natgillin/translations-raw huggingface dataset:
That is a provision the wording of which is similar to that of Article 7(1)(a) and (b) of Regulation No 40/94, which provides that the following shall not be registered as Community trade marks: first, signs which do not conform to the requirements of Article 4 thereof, namely those of which a Community trade mark may not consist, and, secondly, trade marks which are devoid of any distinctive character.
Tegemist on sätetega, mille sõnastus on analoogne määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punktide a ja b sätetega, mis näevad ette, et ühenduse kaubamärgina ei registreerita esiteks tähiseid, mis ei vasta artiklis 4 sätestatud tingimustele, s.o tähiseid, millest kaubamärk ei saa koosneda, ning teiseks kaubamärke, millel puudub eristusvõime.
Irrespective of the incorrect reference made by the applicant, it is true that it is settled caselaw that, as regards a compound mark, any distinctive character may be assessed, in part, in respect of each of the terms or elements, taken separately, but that assessment must, in any event, be based on the overall perception of that trade mark by the relevant public and not on the presumption that elements individually devoid of distinctive character cannot, on being combined, present such
Sõltumata hageja ekslikust viitest, võib samas väljakujunenud kohtupraktika kohaselt mitmeosalise kaubamärgi puhul kaubamärgi võimalikku eristusvõimet hinnates ühe etapina analüüsida selle iga sõna või osa eraldivõetuna, kuid kokkuvõttes peab lähtuma sellest, kuidas asjaomane avalikkus asjaomast kaubamärki tervikuna tajub, mitte aga oletusest, et osad, millel eraldiseisvana eristusvõime puudub, ei või omavahel kombineerituna eristusvõimet omada.
It is therefore apparent from that caselaw that the mere fact that an element of a compound mark is devoid of distinctive character does not preclude registration of the mark in question as a Community trade mark, if the mark, perceived as a whole, has such character.
Sellest kohtupraktikast tuleneb seega, et ainuüksi asjaolu, et mitmeosalise kaubamärgi üks osa ei ole eristusvõimeline, ei takista kõnealuse kaubamärgi registreerimist ühenduse kaubamärgina, kui kaubamärgil tervikuna vaadelduna on selline võime.
By contrast, the same is not true as regards the absolute ground for refusal referred to in Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94, which refers to Article 6ter of the Paris Convention.
Sama ei kehti aga määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punktis h käsitletud absoluutse keeldumispõhjuse kohta, mis viitab Pariisi konventsiooni artiklile 6 ter.
The applicant’s reference to ECA, paragraph 10 above, paragraph 64, is also incorrect.
Samuti on ekslik hageja viide eespool punktis 10 viidatud kohtuotsusele ECA (punkt 64).
First, in paragraph 64 of that judgment, the Court merely reiterated the wording of the decision of the Board of Appeal, which was contested in that case.
Esiteks tuletas Esimese Astme Kohus selle kohtuotsuse punktis 64 üksnes meelde apellatsioonikoja otsuse asjaolusid, mis selles kohtuasjas vaidlustati.
Secondly, that paragraph is in the part of the judgment which deals with the derogation established by Article 6ter(1)(c) of the Paris Convention and concerns, in particular, the relevant
Teiseks kuulub see punkt kohtuotsuse osasse, mis käsitleb Pariisi konventsiooni artikli 6 ter lõike 1 punktis c sätestatud erandit ning puudutab täpsemalt seda, kuidas asjaomane
That paragraph of ECA, paragraph 10 above, cannot therefore be interpreted in favour of the registration, as a Community trade mark, of a mark including other elements as well as a State emblem or the emblem of an international organisation.
Eespool punktis 10 viidatud kohtuotsust ECA ei saa seega tõlgendada nii, et see toetab sellise kaubamärgi ühenduse kaubamärgina registreerimist, millel on peale riigiembleemi või rahvusvahelise organisatsiooni embleemi ka teised osad.
That argument was expressly rejected by the judgment in ECA (see paragraph 59 above).
Pealegi on selline väide eespool punktis 10 viidatud kohtuotsuses ECA (vt eespool punkt 59) otsesõnu tagasi lükatud.
Therefore, in the present case, it must be examined whether the maple leaf in the mark applied for will be perceived as the emblem of the Canadian State or as an imitation thereof ‘from a heraldic point of view’.
Seetõttu tuleb käesoleval juhul kontrollida, kas taotletud kaubamärgil kujutatud vahtralehte tajutakse Kanada riigi embleemina või „heraldika seisukohalt” selle jäljendusena.
The applicant maintains that that is not the case and adduces, first, the difference in colour between the maple leaf in the mark applied for and that which constitutes the emblem of the Canadian State and, secondly, the graphic differences between those leaves as regards the stem.
Hageja väidab, et see ei ole nii ning viitab esiteks taotletud kaubamärgi vahtralehe ning Kanada riigi embleemil kujutatud vahtralehe värvi erinevusele ning teiseks nende lehtede varte graafika erinevusele.
As regards the difference in colour, given that the application for registration does not mention the colours of the mark sought, that mark could be depicted in any combination of colours and thus equally with a red-coloured maple leaf.
Seoses värvi erinevusega tuleb märkida, et olukorras, kus registreerimistaotluses ei ole taotletud kaubamärgi värvi märgitud, võib seda kaubamärki kujutada mis tahes värvikombinatsioonis ning seega ka punase vahtralehena.
Therefore, the fact that the maple leaf in the Canadian emblem is red in colour is irrelevant in the present case (see, to that effect, ECA, paragraph 10 above, paragraph 45).
Seetõttu ei oma asjaolu, et Kanada embleemi vahtraleht on punane, käesolevas asjas tähtsust (vt selle kohta eespool punktis 10 viidatud kohtuotsuses ECA, punkt 45).
Moreover, it should be noted that the Canadian emblem may, like the maple leaf in the mark applied for, be reproduced in black and white (see, to that effect, ECA, paragraph 10 above, paragraph 46).
Peale selle tuleb märkida, et Kanada embleem võib, nagu ka taotletud kaubamärgil kujutatud vahtraleht, taasesitatuna olla must-valge (vt selle kohta eespool punktis 10 viidatud kohtuotsus ECA, punkt 46).
The contested decision was therefore correct when it rejected, in paragraph 15, the applicant’s argument concerning the difference in colour between the two maple leaves.
Sellest tuleb järeldada, et vaidlustatud otsuse punktis 15 lükati hageja argument, mis puudutab kahe asjaomase vahtralehe värvi erinevust, õigesti tagasi.
As regards the graphic differences between the stem of the two leaves, it is necessary for the purpose of establishing whether a mark is contrary to the provisions of Article 6ter(1)(a) of the Paris Convention, to compare that mark and the State emblem concerned ‘from a heraldic point of view’.
Lehtede varte graafika erinevusega seoses tuleb selleks, et teha kindlaks, kas kaubamärk on Pariisi konventsiooni artikli 6 ter lõike 1 punkti a sättega vastuolus või mitte, seda kaubamärki ja asjaomast riigiembleemi kõigepealt „heraldika seisukohalt” võrrelda.
In that regard, it must be pointed out that armorial bearings and other heraldic emblems are drawn on the basis of a relatively simple description which contains particulars regarding the layout and background colour and lists the different elements (such as a lion, an eagle, a flower, etc) constituting the emblem with information as to their colour and position within the emblem.
Selles osas tuleb märkida, et vapid ja teised heraldilised embleemid on joonistatud sellise suhteliselt lihtsa kirjelduse järgi, milles on antud juhised kujunduse, taustavärvi ning embleemi moodustavate erinevate elementide (nagu lõvi, kotkas, lill jne) arvu, värvi ja paigutuse kohta.
That heraldic description does not, by contrast, include detailed particulars regarding the design of the emblem and the specific elements which constitute it, with the result that a number of artistic interpretations of one and the same emblem on the basis of the same heraldic description are possible.
See heraldiline kirjeldus ei hõlma aga üksikasjalikke juhiseid embleemi joonise ja eriosade kohta, mistõttu ühe ja sama heraldilise kirjelduse põhjal on võimalikud erinevad kunstilised tõlgendused.
Although there may be differences in detail between each of those interpretations, the fact remains that they will all be imitations ‘from a heraldic point of view’ of the emblem concerned.
Kuigi iga selline tõlgendus võib üksikasjades teistest erineda, on need kõik siiski asjaomase embleemi jäljendused „heraldika seisukohalt”.
Consequently, when making a comparison ‘from a heraldic point of view’ within the meaning of Article 6ter of the Paris Convention, regard must be had to the heraldic description of the emblem concerned and not to a possible geometric description of the same emblem, which is by nature much more detailed (ECA, paragraph 10 above, paragraph 44).
Seetõttu tuleb Pariisi konventsiooni artikli 6 ter tähenduses „heraldika seisukohalt” võrdlemisel lähtuda asjaomase embleemi heraldilisest kirjeldusest mitte selle embleemi võimalikust geomeetrilisest kirjeldusest, mis on oma olemuselt palju üksikasjalikum (eespool punktis 10 viidatud kohtuotsus ECA, punkt 44).
In the present case, Canada notified a representation of the maple leaf which constitutes its State emblem (see paragraph 7 above) to the International Bureau of WIPO without any accompanying description.
Käesoleval juhul on Kanada teatanud WIPO rahvusvahelisele büroole, et selle riigi embleem on vahtralehe kujutis (vt eespool punkt 7), lisamata seejuures kujutise kirjeldust.
It is obvious that a heraldic description of that emblem would include only the information that it is a red-coloured maple leaf without providing further details in respect of the specific design, as such details are not necessary or customary for a heraldic description.
On ilmne, et selle embleemi heraldilises kirjelduses mainitaks üksnes seda, et tegemist on punase vahtralehega, jättes konkreetse joonise täpsustamata, kuna selline täpsustus ei ole heraldilise kirjelduse puhul vajalik või tavapärane.
It follows that the Board of Appeal was correct to conclude, in paragraph 16 of the contested decision, that, in spite of the ‘slight difference between the width of the stems’ of the two leaves, ‘the relevant public in the Community will perceive the [mark applied for] essentially as an imitation of the Canadian emblem’.
Sellest tuleneb, et apellatsioonikoda leidis vaidlustatud otsuse punktis 16 õigesti, et hoolimata lehe „varre väikesest erinevusest” „tajub ühenduse asjaomane avalikkus [taotletud kaubamärki] peamiselt Kanada embleemi jäljendusena”.
Although that public is not defined in the contested decision, it can only be the public at large, at which the articles of everyday consumption covered by the mark applied for are directed.
Olgugi et vaidlustatud otsuses ei ole avalikkust määratletud, võib tegemist olla üksnes laia avalikkusega, kellele taotletud kaubamärgiga hõlmatavad laiatarbekaubad on suunatud.
That public, made up of average consumers, who, according to the caselaw (Case T-320/03 Citicorp v OHIM (LIVE RICHLY) [2005] ECR II-3411, paragraph 69), are deemed to be reasonably well informed and reasonably observant and circumspect, does not pay particular attention to the details of emblems and marks, such as, in the present case, the difference in width of the stem of the two maple leaves in question.
Sellistest keskmistest tarbijatest koosnev avalikkus, kes kohtupraktika kohaselt (Esimese Astme Kohtu 15. septembri 2005. aasta otsus kohtuasjas T-320/03: Citicorp vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (LIVE RICHLY), EKL 2005, lk II-3411, punkt 69) on piisavalt informeeritud, mõistlikult tähelepanelikud ja arukad, ei pööra erilist tähelepanu embleemide ja kaubamärkide sellistele detailidele nagu käesoleval juhul erinevus kõnealuste vahtralehtede varre laiuse vahel.
The applicant also disputes the finding in paragraph 17 of the contested decision that ‘the registration of the mark applied for may mislead the public as to the origin of the goods and services to which that mark will be applied’.
Hageja vaidlustab ka vaidlustatud otsuse punktis 17 tehtud järelduse, mille kohaselt „võib taotletud kaubamärgi registreerimine avalikkust eksitada seda kaubamärki kandvate kaupade ja teenuste päritolu osas”.
In that regard, it must be pointed out that the application of Article 6ter(1)(a) of the Paris Convention is not subject to the condition that there be a possibility of error on the part of the public concerned as regards the origin of the goods designated by the mark applied for or as regards the existence of a connection between the proprietor of that mark and the State whose emblem appears in that mark.
Selles osas tuleb märkida, et Pariisi konventsiooni artikli 6 ter lõike 1 punkti a kohaldamine ei sõltu sellest, kas asjaomane avalikkus võib eksida taotletud kaubamärgiga tähistatud kaupade päritolu osas või selles osas, kas selle kaubamärgi omanik ning asjaomane riik, kelle embleemi on vastaval kaubamärgil kujutatud, on omavahel seotud.
The second sentence of Article 6ter(1)(c), which refers to such a connection, relates only to the emblems and other signs of the international intergovernmental organisations referred to in Article 6ter(1)(b) and not to the emblems and other State signs referred to in Article 6ter(1)(a).
Artikli 6 ter lõike 1 punkti c teine lause, mis viitab sellisele seosele, puudutab ainult embleeme ja selle lõigu punktis b käsitletavaid teisi rahvusvaheliste ja valitsusvaheliste organisatsioonide tähiseid, mitte selle lõigu punktis a käsitletud riigiembleeme ja muid -tähiseid.
‘[T]he said provisions’, referred to in the second sentence of Article 6ter(1)(c), are clearly the provisions referred to in the first sentence of Article 6ter(1)(c), namely the ‘the provisions of … (b)’ relating to the emblems of international organisations.
Artikli 6 ter lõike 1 punkti c teises lauses „nimetatud sätted” on ilmselgelt sama lõike 1 punkti c esimeses lauses osundatud sätted, s.o „punktis b toodud sätted”, mis puudutavad rahvusvaheliste organisatsioonide embleeme.
That reading is borne out by the reference, on two occasions, to ‘the organisation’ concerned in the wording of the second sentence of Article 6ter(1)(c).
Seda tõlgendust kinnitab kahekordne viitamine lõigu 1 punkti c teises lauses vastavale „organisatsioonile”.
As regards the reference in the second sentence of Article 6ter(1)(c) to ‘the … registration referred to in … (a), above’, it seeks merely to specify that only the registration or the use, ‘either as trademarks or as elements of trademarks’, of the emblems of the organisations mentioned in (b) ‘and any imitation from a heraldic point of view’ is concerned by the provision in Article 6ter(1)(c).
Mis puutub artikli 6 ter lõike 1 punkti c teises lauses tehtud viitesse „registreerimi[sel]e, mida peetakse silmas punktis a”, siis soovitakse sellega üksnes täpsustada, et lõike 1 punkt c puudutab üksnes nende punktis b nimetatud organisatsioonide embleemide ning „samuti kõige selle, mis heraldika seisukohalt on jäljendamine” registreerimist või kasutamist „kaubamärgina või tema koostisosana”.
By contrast, that mere reference cannot be interpreted in such a way as to extend the scope of the derogation provided for in subparagraph (c) to State emblems also, as such an extension is contrary to the rest of the clear wording of Article 6ter(1)(c).
Seevastu ei saa pelka viidet tõlgendada nii, et punktis c ettenähtud erand laieneb ka riigiembleemidele, kuna selline laienemine on vastuolus viimati nimetatud sätte ülejäänud selge sõnastusega.
It is apparent from all of the foregoing that paragraphs 17 and 18 of the contested decision, relating to the possibility that the relevant public might make a connection between the applicant and Canada, have no impact on the operative part of that decision, as that operative part is, to the requisite legal standard, based on the considerations in paragraphs 14 to 16 of the contested decision, according to which the mark applied for includes an imitation ‘from a heraldic point of view’ of the emblem of the Canadian State.
Kõigest eeltoodust tuleneb, et vaidlustatud otsuse punktid 17 ja 18, mis puudutavad võimalust, et asjaomane avalikkus seostab hageja Kanadaga, ei avalda mõju selle otsuse resolutiivosale, kuna see tugineb vaidlustatud otsuse punktides 14–16 õiguslikult piisavalt esitatud kaalutlustele, mille kohaselt taotletud kaubamärk kujutab „heraldika seisukohalt” Kanada riigi embleemi.
The applicant’s argument that the Board of Appeal’s finding in paragraph 17 of the contested decision was incorrect must therefore be rejected as irrelevant.
Seega tuleb hageja argument vaidlustatud otsuse punktis 17 esitatud apellatsioonikoja järelduse ekslikkuse kohta ainetuna tagasi lükata.
The same is true of the argument relating to failure to take into account the alleged reputation of the applicant’s mark RIVER WOODS.
Sama tuleb märkida argumendi kohta, mis puudutab hageja kaubamärgi RIVER WOODS väidetava maine arvesse võtmata jätmist.
It is apparent from the explanations given by the applicant before the Court (see paragraph 50 above) in that
Hageja poolt selle kohta Esimese Astme Kohtus esitatud selgitustest (vt eespool punkt 50) tuleneb, et hageja tugines
As has just been stated, the existence of such a connection, even if it were proved, is of no relevance to this case.
Nagu eespool märgitud, ei oma sellise seose olemasolu, eeldades, et see on tõendatud, käesolevas vaidluses tähtsust.
Lastly, the applicant’s arguments relating to the alleged registrations of other national or Community marks, which are identical to or comparable with the mark applied for or, more generally, include representations of flags or other State emblems, are also irrelevant.
Lõpuks ei oma tähtsust ka hageja need argumendid, mis põhinevad teiste selliste siseriiklike või ühenduse kaubamärkide väidetavatel registreeringutel, mis on taotletud kaubamärgiga identsed või sarnased või üldisemalt kujutavad lippe või teisi riigiembleeme.
As regards the practice of OHIM itself, it must be pointed out that decisions concerning registration of a sign as a Community mark which the Boards of Appeal are called on to take under Regulation No 40/94 are adopted in the exercise of circumscribed powers and are not a matter of discretion.
Mis puutub ühtlustamisameti enda praktikat, siis tuleb märkida, et tähise ühenduse kaubamärgina registreerimise otsused, mida apellatsioonikojad peavad tegema määruse nr 40/94 kohaselt, kuuluvad nende piiratud pädevuse, mitte aga diskretsioonipädevuse valdkonda.
Accordingly, the question whether a sign may be registered as a Community trade mark must be assessed solely on the basis of that regulation, as interpreted by the Community Courts, and not on the basis of previous practice in the decisions of the Boards of Appeal (see ECA, paragraph 10 above, paragraph 71, and the caselaw cited).
Seepärast tuleb tähise ühenduse kaubamärgina registreerimise võimalikkust hinnata üksnes selle määruse alusel, nii nagu seda on tõlgendanud ühenduse kohus, mitte apellatsioonikodade varasema praktika alusel (vt eespool punktis 10 viidatud kohtuotsus ECA, punkt 71 ja viidatud kohtupraktika).
With respect to the earlier national registrations, the Community trade mark regime is an autonomous system with its own set of objectives and rules peculiar to it; it is self-sufficient and applies independently of any national system.
Varasemate siseriiklike registreeringute osas tuleb meenutada, et ühenduse kaubamärgi kord on iseseisev süsteem, mis koosneb normide kogumist ja edendab sellele omaseid eesmärke ning selle kohaldamine on sõltumatu kõigist siseriiklikest süsteemidest.
Accordingly, the registrability of a sign as a Community trade mark is to be assessed on the basis of the relevant Community legislation alone.
Seetõttu tuleb tähise ühenduse kaubamärgina registreerimise võimalikkust hinnata üksnes asjaomaste ühenduse õigusnormide alusel.
Consequently, neither OHIM nor, as the case may be, the Community Courts are bound by decisions adopted in any Member State, or indeed a third country, finding a sign to be registrable as a national trade
Liikmesriikide varasemad registreeringud on üksnes sellised asjaolud, mida võib küll ühenduse kaubamärgi registreerimisel
Those considerations apply a fortiori to the registration of marks other than that sought in the present case (see ECA, paragraph 10 above, paragraph 70, and the caselaw cited).
Sama kehtib veelgi enam käesoleva taotlusega hõlmamata kaubamärkide kohta (vt eespool punktis 10 viidatud kohtuotsus ECA, punkt 70 ja viidatud kohtupraktika).
As regards, in particular, the allegedly less restrictive practice of the Canadian Intellectual Property Office, clearly the applicant has neither proved nor even stated unequivocally that it obtained authorisation from the competent Canadian authorities to register the mark applied for.
Seoses Kanada kaubamärgiameti väidetavalt vähem kitsendava praktikaga tuleb märkida, et hageja ei ole tõendanud ega isegi ühemõtteliselt väitnud, et Kanada pädevad asutused on nõustunud tema taotletud kaubamärgi registreerimisega.
The applicant’s contention that it filed an application in Canada for registration of a mark identical to the mark applied for, which was subsequently withdrawn on grounds unconnected with Article 6ter of the Paris Convention, by no means establishes that there was such an authorisation.
Hageja väidetud asjaolu, et ta on Kanadas esitanud taotletud kaubamärgiga identse kaubamärgi registreerimise taotluse, mille ta hiljem Pariisi konventsiooni artiklist 6 ter sõltumatutel põhjustel tagasi võttis, ei tõenda, et registreerimisega oleks nõustutud.
In the absence of final registration in Canada of the mark applied for, it is by no means certain that the Canadian authorities did not raise, at a later stage in the registration procedure, an objection on account of the presence, in the mark applied for, of the same maple leaf as that which constitutes the emblem of the Canadian State.
Olukorras, kus taotletud kaubamärk ei ole Kanadas lõplikult registreeritud, ei ole sugugi kindel, et Kanada asutused ei oleks registreerimismenetluse hilisemas staadiumis esitanud vastuväidet selle kohta, et taotletud kaubamärk kujutab sama vahtralehte, mis on Kanada riigi embleemiks.
It follows from all of the above that the Board of Appeal did not infringe the provisions of Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94 and of Article 6ter(1)(a) of the Paris Convention in refusing to register the mark applied for in respect of the goods in Classes 18 and 25.
Kõigest eeltoodust tuleneb, et apellatsioonikoda ei rikkunud määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti h ja Pariisi konventsiooni artikli 6 ter lõike 1 punkti a, kui ta keeldus taotletud kaubamärgi registreerimisest klassidesse 18 ja 25 kuuluvatele kaupade jaoks.
Consequently, the action must be dismissed as unfounded in so far as seeks to challenge the refusal to register the mark applied for in respect of the goods in those two Classes.
Seetõttu tuleb jätta hagi põhjendamatuse tõttu rahuldamata osas, milles vaidlustatakse taotletud kaubamärgi nimetatud kahte klassi kuuluvate kaupade jaoks registreerimisest keeldumine.
Under Article 87(3) of the Rules of Procedure, where each party succeeds on some and fails on other heads, or where the circumstances are exceptional, the Court of First Instance may order that the costs be shared or that each party bear its own costs.
Vastavalt kodukorra artikli 87 lõikele 3 võib Esimese Astme Kohus otsustada kulude jaotuse või jätta kummagi poole kohtukulud tema anda kanda, kui osa nõudeid rahuldatakse ühe poole, osa teise poole kasuks või tegemist on eriliste põhjustega.
In the present case, both the applicant and OHIM have succeeded on some and failed on other heads.
Käesoleval juhul on nii hageja kui ühtlustamisamet osaliselt kohtuvaidluse kaotanud.
In those circumstances, each party must be ordered to bear its own costs.
Neil asjaoludel tuleb määrata, et pooled kannavad oma kohtukulud ise.