natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Among the concrete steps during the year was the setting up of the EU–US Energy Council, the launch of the Eastern Partnership Energy Security Platform, the signature of a Declaration of Intent on Energy Cooperation between the EU and Belarus, broadening of the energy dialogue with China, and progress with the ‘Near zero emission coal’ project with China.
Aasta jooksul tehtud konkreetsete sammude hulka kuuluvad ELi-USA energianõukogu loomine, idapartnerluse varustuskindlust käsitleva platvormi käivitamine, ELi ja Valgevene vahelist energiakoostööd käsitleva kavatsuste deklaratsiooni allakirjutamine, dialoogi laiendamine Hiinaga energeetikak�simustes ning Hiinaga koostöös elluviidava peaaegu saastevaba söepõletustehnoloogiat käsitleva projekti edenemine.
The EU–India summit in November also agreed to enhance energy cooperation, focusing particularly on renewables and energy efficiency.
ELi ja India tippkohtumisel novembris lepiti kokku suurendada energiakoostööd, mille keskmes on eelkõige taastuvenergia ja energiatõhusus.
Closer coordination among Member States and with the Commission and speaking with one voice are particularly important to harness the collective weight of the EU in multilateral frameworks such as the International Energy Agency and the G8 process.
Liikmesriikide tihedam koostöö muude liikmesriikide ja komisjoniga ning �hine seisukoht on eriti olulised selleks, et rakendada ELi kollektiivset kaalu sellistes mitmepoolsetes raamistikes nagu Rahvusvaheline Energiaagentuur ja G8-prot-sess. �ais alustas Euroopa �omisjon koos G8-riikide ja muude tähtsamate ja tärkava majandusega riikidega tööd energiatõhususe alast koostööd käsitleva rahvusvahelise partnerluse raames. �õrgel tasemel poliitiliste arutelude ja energiatõhusust käsitlevate k�simuste alase koostöö edendamiseks ellukutsutud foorumi eesmärk on järgmine:
In May, the European Commission, along with the G8 countries plus other major and emerging economies, launched operations under the International Partnership for Energy Efficiency Cooperation.
2009. aastal tegi EL tihedat koostööd ka arenguriikidega energia ja kliimamuutuse k�simustes, eelkõige �RO detsembri kliimakonverentsi ettevalmistamisel. �RO protsessis ei käsitleta �ksnes kliimamuutust. �äsitletakse ka arenguk�si-musi.
This forum for high-level policy discussion and cooperation on energy efficiency issues aims to: n u l l
EL oli rahvusvahelistes läbirääkimistes esimene, kes tegi ettepaneku eristada �ksikasjalikult arenguriikide vajadusi.
Developing countries will be able to achieve sustainable development that at the same time will reduce emissions.
Säästev areng, mis aitaks muu hulgas vähendada ka heidet, on arenguriikides võimalik. Selle eelduseks on vähese CO
This is a matter of planning for growth with lowcarbon emissions, making so-called ‘low-carbon growth plans’, and integrating them into climate change mitigation and adaptation measures in national development strategies.
2 riikide arengustrateegiates ette nähtud kliimamuutuse mõju vähendamist ja sellega kohanemist käsitlevate meetmetega.
This will ensure that growth will benefit all, build on open and effective forms of democratic governance, and contribute to gender equality and poverty reduction.
Sellega tagatakse, et majanduskasvust on kasu kõigile ning et see põhineb demokraatliku valitsemise avatud ja tõhusatel vormidel, aitab suurendada soolist võrdõiguslikkust ja vähendada vaesust.
In May the Commission adopted the 2009 annual action programme implementing the environment thematic programme, with funding of €164 million.
�ais võttis komisjon keskkonnaalase teemaprogrammi rakendamiseks vastu 2009. aasta tegevuskava, mille eelarve on 164 miljonit eurot.
This provided assistance to developing countries coping with climate change, including through the Global Climate Change Alliance, which promotes cooperation between the EU and the most vulnerable developing countries. In May the EU–ACP Council adopted a joint declaration on climate change and development, and specific cooperation activities were selected with four pilot countries: Cambodia, Maldives, Tanzania and Vanuatu.
Tegevuskavaga on ette nähtud kliimamuutusega võitlevate arenguriikide toetamine, muu hulgas �lemaailmse kliimamuutuse liidu (Global Climate Change Alliance) kaudu, mille raames edendatakse koostööd ELi ja kõige haavatavamate arenguriikide vahel. �ais võttis ELi-A�V ministrite nõukogu vastu kliimamuutust ja arengut käsitleva �hisdeklaratsiooni ning lisaks valiti koos nelja katseriigiga (�ambodža, �aldiivid, Tansaania ja Vanuatu) välja konkreetsed koostöömeetmed.
In February the Commission adopted a communication on an EU strategy for disaster risk reduction in developing countries (27) — a subject closely related to climate change, as climate-related disasters have increased rapidly.
Veebruaris võttis komisjon vastu teatise arengumaades katastroofiohu vähendamise toetamist käsitleva ELi strateegia kohta (27); kõnealune teema on tihedalt seotud kliimamuutusega, kuna kliimaga seotud katastroofide arv on kiiresti kasvanud.
Since then, work started on an implementation plan involving the Commission and the Member States. An April Commission working document on improving environmental integration in development cooperation will provide a basis for better environmental integration at the EU level.
Seejärel alustati rakenduskavaga seotud tööd, kuhu on kaasatud komisjon ja liikmesriigid. �omisjoni aprillis esitatud töödokumendiga, mis käsitleb keskkonnaaspektide paremat integreerimist arengukoostöösse, nähakse ette alus keskkonnak�simuste terviklikumaks käsitlemiseks ELi tasandil.
The EU has continued to help African countries improve the business climate for energy investments.
EL on jätkuvalt aidanud Aafrika riikidel parandada energiaga seotud investeeringuteks vajalikku ettevõtluskeskkonda.
In energy, the African Union and the EU agreed to work on standardisation and integration of energy markets, and the EU is supporting integration of electricity markets in Maghreb countries.
Energeetika valdkonnas leppisid Aafrika Liit ja EL kokku, et tehakse tööd energiaturgude standardiseerimise ja integreerimise nimel; EL toetab elektriturgude integreerimist �agribi riikides.
The EU has continued to help African countries improve the business climate for energy investments, and has worked with some on a Mediterranean solar energy plan.
EL on jätkuvalt aidanud Aafrika riikidel parandada energiaga seotud investeeringuteks vajalikku ettevõtluskeskkonda ning teinud mõne riigiga koostööd seoses Vahemere päikeseenergia kavaga.
The European Commission also aims to protect forests globally.
Euroopa �omisjoni eesmärk on kaitsta metsi kogu maailmas.
Under its ‘Forest law enforcement governance and trade initiative’, the EU imports only certified timber from its partner countries to fight illegal logging.
Ebaseadusliku metsaraiega võitlemiseks impordib EL metsaõigusnormide täitmise järelevalvet, metsahaldust ja puidukaubandust käsitleva algatuse raames oma partnerriikidest �ksnes sertifitseeritud puitu.
So far Ghana and Congo have signed such an agreement, and the EU pursued an international deal to extend this campaign through the UN talks on climate change.
Praeguseks on kõnealusele kokkuleppele alla kirjutanud Ghana ja �ongo ning EL p��dis �RO kliimakõneluste kaudu saavutada rahvusvahelist kokkulepet kõnealuse algatuse laiendamiseks.
WHAT HAPPENED AND WHAT DIDN’T HAPPEN
MIDA SAAVUTATIJA MIDA MITTE
The outcome of the UN Climate Change Conference in Copenhagen in December was a disappointment.
Detsembris Kopenhaagenis toimunud ÜRO kliimakonverentsi tulemus oli pettumus.
After two weeks of intense negotiations, on the final day some 30 countries — including the USA, China, India and Brazil, as well as some EU Member States and the European Commission — reached a limited ‘accord’.
Konverentsi viimasel päeval, pärast kaks nädalat väldanud tihedaid läbirääkimisi, jõudsid 30 riiki – sealhulgas USA, Hiina, India ja Brasiilia ning mõned ELi liikmesriigid ja Euroopa Komisjon – piiratud „kokkuleppeni”.
This contains a number of positive elements, including endorsement for the first time at global level of the 2 °C ceiling and commitments to mobilise climate financing for developing countries in amounts that are in line with the Commission’s proposals.
Kokkulepe sisaldab mitmeid positiivseid osi, muu hulgas lepiti esimest korda ülemaailmsel tasandil kokku, et maakera keskmine temperatuur ei tohi tõusta rohkem kui 2 °C, ning anti lubadus eraldada arenguriikidele rahalisi vahendeid kliimapoliitika elluviimiseks summades, mis on kooskõlas komisjoni ettepanekutega.
Overall, however, the Copenhagen accord falls well short of meeting the EU’s level of ambition.
Üldiselt jääb aga Kopenhaageni kokkulepe kaugele ELi eesmärkidest.
Moreover, due to opposition from a handful of parties the conference merely noted the accord without formally endorsing it.
Kuna mõned osapooled olid kokkuleppe vastu, tõdeti üksnes selle olemasolu, kuid kokkulepet ametlikult ei kinnitatud.
As a consequence, renewed efforts will be needed to reach a legally binding global agreement at the next UN Climate Change Conference, to be held in Mexico City in November 2010.
Seepärast on vaja uusi jõupingutusi, et jõuda õiguslikult siduva ülemaailmse kokkuleppeni järgmisel ÜRO kliimakonverentsil, mis toimub Méxicos novembris 2010.
THE ROAD TO COPENHAGEN
TEE KOPENHAAGENI KONVERENTSINI
Despite the limited results of Copenhagen, the work done there and over the course of preceding months to narrow differences on the negotiating texts provides a good starting point for reaching a comprehensive and legally binding agreement by the end of 2010.
Hoolimata piiratud tulemustest on �openhaageni konverentsil ning sellele eelnenud kuude jooksul läbirääkimistekstide �htlustamiseks tehtud töö hea algus ulatusliku ja õiguslikult siduva kokkuleppe saavutamiseks 2010. aasta lõpuks.
The EU has played a leading role in this process.
ELil on kõnealuses protsessis olnud juhtroll.
The result of the Copenhagen conference in December was only a first step to a more ambitious commitment to fight climate change.
Detsembris Kopenhaagenis toimunud konverentsi tulemus oli alles esimene samm kaugeleulatuvate kohustuste võtmiseks kliimamuutusevastases võitluses.
‘2009, culminating in the Copenhagen conference, is a crucial year for the battle against climate change, but in fact climate change has been the defining issue for this Commission, and I fully expect it to be the defining issue for the next Commission. Why is that?
„2009. aasta, mis kulmineerub �openhaageni konverentsiga, on väga tähtis aasta kliimamuutusega võitlemisel, kuid kliimamuutus on olnud praeguse komisjoni töös kogu aeg kesksel kohal ning ma olen kindel, et need on kesksel kohal ka järgmise komisjoni töös. �iks?
Carbon emissions don’t stop for checks at national borders. Actions we take — or don’t take — inside the European Union have a direct impact on the rainforests of Brazil and Borneo, and on the thickness of the Greenland ice sheet,’said José Manuel Barroso at the Commission’s Green Week conference in Brussels in June.
Sest keskkonnapoliitika �ldiselt ning eriti kliimapoliitika on oma olemuselt Euroopa tasandi k�simused. �asvuhoonegaaside heide ei peatu riigipiiril. �eetmed, mida me Euroopa Liidus võtame või võtmata jätame, mõjutavad otseselt Brasiilia ja Borneo vihmametsi ning Gröönimaa jääkatte paksust,” �tles José �anuel Barroso juunis Br�sselis toimunud komisjoni rohelise nädala konverentsil.
The EU consistently sent a forceful and clear signal to other countries in the run-up to the climate meeting in Copenhagen, showing the political leadership needed for keeping global warming below 2 °C (28).
Enne �openhaageni kliimakohtumist saatis EL pidevalt muudele riikidele jõulisi ja selgeid märke, näidates �les poliitilist eeskuju, mida on vaja selleks, et hoida globaalne soojenemine alla 2 °C (28).
To encourage other major emitters to take strong action and thereby improve the chances of achieving a suciently ambitious global agreement, the EU has undertaken to raise its emission cuts to 30 % if other industrialised countries collectively agree to make comparable reductions and if developing countries with rapid economic development contribute to a global agreement to the extent that they are able.
Selleks et julgustada teisi peamisi saastajaid võtma tõhusaid meetmeid ning suurendada seeläbi piisavalt kaugeleulatuva �lemaailmse kokkuleppe saavutamise võimalust, on EL võtnud kohustuse suurendada oma heitkoguste vähendamise eesmärki 30%ni, kui teised arenenud riigid nõustuvad oma heitkoguseid võrdsetel alustel vähendama ja ka majanduslikult kiiresti arenevad arenguriigid globaalsesse kokkuleppesse neile jõukohase panuse annavad.
The EU developed its position for the international climate negotiations through meetings of environment and finance ministers and the European Council, culminating in an informal ministerial meeting in Åre in July, the Environment Council in Luxembourg in October and the European Council in October (29).
EL kujundas oma seisukoha rahvusvaheliste kliimaläbirääkimiste jaoks keskkonna ja rahandusministrite ning Euroopa �lemkogu kohtumistel, mille kulminatsiooniks oli mitteametlik ministrite kohtumine juulis Åres, keskkonnanõukogu kohtumine oktoobris Luxembourgis ning oktoobri Euroopa �lemkogu (29).
In October, the Environment Council stepped up the momentum in agreeing a negotiating framework for the EU.
Oktoobris kiirendas keskkonnanõukogu ettevalmistusi konverentsiks, leppides kokku ELi läbirääkimiste raamistikus.
Europe again demonstrated its leadership position on climate change, with its support for even higher long-term greenhouse gas emission reductions than the 80 % reected in the communiqué agreed at the G8 summit in L’Aquila, Italy, in July.
Euroopa näitas taas oma juhtrolli kliimak�-simustes ning toetas ettepanekut, mille kohaselt tuleks kasvuhoonegaaside heidet vähendada pikas perspektiivis isegi rohkem kui 80% (juulis Itaalias L’Aquilas toimunud G8 tippkohtumisel vastu võetud avalduses esitatud vähendamise määr).
It also called for emission reduction targets for international aviation and shipping, which are not covered by the Kyoto Protocol but are a rapidly growing source of emissions.
Lisaks nõudis EL heitkoguste vähendamise eesmärkide kehtestamist rahvusvahelises lennunduses ja laevanduses, mida �yoto protokoll ei hõlma, kuid mis on kiiresti kasvavad heiteallikad.
A final review of EU positions and strategies ahead of the Copenhagen conference
Lõplikult vaadati ELi seisukohad ja strateegiad enne �openhaageni konverentsi
30) on 23 November took place at an extra Environment Council meeting ( in Brussels, where Yvo de Boer, Executive Secretary of the UN Framework Convention on Climate Change, presented the state of play in the negotiations and other parties’ oers.
�RO kliimamuutuse raamkonventsiooni juhtivsekretär Yvo de Boer tutvustas läbirääkimiste seisu ja muude osaliste ettepanekuid.
The key elements of the EU position are as follows:
ELi seisukoha peamised elemendid on järgmised:
4action to reduce global emissions should aim at keeping global warming below 2 °C. This requires that global emissions peak by 2020 at the latest, be cut to at least 50 % below 1990 levels by 2050 and continue to decline thereafter;
�lemaailmse heite vähendamiseks võetavate meetmetega tuleks hoida globaalne soojenemine alla 2 °C. See eeldab, et �lemaailmne heide saavutab oma tipu hiljemalt 2020. aastaks, seejärel vähendatakse heitkoguseid 2050. aastaks 50% võrreldes 1990ndate tasemega ning pärast seda heitkoguste vähendamine jätkub;
4long-term targets for the EU and other developed countries of 80–95 % emissions reductions by 2050 compared with 1990 levels;
ELi ja muude arenenud riikide pikaajaline eesmärk on vähendada 2050. aastaks heitkoguseid 80–95% võrreldes 1990ndate tasemega;
4limitations on emissions from international aviation and shipping by 10 and 20 % respectively by 2020 compared with 2005 levels, within the framework of international agreements;
rahvusvahelisest lennundusest ja laevandusest pärit heitkoguseid vähendatakse 2020. aastaks vastavalt 10% ja 20% võrreldes 2005. aasta tasemega ning selleks sõlmitakse rahvusvahelised kokkulepped;
4clarication of EU demands: industrialised countries are to reduce their emissions by 25–40 % by 2020, and developing countries to reduce their emissions growth by 15–30 % compared with a situation in which no measures had been taken;
EL täpsustab oma nõudmisi: arenenud riigid peavad 2020. aastaks vähendama oma heitkoguseid 25–40% ning arenguriigid peavad vähendama oma heitkoguste suurenemist 15–30% võrreldes olukorraga, kui meetmeid ei võetaks;
4the target of a maximum 2 °C rise in temperature remains the benchmark when other countries’ emissions reductions are assessed;
eesmärk hoida temperatuuri tõus alla 2 °C jääb võrdlusaluseks muude riikide heite vähendamise hindamisel;
4clarication of EU views on how to combat deforestation and conduct sustainable forestry, and of the contributions of the agricultural and forestry sectors to achieve the climate goals: rapid action to halve deforestation by 2020 and to stop it by 2030;
EL esitab selgema seisukoha selle kohta, kuidas takistada metsade hävitamist ning arendada säästvat metsandust ning kuidas põllumajanduses ja metsanduses oleks võimalik saavutada kliimaga seotud eesmärke: tuleb kiiresti rakendada meetmeid, et vähendada metsade raadamist poole võrra aastaks 2020 ning peatada see aastaks 2030;
4the additional cost to developing countries of mitigating and adapting to climate change under an ambitious global deal is estimated at €100 billion annually by 2020.
täiendavad kulud, mis arenguriikidel tekivad kliimamuutuse mõju vähendamisel ja sellega kohanemisel �lemaailmse kaugeleulatuva kokkuleppe kohaselt, on aastani 2020 hinnanguliselt 100 miljardit eurot aastas.
Some €22–50 billion of this will need to come from international public finance.
Sellest ligikaudu 22–50 miljardit eurot peab tulema rahvusvahelise avaliku sektori vahenditest.
The EU is ready to pay its fair share of this sum.
EL on valmis maksma sellest summast oma õiglase osa.
For 2010–12 ‘fast-start’ financing of €5–7 billion globally per year is needed to help developing countries build up their capacities to combat climate change;
Aastatel 2010–2012 on vaja anda arenguriikidele �lemaailmselt 5–7 miljardit eurot aastas„stardiraha” nende riikide suutlikkuse suurendamiseks kliimamuutusega võitlemisel;
4accounting rules for emissions in connection with forestry and land use;
koostatakse metsandusest ja maakasutusest pärit heitkoguste arvestuseeskirjad;
4development of the sectoral emissions trading system mechanism and reform of the clean development mechanism;
töötatakse välja majandusharul põhinev heitkogustega kauplemise s�steem ning uuendatakse puhta arengu mehhanismi;
4clarication of EU views on management of emissions allowance surpluses for 2008–12, which can aect EU environmental ambitions;
EL esitab selgema seisukoha selle kohta, kuidas käsitletakse aastatel 2008–2012 saastekvootide �lejääke, mis võib mõjutada ELi keskkonnaeesmärke;
4a clear, tight timetable and guidelines for putting the legally binding regulatory framework in place.
esitatakse selge ja tihe ajakava ning suunised õiguslikult siduva reguleeriva raamistiku kehtestamiseks.
EUROPEAN COMMISSION CONTRIBUTIONS TO THE INTERNATIONAL NEGOTIATIONS
EUROOPA KOMISJONI PANUS RAHVUSVAHELISTESSE LÄBIRÄÄKIMISTESSE
The EU is a driving-force in the international climate negotiations in pressing for an ambitious and comprehensive global agreement.
EL on rahvusvahelistes kliimaläbirääkimistes juhtiv jõud ning p��ab jõuda kaugeleulatuva ja ulatusliku kokkuleppeni.
The European Commission has played an important role in shaping EU policy.
Euroopa �omisjonil on olnud oluline osa ELi poliitika kujundamisel.
In 2009 the Commission did so through two major policy papers:
2009. aastal koostas komisjon kaks olulist poliitikadokumenti:
The European Parliament provided strong support for an ambitious and legally binding agreement at the Copenhagen meeting.
jaanuar 2009: komisjoni teatis – Ulatuslik kliimakokkulepe – eesmärk �openhaagenis;
In October its Environment Committee called on the Heads of State or Government to give climate change top priority and to maintain a leading role in the Copenhagen negotiations.
Euroopa Parlament toetas jõuliselt kaugeleulatuva ja õiguslikult siduva kokkuleppe saavutamist �openhaagenis.
It said the international agreement should ensure that developed countries signicantly reduce their emissions collectively (at the high end of the 25–40 % range and a long-term reduction target of at least 80 % by 2050 compared with 1990), and that developing countries as a group limit their emission growth to 15–39 % below ‘business as usual’.
Oktoobris kutsus parlamendi keskkonnakomisjon riigipeasid ja valitsusjuhte �les tooma kliimamuutusega seotud k�simused päevakorras esikohale ning hoidma �openhaageni läbirääkimistel juhtrolli. �eskkonnakomisjoni sõnul tuleks rahvusvahelise kokkuleppega tagada, et arenenud riigid vähendavad �hiselt oma heitkoguseid olulisel määral (25–40%, kuid soovitavalt ligikaudu 40%, ning pikema aja jooksul vähemalt 80% aastaks 2050 võrreldes 1990ndate tasemega) ning et arenguriigid r�hmana piiravad oma heite suurenemist 15–39% võrreldes olukorraga, kui meetmeid ei võetaks.
A resolution at its November plenary session (31) endorsed these views and urged EU government leaders to demonstrate political leadership to make a success of the summit.
Parlament kinnitas kõnealuseid seisukohti novembri täiskogul vastu võetud resolutsioonis (31) ning kutsus ELi valitsusjuhte �les näitama poliitilist eeskuju, et kohtumine õnnestuks.
4September 2009: Commission communication — Stepping up international climate finance: A European blueprint for the Copenhagen deal.
september 2009: komisjoni teatis – Euroopa ettepanek �openhaageni kokkuleppeks: kliimamuutuse vastu võitlemise rahvusvahelise rahastamise suurendamine.
The EU showed leadership in the proactive stance it took in the run-up to the talks, on the solid basis of its own climate and energy package. In May, the Commission proposed that the EU submit an amendment to the Kyoto Protocol.
EL näitas eeskuju ning tegutses enne läbirääkimiste algust aktiivselt oma tugevast kliima- ja energiapaketist lähtuvalt. �ais tegi komisjon ettepaneku, et EL esitaks �yoto protokolli muudatuse.
The Council quickly gave its approval to the idea, and on 10 June the Czech Presidency and the European Commission, on behalf of the EU Member States and of the European Union, jointly submitted the proposed amendment to the UN secretariat responsible for the Copenhagen conference.
Ettepanek sai nõukogult kiire toetuse ning 10. juunil esitasid nõukogu eesistuja Tšehhi ja Euroopa �omisjon �hiselt ELi liikmesriikide ja Euroopa Liidu nimel muudatusettepaneku �openhaageni konverentsi eest vastutavale �RO sekretariaadile. �uudatusettepanek oli seotud maakasu- tuse muutuse käsitlemise, CO
This addressed the treatment of land-use change, improvements to carbon market mechanisms and possible approaches for targeting sectoral emissions.
-turu mehhanismide parandamise ning võimalike
One of the EU’s principal contributions to the Copenhagen talks was its focus on seeking agreement for financing to support developing countries in combating climate change — an issue central to achieving an agreement in Copenhagen.
2 lähenemisviisidega konkreetsetest majandusharudest pärit heitkoguste käsitlemiseks. �ks ELi peamine panus �openhaageni läbirääkimistesse oli see, et EL keskendus rahastamiskokkuleppe saavutamisele arenguriikide toetamiseks kliimamuutusega võitlemisel; kõnealune k�simus oli keskne teema �openhaagenis kokkuleppe saavutamiseks.
In September, the Commission launched a communication on scaling up international finance to help developing countries combat climate change (32).
Septembris avaldas komisjon teatise rahvusvahelise rahastamise suurendamise kohta, et aidata arenguriikidel võidelda kliimamuutusega (32).