natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ECOTRADE including invoices issued in accordance with Article 17(3) thereof, and to record them in a register before making the periodic payment or the annual return in which the right to deduct the VAT relating to those invoices is exercised.
ECOTRADE järjest nummerdama ja kandma need enne perioodilise makse tegemist registrisse või iga-aastasesse maksudeklaratsiooni, milles maksumaksja nende arvetega seotud käibemaksu osas mahaarvamisõigust kasutab.
Pursuant to Article 47(1) of Decree-Law No 331/93, entitled ‘Registration of intraCommunity transactions’, invoices relating, in particular, to the supply of intraCommunity transport of goods and related services must be recorded in the month in which they are received or subsequently, but in any event within 15 days of receipt, separately in the register of invoices issued referred to in Article 23(1) and (2) of the DPR No 633/72 and in the register of purchases, referred to in Article 25(1) thereof, with reference to the month of receipt or the month of issue respectively.
Dekreetseaduse nr 331/93 artikli 47, pealkirjaga „Ühendusesiseste tehingute registreerimine”, lõike 1 kohaselt tuleb arved, mis puudutavad eelkõige ühendusesisese kaubaveoga seotud kaupu ja teenuseid, eraldi kanda nende saamise kuul või hiljem, kuid igal juhul 15 päeva jooksul väljastatud arvete registrisse, mis on ette nähtud DPR nr 633/72 artikli 23 lõigetes 1 ja 2, samuti ostude registrisse, mis on ette nähtud sama dekreedi artikli 25 lõikes 1, märkides vastavalt kättesaamise ja väljastamise kuu.
Finally, the first sentence of the first paragraph of Article 57(1) of DPR No 633/72 provides:
Lõpuks, DPR nr 633/72 artikli 57 esimese lõigu esimene lause sätestab:
‘Notices of reassessment and recovery … shall be served, on pain of loss of the related right, by 31 December of the fourth year after the year in which the tax return was submitted.’
„Et mitte kaotada asjaomast õigust, tuleb […] sätestatud parandusi ja arvestust käsitlevad maksuteated esitada maksudeklaratsiooni esitamise aastale järgneva neljanda aasta 31. detsembriks.”
Ecotrade is an Italian limited company specialising in granulated blast furnace slag and other ingredients, in particular synthetic gypsum and ashes used for the manufacture of cement.
Ecotrade on Itaalia äriühing, mis on spetsialiseerunud granuleeritud kõrgahjuräbu ja muude tsemenditööstuse toorainete, sealhulgas sünteetilise kipsi ja tuha, kaubandusele.
In the tax years 2000 and 2001 Ecotrade entrusted to operators established outside Italy the transport of those materials from Italy to other Member States of the European Community.
Aastail 2000 ja 2001 tegi Ecotrade väljaspool Itaaliat asutatud ettevõtjatele ülesandeks vedada need materjalid Itaaliast teistesse Euroopa Ühenduse liikmesriikidesse.
In the invoices issued by those operators for services supplied to Ecotrade, those services are described either as ‘chartering of the vessel’ or ‘shipping’ (‘the transactions in question’).
Nende ettevõtjate poolt talle osutatud teenuste eest väljastatud arvetel kirjeldati nimetatud teenuseid kas „laevade prahtimise” või „veona” (edaspidi „kõnealused tehingud”).
However, the invoices did not indicate the amount of VAT, and some of them stated that the transactions were exempt.
Arvetel ei olnud aga märgitud käibemaksusummat ning osadel arvetel olid nimetatud tehingud märgitud maksuvabadena.
Ecotrade therefore regarded the relevant transactions as being exempt from VAT.
Ecotrade arvas seetõttu, et kõnesolevaid tehinguid ei maksustata käibemaksuga.
Accordingly, it recorded the invoices relating to those transactions only in the register of purchases and not in the register of invoices issued, and did so on the basis of VAT exemption.
Seetõttu kandis ta nende tehingute kohta esitatud arved üksnes ostude registrisse ja mitte väljastatud arvete omasse, seega käibemaksuvabadena.
The VAT relating to those transactions was therefore not mentioned in the returns drawn up by Ecotrade for the tax years 2000 and 2001.
Ecotrade ei märkinud seega nende tehingutega seotud käibemaksu ka maksudeklaratsioonidesse, mille ta esitas 2000. ja 2001. aasta kohta.
After an inspection in 2004, the Agenzia took the view that the transactions in question were services in the intraCommunity transport of goods subject to VAT, and that the reverse charge procedure was applicable to them, which, with the exception of one invoice, was not disputed by Ecotrade.
Agenzia leidis 2004. aastal läbi viidud kontrolli käigus, et kõnesolevad tehingud kujutavad endast käibemaksuga maksustatavat ühendusesisest kaubavedu ning nende suhtes tuleb kohaldada pöördmaksustamist, millega Ecotrade, välja arvatud ühe arve osas, ka nõustus.
The Agenzia also found that Ecotrade had not complied with the accounting requirements relating to the reverse charge procedure because the invoices concerned had been recorded only in the register of purchases and not in the register of invoices issued.
Agenzia tuvastas lisaks, et nimetatud äriühing ei ole järginud pöördmaksustamisega seotud raamatupidamisnõudeid, kuna kõnesolevad arved lisati üksnes ostude registrisse ja mitte väljastatud arvete registrisse.
Therefore, the Agenzia, by a number of tax recovery notices, reassessed for VAT purposes the tax returns submitted by Ecotrade for the tax years 2000 and 2001, claimed payment of undeclared taxes amounting to a total of approximately EUR 321 000 and imposed penalties in respect of those taxes of approximately EUR 361 000.
Seetõttu tegi Agenzia, olles väljastanud mitu maksuteadet, käibemaksu osas paranduse Ecotrade’i poolt 2000. ja 2001. aasta kohta esitatud maksudeklaratsioonides, nõudes deklareerimata maksu summas ligikaudu 321 000 eurot, millele lisandusid trahvid ligikaudu 361 000 eurot.
Subsequently, the Agenzia took the view that Ecotrade had lost its right to deduct VAT because it had not exercised that right within a period of two years from the time the VAT becomes chargeable, as provided in the second sentence of Article 19(1) of the DPR No 633/72, whereas the tax authorities were still within the timelimits for recovering the VAT relating to the services concerned since, under the first sentence of Article 57 of the DPR No 633/72, notices of reassessment and recovery may be served within a period of four years calculated from the date on which the tax returns relating to disputed taxes were submitted.
Agenzia leidis seejärel, et Ecotrade oli kaotanud käibemaksu mahaarvamise õiguse, kuna ta ei kasutanud seda kaheaastase tähtaja jooksul, mis hakkas kulgema alates hetkest, mil nimetatud maks muutus sissenõutavaks, nagu on sätestatud DPR nr 633/72 artikli 19 esimese lõigu teises lauses, samas kui maksuhaldur tegutses asjaomaste teenustega seotud käibemaksu sissenõudmisel tähtaja piires, kuna nimetatud dekreedi artikli 57 esimese lõigu kohaselt võib parandusi ja arvestust käsitlevaid maksuteateid esitada nelja-aastase tähtaja jooksul, mis hakkab kulgema vaidlustatud maksu puudutavate deklaratsioonide esitamise hetkest.
By various appeals lodged on 13 February 2005 before the Commissione tributaria provinciale di Genova, Ecotrade challenged the recovery notices concerned and sought to have them annulled.
Ecotrade vaidlustas 13. veebruaril 2005 Commissione tributaria provinciale di Genova’le esitatud erinevate kaebustega kõnesolevad maksuteated ja taotles nende tühistamist.
In order to justify its accounting practice Ecotrade submitted that the invoices relating to the transactions in question had been duly recorded in the register of purchases, but that, because those transactions had been mistakenly regarded as exempt from VAT, they had not been recorded in the register of invoices issued.
Nimetatud äriühing väitis oma raamatupidamispraktika õigustamiseks, et kõnesolevaid tehinguid puudutavad arved kanti nõuetekohaselt ostude registrisse, kuid kuna ta käsitles neid tehinguid ekslikult käibemaksuvabadena, ei kandnud ta neid väljastatud arvete registrisse.
That irregularity should not however have compromised the exercise of the right to deduct, since no debt to the tax authority was generated.
See eksimus ei välista siiski mahaarvamisõiguse kasutamist, kuna sellega ei kaasnenud võlga maksuhalduri ees.
Therefore, any temporal limit on the right to deduct was inapplicable in this case.
Järelikult ei saa antud juhul mahaarvamisõiguse suhtes kohaldada ühtki ajalist piirangut.
Before the national court the Agenzia replied that Ecotrade should have invoiced itself for the transactions in question, calculated the VAT payable, and recorded the invoice in the register of invoices issued and the register of purchases so that it would have had a VAT credit for the purposes of deducting the input tax calculated.
Agenzia vastas eelotsusetaotluse esitanud kohtus, et Ecotrade oleks pidanud väljastama asjaomaste tehingute kohta „sisearve”, arvutama tasumisele kuuluva käibemaksu, kandma selle väljastatud arvete registrisse ja ostude registrisse, nii et tal oleks tekkinud õigus sisendkäibemaksu maha arvata.
In accordance with that method, the VAT payable is not actually paid by the purchaser in so far as it is offset by the corresponding VAT credit.
Selle meetodi järgi tellija tasumisele kuuluvat käibemaksu tegelikult ei maksa, kuna selle neutraliseerib sisendkäibemaksuna saadav summa.
The right to deduct must be exercised in the period prescribed or it will lapse.
Seega tuleb mahaarvamisõigust kasutada ettenähtud tähtaja jooksul enne selle aegumist.
Consequently, Ecotrade, which did not comply with the accounting procedure provided for under the national legislation, is required to pay the VAT due, while it has lost the right to deduct VAT on account of the time-bar.
Järelikult on Ecotrade’il, kes ei järginud siseriiklike õigusnormidega ettenähtud raamatupidamismenetlust, kohustus maksta tasumisele kuuluv käibemaks ning samas on ta aegumise tõttu kaotanud õiguse seda maha arvata.
In those circumstances, the Commissione tributaria provinciale di Genova decided to stay proceedings and refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
Neil asjaoludel otsustas Commissione tributaria provinciale di Genova menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused, mis on kohtuasjades C-95/07 ja C-96/07 sõnastatud identselt:
‘(1) Does a correct interpretation of Articles 17, 21(1) and 22 of the Sixth Directive … preclude national legislation (in particular Article 19 of DPR No 633/72) that makes the exercise of the right to deduct [VAT], payable by a taxable person in the pursuit of his business activities, dependent on compliance with a (twoyear) timelimit and penalises noncompliance with annulment of that right? That question is asked with reference, in particular, to cases where the liability to VAT on the purchase of the good or service stems from the application of the reverse charge procedure, which allows the authorities a longer period (of four years under Article 57 of DPR No 633/72) in which to demand payment of the duty than the period allowed to the trader for deduction of the duty, on expiry of which the trader’s right to such deduction lapses.
„1) Kas nõukogu […] kuuenda direktiivi […] artikli 17, artikli 21 lõike 1 ja artikli 22 nõuetekohase tõlgendusega on vastuolus siseriiklik õigusnorm (käesoleval juhul Vabariigi Presidendi 26. oktoobri 1972. aasta dekreedi nr 633 artikkel 19), mille kohaselt on käibemaksu, mida maksukohustuslane peab oma majandustegevuse käigus tasuma, mahaarvamise õiguse kasutamise eeltingimuseks (kaheaastasest) tähtajast kinnipidamine, mille mittejärgimine toob kaasa eelnimetatud õiguse kaotamise, eelkõige sellistel juhtudel, kus kauba või teenuse ostmise käibemaksuga maksustamine toimub pöördmaksustamise alusel, mis lubab maksuhalduril nõuda maksu tasumist (Vabariigi Presidendi dekreedi nr 633/72 artikli 57 kohaselt nelja-aastase) tähtaja jooksul, mis on pikem kui ettevõtjale maksu mahaarvamiseks ettenähtud tähtaeg, kusjuures ettevõtja kaotab tähtaja möödumisel õiguse sellisele mahaarvamisele?
(2) Does it follow from a correct interpretation of Article 18(1)(d) of the Sixth Directive … that national legislation may not, in regulating the ‘formalities’ referred to in that provision by means of the reverse charge procedure governed by the combined provisions of Articles 17(3), 23 and 25 of DPR No 633/72, make (solely to the detriment of the taxable person) the exercise of the right to deduct permitted by Article 17 of the Directive conditional upon compliance with a timelimit such as that laid down in Article 19 of DPR No 633/72?’
2) Kas […] kuuenda direktiivi […] artikli 18 lõike 1 punkti d nõuetekohase tõlgendusega on vastuolus siseriiklik õigusnorm, mis, reguleerides eelnimetatud artiklis viidatud „formaalsusi” Vabariigi Presidendi dekreedi nr 633/72 artikli 17 lõikes 3 koosmõjus artiklitega 23 ja 25 sätestatud pöördmaksustamise abil, võib kehtestada (üksnes maksumaksja kahjuks) direktiivi artiklis 17 ettenähtud mahaarvamisõiguse kasutamise eeltingimusena sellise ajalisest piirangust kinnipidamise, nagu see on ette nähtud Vabariigi Presidendi dekreedi nr 633/72 artiklis 19?”
By order of the President of the Court of 27 April 2007, Cases C-95/07 and C-96/07 were joined for the purposes of the written and oral procedure and of the judgment.
Euroopa Kohtu presidendi 27. aprilli 2007. aasta määrusega on kohtuasjad C-95/07 ja C-96/07 kirjaliku ja suulise menetluse ning kohtuotsuse huvides liidetud.
Ecotrade submits that the Sixth Directive does not impose any timelimit on the right to deduct, since the entire VAT system, which is founded on the principle of neutrality is designed to guarantee the taxable person, in all circumstances, that fundamental right inherent in the overall VAT system.
Ecotrade väidab, et kuues direktiiv ei näe mahaarvamisõiguse osas ette ühtki ajalist piirangut, kuna kogu käibemaksusüsteem, mis põhineb neutraalsuse põhimõttel, on üles ehitatud viisil, mis tagab maksukohustuslasele kõikidel juhtudel selle põhiõiguse, mis on kogu käibemaksusüsteemiga lahutamatult seotud.
Furthermore, the national legislation at issue in the main proceedings cannot be justified by reliance on Articles 17(6) and (7) and 22(7) and (8) of the directive, which are not applicable in the cases in the main proceedings.
Pealegi ei saa põhikohtuasjas kõnesolevaid õigusnorme õigustada selle direktiivi artikli 17 lõigetega 6 ja 7 ning artikli 22 lõigetega 7 ja 8, mis ei ole põhikohtuasjas kohaldatavad.
As regards the ‘formalities’ laid down by the Member States in accordance with Article 18(1)(d) of the Sixth Directive, with which the taxable person must comply in order to exercise the right to deduct under the reverse charge procedure, Ecotrade submits that those formalities may not be disproportionate to or incompatible with the general VAT mechanism.
Mis puudutab kuuenda direktiivi artikli 18 lõike 1 punkti d alusel liikmesriikide kehtestatud „formaalsusi”, mida maksukohustuslane peab pöördmaksustamise süsteemi raames mahaarvamisõiguse kasutamiseks täitma, siis väidab Ecotrade, et need formaalsused ei või olla ebaproportsionaalsed või kokkusobimatud käibemaksusüsteemi üldmehhanismiga.
Accordingly, compliance with those formalities cannot lead to the taxable person definitively losing the right to deduct.
Järelikult ei saa nende formaalsuste järgimine maksukohustuslase jaoks kaasa tuua mahaarvamisõiguse lõplikku kaotamist.
In any event, the limitation on the right to deduct in Italian law is not proportionate, because the tax authority has a longer period in which to reassess incorrect tax returns than that accorded to the taxable person to claim deduction.
Igal juhul ei ole Itaalia õiguses kehtestatud mahaarvamisõiguse piirang proportsionaalne asjaolu tõttu, et maksuhalduril on ebaõigete dekaratsioonide parandamiseks antud tähtaeg tunduvalt pikem kui maksukohustuslasele antud tähtaeg taotleda mahaarvamist.
The Italian and Cypriot Governments point out that the period prescribed for the exercise of the right to deduct is a formality that the Member States may determine under Article 18(1)(d) and (3) and Article 22(8) of the Sixth Directive.
Itaalia valitsus ja Küprose valitsus väidavad, et mahaarvamisõiguse kasutamiseks ette nähtud tähtaeg kujutab endast ühte sellist formaalsust, mida liikmesriigid võivad kuuenda direktiivi artikli 18 lõike 1 punkti d ja lõike 3 ning artikli 22 lõike 8 kohaselt määrata.
Article 18 does not contain any provision inconsistent with the Member States’ discretion to set temporal limits on deduction.
Artikkel 18 ei sisalda ühtki sätet, mis oleks vasturääkiv liikmesriikide kaalutlusõigusele määrata mahaarvamise suhtes ajalisi piiranguid.
According to Article 18(2), which refers to ‘the same period’, the right to deduct should be exercised as soon as possible, so that if
Artikli 18 lõike 2 kohaselt, milles kasutatakse sõnastust „samal perioodil”, peaks mahaarvamisõiguse kasutamine toimuma võimalikult kiiresti, nii et juhul, kui maksukohustuslane ei
Furthermore, the Italian and Cypriot Governments take the view that the period allowed to the authority to recover tax cannot be the same as that allowed to the taxable person to exercise his right to deduct for objective and practical reasons, since the authority needs time after the tax return is lodged to check it and verify its contents.
Lisaks leiavad need valitsused, et objektiivsetel ja praktilistel põhjustel ei pea maksuhaldurile antud tähtaeg maksu sissenõudmiseks olema sama, mis on maksukohustuslasel mahaarvamisõiguse kasutamiseks, kuna maksuhalduril on maksudeklaratsiooni saamise järel vaja aega selle sisu kontrollimiseks.
The Italian Government acknowledges, moreover, that the Member States must comply with the principle of effectiveness, so as not to render exercise of the right to deduct impossible or excessively difficult.
Itaalia valitsus tunnistab muu hulgas, et liikmesriigid peavad järgima tõhususe põhimõtet, st mitte muutma mahaarvamisõiguse kasutamist võimatuks või üleliia raskeks.
However, it submits that the period of two years is perfectly appropriate in that respect.
See valitsus väidab samas, et kaheaastane tähtaeg on sellisel juhul täiesti kohane.
The Commission of the European Communities maintains that the deduction should be exercised in compliance with the tax deadlines prescribed.
Euroopa Ühenduste Komisjon väidab, et mahaarvamine tuleb teha ettenähtud maksutähtaegu järgides.
Its exercise cannot therefore be deferred indefinitely.
Niisiis ei saa seda lõputult edasi lükata.
It concludes that the determination of limitation periods for the exercise of the right to deduct is not incompatible with the objectives pursued by the Sixth Directive, provided that those limitation periods are not less favourable than those laid down for the exercise of analogous rights in matters relating to tax (principle of equivalence) and are not such as to render the exercise of the rights conferred by Community law virtually impossible or excessively difficult (principle of effectiveness).
Komisjon järeldab sellest, et mahaarvamisõigusele aegumistähtaegade määramine ei ole kuuenda direktiivi eesmärkidega kokkusobimatu juhul, kui need tähtajad ei ole ebasoodsamad võrreldes tähtaegadega, mis on antud analoogsete õiguste kasutamiseks maksude valdkonnas (võrdväärsuse põhimõte) ja kui need ei muuda ühenduse õiguskorraga antud õiguste kasutamist praktiliselt võimatuks ega üleliia raskeks (tõhususe põhimõte).
It concludes that the principle of equivalence has not been complied with on account of the fact that the legislation at issue in the main proceedings allows a period of four years to the tax authority for reassessments and recovery, whereas it provides for a period of only two years for deduction of VAT paid.
Ta järeldab sellest, et võrdväärsuse põhimõtet ei ole järgitud seetõttu, et põhikohtuasjas kõnesolevad õigusnormid annavad maksuhaldurile nelja-aastase tähtaja paranduste tegemiseks ja sissenõudmiseks, samas kui tasutud käibemaksu mahaarvamiseks on ette nähtud üksnes kaheaastane tähtaeg.
As regards compliance with the principle of effectiveness, the Commission points out that a twoyear limitation period for the exercise of the right to deduct is likely, for the same reasons, to render the exercise of that right excessively difficult.
Komisjon toonitab võrdväärsuse põhimõtte osas, et mahaarvamisõiguse kasutamiseks antav kaheaastane aegumistähtaeg võib samadel põhjustel muuta selle õiguse kasutamise üleliia raskeks.
In addition, the Commission takes the view that it is wholly excessive and disproportionate for the Member State concerned to seek unduly to enrich itself because mere accounting formalities have not been carried out, although the latter must be allowed the possibility of penalising the irregularities concerned in an appropriate manner.
Komisjon leiab lisaks, et liiga kaugeleminev ja ebaproportsionaalne on see, et asjaomane liikmesriik soovib alusetult rikastuda, põhjendades seda lihtsate raamatupidamisformaalsuste täitmata jätmisega, kuid samas tuleb tunnistada tema võimalust kõnesolevate eksimuste eest kohaselt karistada.
Should the Court decide that Article 19 of the DPR No 633/72 is not compatible with this Sixth Directive, the Cypriot Government proposes that the temporal effects of its judgment should be limited, so that it would apply solely from the date of its delivery.
Kui Euroopa Kohus peaks otsustama, et DPR nr 633/72 ei ole kuuenda direktiiviga kooskõlas, teeb Küprose valitsus ettepaneku, et tehtava kohtuotsuse ajalist mõju piirataks nii, et seda kohaldatakse üksnes otsuse väljakuulutamisele järgneval perioodil.
As a preliminary point, it must be noted that the national court’s questions seek to establish whether Articles 17, 18(1)(d), 21(1) and 22 of the Sixth Directive preclude national legislation such as that at issue in the main proceedings which, where the reverse charge procedure applies, makes the exercise of the right to deduct VAT subject to compliance with a limitation period which is shorter than that available to the tax authority for recovering tax.
Esmalt tuleb meenutada, et eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimustega soovitakse teada, kas kuuenda direktiivi artikliga 17, artikli 18 lõike 1 punktiga d, artikli 21 lõikega 1 ja artikliga 22 on vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid nagu on kõne all põhikohtuasjas, mis pöördmaksustamise juhtudel seavad käibemaksu mahaarvamise õiguse kasutamisele tingimuseks sellise aegumistähtaja järgimise, mis on lühem kui maksuhaldurile maksu sissenõudmiseks ette nähtud tähtaeg.
However, it is clear from the order from reference that the main dispute arises from the accounting irregularity committed by Ecotrade, that is to say, the incorrect recording of the transactions in question only in the register of purchases exempt from VAT, that irregularity also affecting the tax returns relating to VAT drawn up by Ecotrade, which led the Agenzia to reassess them.
Samas tuleneb eelotsusetaotlusest, et põhikohtuasja vaidlusküsimus põhineb Ecotrade’i poolsel raamatupidamiseeskirjade eiramisel, milleks oli asjaomaste tehingute ekslik kandmine üksnes käibemaksuvabade ostude registrisse ja kuna taoline eeskirjade eiramine muutis vigaseks ka selle äriühingu koostatud käibedeklaratsioonid, oli Agenzia’l põhjust nimetatud deklaratsioone parandada.
That situation is clearly different from the case in which a taxable person who is aware of the taxable nature of a supply fails on account of delay or carelessness to claim deduction of input tax within the period prescribed by the national legislation.
Taoline olukord on selgelt eristatav olukorrast, kus maksumaksja, kes on teadlik sellest, et tarne on maksustatav, jätab sisendkäibemaksu mahaarvamise siseriiklike õigusnormidega ette nähtud tähtajal hilinemise või hooletuse tõttu taotlemata.