natgillin/translations-raw huggingface dataset:
— Common organisation of the markets — Wine — Designation and presentation of wines — Regulations Nos 1493/1999 and 753/2002: judgment of 13 March 2008 (Schneider, C-285/06) . . . . . . . . . . . . . . . .
– Ühine turukorraldus – Vein – Veinide kirjeldamine ja esitlemine – Määrused nr 1493/1999 ja nr 753/2002: kohtuotsus, 13. märts 2008 (Schneider, C-285/06) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
INDEX OF SUBJECT MATTER
Tühistamishagi
Approximation of laws
Õigusaktide ühtlustamine
— Electronic communications networks and services — Regulatory framework — Directive 2002/21: judgment of 6 March 2008 (Comisión del Mercado de las Telecomunicaciones, C-82/07) . . . . . . . . . . . . . .
– Elektroonilised sidevõrgud ja -teenused – Õiguslik raamistik – Direktiiv 2002/21: kohtuotsus, 6. märts 2008 (Comisión del Mercado de las Telecomunicaciones, C-82/07) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
— Principles — Principle of retroactive application of the more lenient penalty: judgment of 11 March 2008 (Jager, C-420/06) . . . . . . . . . . .
– Põhimõtted – Kergema karistuse tagasiulatuva kohaldamise põhimõte: kohtuotsus, 11. märts 2008 (Jager, C-420/06) . . . . . . . . . . . . . . . . .
Joined Cases C-287/06 to C-292/06
Liidetud kohtuasjad C-287/06–C-292/06
(Postal services — Directive 97/67/EC — Field reserved to universal postal service provider — Special tariffs for the deposit by business customers, at fixed points of the postal network, of minimum quantities of presorted items — Refusal of such tariffs to intermediaries who consolidate, on a commercial basis and in their own name, postal items from various senders)
Postiteenused – Direktiiv 97/67/EÜ – Universaalse postiteenuse osutajale reserveeritud valdkond – Äriklientidele ettenähtud erihinnad, mida kohaldatakse eelsorteeritud posti minimaalsete koguste toimetamisel postivõrgu kindlaksmääratud punkti – Paljude saatjate postisaadetisi majandustegevusena ja oma nimel koondavatele postikoondajatele erihindade kohaldamisest keeldumine
Freedom to provide services — Community postal services — Directive 97/67 — Services reserved to universal postal service providers
Teenuste osutamise vabadus – Ühenduse postiteenused – Direktiiv 97/67 – Universaalse postiteenuse osutajale reserveeritud teenused
(European Parliament and Council Directive 97/67, Art. 12, fifth indent)
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 97/67, artikli 12 viies taane)
SUMMARY — JOINED CASES C-287/06 TO C-292/06 which may be reserved to the universal postal service provider under Article 7(1) of Directive 97/67, with the consequence that that provision cannot be relied upon to justify treatment of the intermediaries concerned which is different from that enjoyed by the business customers of that company.
KOKKUVÕTE – LIIDETUD KOHTUASJAD C-287/06–C-292/06 desse, ei kuulu valdkonda, mida võib direktiivi 97/67 artikli 7 lõike 1 alusel reserveerida universaalse postiteenuse osutajale, mistõttu ei saa sellele sättele tugineda, et õigustada asjaomaste postikoondajate erinevat kohtlemist võrreldes selle ettevõtja äriklientidega.
The fifth indent of Article 12 of Directive 97/67 on common rules for the development of the internal market of Community postal services and the improvement of quality of service, as amended by Directive 2002/39, which imposes on Member States the obligation to take steps to ensure that the tariffs for each of the services forming part of the provision of the universal service comply with the principles of transparency and non-discrimination, and provides that those tariffs are, together with the associated conditions, to apply equally both as between different third parties and as between third parties and universal service providers supplying equivalent services, must be interpreted as precluding refusal to apply to businesses which consolidate, on a commercial basis and in their own name, postal items from various senders the special tariffs which the national universal postal service provider grants, within the scope of its exclusive licence, to business customers for the deposit of minimum quantities of presorted mail at its sorting offices.
Direktiivi 97/67 ühenduse postiteenuste siseturu arengut ja teenuse kvaliteedi parandamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta (muudetud direktiiviga 2002/39) artikli 12 viiendat taanet, mis kohustab liikmesriike võtma meetmeid tagamaks, et kõigi universaalteenuse alla kuuluvate teenuste hindade puhul peetakse kinni läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise põhimõttest, ning näeb ette, et nii neid hindasid kui ka nendega seotud tingimusi kohaldatakse võrdselt nii erinevate kolmandate isikute vahel kui ka kolmandate isikute ja samaväärseid teenuseid pakkuvate universaalteenuse osutajate vahel, tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui ettevõtjatele, kes koondavad majandustegevusena ja oma nimel paljude saatjate postisaadetisi, keeldutakse kohaldamast erihindu, mida universaalse postiteenuse osutaja riigis kohaldab oma ainulitsentsi valdkonnas äriklientidele eelsorteeritud posti minimaalsete koguste toimetamisel oma sorteerimiskeskustesse.
Moreover, while it is true that the fifth indent of Article 12 of that directive is not intended to determine the question of principle whether a universal postal service provider is or is not obliged to grant access to the postal chain under conditions and at points different from those which apply to the traditional service for letter post, it nevertheless follows from the wording of that provision that it imposes on the Member States a strict obligation to apply the principles of transparency and non-discrimination where such access to special tariffs is in fact granted by that provider.
Kuigi direktiivi artikli 12 viienda taande eesmärk ei ole reguleerida põhimõttelist küsimust, kas universaalse postiteenuse osutaja peab või ei pea võimaldama juurdepääsu postivõrgule teistel tingimustel ja teistes punkides kui need, mida kasutatakse tavalisi kirju puudutavate postiteenuste puhul, nähtub selle sätte sõnastusest siiski, et see paneb liikmesriikidele range kohustuse järgida läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise põhimõtet, kui universaalteenuse osutaja võimaldab tegelikult juurdepääsu sellistele erihindadele.
An activity such as the collection by intermediaries at the premises of various senders of postal items, their pre-sorting and transport to access points does not fall within the field
Selline tegevus nagu postikoondajate poolt eri saatjatelt postisaadetiste kogumine, nende eelsorteerimine ja vedu juurdepääsupunkti-
(see paras 27, 28, 31, 35, 41, 44, operative part)
(vt punktid 27, 28, 31, 35, 41, 44 ja resolutiivosa)
JUDGMENT OF THE COURT (First Chamber)
EUROOPA KOHTU OTSUS (esimene koda)
6 March 2008 *
6. märts 2008 *
REFERENCES for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Verwaltungsgericht Köln (Germany), made by decision of 28 April 2006, received at the Court on 3 July 2006, in the proceedings
Liidetud kohtuasjades C-287/06–C-292/06, mille ese on EÜ asutamislepingu artikli 234 alusel Verwaltungsgericht Kölni (Saksamaa) 28. aprilli 2006. aasta otsustega esitatud eelotsusetaotlused, mis saabusid Euroopa Kohtusse 3. juulil 2006, menetlustes
THE COURT (First Chamber), composed of P. Jann (Rapporteur), President of Chamber, A. Tizzano, A. Borg Barthet, M. Ilešič and E. Levits, Judges,
EUROOPA KOHUS (esimene koda), koosseisus: koja esimees P. Jann (ettekandja), kohtunikud A. Tizzano, A. Borg Barthet, M. Ilešič ja E. Levits, kohtujurist: M. Poiares Maduro, kohtusekretär: ametnik B. Fülöp, arvestades kirjalikus menetluses ja 13. septembri 2007. aasta kohtuistungil esitatut,
DEUTSCHE POST AND OTHERS after considering the observations submitted on behalf of:
DEUTSCHE POST JT arvestades kirjalikke märkusi, mille esitasid:
— the German Government, by M. Lumma, acting as Agent, assisted by T. Lübbig, Rechtsanwalt,
– Saksamaa valitsus, esindaja: M. Lumma, keda abistas Rechtsanwalt T. Lübbig,
— the Commission of the European Communities, by G. Braun and K. Simonsson, acting as Agents, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion,
– Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: G. Braun ja K. Simonsson, arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
The references were made in the ontext of proceedings between, first, Deutsche Post AG (‘Deutsche Post’), as provider of the universal postal service in Germany, and, second, Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH (MDG), Marketing Service Magdeburg GmbH and Vedat Deniz (‘the intermediaries concerned’), on the one hand, and the Bundesrepublik Deutschland, on the other hand, concerning decisions of the Bundesnetzagentur (Federal Network Agency; ‘BNA’) relating to the grant and conditions of access of those intermediaries to the partial services of the Deutsche Post postal network.
Eelotsusetaotlus esitati Deutsche Post AG (edaspidi „Deutsche Post”), kes on universaalse postiteenuse osutaja Saksamaal, ning Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH (MDG), Marketing Service Magdeburg GmbH ja Vedat Denizi (edaspidi „asjaomased postikoondajad”) vahelises kohtuvaidluses Saksamaa Liitvabariigiga Bundesnetzagenturi (võrkude eest vastutav föderaalamet; edaspidi „BNA”) otsuste üle, mis käsitlesid neile ettevõtjatele juurdepääsu andmist Deutsche Posti osateenustele tema postivõrgus ja selle juurdepääsu tingimusi.
Directive 97/67 initiated the process of gradual liberalisation of the market in postal services.
Direktiiviga 97/67 käivitati postiteenuste turu järkjärgulise liberaliseerimise protsess.
According to recital 2 in the preamble to Directive 2002/39, Directive 97/67 ‘established a regulatory framework for the postal sector at Community level, including measures to guarantee a universal service and the setting of maximum limits for the postal services which Member States may reserve to their universal service provider(s) with a view to the maintenance of the universal service, and a timetable for decision-making on the further opening of the market to competition, for the purposes of creating a single market in postal services’.
Direktiivi 2002/39 põhjenduse 2 kohaselt „kehtestati [direktiiviga 97/67] ühenduse tasandil postisektorit reguleeriv raamistik, mis hõlmab meetmeid universaalteenuse tagamiseks ja nende postiteenuste piirmäärade sätestamiseks, mida liikmesriigid võivad universaalteenuse alalhoidmiseks reserveerida oma universaalteenuse pakkujale (pakkujatele), ning ajakava turu konkurentsile avamise jätkamist käsitleva otsuse tegemiseks, mille eesmärk on postiteenuste ühtse turu loomine”.
Directive 2002/39 continues this liberalisation and, according to recitals 14 and 24 in the preamble thereto, it provides a timetable for a gradual and controlled opening of the letters market to competition, giving 2009 as the probable date for the full accomplishment of the internal market for postal services.
Liberaliseerimist jätkab direktiiv 2002/39, mis näeb oma põhjendustes 14 ja 24 ette kirjaturu järkjärgulise ja kontrollitud konkurentsile avamise ajakava ning viitab aastale 2009 kui postiteenuste siseturu täieliku rakendamise võimalikule tähtajale.
Article 2 of Directive 97/67 provides:
Direktiivi 97/67 artikkel 2 sätestab:
‘For the purposes of this Directive, the following definitions shall apply:
„Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid.
(1) postal services: services involving the clearance, sorting, transport and delivery of postal items;
1) postiteenused – postisaadetiste kogumine, sorteerimine, transportimine ja kättetoimetamine;
(2) public postal network: the system of organisation and resources of all kinds used by the universal service provider(s) for the purposes in particular of:
2) avalik postivõrk – korraldussüsteem ja vahendid, mida universaalteenuse osutaja kasutab või selle osutajad kasutavad eelkõige järgmiseks:
— the clearance of postal items covered by a universal service obligation from access points throughout the territory,
– universaalteenuse osutamise kohustusega hõlmatud postisaadetiste kogumine kogu territooriumi juurdepääsupunktides,
— the routing and handling of those items from the postal network access point to the distribution centre,
– kõnealuste saadetiste vedu postivõrgu juurdepääsupunktist jaotuskeskusesse ja nende käitlemine,
— distribution to the addresses shown on items;
– saadetistel märgitud adressaatidele jaotamine;
(3) access points: physical facilities, including letter boxes provided for the public either on the public highway or at the premises of the universal service provider, where postal items may be deposited with the public postal network by customers;
3) juurdepääsupunktid – füüsilised rajatised, k.a avalikult kasutatavatel teedel või universaalteenuse osutaja ruumides asuvad avalikud postkastid, kuhu kliendid võivad jätta avalikku postivõrku toimetatavad postisaadetised;
(4) clearance: the operation of collecting postal items deposited at access points;
4) kogumine – juurdepääsupunktidesse jäetud postisaadetiste kogumine;
With regard to the services which may be reserved for the provider(s) of the universal postal service, the first, third and fourth subparagraphs of Article 7(1) of Directive 97/67 provide:
Teenuste osas, mida võidakse reserveerida universaalse postiteenuse osutajale (osutajatele), näevad direktiivi 97/67 artikli 7 lõike 1 esimene, kolmas ja neljas lõik ette järgmist:
‘To the extent necessary to ensure the maintenance of universal service, Member States may continue to reserve services to universal service provider(s).
„Liikmesriigid võivad universaalteenuse säilitamise tagamiseks vajalikul määral jätkata teenuste reserveerimist universaalteenuse osutajale (osutajatele).
Those services shall be limited to the clearance, sorting, transport and delivery of items of domestic correspondence and incoming crossborder correspondence, whether by accelerated delivery or not, within both of the following weight and price limits.
Need teenused piirduvad üksnes siseriikliku kirjavahetuse ja sissetulevate rahvusvaheliste kirjasaadetiste kogumise, sorteerimise, transportimise ja kättetoimetamisega, olenemata sellest, kas tegemist on kiirendatud kättetoimetamisega või mitte, järgmiste kaalu- ja hinnapiirangute raames.
The weight limit shall be 100 grams from 1 January 2003 and 50 grams from 1 January 2006.
Alates 1. jaanuarist 2003 on kaalupiirang 100 grammi ja alates 1. jaanuarist 2006 on kaalupiirang 50 grammi.
These weight limits shall not apply as from 1 January 2003 if the price is equal to, or more than, three times the public tariff for an item of correspondence in the first weight step of the fastest category, and, as from 1 January 2006, if the price is equal to, or more than, two and a half times this tariff.
Neid kaalupiiranguid ei kohaldata alates 1. jaanuarist 2003, kui hind võrdub võimaliku kiireima standardikategooria esimese kaaluastme kirjasaadetise kolmekordse üldhinnaga või on sellest kõrgem, ega alates 1. jaanuarist 2006, kui hind võrdub kahe ja poole kordse üldhinnaga või on sellest kõrgem.
To the extent necessary to ensure the provision of universal service, direct mail may continue to be reserved within the same weight and price limits.
Universaalteenuse osutamiseks vajalikul määral võib otseposti reserveerimist jätkata samade kaalu- ja hinnapiirangute raames.
To the extent necessary to ensure the provision of universal service, for example when certain sectors of postal activity have already been liberalised or because of the specific characteristics particular to the postal services in a Member State, outgoing crossborder mail may continue to be reserved within the same weight and price limits.’
Universaalteenuse osutamise tagamiseks vajalikul määral, näiteks kui postitegevuse teatavad sektorid on juba liberaliseeritud või kui liikmesriigi postiteenuste eriomadused seda eeldavad, võib väljamineva rahvusvahelise posti reserveerimist jätkata samade kaalu- ja hinnapiirangute raames.”
Articles 9 and 10 of Directive 97/67 lay down the conditions governing the provision of non-reserved services.
Direktiivi 97/67 artiklid 9 ja 10 määravad reserveerimata teenuste osutamist reguleerivad tingimused.
In that regard, provision is made for general authorisations and individual licences for competitor undertakings.
Konkureerivatele ettevõtjatele on ette nähtud üldload ja üksiklitsentsid.
Under Article 11 of that directive:
Direktiivi artikkel 11 sätestab:
‘The European Parliament and the Council, acting on a proposal from the Commission and on the basis of Articles 57(2), 66 and 100a of the Treaty, shall adopt such harmonisation measures as are necessary to ensure that users and the universal service provider(s) have access to the public postal network under conditions which are transparent and non-discriminatory.’
„Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad komisjoni ettepanekul ja asutamislepingu artikli 57 lõike 2 ning artiklite 66 ja 100a alusel vastu vajalikud ühtlustamismeetmed tagamaks, et kasutajatel ja universaalteenuse osutajal või osutajatel on selgetel ja mittediskrimineerivatel tingimustel juurdepääs avalikule postivõrgule.”
With regard to the tariff principles to be observed by the providers of the universal postal service, the fourth and fifth indents of Article 12 of that directive impose on the Member States the obligation to take steps to ensure that the tariffs for each of the services forming part of the provision of that service comply with the principles of transparency and non-discrimination.
Seoses hinnakujunduse põhimõtetega, mida universaalse postiteenuse osutajad peavad järgima, kohustavad direktiivi artikli 12 neljas ja viies taane liikmesriike võtma meetmeid tagamaks, et kõigi universaalteenuse alla kuuluvate teenuste hindade puhul peetakse kinni läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise põhimõttest.
Directive 97/67 was transposed into German law by the Law on postal services (Postgesetz) of 22 December 1997 (BGBl. 1997 I, p.
Direktiiv 97/67 võeti Saksa õigusse üle 22. detsembri 1997. aasta postiseadusega (Postgesetz; BGBl.
This law lays down that Deutsche Post is the universal postal service provider for the purposes of Article 7 of that directive.
Selle seaduse alusel on Deutsche Post direktiivi artikli 7 mõttes universaalteenuse osutaja.
The BNA is the German regulatory authority for the purposes of Article 22 of the directive.
BNA on direktiivi artikli 22 mõttes Saksamaa reguleeriv asutus.
Paragraph 51 of the Law on postal services provides, with regard to the licences to be granted to the universal postal service provider on the one hand and to the competitor undertakings on the other:
Postiseaduse § 51 sätestab universaalse postiteenuse osutajale ja konkureerivatele ettevõtjatele väljastatavate litsentside kohta järgmist:
‘(1) Until 31 December 2007, Deutsche Post … shall have the exclusive right to handle on a commercial basis postal items and addressed catalogues with an individual weight of less than 50 grams, the unit price of which is less than two and a half times the price applicable to corresponding postal items in the lowest weight category (exclusive statutory licence).
„Kuni 31. detsembrini 2007 on Deutsche Postil […] ainuõigus vedada majandustegevusena postisaadetisi ja adresseeritud katalooge, mis kaaluvad kuni 50 grammi ja mille ühikuhind on madalam kui 2,5-kordne postisaadetiste kõige madalamale kaalukategooriale kohaldatav hind (seadusel põhinev ainulitsents).
The first sentence shall not apply:
Esimest lauset ei kohaldata:
5. to anyone who at the request of the sender collects mail at his premises in order to deposit it at the nearest Deutsche Post collection point …or at another Deutsche Post collection point … situated in the same local authority area;
5. sellele, kes toob kirjad saatja taotlusel tema juurest ära ja toimetab need lähimasse Deutsche Posti […] kogumispunkti või muusse Deutsche Posti […] kogumispunkti, mis asub sama omavalitsusüksuse territooriumil;
The competitor undertakings may also request the universal postal service provider, subject to certain conditions, to give them access to parts of its handling services.
Konkureerivad ettevõtjad võivad universaalse postiteenuse osutajalt teatud tingimustel nõuda, et see avaks neile osa oma vedamisteenustest.
In that regard, Paragraph 28(1) of the Law on postal services states:
Selle kohta sätestab postiseaduse § 28 lõige 1 järgmist:
‘If the holder of a licence occupies a dominant position on a market for postal services which are subject to licensing, he must, if requested, offer parts of his handling
„Kui litsentsisaajal on litsentseeritud postiteenuste turul turgu valitsev seisund, peab ta vastava taotluse korral pakkuma sellel turul osa oma vedamisteenustest eraldi,
The obligation stated in the first sentence shall apply in respect of another provider of postal services only if the undertaking making the request does not occupy a dominant position and if competition would otherwise be restricted disproportionately on that or another market.
Teise postiteenuste osutaja ees on tal esimeses lauses märgitud kohustus ainult juhul, kui taotlust esitaval ettevõtjal ei ole turgu valitsev seisund ja kui muidu kahjustataks ebaproportsionaalselt konkurentsi sellel või mõnel muul turul.
The holder of the licence has the right to refuse partial provision of services if that is likely to put at risk the efficient functioning of his facilities or the security of the business, or if as the case may be he no longer has sufficient capacities to carry out the requested service.’
Litsentsisaajal on õigus keelduda osateenuste pakkumisest, kui see võib ohustada tema rajatiste toimimist või ettevõtte turvalisust või kui taotletud teenuse osutamiseks vajalikud ressursid on ammendunud.”
The main proceedings and the question referred for a preliminary ruling
Põhikohtuasjad ja eelotsuse küsimus
The intermediaries concerned are private undertakings operating in the postal services sector.
Asjaomased postikoondajad on postisektoris tegutsevad eraettevõtjad.
They are holders of a licence under the fifth point of the second sentence of Paragraph 51(1) of the Law on postal services which authorises them to handle items of correspondence collected from the sender’s premises, at his request and in his name, in order to deposit them at the nearest Deutsche Post office or at another Deutsche Post office situated in the same local authority area.
Nad on litsentsisaajad tulenevalt postiseaduse § 51 lõike 1 teise lause punktist 5, mis lubab neil vedada saatja juurest kogutud kirisaadetisi viimase taotlusel ja oma nimel, et toimetada need lähimasse Deutsche Posti asutusse või muusse sama omavalitsusüksuse territooriumil asuvasse Deutsche Posti asutusse.
The mail handling system set up by the universal postal service provider in Germany, Deutsche Post, is organised as follows: the mail deposited by senders in letter boxes and at post offices is collected and then transported to the ‘sorting office’ (internal distribution unit which is not usually open to the public) closest to the sender, where the mail is first of all presorted by destination and format.
Postiveosüsteem, mille on sisse seadnud Deutsche Post, kes on universaalse postiteenuse osutaja Saksamaal, on korraldatud järgmiselt: saatjate poolt kirjakasti pandud või postkontorisse antud post kogutakse ning veetakse seejärel saatjale lähimasse „sorteerimiskeskusse” (sisemine sorteerimisüksus, mis ei ole tavaliselt üldsusele avatud), kus post kõigepealt eelsorteeritakse sihtkoha ja formaadi järgi.
It is then transported to the sorting office nearest to the addressee, where detailed sorting takes place and, finally, it is delivered to the addressees.
Seejärel veetakse post saajale lähimasse sorteerimiskeskusse, kus toimub üksikasjalik sorteerimine ning lõpuks toimetatakse post kätte saajale.