natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Seen in that light, the key paragraphs of the Court’s ruling in Mangold are rather easier to understand.
Seda arvestades on Mangoldi kohtuotsuse põhilisi punkte hoopis lihtsam mõista.
Having identified that the general principle of equality includes a prohibition on age discrimination, 65the Court first reminded itself of its duty to ‘provide all the criteria of interpretation needed by the national court to determine whether [national] rules are compatible with such a principle’ where ‘[those] rules fall within the scope of Community law’.
Olles tuvastanud, et võrdsuse üldpõhimõte sisaldab vanuselise diskrimineerimise keeldu, 65meenutas Euroopa Kohus kõigepealt oma kohustust „[anda] kogu tõlgendamiseks [vajalik materjal], et siseriiklik kohus saaks hinnata [siseriiklike] õigusnormide vastavust nimetatud põhimõttele”, „[k]ui [need] õigusnormid kuuluvad ühenduse õiguse kohaldamisalasse”.
66 The national rules in question were ‘a measure implementing Directive 1999/70’.
66Kõne-alused siseriiklikud õigusnormid olid „direktiivi 1999/70 [rakendusmeede]” 67.
67They thus fell within the scope of Community law and also provided something on which the general principle of equality — here, prohibiting (arbitrary) age discrimination — could bite.
Seega kuulusid need ühenduse õiguse kohaldamisalasse ja kujutasid endast ühtlasi võimalikku alust võrdsuse üldpõhimõttele – mis konkreetsel juhul keelas (meelevaldse) vanuselise diskrimineerimise.
In the present case, there is no pertin- ent specific substantive rule of Community law governing the situation on which the general principle of equality can bite.
Käesoleva kohtuasja puhul ei ole ühtegi asjakohast konkreetset ühenduse materiaalõigusnormi, mis reguleeriks olukorda, millele võrdsuse üldpõhimõte võiks tugineda.
Unlike Mangold, there are no national rules implementing a directive whose transposition period has already expired.
Erinevalt Mangoldi kohtuasjast puuduvad siin siseriiklikud õigusnormid, mis rakendaksid direktiivi, mille ülevõtmise tähtaeg on juba möödunud.
There is no relevant Treaty provision or other Community secondary legislation.
Puuduvad asjakohased asutamislepingu sätted ja asjakohased ühenduse teisese õiguse normid.
There is only Article 13 EC 71(which is an empowering provision lacking direct effect) and Direct-
Olemas on ainult EÜ artikkel 13 71(mis on vahetu õigusmõjuta volitusnorm) ja direktiiv 2000/78 (mille
The rule of effective protection here invoked goes back to Case 106/77 Simmenthal [1978] ECR 629 and was confirmed in Case C-213/89 Factortame [1990] ECR I-2433.
Tõhusa kaitse reegel, millele siin tuginetakse, pärineb 9. märtsi 1978. aasta otsusest kohtuasjas 106/77: Simmenthal (EKL 1978, lk 629) ning seda kinnitati 19. juuni 1990. aasta otsuses kohtuasjas C-213/89: Factortame (EKL 1990, lk I-2433).
Given that the general principles are fundamental to the whole system of Community law, it then followed that ‘observance of the general principle of equal treatment, in particular in respect of age, [could not] as such be conditional upon the expiry of the period allowed the Member States for the transposition of [Directive 2000/78]’.
Arvestades kõnealuste üldpõhimõtete põhjapanevat tähtsust kogu ühenduse õiguse süsteemis, järeldas kohus sellest, et „eelkõige vanuse alusel võrdse kohtlemise põhimõtte järgimine [ei saa] iseenesest sõltuda tähtaja möödumisest, mis on liikmesriikidele määratud [direktiivi 2000/78] ülevõtmiseks” 68.
68Directive 2000/78 was merely ‘intended to lay down a general framework for combating discrimination on the grounds of age’.
Direktiivi 2000/78 eesmärk oli pelgalt „[kehtestada] üldine raamistik, et võidelda vanuse alusel diskrimineerimise vastu” 69.
69In the particular context of Mangold, however, the general principle could be applied without further elaboration to the national
Mangoldi kohtuasja kontekstis sai kõnealust üldpõhimõtet siiski kohaldada ilma direktiivi 1999/70 rakendavaid siseriiklikke õigusnorme täpsemalt sätestamata. Sellepä-
71 — Contrary to what the Commission argues, the situation in the present case differs from the one in Saldanha, cited in footnote 56.
71 – Vastupidiselt komisjoni väitele on olukord käesolevas kohtuasjas teistsugune kui kohtuasjas Saldanha, millele on viidatud 56. joonealuses märkuses.
In that case, the Court held that rules that, in the context of company law, seek to protect the interests of shareholders come within the scope of the Treaty and are for that reason subject to the prohibition on discrimination based on nationality.
Nimetatud kohtuasjas otsustas Euroopa Kohus, et reeglid, mis on äriühinguõiguse kontekstis ette nähtud kaitsma aktsionäride ja osanike huve, kuuluvad asutamislepingu kohaldamisalasse ning sel põhjusel kehtib nende suhtes kodakondsusel põhineva diskrimineerimise keeld.
That was so because Article 44(2)(g) EC ‘empowers the Council and the Commission, for the purpose of giving effect to the freedom of establishment, to coordinate to the necessary extent the safeguards which, for the protection of the interests of members and others, are required by Member States of companies or firms within the meaning of the second paragraph of Article [48 EC] with a view to making such safeguards equivalent throughout the Community’ (paragraph 23).
Euroopa Kohus otsustas, et selle põhjuseks on EÜ artikli 44 lõike 2 punkti g sõnastus „Nõukogu ja komisjon täidavad [asutamisvabaduse saavutamiseks] ülesandeid, eelkõige kooskõlastades vastavalt vajadusele tagatisi, mida liikmesriigid nõuavad äriühingutelt [EÜ artikli 48] teises lõigus määratletud tähenduses nii osanike ja aktsionäride kui ka kolmandate isikute huvide kaitseks, pidades silmas selliste tagatiste muutmist võrdväärseks kogu ühenduse ulatuses” (punkt 23).
This statement should be read within the context of an entire chapter of the EC Treaty on the right of establishment (Title III, Chapter 2), as well as, by the time the judgment in Saldanha was handed down (1997), a large legislative framework of directives: see in general V. Edwards, EC Company Law (1999) and, specifically on the scope of Article 44(2)(g) EC, pp. 5 to 9.
Seda sätet tuleks tõlgendada kogu EÜ asutamislepingu asutamisvabadust käsitleva peatüki (III jaotise 2. peatükk) kontekstis, samuti – Saldanha kohtuotsuse tegemise ajaks (1997) – ulatusliku direktiivide raamistiku kontekstis: vt üldiselt Edwards, V., EC Company Law (1999) ja konkreetselt EÜ artikli 44 lõike 2 punkti g reguleerimisala kohta lk 5–9.
That situation is clearly different from the present case.
See olukord on selgelt erinev käesoleva kohtuasja omast.
65 — Paragraph 74.66 — Both quotations from paragraph 75.67 — Ibid.68 — Paragraph 76.69 — Ibid.
65 – Punktis 74.66 – Mõlemad tsitaadid punktist 75.67 – Ibidem.68 – Punkt 76.69 – Ibidem.
BARTSCH ive 2000/78 (for which, at the material time, the transposition period was still running and which, accordingly, should be disregarded).
BARTSCH ülevõtmise tähtaeg kestis jätkuvalt põhikohtuasja asjaolude toimumise ajal ja mis tuleb seetõttu arvestamata jätta).
The analysis thus far suffices, in my view, to answer the national court.
Olen arvamusel, et minu senisest analüüsist piisab siseriiklikule kohtule vastamiseks.
In the remainder of this Opinion, I therefore examine questions 2 and 3 in the alternative (in case the Court should arrive at a different conclusion on question 1).
Sellepärast käsitlen käesoleva ettepaneku ülejäänud osas muid võimalusi teisele ja kolmandale küsimusele vastamiseks (juhuks, kui Euroopa Kohus peaks jõudma esimese küsimuse suhtes teistsugusele järeldusele).
In those circumstances, it is not possible to rely on the general principle of equality both to create an applicable substantive rule of Community law and to determine how that substantive rule should be applied.
Nendel asjaoludel ei ole võimalik tugineda võrdsuse üldpõhimõttele selleks, et luua kohaldatav ühenduse materiaalõigusnorm, ega ka selleks, et määrata, kuidas seda materiaalõigusnormi kohaldada.
I therefore consider that there is no specific substantive rule of Community law that may serve as the basis for applying the general principle of equality to the situation giving rise to the reference.
Sellepärast olen seisukohal, et ühenduse õiguses ei ole konkreetset materiaalõigusnormi, mis võiks anda alust võrdsuse üldpõhimõtte kohaldamiseks eelotsusetaotluse põhjuseks olnud olukorra suhtes.
I would answer question 1(b) to that effect.
Nii vastaksin ka esimese küsimuse punktile b.
By its second question, the referring court essentially asks whether the prohibition on age discrimination identified by the Court in Mangold can be applied horizontally. 72
Oma teises küsimuses soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada seda, kas Euroopa Kohtu poolt Mangoldi kohtuotsuses sedastatud vanuselise diskrimineerimise keeldu saab kohaldada horisontaalselt. 72
72 — It seems to me that it is a misnomer to use the term ‘direct effect’ (whether vertical or horizontal) to describe the impact of a general principle of Community law.
72 – Mulle tundub väär kasutada terminit „vahetu õigusmõju” (olgu see vertikaalne või horisontaalne) selleks, et kirjeldada ühenduse õiguse üldpõhimõtte mõju.
‘Direct effect’ in a Treaty article or a provision in a directive means that the individual can take the clear, precise and nonconditional Community law text and rely on that text to override some contrary provision of national law (or to fill a lacuna).
„Vahetu õigusmõju” asutamislepingu artiklis või direktiivi sättes tähendab seda, et üksikisik saab võtta selge, täpse ja tingimusteta ühenduse õigusteksti ning tugineda kõnealusele tekstile kui sellisele, mis on ülimuslik mingi siseriikliku õigussätte suhtes (või mis täidab lünga).
In contrast, a general principle of Community law is applied to a set of legislative rules and affects the interpretation to be given to them.
Ühenduse õiguse üldpõhimõtet kohaldatakse seevastu teatava rühma õigusnormide suhtes ning see mõjutab neile antavat tõlgendust.
Sometimes, it may mean that a particular interpretation is impermissible. But the general principle does not, as such, act as a substitute for an existing legislative text.
Mõnikord võib see tähendada, et teatav tõlgendus on lubamatu, ent üldpõhimõte kui selline ei saa asendada olemasolevat õigustloovat teksti.
To my mind, it is not, therefore, ‘directly effective’, although it unequivocally can, and sometimes does, affect the proper conclusion in law.
Sellepärast ei ole see minu arvates „vahetu õigusmõjuga”, kuigi see saab kahtlemata mõjutada ja mõnikord ka mõjutab õigele õiguslikule järeldusele jõudmist.
My analysis of this question would be the same if, contrary to what I have set out above, there were a specific principle of Community law prohibiting discrimination on grounds of age (rather than a general principle of equal treatment that includes equal treatment irrespective of age).
Analüüsiksin seda küsimust samamoodi ka siis, kui vastupidiselt eespool märgitule oleks olemas konkreetne ühenduse õiguse põhimõte, mis keelaks vanusel põhineva diskrimineerimise (mitte võrdse kohtlemise üldpõhimõte, mis hõlmab võrdset kohtlemist vanusest sõltumata).
Can general principles of Community law be applied horizontally?
Kas ühenduse õiguse üldpõhimõtteid saab kohaldada horisontaalselt?
The question is whether any general principle of Community law is, or should be, capable of horizontal application.
Küsimus on selles, kas ükski ühenduse õiguse üldpõhimõte on või peaks olema hori­sontaalselt kohaldatav.
It is trite Community law that general principles of law are capable of being invoked vertically against the State.
Ühenduse õiguses on üldteada, et õiguse üldpõhimõtteid saab riigi vastu vertikaalselt kohaldada.
Thus for example the Court has held that various national measures were precluded by Community law on the basis that they were incompatible with the general principle of equal treatment 73 or with specific manifestations of that principle, such as the prohibition of discrimination on grounds of nationality in various contexts, 74respect for fundamental rights, 75the prin- ciple of the protection of legitimate expecta-
Nii on Euroopa Kohus näiteks mitmete siseriiklike meetmete suhtes otsustanud, et need on ühenduse õiguse poolt välistatud, sest need on vastuolus võrdse kohtlemise üldpõhimõttega 73 või selle põhimõtte konkreetsete avaldumisvormidega nagu kodakondsusel põhineva diskrimineerimise keeld eri kontekstides 74, põhiõiguste austamine 75, õiguspärase ootuse kaitse põhimõte 76 ja proportsionaalsuse põhimõte 77.
In Bostock, the Court held that the principle of equal treatment could not, in a situ -ation arising from the Community milk quota regime, bring about retroactive modification of the relations between the parties to a lease, inter alia, by means of direct effect.
Kohtuotsuses Bostock otsustas Euroopa Kohus, et võrdse kohtlemise põhimõte ei saa olukorras, mis tulenes ühenduse piimakvootide korrast, võimaldada tagasiulatuvat muudatust üürilepingu poolte suhetes muu hulgas vahetu õigusmõju kaudu.
78In Otto, the protection against admission of an infringement of Community competition rules, as part of the rights of defence of an individual, was held not to apply in a situation between two private parties. 79
78Kohtu-otsuse Otto kohaselt ei ole kaitse ühenduse konkurentsieeskirjade rikkumise lubamise eest kui üksikisiku kaitseõiguste osa kohaldatav kahe eraisiku vahelisele olukorrale. 79
73 — See, for example, Klensch and Wachauf, both cited in footnote 62 (both involving the common organisation of the market in milk and milk products); the cases cited by Advocate General Tizzano in footnote 27 to his Opinion in Mangold, cited in footnote 2; and the Opinion of 13 December 2007 of Advocate General Kokott in Case C-309/06 Marks & Spencer (VAT refunds). 74 — See, for example, Case 293/83 Gravier [1985] ECR 593 (access to vocational training); Case 24/86 Blaizot [1988] ECR 379 (access to university education); Case 42/87 Commission v Belgium [1988] ECR 5445 (education allowances); Joined Cases C-92/92 and C-326/92 Phil Collins [1993] ECR I-5145 (intellectual property rights); Case C-43/95 Data Delecta [1996] ECR I-4661 (judicial proceedings).
73 – Vt nt 62. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsused Klensch ja Wachauf (mõlemad puudutasid piima ja piimatoodete turu ühiskorraldust), millele viitab kohtujurist Tizzano 2. joonealuses märkuses viidatud kohtuasjas Mangold esitatud ettepaneku 27. joonealuses märkuses, samuti kohtujurist Kokott’i 13. detsembri 2007. aasta ettepanek kohtuasjas C-309/06: Marks & Spencer (käibemaksu tagastamine). 74 – Vt nt 13. veebruari 1985. aasta otsus kohtuasjas 293/83: Gravier (EKL 1985, lk 593: kutseõpetuse kättesaadavus); 2. veebruari 1988. aasta otsus kohtuasjas 24/86: Blaizot (EKL 1988, lk 379: kõrghariduse kättesaadavus); 27. septembri 1988. aasta otsus kohtuasjas 42/87: komisjon vs. Belgia (EKL 1988, lk 5445: haridustoetused); 20. oktoobri 1993. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-92/92 ja C-326/92: Phil Collins (EKL 1993, lk I-5415: intellektuaalomandiõigused); 26. septembri 1996. aasta otsus kohtuasjas C-43/95: Data Delecta (EKL 1996, lk I-4661: kohtumenetlus).
I do not think that those two judgments necessarily establish that general principles of Community law can never apply horizontally.
Ma ei arva, nagu oleksid need kaks kohtuotsust tingimata ette näinud, et ühenduse õigust ei saa kunagi horisontaalselt kohaldada.
To have applied the principle of equal
Võrdse kohtlemise põhimõtte
75 — See, for example, Case 222/84 Johnston [1986] ECR 1651 (effective judicial control in the context of the ‘occupational requirement’ as a justification for a difference of treatment of men and women); Wachauf, cited in footnote 62 (right to property in the context of the common organisation of the market in milk and milk products); Case C-60/00 Carpenter [2002] ECR I-6279 (right to respect for family life in the context of a potential restriction to freedom to provide services).
75 – Vt nt 15. mai 1986. aasta otsus kohtuasjas 222/84: Johnston (EKL 1986, lk 1651: toimiv kohtulik kontroll seoses „kutsealase nõudega” kui õigustusega meeste ja naiste erinevaks kohtlemiseks); 62. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Wachauf (õigus varale seoses piima ja piimatoodete turu ühiskorraldusega); 11. juuli 2002. aasta otsus kohtuasjas C-60/00: Carpenter (EKL 2002, lk I-6279: õigus pereelu austamisele seoses teenuste osutamise vabaduse võimaliku kitsendusega).
76 — See, for example, Case C-62/00 Marks & Spencer [2002] ECR I-6325 (legitimate expectations in the context of a new national limitation period within which repayment of sums collected in breach of Community law may be sought). 78 — Case C-2/92 [1994] ECR I-955, paragraph 24.
76 – Vt nt 11. juuli 2002. aasta otsus kohtuasjas C-62/00: Marks & Spencer (EKL 2002, lk I-6325: õiguspärased ootused seoses uue siseriikliku aegumistähtajaga, mille jooksul võib taotleda ühenduse õigust rikkudes saadud summade tagastamist). 78 – 24. märtsi 1994. aasta otsus kohtuasjas C-2/92 (EKL 1994, lk I-955, punkt 24).
For a comment on Bostock and generally on the application of general principles against individuals, see Tridimas, cited in footnote 59, pp. 47 to 50.
Bostocki kohtuotsuse kommentaaride lugemiseks ja üldisemalt üldpõhimõtete kohaldamise kohta üksikisikute suhtes vt 59. joonealuses märkuses viidatud Tridimas, lk 47–50.
77 — See, for example, Joined Cases 41/79, 121/79 and 796/79 Testa [1980] ECR I-1979 (Member State discretion in extending the period of entitlement to unemployment benefits under Article 69(2) of Regulation No 1408/71; and Garage Molenheide, cited in footnote 64.
77 – Vt nt 19. juuni 1980. aasta otsus liidetud kohtuasjades 41/79, 121/79 ja 796/79: Testa (EKL 1980, lk I-1979: liikmesriigi diskretsioon töötushüvitise saamise õiguse pikendamisel määruse nr 1408/71 artikli 69 lõike 2 alusel) ja 64. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Garage Molenheide.
79 — Case C-60/92 [1993] ECR I-5683, paragraph 16.
79 – 10. novembri 1993. aasta otsus kohtuasjas C-60/92 (EKL 1993, lk I-5683, punkt 16).
BARTSCH treatment in Bostock would have accorded a domestic law retroactive effect (and thus offended other fundamental principles). 80
BARTSCH kohaldamine Bostocki kohtuasjas oleks andnud siseriiklikele õigusnormidele tagasiulatuva jõu (ja seega sattunud vastuollu teiste aluspõhimõtetega).
Where proceedings between individuals could not lead, even indirectly, to such a consequence, the protection would be devoid of purpose.
Kui üksikisikute vaheline kohtuasi ei saa isegi kaudselt jõuda selliste tagajärgedeni, on selline kaitse otstarbetu.
81 of nationality contained in what are now Articles 12, 39 and 49 EC applied not only to the action of public authorities but also to rules of private organisations which aimed at regulating in a collective manner gainful employment and services and that the rule on nondiscrimination applied in judging all legal relationships located within the Community.
81 ja Koch, et kodakondsusel põhineva diskrimineerimise keeld, mis sisaldub praegustes EÜ artiklites 12, 39 ja 49, on kohaldatav mitte üksnes ametivõimude, vaid ka selliste eraõiguslike organisatsioonide reeglite suhtes, mille eesmärk on kollektiivselt reguleerida tulutoovat tööhõivet ja teenuseid, ning et mittediskrimineerimise reegel on kohaldatav kõikide ühenduse piires asuvate õigussuhete üle otsustamisel.
83 Walrave and Koch concerned a private association which had a regulatory function and which could therefore perhaps be assimilated to an emanation of the State.
83 Kohtuasi Walrave ja Koch käsitles eraõiguslikku ühingut, millel oli reguleeriv funktsioon ja mida sai ehk sellepärast käsitleda kui riiklikku sektorisse kuuluvat.
The Court went further in Angonese, which concerned access to employment in a private bank, and ruled that ‘the prohibition of discrimination on grounds of nationality laid down in [Article 39 EC] must be regarded as applying to private persons’. 84
Kohtuasjas Angonese, mis puudutas töö saamist erapangas, läks Euroopa Kohus kaugemale ning otsustas, et „[EÜ artiklis 39] sätestatud kodakondsusel põhineva diskrimineerimise keeldu tuleb käsitleda kui eraisikute suhtes kohaldatavat”. 84
To the extent that general principles are applied vertically, they allow individuals to assert fundamental rights against the State.
Niivõrd kui üldpõhimõtteid kohaldatakse vertikaalselt, võimaldavad need üksikisikutel kasutada riigi vastu oma põhiõigusi.
However, to restrict reliance on such rights to vertical situations risks creating the same (sometimes artificial) distinction between the public and private sector as is familiar in the case of directives. 82
Kui aga piirata selliste õiguste kasutamine vertikaalsete olukordadega, tekib oht, et luuakse samasugune (mõnikord kunstlik) vahe avaliku ja erasektori vahel, nagu on tuttav direktiividest. 82
In Mangold the Court applied the general principle of equal treatment (including equal
Kohtuasjas Mangold kohaldas Euroopa Kohus võrdse kohtlemise (sealhulgas vanusest sõltumatu võrdse kohtlemise) üldpõhimõtet
Moreover the Court has on occasion recognised that the general principle of equal treatment can be applied horizontally when it is incorporated in a substantive Treaty article.
Peale selle on Euroopa Kohus mõningatel juhtudel tunnistanud, et võrdse kohtlemise üldpõhimõtet saab horisontaalselt kohaldada, kui see on inkorporeeritud asutamislepingu materiaalõiguslikku sättesse.
Thus in Walrave and Koch it held that the prohibition of discrimination on grounds
Nii otsustas Euroopa Kohus kohtuasjas Walrave
80 — See point 37 of the Opinion of Advocate General Gulmann.81 — See Otto, cited in footnote 79, paragraph 17.
80 – Vt kohtujurist Gulmanni ettepaneku punkt 37.
83 — Case 36/74 [1974] ECR 1405, paragraphs 17 and 18.
83 – 12. detsembri 1974. aasta otsus kohtuasjas 36/74 (EKL 1974, lk 1405, punktid 17 ja 18).
See also Case C-438/05 Viking [2007] ECR I-10779, paragraphs 33 to 38 and 57 to 66 and Case C-341/05 Laval [2007] ECR I-11767, paragraphs 86 to 111, in which the Court held that Articles 43 and 49 EC apply between trade unions and private undertakings.
Vt ka 11. detsembri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-438/05: Viking (EKL 2007, lk I-10779, punktid 33–38 ja 57–66) ja 18. detsembri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-341/05: Laval (EKL 2007, lk I-11767, punktid 86–111), kus Euroopa Kohus otsustas, et EÜ artiklid 43 ja 49 on kohaldatavad ametiühingute ja eraettevõtjate vahelistes suhetes.
In Viking the Court did not expressly refer to the prohibition of discrimination underlying Article 43 EC.
Kohtuotsuses Viking ei viidanud Euroopa Kohus sõnaselgelt EÜ artikli 43 aluseks olevale diskrimineerimiskeelule.
In Laval, however, it recalled its caselaw according to which ‘Article 12 EC, which lays down the general principle of the prohibition of discrimination on grounds of nationality, applies independently only to situations governed by Community law for which the Treaty lays down no specific prohibition of discrimination … So far as the freedom to provide services is concerned, that principle was given specific expression and effect by Article 49 EC …’ (paragraphs 54 and 55).
Kohtuotsuses Laval meenutas ta aga oma kohtupraktikat, mille kohaselt „kohaldub EÜ artikkel 12, mis sätestab kodakondsuse alusel diskrimineerimise keelu üldpõhimõtte, iseseisvalt üksnes nendele ühenduse õigusega reguleeritud juhtudele, mille suhtes ei ole EÜ asutamislepingus ette nähtud diskrimineerimist keelavat erisätet […] Teenuste osutamise vabaduse puhul on seda põhimõtet rakendatud ja täpsustatud EÜ artiklis 49 […]” (punktid 54 ja 55).
82 — Some, but not all, arguments for and against a horizontal effect of directives can apply to general principles.
82 – Mõned, kuid mitte kõik poolt- ja vastuargumendid direktiivide horisontaalse toime kohta võivad kehtida üldpõhimõtete suhtes.
For a discussion of those arguments, see S. Prechal, Directives in EC Law (2nd ed., 2005), pp. 255 to 261.
Neid argumente käsitleva arutelu kohta vt Prechal, S., Directives in EC Law (2nd ed., 2005), lk 255–261.
84 — Case C-281/98 [2000] ECR I-4139, paragraph 36.
84 – 6. juuni 2000. aasta otsus kohtuasjas C-281/98 (EKL 2000, lk I-4139, punkt 36).