natgillin/translations-raw huggingface dataset:
) In some of the countries where the proportion of use-related offences involving cannabis has been decreasing, it is worth noting that absolute numbers of use-related offences involving cannabis are on the increase.) The fact that the European average does not reflect the increase in heroin offences found in half of the reporting countries is mainly because countries for which data are missing for two consecutive years are not included in the European average but also because the European average takes into account national population sizes (thus giving more weight to figures from some countries than to others).
12) Mõnes riigis, kus kanepi tarvitamisega seotud rikkumiste osakaal on langenud, tasub tähele panna, et kanepi tarbimisega seotud absoluutarvud on tõusmas.13) Asjaolu, et Euroopa keskmine ei kajasta heroiiniga seotud õigusrikkumiste kasvu pooltes andmeid esitanud riikidest, on seletatav põhiliselt sellega, et riike, kelle andmed puuduvad kahe järjestikuse aasta kohta, ei võeta Euroopa keskmise arvutamisel arvesse, aga ka sellega, et Euroopa keskmise arvutamisel võetakse arvesse riikide rahvaarvu (seega omistatakse osadele riikidele võrreldes teistega rohkem kaalu).
EU research
ELi teadusuuringud
Drugs and driving — EMCDDA 2007 selected issue
Uimastid ja sõidukijuhtimine, EMCDDA 2007. aasta valikteema
Psychoactive substances can impair a person’s ability to drive a car to the extent that the risk of accidents and injuries is increased.
Riikide aruannetes mainitud teaduspublikatsioonid on riigiti erinevad.
A selected issue on drugs and driving gives an overview on the outcomes of different types of studies on this topic, focusing on cannabis and benzodiazepines, as well as on preventive and legal approaches towards this problem behaviour.
Ravialaseid teadusuuringuid, eriti C-hepatiidiga uimastitarbijate ravi, mainitakse eriti tihti Saksamaa aruandes, samas kui Madalmaade aruanne keskendub uutele ravimeetoditele. Ühendkuningriigi mainitud teadusuuringutes käsitletakse põhiliselt probleemset uimastitarbimist, kuritegevust ja turustusküsimusi.
This selected issue is available in print and on the Internet in English only (http://issues07.emcdda.europa.eu).
Valikteemas uimastite ja sõidukijuhtimise kohta antakse ülevaade selleteemaliste erinevat tüüpi uuringute tulemustest, keskendudes kanepi ja bensodiasepiinide tarbimisele, samuti ennetuslikele ja õiguslikele lähenemistele nimetatud probleemse käitumise suhtes.
EU funding for drug-related research is provided through research framework programmes, the most recent of which, the seventh framework programme (2007–13), was launched at the end of 2006.
Kõnealune valikteema on saadaval trükituna ja Internetis ainult inglise keeles (http://issues07.emcdda.europa.eu).
Research projects reporting on their results in 2005/06 emerged from the ‘Life quality’ theme in the fifth EU research framework programme (1998–2002).
Viimasel ajal algatatud uurimisprogrammidest ilmneb, et liikmesriikidel on sarnased teadusuuringute prioriteedid.
Among these are ‘quasi-compulsory treatment of drug dependent offenders in Europe’ (QCT), ‘Support needs for cocaine and crack users in Europe’ (Cocineu) and ‘integrated services aimed at dual diagnosis and optimal recovery from addiction’ (Isadora).
Saksamaa praegu rahastatavad teadusuuringud, mis hõlmavad ka alusuuringuid, on suunatud raviteenuste optimeerimisele, et need vastaksid ravinõudlusele. Aastal 2006 algatasid Madalmaad uurimisprogrammi
Chapter 2Responding to drug problems in Europe — an overview
2. peatükk Ülevaade narkoprobleemide lahendamisest Euroopas
The EU drugs action plan 2005–08 specifically calls on Member States to increase the provision of effective and diversified methods of prevention, treatment, harm reduction and social reintegration that are easily accessible.
ELi narkootikumidealase tegevuskavaga aastateks 2005–2008 kutsutakse liikmesriike üles suurendama tõhusate ja mitmekülgsete, kergesti kättesaadavate ennetus-, ravi- ja kahju vähendamise ning ühiskonda taasintegreerimise meetodite kasutamist.
These facets of the drug problem in Europe will be discussed in more detail in this chapter.
Kõnealuseid Euroopa uimastiprobleemi aspekte käsitletakse põhjalikumalt käesolevas peatükis.
content and availability of interventions.
sekkumismeetmete sisu ja kättesaadavuse kohta.
Germany, the Netherlands and Norway have extended information coverage.
Saksamaa, Madalmaad ja Norra on laiendanud teavitamise ulatust.
Greece, Cyprus, Lithuania and Italy monitor school-based prevention, while in Greece, Poland, Sweden and Finland, community-based prevention services are under study, and France has set up a centralised system to monitor drug prevention.
Kreeka, Küpros, Leedu ja Itaalia jälgivad ennetustööd koolides; Kreekas, Poolas, Rootsis ja Soomes uuritakse aga kogukonnapõhiseid ennetusteenuseid ning Prantsusmaa on loonud keskse narkoennetuse järelevalve süsteemi.
Some countries (the Czech Republic, the autonomous region of Galicia in Spain, Hungary and Norway) are already focusing on the evidence base when funding for interventions is applied for, and are considering introducing accreditation systems.
Mõned riigid (Tšehhi Vabariik, Galicia autonoomne piirkond Hispaanias, Ungari ja Norra) otsustavad sekkumismeetmete rahastamist juba tõendite alusel ning kaaluvad hindamissüsteemide kasutuselevõtmist.
Portugal, Finland and Romania have minimum quality criteria for prevention programmes.
Portugalil, Soomel ja Rumeenial on ennetusprogrammide jaoks olemas minimaalsed kvaliteedinõuded.
Information from Hungary and the Netherlands would suggest that the existence of prevention monitoring systems and quality criteria leads to better reporting on projects and evaluations and a higher quality of interventions.
Ungarilt ja Madalmaadelt saadud teabe põhjal võib väita, et ennetustöö järelevalvesüsteemide ja kvaliteedikriteeriumide olemasolu tulemuseks on parem aruannete esitamine projektide ja hindamiste kohta ning kvaliteetsem sekkumistegevus.
Most prevention programmes are not evaluated.
Enamikku ennetusprogramme ei hinnata.
Those that are evaluated are usually assessed in terms of the ‘scope and the acceptance of the intervention’ rather than ‘the extent to which the objectives have been achieved’ (Greek national report).
Hinnatavaid programme vaadeldakse tavaliselt pigem „tegevuse rakendusala ja vastuvõetavuse” kui „eesmärkide saavutamise ulatuse” alusel (Kreeka riiklik aruanne).
Prevention strategies can be targeted at different groups — ranging from total populations to specific risk groups — and the methods applied vary accordingly.
Ennetusstrateegiad võivad olla suunatud eri rühmadele, alates kogu elanikkonnast kuni eraldi riskirühmadeni, ning vastavalt sellele on rakendatavad meetodid erinevad.
Treatment and harm-reduction measures are also available to drug users and drug addicts, and in a considerable number of countries their effectiveness has been evaluated through outcome studies.
Kahju vähendamise ja ravi meetmed on kättesaadavad ka uimastitarbijatele ja -sõltlastele ning märkimisväärselt paljudes riikides on nende meetmete tõhusust hinnatud tulemusuuringute kaudu.
Harm-reduction measures aim to prevent drug-related deaths and to reduce health-related harm, for example HIV or hepatitis C infections.
Kahju vähendamise meetmete eesmärgiks on ennetada uimastitega seotud surmasid ja vähendada tervisekahjusid, näiteks HIVi või C-hepatiiti nakatumist.
Heroin dependence is usually treated with substitution therapy, and special programmes have been developed for cannabis, amphetamine and cocaine dependence.
Heroiinisõltuvust ravitakse tavaliselt asendusravi abil ning kanepi-, amfetamiini- ja kokaiinisõltuvuse jaoks on välja töötatud eriprogrammid.
And, in the event of successful treatment, the next step is social reintegration.
Eduka ravi korral on järgmine samm ühiskonda taasintegreerumine.
As will be described below, the living conditions of many drug users are poor and social reintegration strategies often have to overcome considerable problems.
Nagu järgnevalt kirjeldatakse, elavad paljud uimastitarbijad vaestes tingimustes ning ühiskonda taasintegreerimise strateegiatega tuleb tihti lahendada märkimisväärseid probleeme.
For each type of intervention, examples are given from different countries and research results in support of their effectiveness, or otherwise, are discussed.
Iga sekkumise liigi puhul tuuakse näiteid eri riikidest ning käsitletakse nende tulemuslikkust toetavaid või muud laadi uurimistulemusi.
In the past few years, reviews on the effectiveness of prevention have been carried out in Germany (Bühler and Kröger, 2006) and the United Kingdom (Canning et al., 2004; Jones et al., 2006), and by the World Health Organisation (WHO) (Hawks et al., 2002).
Viimase paari aasta jooksul on ennetustegevuse mõjususe uuringuid viidud läbi Saksamaal (Bühler, Kröger, 2006), Ühendkuningriigis (Canning et al., 2004; Jones et al., 2006) ning Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) poolt (Hawks et al., 2002).
These are helpful in defining good practice in prevention strategies.
Uuringud on abiks ennetusstrateegiate hea tava määratlemiseks.
The most recent and comprehensive study (Bühler and Kröger, 2006) evaluated 49 high-quality overviews, such as reviews and meta-analyses, on the prevention of substance abuse and drew conclusions regarding efficient strategies of drug prevention.
Kõige uuemas kõikehõlmavas uuringus (Bühler, Kröger, 2006) hinnati 49 kõrgekvaliteedilist ülevaadet, st uuringuid ja metaanalüüse ainete kuritarvitamise ennetamise kohta, ning tehti järeldused mõjusate narkoennetusstrateegiate kohta.
In the sections below, the effectiveness of different types of prevention strategy is discussed, based on the results of this study and others.
Järgnevates jagudes käsitletakse erinevat tüüpi ennetusstrateegiate mõjusust eespool nimetatud uuringu ja muude uuringute tulemuste põhjal.
The effects of individual prevention strategies cannot, in general, be measured by changes in population-level prevalences of drug use.
Individuaalsete ennetusstrateegiate mõju ei saa üldjuhul mõõta uimastitarbimise levimuse muutustega elanikkonna tasemel.
However, every prevention strategy can be compared against the accumulated body of evidence, to determine whether or not it is an evidence-based intervention.
Siiski saab iga ennetusstrateegiat võrrelda tõendite kogumiga, et määrata kindlaks, kas tegemist on tõenditel põhineva sekkumismeetmega või mitte.
This requires good information on the content, coverage and number of prevention interventions.
See nõuab head teavet ennetuslike sekkumismeetmete sisu, ulatuse ja hulga kohta.
Mass media campaigns
Meediakampaaniad
Improving the available information: monitoring, quality control and evaluation
Olemasoleva teabe parandamine: järelevalve, kvaliteedi kontroll ja hindamine
Member States are increasingly monitoring prevention interventions and, as a result, are delivering data on the
Liikmesriigid jälgivad ennetusalaseid sekkumismeetmeid üha rohkem ning edastavad selle tulemusena andmeid
(2002), in line with the HDA (2004), conclude that ‘the use of the mass media on its own, particularly in the presence of other countervailing influences, has not been
(2002) teeb kooskõlas tervisearendusameti aruandega HDA (2004) järelduse, et „ainuüksi meedia kasutamist, eriti muude, vastukaaluks olevate mõjude
Chapter 2: Responding to drug problems in Europe — an overview
2. peatükk. Ülevaade narkoprobleemide lahendamisest Euroopas
Evidence-based practice primarily concerned with the impact of the intervention on health or other relevant outcomes as a means to establish evidence for what works.
Tõenduspõhine tegevus nt riiklikud ravitulemuste uuringud, käsitlevad peamiselt sekkumismeetme mõju tervisele või muid olulisi tulemusi, et koguda tõendeid selle kohta, millised abinõud toimivad.
Evidence-based practices are interventions (e.g. drug treatment) that have been consistently proven, based on scientific investigations (e.g. research studies), to result in preferred client outcomes (e.g. reduction in drug use).
Tõenduspõhine tegevus tähendab sekkumismeetmeid (nt uimastiravi), mida on järjekindlalt tõestatud teaduslike uuringute (nt teadustööde) põhjal, et saavutada eelistatud tulemused patsiendi jaoks (nt uimastitarbimise vähenemine).
Criteria commonly used to determine whether an intervention can be considered an evidence-based practice are efficacy and effectiveness (Brown et al., 2000; Flay et al., 2005).
Tavaliselt kasutatavad kriteeriumid, mille abil määratakse kindlaks, kas teatud sekkumismeedet saab käsitleda tõenduspõhise tegevusena, on tõhusus ja tulemuslikkus (Brown et al., 2000; Flay et al., 2005).
The process of establishing evidence is, however, complicated by the fact that there are divergent views on how to judge the quality of the research studies investigating efficacy or effectiveness and on which type of research method (e.g. quantitative or qualitative) is the most appropriate to establish evidence of what works.
Tõendite loomise protsessi raskendab aga asjaolu, et vaatepunktid lahknevad selle kohta, kuidas hinnata tõhusust või tulemuslikkust uurivate teadusuuringute kvaliteeti, ning mis tüüpi uurimismeetod (nt kvantitatiivne või kvalitatiivne) on sobivaim, et tõendada, millised abinõud toimivad.
As a consequence, conclusions about what works can differ.
Selle tulemusena võivad järeldused toimivate abinõude kohta olla erinevad.
It remains a challenge to determine how to evaluate and weigh the different sources of evidence in the decision-making process.
Seega on endiselt raske määratleda, kuidas otsustusprotsessi käigus hinnata ja kaaluda erinevaid tõendite allikaid.
This will be even more difficult in the case of interventions for which a comprehensive evidence base has not yet been established but the experience of which would suggest may be effective.
Veelgi raskem on see sekkumismeetmete puhul, millel puudub veel kõikehõlmav tõendibaas, kuid mis kogemuse põhjal otsustades võiksid olla tulemuslikud.
Despite these difficulties, the guiding assumption remains that evidence can help to improve healthcare practice and policy, and that discussion of evidence-based practices needs to be fostered, accompanied by clear criteria for evaluating evidence.
Eeltoodud raskustele vaatamata jääb püsima arvamus, et tõendid võivad parandada tervishoiualast tegevust ja poliitikat, ning arutelu tõenduspõhise tegevuse üle on vaja edendada, arendades samal ajal välja selged tõendite hindamise kriteeriumid.
Efficacy is a measure of how well an intervention works under ideal research conditions.
Tõhususe kaudu mõõdetakse, kui hästi sekkumismeede töötab ideaalsetes uurimistingimustes.
Efficacy is ideally determined by carrying out a controlled trial, in which some participants receive the intervention under test while a control group receives another intervention or no intervention, or, better still, in a randomised controlled trial, in which participants are randomly allocated to receive one of the two interventions (Cochrane Collaboration, 2007).
Tõhusus määratakse ideaalis kindlaks kontrolluuringu kaudu, mille käigus mõnede osalejate puhul rakendatakse testitavat sekkumismeedet, samal ajal kui kontrollrühma puhul kasutatakse muud sekkumismeedet või ei sekkuta üldse; veelgi parem on pisteline kontroll, mille puhul rakendatakse osalejate suhtes pisteliselt üht või kaht sekkumismeedet (Cochrane Collaboration, 2007).
It is generally believed that only randomised controlled trials or controlled trials, preferably combined with process evaluation, can establish the efficacy of an intervention and so provide a basis for future practice and policy.
Üldiselt arvatakse, et ainult pisteliste kontrollide või kontrolluuringute abil, mida eelistatavalt kombineeritakse protsessihinnanguga, saab tõestada sekkumismeetme tõhusust ning luua nõnda alus tulevasele tegevusele ja poliitikale.
Unfortunately, however, the random allocation of participants to either an intervention or control group is not always feasible.
Paraku pole osalejate juhuslik jaotus sekkumismeetmes või kontrollrühmas osalemise vahel alati teostatav.
Effectiveness is a measure of how well an intervention works in ordinary circumstances.
Tulemuslikkuse kaudu mõõdetakse, kui hästi sekkumismeede toimib tavaolukorras.
Frequently, interventions that have shown promise in controlled trials are implemented in the community to investigate how well they work under routine conditions.
Tihti rakendatakse kontrolluuringute järgi paljulubavaid sekkumismeetmeid kogukonnas, et uurida, kui hästi need tavatingimustes toimivad.
Effectiveness studies, e.g. national treatment outcome studies, are
Tulemuslikkuse uuringud,
To contribute to this exchange and further the dissemination of evidence-based practices, the EMCDDA is developing an online portal that will provide an overview of the latest available evidence regarding the effectiveness of different interventions as well as tools available to improve the quality of interventions and concrete best-practice examples implemented in Member States of the EU.
Kõnealuses mõttevahetuses osalemiseks ja tõenduspõhise tegevuse edasiseks levitamiseks töötab EMCDDA välja Interneti-portaali, mis annab ülevaate uuematest olemasolevatest tõenditest erinevate sekkumismeetmete tulemuslikkuse kohta ja olemasolevatest sekkumismeetmete parandamise vahenditest ning esitab konkreetseid näiteid ELi liikmesriikides rakendatavate parimate tavade kohta.
The Cochrane Collaboration will be an important source of information to the portal.
Kõnealuse portaali jaoks oluline teabeallikas on koostööorganisatsioon Cochrane Collaboration.
It has, however, been found to raise information levels and to lend support to policy initiatives’.
Ilmneb aga, et meedia kasutamine tõstab informeerituse taset ja on toeks poliitikaalgatustele”.
However, other evidence suggests that mass media campaigns can have positive effects if used as a supporting measure to reinforce other strategies (Bühler and Kröger, 2006).
Muud tõendid näitavad siiski, et meediakampaaniatel on positiivne mõju, kui neid kasutatakse toetusmeetmena muude strateegiate tugevdamiseks (Bühler, Kröger, 2006).
national drug prevention campaign in Ireland seek to dispel some of the myths that surround cannabis, such as claims that it is ‘organic’ and ‘natural’.
Lisaks sellele üritatakse Iirimaa riikliku narkoennetuskampaania mõningate osadega lükata umber osasid kanepiga seotud müüte, näiteks väiteid, et kanep on orgaaniline ja looduslik.
Environmental strategies on licit substances
Lubatud ainete alased keskkonnastrateegiad
In an evaluation of Scotland’s ‘Know the score’ cocaine campaign, Binnie et al. (2006) found that 30 % of users were less likely to take cocaine after seeing advertisements, although 56 % reported that the campaign did not alter their intentions to use cocaine and 11 % claimed that they were more likely to use.
Aine hinna ja/või selle kasutamise seadusliku vanusepiirangu tõstmine on andnud tarbimise vähendamisel positiivseid tulemusi, kuid seda saab kasutada vaid selliste lubatud ainete puhul nagu alkohol ja tubakas (Bühler, Kröger, 2006).
In addition, the recent re-evaluation of the US government’s cannabis campaign confirmed previous findings that while the campaign (despite positive recall rates and differentiation by target groups) had no effect on the attitudes of young non-users towards cannabis use, exposure to the campaign was associated with unfavourable effects on youths’ perceptions of others’ use of marijuana (GAO, 2006).
Kõnealused keskkonnastrateegiad on seni olnud kasutusel Põhjamaades või Ameerika Ühendriikides, nende puhul on keskendutud peamiselt alkoholile ning saavutatud on paljutõotavaid tulemusi (Lohrmann et al., 2005;
In a few isolated cases, however, there has been a shift in emphasis from knowledge enhancement (the aim of most
Šoti kokaiinialase kampaania „Know the score” („Tea tulemust”) hindamisel leiab Binnie et al.
Increasing the price of a substance and/or the legal age limit for its consumption have been shown to have a positive effect in reducing use, but are available only in the case of licit substances such as alcohol and tobacco (Bühler and Kröger, 2006).
(2006), et 30% tarbijatest tarbis pärast reklaami nägemist vähema tõenäosusega kokaiini, kuigi 56% teatas, et kampaania ei muutnud nende kokaiinitarbimise kavatsusi ning 11% väitis, et see tõstis tarbimise tõenäosust.
Such environmental strategies have until now been something of a Nordic or US phenomenon, focusing predominantly on alcohol, and with promising results (Lohrmann et al., 2005; Stafström et al., 2006). Increasingly, however, comprehensive community approaches that treat alcohol and tobacco similarly to illicit substances are emerging.
Lisaks sellele kinnitas Ameerika Ühendriikide valitsuse kanepivastase kampaania taashindamine eelnevaid järeldusi, et kuigi kampaania (vaatamata selle meeldejäävusele ja sihtrühmade eristamisele) ei mõjutanud kanepit mittetarbivate noorte suhtumist kanepitarbimisse, seostati kampaaniat ebasoodsate mõjudega noorte suhtumisele teiste marihuaanatarbimisse (GAO, 2006).
Annual report 2007: the state of the drugs problem in Europe programmes focuses on raising awareness, providing information and organising isolated events (such as expert
2007. aasta aruanne: uimastiprobleemide olukord Euroopas
Social influence programmes in schools are widespread, particularly in the United Kingdom and in countries offering standardised programmes, such as Germany, Ireland, Greece, Spain, Norway and, soon, Denmark.
Paljude liikmesriikide (Bulgaaria, Itaalia, Läti, Leedu, Luksemburg, Austria, Rumeenia) ennetusprogrammid keskenduvad teadlikkuse tõstmisele, andes teavet ning
Slovakia and Norway all now report the existence of community-based strategies or discussions about additional taxes or laws regulating alcohol and tobacco availability.
Belgia, Bulgaaria, Taani, Leedu, Luksemburg, Madalmaad, Poola, Slovakkia ja Norra teatavad kogukonnapõhiste strateegiate olemasolust või aruteludest lisamaksude või alkoholi ja tubakatoodete kättesaadavust reguleerivate seaduste kohta.
Such strategies are aimed at reducing consumption among young people, creating alcohol-free zones or increasing security in nightlife settings.
Nende strateegiate eesmärk on kõnealuste ainete tarvitamise vähendamine noorte hulgas, luues alkoholivabu piirkondi või suurendades ööklubide turvalisust.
As far as schools are concerned, recent studies from Europe (Kuntsche and Jordan, 2006) and elsewhere (Aveyard et al., 2004) confirm that the normative climate and informal networks strongly influence consumption behaviour of legal drugs and cannabis.
Koolide puhul kinnitavad viimase aja uuringud Euroopast (Kuntsche, Jordan, 2006) ja mujalt (Aveyard et al., 2004), et normatiivne õhkkond ja mitteametlikud võrgustikud mõjutavad oluliselt käitumismalle legaalsete uimastite ja kanepi tarbimisel.
The introduction of school norms is now receiving greater consideration in Germany, Ireland and Italy (15).
Saksamaal, Iirimaal ja Itaalias kaalutakse nüüd rohkem koolireeglite kehtestamist (15).
Universal prevention
Üldine ennetamine
As regards universal community-based prevention, 12 Member States report that drug plans are available in most or all municipalities, and in 10 countries they are a political priority.
Mis puutub üldisesse kogukonnapõhisesse ennetustöösse, siis 12 liikmesriiki teatavad oma aruannetes, et uimastialased kavad on olemas enamikus omavalitsustes ning kümnes riigis on need poliitiliseks prioriteediks.
Such schemes principally take the form of information events and, to a lesser extent, the provision of alternative leisure-time pursuits.
Kõnealused kavad toimivad peamiselt teabeürituste kujul ning vähemal määral alternatiivsete vaba aja veetmise võimaluste pakkumise kaudu.
Universal family-based prevention mostly consists of parents’ evenings or information approaches, and infrequently in intensive training for parents.
Korralduslikel põhjustel on ennetustöö koolides enamasti kohalike omavalitsuste ülesanne ning seda eriti Põhjamaades, Prantsusmaal ja Poolas.
Member States are increasingly devoting attention to prevention strategies targeted at entire vulnerable
Liikmesriigid pööravad üha enam tähelepanu ennetusstrateegiatele, mis on suunatud tundlikule