natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A reassessment and recovery practice, such as that at issue in the main proceedings, which penalises noncompliance on the part of the taxable person with the obligations relating to accounts and tax returns by a denial of the right to deduct, clearly goes further than is necessary to attain the objective of ensuring the correct application of such obligations within the meaning of Article 22(7) of the Sixth Directive, since Community law does not prevent Member States from imposing, where necessary, a fine or a financial penalty proportionate to the seriousness of the offence in order to sanction a failure to comply with those obligations.
Selline parandamine ja sissenõudmine nagu toimus põhikohtuasjas, mis nägi ette juhul, kui maksukohustuslane ei järgi raamatupidamis- ja deklareerimiskohustusi, mahaarvamisõiguse andmisest keeldumise, läheb selgelt kaugemale sellest, mis on vajalik eesmärgi saavutamiseks, milleks on tagada nende kohustuste nõuetekohane kohaldamine kuuenda direktiivi artikli 22 lõike 7 mõttes, kuna ühenduse õigus ei takista selleks, et nimetatud kohustuste rikkumist karistada, liikmesriikidel määrata vajadusel trahvi või muud rahalist karistust, mis on proportsionaalne rikkumise raskusastmega.
That practice also goes further than is necessary for the correct collection of the tax and for the prevention of evasion within the meaning of Article 22(8) of the Sixth Directive, since it may even lead to the loss of the right to deduct if the reassessment of the tax return by the tax authorities is made after the expiry of the limitation period available to the taxable person in which to make the deduction (see, by analogy, Gabalfrisa and Others, paragraphs 53 and 54).
Taoline praktika läheb samuti kaugemale sellest, mis on vajalik käibemaksu nõuetekohaseks kohaldamiseks ja kogumiseks ning pettuse vältimiseks kuuenda direktiivi artikli 22 lõike 8 mõttes, kuna see võib viia mahaarvamisõiguse kaotamiseni, kui maksuhalduri poolne deklaratsiooni parandamine tehakse alles pärast maksukohustuslasele mahaarvamiseks antud tähtaja lõppemist (vt analoogia alusel eespool viidatud kohtuotsus Gabalfrisa jt, punktid 53 ja 54).
Nor can such a reassessment and recovery practice be justified under Article 17(6) and (7) of the Sixth Directive.
Taoline parandamine ja sissenõudmine ei ole õigustatud ka kuuenda direktiivi artikli 17 lõigete 6 ja 7 alusel.
Those two provisions are not applicable to a situation such as that at issue in the cases in the main proceedings, since they govern the existence of the right to deduct itself and not the procedure for exercising it.
Kumbki säte ei ole kohaldatav sellises olukorras nagu oli põhikohtuasjas, kuna need reguleerivad mahaarvamisõigust ennast ja mitte selle kasutamise eeskirju.
Moreover, Article 17(6) applies only to expenditure which is not strictly business expenditure, such as luxuries, amusements or entertainment, whereas it is common ground that no such expenditure is involved in the cases in the main proceedings.
Pealegi on lõige 6 kohaldatav üksnes sellistele kuludele, mis ei ole rangelt majanduskulud, näiteks kulutused luksuskaupadele, lõbustustele või meelelahutusele, samas kui on selge, et põhikohtuasjas ei ole selliste kuludega tegemist.
As to the possibility open to the Member States under Article 17(7), it need merely be pointed out that they cannot avail themselves of it unless they have first used the consultation
Mis puudutab aga liikmesriikidele lõikega 7 antud õigust, siis piisab, kui märkida, et
Furthermore, it is not apparent from the orders for reference, nor indeed was it alleged before the Court, that Ecotrade’s failure to comply with its accounting obligations was the result of bad faith or evasion.
Lisaks ei nähtu eelotsusetaotlustest ning seda ei toodud välja ka Euroopa Kohtu istungil, et Ecotrade’i poolne raamatupidamiskohustuste rikkumine tulenes tema pahausksusest või pettusest.
In any event, the good faith of a taxable person is relevant for the answer to be given to the national court only in so far as there is, on account of the conduct of that taxable person, a risk of a loss of tax revenues for the Member State concerned (see, to that effect, Collée, paragraphs 35 and 36).
Igal juhul omab maksukohustuslase heausksus eelotsusetaotluse esitanud kohtule vastamisel tähtsust vaid siis, kui maksukohustuslase käitumise tõttu esineb asjaomase liikmesriigi jaoks maksutulude saamatajäämise oht (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Collée, punktid 35 ja 36).
However, a failure to comply with accounting obligations, such as that at issue in the main proceedings, cannot be regarded as giving rise to a risk of loss of tax revenues, since, as stated in paragraph 56 of this judgment, in the context of the application of the reverse charge procedure, no tax is due in principle to the Exchequer.
Sellegipoolest ei saa asuda seisukohale, nagu oleks põhikohtuasjas käsitletaval juhul toonud raamatupidamiskohustuste rikkumine kaasa maksutulude saamatajäämise ohu, kuna, nagu meenutati käesoleva kohtuotsuse punktis 56, pöördmaksustamise süsteemi kohaldamise raames ei ole riigikassale vaja põhimõtteliselt midagi maksta.
For those reasons, such a failure also cannot be treated as a transaction designed to evade tax or as a misuse of Community rules, since it was not intended to obtain a tax advantage to which there was no entitlement (see, to that effect, Collée, paragraph 39).
Seetõttu ei saa taolist rikkumist võrdsustada tehinguga, mille puhul kasutati pettust, ega ühenduse õigusnormide kuritarvitamisega, kuna seda ei tehtud alusetu maksusoodustuse saamiseks (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Collée, punkt 39).
Therefore the answer to be given to the national court must be that Articles 18(1)(d) and 22 of the Sixth Directive do preclude a reassessment and recovery practice which penalises a failure to comply, first, with obligations arising from formalities laid down in national legislation pursuant to Article 18(1)(d) and, second, with the obligations
Seega tuleb eelotsusetaotluse esitanud kohtule vastata, et kuuenda direktiivi artikli 18 lõike 1 punktiga d ja artikliga 22 on vastuolus selline deklaratsioonide parandamine ja käibemaksu sissenõudmine, mis põhikohtuasjas käsitletavate kohustuste rikkumisel, mis seisneb esiteks siseriiklike õigusnormidega kuuenda direktiivi artikli 18 lõike 1 punkti d alusel kehtestatud formaalsuste rikkumises ja teiseks selle direktiivi
ECOTRADE relating to accounts and tax returns under Article 22(2) and (4) respectively, such as that at issue in the main proceedings, by denying the right to deduct in the case of a reverse charge procedure.
ECOTRADE artiklis 22 vastavalt lõigetes 2 ja 4 sätestatud raamatupidamis- ja deklareerimiskohustuste rikkumises, näeb pöördmaksustamise korral ette mahaarvamisõiguse andmisest keeldumise.
Having regard to the answer given in paragraph 54 of this judgment, there is no need to give a ruling on the Cypriot Government’s proposal to limit the temporal effects of this judgment.
Arvestades käesoleva kohtuotsuse punktis 54 antud vastust, ei ole vaja otsustada Küprose valitsuse ettepaneku üle piirata käesoleva kohtuotsuse ajalist mõju.
Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the action pending before the national court, the decision on costs is a matter for that court.
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleliolevate asjade üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus.
Articles 17, 18(2) and (3) and 21(1)(b) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, as amended by Council Directive 2000/17/EC of 30 March 2000, do not preclude national legislation which lays down a
Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas, mida on muudetud nõukogu 30. märtsi 2000. aasta direktiiviga 2000/17/EÜ, artikliga 17, artikli 18 lõigetega 2 ja 3 ning artikli 21 lõike 1 punktiga b ei ole vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid nagu põhikohtuasjas, mis näevad maha -arvamisõiguse kasutamisele ette aegumistähtaja, juhul, kui on järgitud võrd-
The principle of effectiveness is not infringed merely because the tax authority has a longer period in which to recover unpaid value added tax than the period granted to taxable persons for the exercise of their right to deduct.
Asjaolu, et maksuhalduril on tasumata käibemaksu sissenõudmiseks antud tähtaeg pikem kui maksukohustuslastele mahaarvamisõiguse kasutamiseks antud tähtaeg, ei kujuta endast tõhususe põhimõtte rikkumist.
However, Articles 18(1)(d) and 22 of Sixth Directive 77/388, as amended by Directive 2000/17, do preclude a practice whereby tax returns are reassessed and value added tax recovered which penalises a failure to comply, first, with obligations arising from formalities laid down in national legislation pursuant to Article 18(1)(d), and, second, with the obligations relating to accounts and tax returns under Article 22(2) and (4) respectively, such as that in the main proceedings, by denying the right to deduct in the case of a reverse charge procedure.
Kuuenda direktiivi 77/388, mida on muudetud direktiiviga 2000/17, artikli 18 lõike 1 punktiga d ja artikliga 22 on vastuolus selline deklaratsioonide parandamine ja käibemaksu sissenõudmine, mis põhikohtuasjas käsitletavate kohustuste rikkumisel, mis seisneb esiteks siseriiklike õigusnormidega kuuenda direktiivi artikli 18 lõike 1 punkti d alusel kehtestatud formaalsuste rikkumises ja teiseks selle direktiivi artiklis 22 vastavalt lõigetes 2 ja 4 sätestatud raamatupidamis- ja deklareerimiskohustuste rikkumises, näeb pöördmaksustamise korral ette mahaarvamisõiguse andmisest keeldumise.
Case C-109/07
Kohtuasi C-109/07
(Reference for a preliminary ruling from the Prud’homie de pêche de Martigues)
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Prud’homie de pêche de Martigues)
(Meaning of court or tribunal of a Member State — Lack of jurisdiction of the Court of Justice)
Mõiste „siseriiklik kohus” — Euroopa Kohtu pädevuse puudumine
Order of the Court (First Chamber), 14 May 2008 . . . . . . . . . . .
Euroopa Kohtu määrus (esimene koda), 14. mai 2008 . . . . . . . . . . . .
Summary of the Order
Kohtumääruse kokkuvõte
Preliminary rulings — Reference to the Court — National court or tribunal for the purposes of Article 234 EC — Meaning
Eelotsuse küsimused — Euroopa Kohtusse pöördumine — Liikmesriigi kohus EÜ artikli 234 tähenduses — Mõiste
SUMMARY — CASE C-109/07 it.
KOKKUVÕTE — KOHTUASI C-109/07 selles osas, kas nimetatud organ on tema ees olevate huvide suhtes neutraalne.
In that regard, in order to consider the condition regarding the independence of the body making the reference as met, the caselaw requires, inter alia, that dismissals of members of that body should be determined by express legislative provisions.
Eelotsusetaotluse esitanud organi sõltumatuse tingimuse täidetuks lugemiseks on eelkõige nõutav, et selle organi liikmete tagasikutsumise juhud oleksid kindlaks määratud otseste õigusnormidega.
In order to determine whether a body making a reference is a court or tribunal for the purposes of Article 234 EC, which is a question governed by Community law alone, the Court takes account of a number of factors, such as whether the body is established by law, whether it is permanent, whether its jurisdiction is compulsory, whether its procedure is inter partes, whether it applies rules of law and whether it is independent
Euroopa Kohus võtab selle hindamisel, kas eelotsusetaotluse esitanud organ on „kohus” EÜ artikli 234 tähenduses — küsimus, mis kuulub üksnes ühenduse õiguse valdkonda — arvesse järgmisi asjaolusid nende kogumis: organi õiguslik alus, alalisus, otsuste kohustuslikkus, menetluse võistlevus, õigusnormide kohaldamine organi poolt ning tema sõltumatus.
The Prud’homie de pêche de Martigues (France) cannot be regarded as meeting the condition as to the independence of the body making a reference and, therefore, it is not a court or tribunal within the meaning of Article 234 EC.
Prud’homie de pêche de Martigues’i (Prantsusmaa) puhul ei saa leida, et ta vastab eelotsusetaotluse esitanud organi sõltumatuse tingimusele, ning seetõttu ei ole ta kohus EÜ artikli 234 tähenduses.
First, the members of the Industrial Tribunals are subject, at least for some of their activities, to supervision by the administration.
Nimelt esiteks on kalurite vahekohtunikud vähemalt mõne ülesande täitmisel ametiasutuse järelevalve all.
Second, it does not appear that the process of dismissing a Member of the Industrial Tribunals is subject to specific guarantees which remove any reasonable doubt as to the imperviousness of that body to external factors.
Teiseks ei näi kalurite vahekohtunike tagasikutsumisele olevat kehtestatud erilisi tagatisi, mis lubaksid ümber lükata põhjendatud kahtlusi selles osas, kas nimetatud organ on väljaspool väliste tegurite haardeulatust.
As regards, more specifically, the independence of the body making a reference, that condition presumes that the body is protected against external intervention or pressure liable to jeopardise the independent judgment of its members as regards proceedings before them.
Mis puutub täpsemalt eelotsusetaotluse esitanud organi sõltumatusesse, siis see nõue eeldab, et organ oleks kaitstud välise sekkumise või surve vastu, mis võiks ohtu seada selle liikmete otsustamise sõltumatuse neile lahendamiseks antud vaidluste osas.
Those guarantees of independence and impartiality require rules, particularly as regards the composition of the body and the appointment, length of service and the grounds for abstention, rejection and dismissal of its members, in order to dismiss any reasonable doubt in the minds of individuals as to the imperviousness of that body to external factors and its neutrality with respect to the interests before
Need sõltumatuse ja erapooletuse tagatised eeldavad selliste normide olemasolu, mis puudutavad muu hulgas organi koosseisu, nimetamist, ametiaega ning ka liikmete hääletamisest hoidumise, taandamise ja tagasikutsumise aluseid ning mis lubavad ümber lükata üksikisiku põhjendatud kahtlusi selles osas, kas nimetatud organ on väljaspool väliste tegurite haardeulatust, ja
(see paras 22-25, 28, 30, 31)
(vt punktid 22–25, 28, 30 ja 31)
ORDER OF THE COURT (First Chamber)14 May 2008 *
EUROOPA KOHTU MÄÄRUS (esimene koda)
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the prud’homie de pêche de Martigues (France), made by decision of 17 December 2006, received at the Court on 20 February 2007, in the proceedings
Kohtuasjas C-109/07, mille ese on EÜ artikli 234 alusel Prud’homie de pêche de Martigues’i (Prantsusmaa) 17. detsembri 2006. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 20. veebruaril 2007, menetluses
THE COURT (First Chamber), composed of P. Jann, President of the Chamber, A. Tizzano (Rapporteur), A. Borg Barthet, E. Levits and J.-J. Kasel, Judges,
EUROOPA KOHUS (esimene koda), koosseisus: koja esimees P. Jann, kohtunikud A. Tizzano (ettekandja), A. Borg Barthet, E. Levits ja J.-J. Kasel, kohtujurist: V. Trstenjak, kohtusekretär: R. Grass, olles ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
The reference has been made in the course of proceedings between two fishing-boat owners registered in the Maritime Affairs District of Martigues, Mr Pilato and Mr Bourgault, concerning the use by the latter of a fishing device known as a ‘thonaille’.
See taotlus esitati kahe Martigues’i merendusasjade ametis registreeritud laeva kapteni, vastavalt J. Pilato ja J.-C. Bourgault’ vahelises kohtuvaidluses seoses thonaille’ks kutsutava püügivahendi kasutamisega viimati nimetatu poolt.
Article 11a of Regulation No 894/97 provides:
Määruse nr 894/97 artiklis 11a on ette nähtud:
From 1 January 2002, no vessel may keep on board, or use for fishing, one or more drift-nets intended for the capture of species listed in Annex VIII.
Alates 1. jaanuarist 2002 ei tohi laevad pardal hoida ega kalastamiseks kasutada ühte või mitut VIII lisas loetletud liikide püügiks mõeldud triivvõrku.
From 1 January 2002, it is prohibited to land species listed in Annex VIII which have been caught in drift-nets.
Alates 1. jaanuarist 2002 on keelatud triivvõrkudega püütud VIII lisas loetletud liikide lossimine.
Until 31 December 2001, a vessel may keep on board, or use for fishing, one or more drift-nets referred to in paragraph 1 after receiving authorisation from the competent authorities of the flag Member State. …’
Kuni 31. detsembrini 2001 võivad laevad pardal hoida ja kalastamiseks kasutada ühte või mitut lõikes 1 osutatud triivvõrku pärast seda, kui lipuliikmesriigi pädevad asutused on andnud selleks loa. […]
Among the species listed in Annex VIII to that regulation is, inter alia, bluefin tuna.
Viidatud määruse VIII lisas loetletud liikide nimekirjas on ka harilik tuun.
The prud’homie de pêche de Martigues (Martigues Industrial Tribunal for Matters relating to Fishing) is governed by the Decree of 19 November 1859 concerning rules on coastal fishing in the fifth maritime district, as amended by Decree No 90-95 of 25 January 1990 (JORF, 27 January 1990, p. 1155) (‘the 1859 Decree’).
Prud’homie de pêche de Martigues’i (Martigues’i kalurite vahekohus) tegevust reguleerib 19. novembri 1859. aasta dekreet, millega kehtestatakse viiendas merepiirkonnas rannikuäärse merekalapüügi eeskirjad, muudetud 25. jaanuari 1990. aasta dekreediga nr 90-95 (Journal officiel de la République française, 27.1.1990, lk 1155; edaspidi „1859. aasta dekreet”)
In accordance with Article 5 of the 1859 Decree, Members of the Industrial Tribunals are boat-owning fishermen who have practised that occupation for a year in the district served by the industrial tribunal of which they are seeking to become a member.
1859. aasta dekreedi artikli 5 alusel on vahekohtunike ühenduse liikmeteks kalalaeva kaptenid, kes on tegutsenud kutsealal ühe aasta selle vahekohtu tööpiirkonnas, mille liikmeks nad soovivad saada.
According to Article 7 of that decree the Members of the Industrial Tribunals are chosen from among members of the community who have been involved in fishing activities for 10 years.
Nimetatud dekreedi artikli 7 kohaselt valitakse vahekohtunikud ühenduse nende liikmete seast, kes on kalandusega tegelenud 10 aastat.
Article 17 of that decree provides:
Dekreedi artiklis 17 on sätestatud:
‘The responsibilities of Members of Industrial Tribunals for Matters relating to Fishing are to be as follows:
„Kalurite vahekohtunike volitused määratakse järgnevalt:
They have sole jurisdiction, exclusively and without recourse to appeal, review or cassation by a higher court, over all disputes between fishermen, arising out of fishing incidents, operations and provisions relating thereto, to the extent of their jurisdiction.
Nad lahendavad oma pädevuse ulatuses ainsana, eranditult ja ilma apellatsiooni-, teistmis- või kassatsioonivõimaluseta kõiki kaluritevahelisi vaidlusi, mis on tekkinud kalapüügist, sellega seonduvatest manöövritest või sätetest.
Accordingly, and in order to avoid, in so far as possible, disputes, damages or accidents, they are specifically authorised, under the authority of the Commissioner for Maritime Registration:
Eeltoodust tulenevalt ja selleks, et niivõrd kui võimalik vältida tülisid, kahju tekkimist või õnnetusi, on nad Inscription maritime’i [merendusasjade amet] ametniku järelevalvel eelkõige volitatud: määrama kalurite vahel mere ja riigile kuuluvate mererajatiste kasutuse; määrama iga kalastusviisiga seotud püügikohad, -järjekorra, loosi või rendi, peatumis- ja lähtekohad; kehtestama järjekorra, mille alusel kalurid peavad oma päeva- ja öövõrgud vette laskma;
Finally, to take all the administrative and precautionary measures which, on account of their diversity and number, are not laid down in the present decree.
PILATO määrama kindlaks kellaajad päeval ja öösel, mil teatava kalastusliigi asemele tuleb teised lubada; võtma kõiki korra- ja ettevaatusabinõusid, mida nende mitmekesisuse ja rohkuse tõttu ei ole käesolevas dekreedis ette nähtud.
They shall administer the affairs of the community.
Nad haldavad ühenduse asjaajamist.
They shall, in accordance with Article 16 of the Law of 9 January 1852, cooperate in the investigation and the finding of coastal fishing violations.’
Nad aitavad 9. jaanuari 1852. aasta seaduse alusel välja uurida ja tuvastada rannakalanduse eeskirjade rikkumisi.”
Article 18 of the 1859 Decree provides that Members of the Industrial Tribunals, before taking up their posts, are to swear, before the justice of the peace for their place of residence, an oath in the following terms:
1859. aasta dekreedi artiklis 18 on ette nähtud, et vahekohtunikud annavad enne ametisse astumist oma elukohajärgse rahukohtu ees järgmise vande:
‘I swear to fulfil loyally the duties of a Member of the Industrial Tribunals for Matters relating to Fishing and to enforce as the need arises the rules relating to coastal fishing, to comply with the orders which are given to me by my superiors and to point out violations of the rules without dislike or bias towards the offenders.’
„Tõotan täita ustavalt kalurite vahekohtuniku ülesandeid ja kohaldada täpselt rannakalanduse eeskirju, järgida minu ülemate antud korraldusi ja teatada eeskirjade rikkumistest, kohtlemata rikkujaid vihaga või soosivalt.”
Article 22 of the 1859 Decree, which deals with the dismissal of Members of the Industrial Tribunals, is worded as follows:
1859. aasta dekreedi artikkel 22, mis käsitleb vahekohtunike tagasi kutsumist, on sõnastatud järgmiselt:
‘Members of the Industrial Tribunals for Matters relating to Fishing may be relieved of their duties by the Director of Maritime Registration following a preliminary investigation conducted by the Administrator for Maritime Registration.
„Kalurite vahekohtuniku võib tagasi kutsuda Inscription maritime’i direktor pärast eelnevat juurdlust, mille on läbi viinud Inscription maritime’i ametnik.
The dissolution of an industrial tribunal may be decided upon by the Minister responsible for Merchant Shipping following a proposal from the Director of Maritime Registration. …
Vahekohtu võib laiali saata merekaubanduse valdkonna minister Inscription maritime’i direktori ettepanekul. […]
Any Member of the Industrial Tribunals who is dismissed shall not be re-elected within a period of three years from the date of his dismissal.
Tagasikutsutud vahekohtuniku võib ametisse valida pärast kolme aasta möödumist tema tagasikutsumise kuupäevast.
Article 24 of the 1859 Decree which governs the inter partes procedure before the Industrial Tribunal for Matters relating to Fishing, provides, inter alia, that the members of the tribunal panel are to deliberate in private.
1859. aasta dekreedi artiklis 24, mis reguleerib võistlevat menetlust kalurite vahekohtus, on muu hulgas sätestatud, et vahekohtunike nõupidamine on salajane.
The first subparagraph of Article 25 of the 1859 Decree provides that ‘[t]he decisions of the Industrial Tribunals shall have immediate effect’.
1859. aasta dekreedi artikli 25 esimeses lõigus on sätestatud, et „vahekohtunike otsused pööratakse viivitamatult täitmisele.”
Article 26 of the 1859 Decree states:
1859. aasta dekreedi artikli 26 kohaselt:
‘The Administrator for Maritime Registration or his deputy shall, when he considers it appropriate, attend the hearings and the deliberations of the tribunal, but only in order to ensure that the hearing and the deliberations are being conducted appropriately.’
„Inscription maritime’i ametnik või tema esindaja osaleb kohtu istungitel ja nõupidamistel, kui ta peab seda vajalikuks, kuid üksnes selleks, et veenduda, et need toimuvad nõuetekohaselt.”
Finally, Article 27 of the 1859 Decree provides that ‘[w]hen two Industrial Tribunals claim jurisdiction over the same matter, the dispute on jurisdiction is brought, by the proper authority, before the Director of Maritime Registration’.
„Kui kaks vahekohut leiavad, et nad on pädevad sama asja arutamiseks, saadetakse alluvusvaidlus hierarhia alusel Inscription maritime’i direktorile.”