necessary to seek a preliminary ruling on a question of interpretation from the Court of Justice.
Euroopa Kohtu poolt kasutatud sõnastust arvestades on määrav see, et kõnealune otsus põhineb ühenduse õiguse vääral tõlgendusel ja on seega tõend ühenduse õiguse väära kohaldamise kohta ka siis, kui siseriiklik kohus ei pea Euroopa Kohtule ühenduse õigusnormi tõlgendamiseks eelotsusetaotluse esitamist vajalikuks.
To interpret the third condition laid down by the Court in Kühne & Heitz as meaning that the claimant in the main proceedings must have relied on Community law before the national court ruling at final instance would, in my view, have the major drawback of creating indirectly a new exemption from the obligation, under the third paragraph of Article 234 EC as hitherto interpreted by the Court, requiring a court of that kind to seek a preliminary ruling. 95.
Euroopa Kohtu poolt eespool viidatud otsuses Kühne & Heitz loetletud kolmanda tingimuse tõlgendamisel selliselt, et põhikohtuasja kaebuse esitaja peab viimases astmes asja lahendavas siseriiklikus kohtus olema tuginenud ühenduse õigusele, on minu arvates oluline puudus, kuna see tõlgendus loob kaudselt uue erandi EÜ artikli 234 kolmandas lõigus siseriikliku kohtu suhtes sätestatud kohustusest esitada eelotsusetaotlus, nagu Euroopa Kohus seda siiani on tõlgendanud. 95.
That does appear to have happened in the present case.
Selline oli ilmselt asjade käik käesolevas asjas.
According to the order for reference, although Kempter did not plead Article 5(1) of Regulation No 3665/87 either before the Finanzgericht Hamburg or before the Bundesfinanzhof, both those courts based their decisions, at least in part, on that regulation and misinterpreted it. 44
Eelotsusetaotlusest nähtub, et kuigi Kempter ei tuginenud määruse nr 3665/87 artikli 5 lõikele 1 ei Finanzgericht Hamburgis ega Bundesfinanzhofis, tegid mõlemad nimetatud kohtud oma otsuse, vähemalt osaliselt, kõnealuse määruse alusel ja tõlgendasid seda vääralt. 44
It should be remembered that the main reason for the existence of the obligation to seek a preliminary ruling is to prevent the establishment and consolidation of a body of national caselaw containing errors of interpretation or misapplying Community law.
Selles küsimuses tuleb meenutada, et Euroopa Kohtule eelotsuse küsimuse esitamise kohustuse peamine eesmärk on tagada, et liikmesriigis ei tekiks ega konsolideeruks ühenduse õigusnormide vääral tõlgendusel ning nimetatud normide vääral kohaldamisel põhinev siseriiklik kohtupraktika.
45 That obligation is commensurate with the strategic position of supreme courts in national legal systems.
45See kohustus on samaväärne strateegilise positsiooniga, mida kõrgeimad kohtud omavad siseriiklikes õiguskordades.
In accordance with their traditional function of unifying the
Vastavalt kõrgeimate kohtute ajalooliselt väljakujunenud ülesandele ühtlustada seadust, on nad
Second, it must be borne in mind that the approach adopted by the Court in Kühne & Heitz is, in accordance with the wording of the third condition, closely bound up with the obligation of national courts against whose decisions there is no judicial remedy under national law to seek a preliminary ruling under the third paragraph of Article 234 EC. I agree with Kempter and the Commission that that obligation does not depend on the claimant in the main proceedings having requested the court concerned to 44 — See the order for reference, English version, p. 7, para -graph (b), and Kempter’s observations, paragraphs 1 and 2.
Teiseks tuleb meeles pidada, et Euroopa Kohtu poolt eespool viidatud otsuses Kühne & Heitz esitatud lahendus on vastavalt selles sätestatud kolmanda tingimuse sõnastusele tihedalt seotud EÜ artikli 234 kolmandas lõigus selle viimases astmes asja lahendava siseriikliku kohtu suhtes sätestatud kohustusega, mille otsuste peale ei saa siseriikliku õiguse järgi edasi kaevata. Seega nõustun Kempteri ja komisjoniga, et kõnealune kohustus ei sõltu sellest, kas põhikohtuasja kaebuse esitaja on asjaomasel kohtul palunud 45 – Vt selle kohta eelkõige 15. septembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C-495/03: Intermodal Transports (EKL 2005, lk I-8151, punkt 29 ja seal viidatud kohtupraktika).
45 — See in particular, to that effect, Case C-495/03 Intermodal Transports [2005] ECR I-8151, paragraph 29, and the caselaw cited.
44 – Vt eelotsusetaotluse prantsuskeelne versioon (lk 8, punkt b) ja Kempteri märkused (punktid 1 ja 2).
OPINION OF MR BOT — CASE C-2/06 law, they are responsible for ensuring that the other national courts apply Community law correctly and effectively.
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-2/06 kohustatud tagama, et teised siseriiklikud kohtud kohaldavad ühenduse õigust nõuetekohaselt ja tõhusalt.
In addition, they deal with final appeals intended to safeguard the rights derived by individuals from Community law.
Lisaks käsitlevad nad viimaseid õiguskaitsevahendeid, mis on ette nähtud selleks, et tagada üksikisikule ühenduse õigusega antud õiguste kaitse.
for applying Article 234 EC that the making of any reference for a preliminary ruling depends entirely on that court’s assessment as to whether a reference is appropriate and necessary and that it in no way depends on the nature of the pleas relied on before it by the parties to the main proceedings.
artikli 234 kohaldamise tingimusi käsitlevast kohtupraktikast nähtub hoopis, et eelotsusetaotluse esitamine sõltub täielikult asjaomase kohtu hinnangust selle kohta, kas eelotsusetaotluse esitamine on asjassepuutuv ja vajalik ega sõltu vähimalgi määral põhikohtuasja poolte esitatud väidetest.
Pursuant to the caselaw originating from Cilfit and Others, 46national courts against whose decisions there is no judicial remedy under national law ‘are required, where a question of Community law is raised before them, to comply with their obligation to make a reference, unless they have established that the question raised is irrelevant or that the Community provision in question has already been interpreted by the Court or that the correct application of Community law is so obvious as to leave no scope for any reasonable doubt’. 47
Vastavalt 6. oktoobri 1982. aasta kohtuotsusest Cilfit jt lähtuvale kohtupraktikale 46 on siseriiklik „kohus, mille otsuse peale ei saa siseriikliku õiguse järgi edasi kaevata ja kus kerkib üles ühenduse õiguse küsimus, […] kohustatud saatma küsimuse Euroopa Kohtusse, välja arvatud juhul, kui kohus on tuvastanud, et üleskerkinud küsimus ei ole asjassepuutuv või et Euroopa Kohus on kõnesolevat ühenduse õigusnormi juba tõlgendanud või et ühenduse õiguse õige kohaldamine on niivõrd ilmselge, et põhjendatud kahtlus ei ole võimalik” 47.
Establishing a procedure for direct cooperation between the Court of Justice and the national courts, the system of references for a preliminary ruling is based on a dialogue between one court and another.
Luues otsese koostöö Euroopa Kohtu ja siseriiklike kohtute vahel, põhineb eelotsusetaotlusemenetlus kohtutevahelisel dialoogil.
In the course of that procedure, the parties to the main proceedings are merely invited to submit observations within the legal framework set out by the court making the reference.
Kõnealuse menetluse käigus on põhikohtuasja pooled kutsutud eelotsusetaotluse esitanud kohtu poolt etteantud õigusliku raamistiku piires esitama üksnes omapoolseid märkusi.
48According to the Court of Justice, ‘within the limits established by Article [234 EC], it is thus for the national courts alone to decide on the principle and purpose of any reference to the Court of Justice and it is also for those courts alone to judge whether they have obtained sufficient guidance from the preliminary ruling delivered in response to their reference or whether it appears to them necessary to refer the matter once more to the Court’. 49
48Euroopa Kohtu seisukoht on, et „[EÜ artiklis 234] sätestatud piires on ainult siseriiklike kohtute ülesandeks otsustada Euroopa Kohtule eelotsusetaotluse saatmise ja selle taotluse sisu üle ning üksnes mainitud kohtute ülesandeks on otsustada, kas nende taotluse alusel antud eelotsused on piisavad või tuleb asi uuesti Euroopa Kohtusse saata” 49.
It is also to be observed that, in Cilfit and Others, the Court explained the meaning of the phrase ‘where [such a/any such] question is raised’ for the purposes of the second
Tuleb ka märkida, et Euroopa Kohus selgitas eespool viidatud otsuses Cilfit jt väljendi „kui mingi niisugune küsimus kerkib üles” tähendust EÜ artikli 234 teise ja
On the contrary, it is clear from the caselaw relating to the conditions
46 – 6. oktoobri 1982. aasta otsus kohtuasjas 283/81: Cilfit jt (EKL 1982, lk 3415).
48 — Order in Case C-116/96 REV Reisebüro Binder [1998] ECR I-1889, paragraph 7.
48 – 28. aprilli 1998. aasta määrus kohtuasjas C-116/96: Reisebüro Binder (EKL 1998, lk I-1889, punkt 7).
KEMPTER and third paragraphs of Article 234 EC, in order to determine the circumstances in which a national court against whose decisions there is no judicial remedy under national law is required to bring the matter before the Court of Justice.
KEMPTER kehtivuse kohta, vaid laienevad olukordadele, kus nimetatud küsimus tõstatatakse liikmesriigi kohtu enda poolt, kes leiab, et kõnealuse küsimuse lahendamine on „otsuse tegemiseks vajalik”” 51.
of the parties to the main action has taken the initiative of raising a point concerning the interpretation or the validity of Community law, but also extend to cases where a question of this kind is raised by the national court or tribunal itself which considers that a decision thereon by the Court of Justice is “necessary to enable it to give judgment”’. 51
kolmanda lõigu mõttes, et määrata kindlaks tingimused, mille korral liikmesriigi kohus, mille otsuse peale ei saa siseriikliku õiguse järgi edasi kaevata, on kohustatud saatma küsimuse Euroopa Kohtusse.
On that occasion the Court observed that a reference for a preliminary ruling does not constitute a means of redress available to the parties to a case pending before a national court or tribunal.
Selles küsimuses sedastas Euroopa Kohus, et eelotsusemenetlus ei ole siseriikliku kohtu menetluses oleva vaidluse poolte õiguskaitsevahend.
According to the Court, ‘therefore the mere fact that a party contends that the dispute gives rise to a question concerning the interpretation of Community law does not mean that the court or tribunal concerned is compelled to consider that a question has been raised within the meaning of Article [234 EC].
Euroopa Kohus leidis, et „[a]inuüksi poole väide, et vaidluses on tekkinud ühenduse õiguse tõlgendamise küsimus, ei tähenda asjaomase kohtu jaoks kohustust lugeda nimetatud küsimus üleskerkinuks [EÜ] artikli [234] tähenduses.
On the other hand, a national court or tribunal may, in an appropriate case, refer a matter to the Court of Justice of its own motion’. 50
Kuid vajaduse korral võib siseriiklik kohus saata küsimuse Euroopa Kohtusse omal algatusel” 50.
It follows from this caselaw that, where the application of Community law appears necessary to a national court against whose decisions there is no judicial remedy under national law in order to determine a dispute before it, the third paragraph of Article 234 EC requires that court to refer to the Court of Justice any question of interpretation that arises, even if the claimant in the main proceedings has not raised a plea based on Community law, subject however to the qualifications accepted by the Court in Cilfit and Others and recently referred to by it in Intermodal Transports.
Mainitud kohtupraktikast tuleneb, et kui siseriiklikule kohtule, mille otsuste peale ei saa siseriikliku õiguse järgi edasi kaevata, näib vajalik ühenduse õiguse kohaldamine selleks, et ta saaks teha otsuse tema menetluses oleva vaidluse kohta, nõuab EÜ artikli 234 kolmas lõik, et kohus esitaks Euroopa Kohtule kõik ühenduse õiguse tõlgendamist puudutavad küsimused ka juhul, kui põhikohtuasja pooled ei ole esitanud ühenduse õigusel põhinevaid väiteid, pidades silmas mööndusi, mida Euroopa Kohus on lubanud eespool viidatud kohtuotsuses Cilfit jt ning hiljuti eespool viidatud kohtuotsuses Intermodal Transports.
This analysis does not mean that a national court against whose decisions there is no judicial remedy under national law would be obliged, by virtue of Community law, to raise a plea based on Community law of its own motion. It means merely that
Eelnev analüüs ei tähenda, et siseriiklik kohus, mille otsuste peale ei saa siseriikliku õiguse järgi edasi kaevata, on kohustatud esitama ühenduse õigusel põhinevaid väiteid
Also, in another judgment the Court pointed out, first, that ‘the fact that the parties to the main action failed to raise a point of Community law before the national court does not preclude the latter from bringing the matter before the Court of Justice’ and, second, that ‘in providing that reference for a preliminary ruling may be submitted to the Court where “a question is raised before any court or tribunal of a Member State”, the second and third paragraphs of Article [234 EC] are not intended to restrict this procedure exclusively to cases where one or other
Lisaks on Euroopa Kohus veel ühes otsuses rõhutanud esiteks, et „asjaolu, et põhikohtuasja pooled ei tõstatanud siseriiklikus kohtus ühenduse õiguse küsimust, ei takista viimasel asja Euroopa Kohtusse saatmast”, ja teiseks, et „EÜ artikli 234 teise ja kolmanda lõigu – mille kohaselt Euroopa Kohtule võib eelotsusetaotluse esitada, „kui [selline] küsimus esitatakse liikmesriigi kohtus” – eesmärk ei ole piirata kõnealust menetlust üksnes juhtudega, kus põhikohtuasja pool on omal algatusel tõstatanud küsimuse ühenduse õiguse tõlgendamise või
51 — Case 126/80 Salonia [1981] ECR 1563, paragraph 7.
51 – 16. juuni 1981. aasta otsus kohtuasjas 126/80: Salonia (EKL 1981, lk 1563, punkt 7).