natgillin/translations-raw huggingface dataset:
While liability of such a type can be found, in exceptional circumstances, in the legal orders of certain other Member States, it is, as a general rule, limited solely to administrative acts, with the notable exception of French law which alone clearly accepts this type of liability in the case of legislative activity, provided that the damage is unusual, special, serious and direct, that the legislature is not pursuing the common good and that the legislature has not ruled out compensation as a matter of principle.
Kuigi seda liiki vastutust võib teatud liikmesriikide õiguskordades erandjuhtudel esineda, piirdub see üldreeglina üksnes haldusaktidega, välja arvatud Prantsuse õigus, mis ainsana selgelt tunnistab sellise vastutuse olemasolu seadusandliku tegevuse puhul, tingimusel et kahju on ebatavaline, eriline, raske ja otsene, et seadusandja ei pea silmas üldisi huve ning et ta ei ole põhimõtteliselt hüvitist välistanud.
Furthermore, the principle specific to French law cannot be transferred to the Community legal order.
Lisaks sellele ei saa Prantsuse õigusele omast põhimõtet ühenduse õiguskorda üle võtta.
While the basis of that principle is the fact that, in France, judicial review by the Conseil d’État (Council of State) of the constitutionality of laws is precluded, Community law provides for review of the legality of measures of the legislature by reference to the Treaty and fundamental principles and for the possibility of the liability of the Community to be put in issue if those higherranking norms are infringed.
Kuigi selle põhimõtte alus tugineb asjaolule, et Prantsusmaal on välistatud seaduste põhiseadusele vastavuse kohtulik kontroll Conseil d’État poolt, näeb ühenduse õigus omakorda ette seadusandja aktide õiguspärasuse kontrolli asutamislepingu ning aluspõhimõtete suhtes ning võimaluse kohaldada ülimuslike õigusnormide rikkumisel ühenduse vastutust.
Second, the Commission submits that, in concluding in the judgments under appeal that there was real and certain damage, the Court of First Instance in particular distorted the Commission’s arguments, failed to verify specifically that the damage was real and certain and infringed the principles for determining who has the burden of proof.
Teiseks leiab komisjon, et vaidlustatud kohtuotsustes tegeliku ja kindlaksmääratava kahju olemasolu tuvastades moonutas Esimese Astme Kohus oma argumentatsiooni, ei kontrollinud konkreetselt selle kahju tegelikku ja kindlaksmääratavat laadi ning rikkus tõendamiskohustuse määramisega seonduvaid põhimõtteid.
Third, the Commission contends, for reasons analogous to those set out by the Council, that the Court of First Instance erred in the legal characterisation of the facts in concluding that the condition relating to the causal link was met in the case in point.
Kolmandaks leiab komisjon nõukoguga analoogilistel põhjustel, et Esimese Astme Kohus eksis faktide õiguslikul kvalifitseerimisel, leides, et antud asjas oli põhjuslikku seost puudutav tingimus täidetud.
The Kingdom of Spain also contends that the second plea in the appeals should be dismissed.
Hispaania Kuningriik palub samuti apellatsioonkaebuste teine väide tagasi lükata.
As practice shows, there is nothing unforeseeable or exceptional in the imposition of retaliatory measures within the framework of the WTO, including in sectors other than those concerned by a dispute.
Nagu praktika näitab, ei ole WTO raames vastuabinõude kehtestamises, sealhulgas ka vaidlusest kõrvalejäävates sektorites, midagi ettenägematut ega erakorralist.
By the cross-appeal which it has brought in Case C-120/06 P and in its statement in intervention in Case C-121/06 P, the Kingdom of Spain further requests that the judgments under appeal be set aside in so far as the Court of First Instance held that Community law includes, by way of a general principle common to the Member States, a system of liability for lawful acts.
Kohtuasjas C-120/06 P esitatud vastuapellatsioonkaebuses ja kohtuasjas C-121/06 P esitatud menetlusse astuja vastuses palub Hispaania Kuningriik muu hulgas tühistada vaidlustatud kohtuotsused osas, milles Esimese Astme Kohus leidis, et ühenduse õigus sisaldab liikmesriikides ühiselt tunnustatud põhimõtte alusel vastutuse süsteemi õiguspärase akti puhul.
Moreover, in conferring upon that principle a scope as wide as that resulting from the conditions set out in paragraph 160 of the FIAMM judgment and paragraph 153 of the Fedon judgment, the Court of First Instance failed to have regard to the finding which it itself made in paragraph 159 of the FIAMM judgment and paragraph 152 of the Fedon judgment.
Lisaks, omistades kõnealusele põhimõttele sama laia ulatuse kui see, mis tuleneb kohtuotsuse FIAMM punktis 160 ja kohtuotsuse Fedon punktis 153 loetletud tingimustest, ei järginud Esimese Astme Kohus tõdemust, milleni ta ise kohtuotsuse FIAMM punktis 159 ja kohtuotsuse Fedon punktis 152 jõudis.
Acceptance of the possibility of Community liability for a legislative omission although no rule obliging the Community to act can be invoked by the person harmed disregards the principle of reciprocity which the Court of First Instance relied on in rejecting the possibility of liability for unlawful conduct.
Nõustumine võimalusega, et ühenduse vastutust võib kohaldada seadusandliku tegevusetuse eest, kuigi kahjustatud isik ei saa tugineda ühelegi õigusnormile, mis kohustab ühendust tegutsema, eirab muu hulgas vastastikkuse põhimõtet, millele Esimese Astme Kohus tugines, lükates tagasi võimaluse kohaldada vastutust õigusvastase tegevuse eest.
In its observations on the statement in intervention of the Kingdom of Spain, Fedon contends that the Court of First Instance was right in holding that a principle of liability for lawful conduct of the Community institutions has been laid down and delimited by settled caselaw, as the Court of Justice noted in Dorsch Consult v Council and Commission.
Hispaania Kuningriigi menetlusse astuja vastuse peale esitatud märkustes väidab Fedon, et Esimese Astme Kohus leidis õigesti, et ühenduse organite õiguspärase tegevuse eest vastutuse kohaldamise põhimõtte on paika pannud ja seda piiritlenud väljakujunenud kohtupraktika, nagu meenutas Euroopa Kohus eespool viidatud kohtuotsuses Dorsch Consult vs. nõukogu ja komisjon.
Since the second paragraph of Article 288 EC is intended to safeguard the fundamental principle of a State based on the rule of law that protects individuals and, in particular, their rights to property and pursuit of an economic activity, it must, having regard to the liberal orientation of the Community legal system, be interpreted in such a way as to favour the most liberal principles characterising the legal systems of the Member States.
EÜ artikli 288 teist lõiku – mille eesmärk on tagada õigusriigi aluspõhimõtet, mis kaitseb eraõiguslikke isikuid ning eelkõige nende omandiõigust ja ettevõtlusvabadust – tuleb ühenduse õiguskorra liberaalset suunda arvestades tõlgendada liikmesriikide õiguskordade kõige liberaalsemate põhimõtete kasuks.
In addition, in a Union composed of 25 Member States this
Lisaks tuleb kahekümne viiest
In the case in point, the legal systems of the new Member States should nevertheless not be taken into account, since the relevant enlargement occurred after the material time.
Käesolevas asjas ei tuleks uute liikmesriikide õiguskordasid siiski arvestada, kuna kõnealune laienemine leidis aset pärast antud asjas toimunut.
Fedon further submits that the objection put forward by the Kingdom of Spain relating in particular to the fact that the conduct complained of consists of an omission is inadmissible as it was not raised at first instance.
Hispaania Kuningriigi etteheide, mis tuleneb eelkõige asjaolust, et etteheidetud käitumine seisnes tegevusetuses, on vastuvõetamatu, sest seda ei esitatud esimeses astmes.
In any event, the Community can incur liability for both omissions and acts of the institutions.
Igal juhul saab ühenduse vastutust kohaldada nii institutsioonide tegevusetuse kui ka aktide puhul.
In the first plea of their respective cross-appeals, the Council has contended that the FIAMM and Fedon judgments should be set aside, and the Kingdom of Spain that the FIAMM judgment should be set aside, on the ground that the Court of First Instance erred in law in establishing a principle of Community liability in the absence of unlawful conduct attributable to its institutions or, in any event, in holding that such a principle is applicable in the case of conduct such as that at issue in the case in point.
Vastavate vastuapellatsioonkaebuste esimese väitega palus nõukogu eelkõige kohtuotsuste FIAMM ja Fedon tühistamist ning Hispaania Kuningriik kohtuotsuse FIAMM tühistamist seetõttu, et Esimese Astme Kohus rikkus õigusnormi, kehtestades põhimõtte ühenduse vastutuse kohta olukorras, kus tema institutsioonid ei ole õigusvastaselt tegutsenud, või igal juhul leides, et selline põhimõte on kohaldatav käesolevas asjas kõne all oleva käitumise puhul.
Without bringing a cross-appeal, the Commission asks the Court to retain the operative parts of the judgments under appeal but to substitute grounds to the same effect.
Esitamata vastuapellatsioonkaebust, palub komisjon Euroopa Kohtul jätta vaidlustatud kohtuotsuste resolutsioonid jõusse, kuid asendada samas osas põhjendused.
Since the grounds of challenge as so formulated dispute the very existence or very applicability of the liability regime which the judgments under appeal applied, they should be considered first.
Kuna nende etteheidetega vaidlustatakse selle vastutuse korra olemasolu või kohaldatavus, mida kohaldati vaidlustatud kohtuotsustes, tuleb antud juhul neid kahte aspekti esimesena uurida.
Indeed, if the error of law pleaded were proved, there would no longer be any need to rule on the second plea in the main appeals, concerning the unusual nature of
Tuleb märkida, et juhul, kui õigusnormi rikkumine osutub tõendatuks, ei ole enam vaja lahendada peamiste apellatsioonkaebuste teist väidet, mis puudutab tekkinud
The first plea in the crossappeals and the claims seeking the substitution of grounds, according to which a regime of no-fault liability, as established by the judgments under appeal, does not exist
Vastuapellatsioonkaebuste esimene väide ja põhjenduste asendamise nõue, mis tuleneb asjaolust, et vaidlustatud kohtuotsustes kehtestatud mittesüülise vastutuse korda ei ole olemas
It should be pointed out first of all that, in accordance with the settled caselaw noted in paragraph 106 of the present judgment, the second paragraph of Article 288 EC means that the noncontractual liability of the Community and the exercise of the right to compensation for damage suffered depend on the satisfaction of a number of conditions, relating to the unlawfulness of the conduct of which the institutions are accused, the fact of damage and the existence of a causal link between that conduct and the damage complained of.
Kõigepealt tuleb rõhutada, et käesoleva kohtuotsuse punktis 106 viidatud väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleneb EÜ artikli 288 teisest lõigust, et ühenduse organite õigusvastase tegevuse puhul on ühenduse lepinguvälise vastutuse tekkimise ja kantud kahju hüvitamise õiguse kasutamise eelduseks see, et samaaegselt on täidetud teatavad tingimused: institutsioonidele etteheidetava tegevuse õigusvastasus, kahju tekkimine ning põhjuslik seos selle tegevuse ja viidatud kahju vahel.
The Court has also repeatedly pointed out that that liability cannot be regarded as having been incurred without satisfaction of all the conditions to which the duty to make good any damage, as defined in the second paragraph of Article 288 EC, is thus subject (Oleifici Mediterranei v EEC, paragraph 17).
Samuti on Euroopa Kohus korduvalt rõhutanud, et seda vastutust ei saa kohaldada ilma, et oleks täidetud kõik tingimused, millele EÜ artikli 288 teises lõigus sätestatud kahju hüvitamise kohustus on allutatud (eespool viidatud kohtuotsus Oleifici Mediterranei vs. EMÜ, punkt 17).
The Court has accordingly held that, where the Community courts find that there is no act or omission by an institution of an unlawful nature, so that the first condition for noncontractual Community liability under the second paragraph of Article 288 EC is not satisfied, they may dismiss the application in its entirety without it being necessary for them to examine the other preconditions for such liability, namely the fact of damage and the existence of a causal link between the conduct of the
Seetõttu tuvastas Euroopa Kohus, et kui ühenduse kohus leiab, et ükski institutsiooni akt ega tegevusetus ei ole õigusvastast laadi, nii et esimene tingimus, millele on allutatud ühenduse lepinguväline vastutus EÜ artikli 288 teise lõigu tähenduses, ei ole täidetud, võib see kohus hagi täies ulatuses rahuldamata jätta ilma, et oleks vaja uurida selle vastutuse ülejäänud tingimusi, st kahju tegelikkust ja põhjusliku
The Court’s caselaw enshrining, in accordance with the second paragraph of Article 288 EC, both the existence of the regime governing the noncontractual liability of the Community for the unlawful conduct of its institutions and the conditions for the regime’s application is thus firmly established.
Euroopa Kohtu praktika, mis kinnitab EÜ artikli 288 teise lõigu alusel ühenduse lepinguvälise vastutuse korra olemasolu ühenduse institutsioonide õigusvastase tegevuse puhul ja selle korra kohaldamise tingimusi, on seega kindlalt välja kujunenud.
By contrast, that is not so in the case of a regime governing noncontractual Community liability in the absence of such unlawful conduct.
Sama ei kehti seevastu osas, mis puudutab ühenduse lepinguvälise vastutuse korda olukorras, kus sellist õigusvastast tegevust ei eksisteeri.
Contrary to what the Court of First Instance stated in the judgments under appeal, it cannot, first of all, be deduced from the caselaw prior to those judgments that the Court of Justice has established the principle of such a regime.
Vastupidiselt sellele, mida Esimese Astme Kohus vaidlustatud kohtuotsustes kinnitas, ei saa neile kohtuotsustele eelnevast kohtupraktikast esiteks järeldada, et Euroopa Kohus on kehtestanud sellise korra põhimõtte.
As the Court of Justice noted in particular in Dorsch Consult v Council and Commis­sion, paragraph 18, a judgment to which the Court of First Instance refers in paragraph 160 of the FIAMM judgment and paragraph 153 of the Fedon judgment, the Court has on the contrary hitherto limited itself, as set out in settled caselaw, to specifying some of the conditions under which such liability could be incurred in the event of the principle of Community liability for a lawful act being recognised in Community law (see also, in similar terms, Case 59/83 Biovilac v EEC [1984] ECR 4057, paragraph 28).
Nagu Euroopa Kohus meenutas eespool viidatud kohtuotsuse Dorsch Consult vs. nõukogu ja komisjon (millele Esimese Astme Kohus kohtuotsuse FIAMM punktis 160 ja kohtuotsuse Fedon punktis 153 viitab) punktis 18, on Euroopa Kohus seni piirdunud – vastavalt väljakujunenud kohtupraktikale – vaid teatud tingimuste täpsustamisega, mille täitmisel võiks sellist vastutust kohaldada, kui ühenduse õiguses peaks tunnustatama põhimõtet ühenduse vastutusest õiguspärase akti puhul (vt samuti analoogilistel tingimustel 6. detsembri 1984. aasta otsus kohtuasjas 59/83: Biovilac vs. EMÜ, EKL 1984, lk 4057, punkt 28).
It was solely on that basis that the Court noted in Dorsch Consult v Council and Commission, paragraph 19, that if the principle of such liability came to be recognised, at the very least three conditions, comprising the fact of damage, the existence of a causal link between it and the act concerned and the unusual and special nature of the damage, would all have to be satisfied in order for liability to be incurred.
Üksnes selle alusel märkis Euroopa Kohus eespool viidatud kohtuotsuse Dorsch Consult vs. nõukogu ja komisjon punktis 19, et juhul, kui sellise vastutuse põhimõtet tulevikus tunnustatakse, nõuab selle kohaldamine vähemalt kolme kumulatiivse tingimuse täitmist: kahju peab olema tegelik, kahju ja asjaomase akti vahel peab olema põhjuslik seos ning kahju peab olema ebatavaline ja eriline.
Secondly, as regards the liability regime recognised in Community law, the Court, while noting that it is to the general principles common to the laws of the Member States that the second paragraph of Article 288 EC refers as the basis of the noncontractual liability of the Community for damage caused by its institutions or by its servants in the performance of their duties, has held that the principle of the
Järgnevalt, mis puudutab ühenduse õiguses tunnustatud vastutuse korda, siis leidis Euroopa Kohus – meenutades samas, et seoses lepinguvälise vastutusega, mis lasub ühendusel oma institutsioonide või teenistujate poolt ülesannete täitmisel tekitatud kahju eest, viitab EÜ artikli 288 teine lõik liikmesriikide õiguse ühistele üldpõhimõtetele –, et ühenduse lepinguvälise vastutuse põhimõte, mis on seega EÜ artikliga 288
As regards, more specifically, liability for legislative activity, the Court moreover pointed out at a very early stage that, although the principles in the legal systems of the Member States governing the liability of public authorities for damage caused to individuals by legislative measures vary considerably from one Member State to another, it is however possible to state that the public authorities can only exceptionally and in special circumstances incur liability for legislative measures which are the result of choices of economic policy (Bayerische HNL Vermehrungsbetriebe and Others v Council and Commission, paragraph 5).
Mis puudutab täpsemalt vastutust normatiivse tegevuse eest, siis leidis Euroopa Kohus muu hulgas juba alguses, et kuigi põhimõtted, mis reguleerivad liikmesriikide õigussüsteemides avaliku võimu vastutust normatiivaktidega eraõiguslikele isikutele tekitatud kahju eest, on liikmesriigiti märkimisväärselt erinevad, võib siiski tõdeda, et normatiivaktide alusel, milles sisaldub majanduspoliitiline valik, saab avaliku võimu vastutust kohaldada vaid erandlikult ja üksikutel juhtudel (eespool viidatud kohtuotsus Bayerische HNL Vermehrungsbetriebe jt vs. nõukogu ja komisjon, punkt 5).
The Court has therefore held in particular that, in view of the second paragraph of Article 288 EC, the Community does not incur liability on account of a legislative measure which involves choices of economic policy unless a sufficiently serious breach of a superior rule of law for the protection of the individual has occurred (see, inter alia, Joined Cases 9/71 and 11/71 Compagnie d’approvisionnement, de transport et de crédit and Grands Moulins de Paris v Commission [1972] ECR 391, paragraph 13; Bayerische HNL Vermehrungsbetriebe and Others v Council and Commission, paragraph 4; Case 50/86 Les Grands Moulins de Paris v EEC [1987] ECR 4833, paragraph 8; and Case C-119/88 AERPO and Others v Commission [1990] ECR I-2189, paragraph 18).
Samuti leidis Euroopa Kohus eelkõige, et ühenduse vastutust normatiivakti eest, mis sisaldab majanduspoliitilisi otsuseid, saab EÜ artikli 288 teist lõiku arvestades kohaldada vaid siis, kui on piisavalt selgelt rikutud eraõiguslikke isikuid kaitsvat kõrgemalseisvat õigusnormi (vt eelkõige 13. juuni 1972. aasta otsus liidetud kohtuasjades 9/71 ja 11/71: Compagnie d’approvisionnement, de transport et de crédit ja Grands Moulins de Paris vs. komisjon, EKL 1972, lk 391, punkt 13; eespool viidatud kohtuotsus Bayerische HNL Vermehrungsbetriebe jt vs. nõukogu ja komisjon, punkt 4; 8. detsembri 1987. aasta otsus kohtuasjas 50/86: Les Grands Moulins de Paris vs. EMÜ, EKL 1987, lk 4833, punkt 8, ja 6. juuni 1990. aasta otsus kohtuasjas C-119/88: AERPO jt vs. komisjon, EKL 1990, lk I-2189, punkt 18).
It has further pointed out, in this connection, that the rule of law the breach of which must be found has to be intended to confer rights on individuals (see to this effect, inter alia, Case C-352/98 P Bergaderm and Goupil v Commission [2000] ECR I-5291, paragraphs 41 and 42, and Case C-282/05 P Holcim (Deutschland) v Commission [2007] ECR I-2941, paragraph 47).
Veel täpsustas kohus selles osas, et õigusnorm, mille rikkumine tuleb tuvastada, peab andma õigusi eraõiguslikele isikutele (vt selle kohta eelkõige 4. juuli 2000. aasta otsus kohtuasjas C-352/98 P: Bergaderm ja Goupil vs. komisjon, EKL 2000, lk I-5291, punktid 41 ja 42, ning 19. aprilli 2007. aasta otsus kohtuasjas C-282/05 P: Holcim (Deutschland) vs. komisjon, EKL 2007, lk I-2941, punkt 47).
First, even where the legality of measures is subject to judicial review, exercise of the legislative function must not be hindered by the prospect of actions for damages whenever the general interest of the Community requires legislative measures to be adopted which may adversely affect individual interests. Second, in a legislative context characterised by the exercise of a wide discretion, which is essential for implementing a Community policy, the Community cannot incur liability unless the institution concerned has manifestly and gravely disregarded the limits on the exercise of its powers (see, in particular, Brasserie du pêcheur and Factortame, paragraph 45).
Muu hulgas märkis Euroopa Kohus, et seadusandlikku tegevust puudutava ühenduse vastutuse kitsas tõlgendamine on selgitatav kaalutlusega, et esiteks ei tohi seadusandliku funktsiooni teostamist isegi seal, kus on õigusaktide seaduslikkuse kohtulik järelevalve, takistada kahju hüvitamise nõuete oht iga kord, kui ühenduse üldise huvi tõttu tuleb võtta normatiivseid meetmeid, mis võivad kahjustada eraõiguslike isikute huve, ning et teiseks saab seadusandlikus kontekstis, mida iseloomustab ühenduse poliitika elluviimiseks hädavajalik ulatuslik kaalutlusõigus, kohaldada ühenduse vastutust vaid juhul, kui asjassepuutuv institutsioon on ilmselgelt ja jämedalt eiranud oma volituste piire (eespool viidatud kohtuotsus Brasserie du pêcheur ja Factortame, punkt 45).
Finally, it is clear that, while comparative examination of the Member States’ legal systems enabled the Court to make at a very early stage the finding recalled in paragraph 170 of the present judgment concerning convergence of those legal systems in the establishment of a principle of liability in the case of unlawful action or an unlawful omission of the authority, including of a legislative nature, that is in no way the position as regards the possible existence of a principle of liability in the case of a lawful act or omission of the public authorities, in particular where it is of a legislative nature.
Lõpuks tuleb selles osas tõdeda, et kui liikmesriikide õiguskordade võrdlev uurimine lubas Euroopa Kohtul juba väga varakult jõuda käesoleva kohtuotsuse punktis 170 meenutatud tõdemuseni, mis puudutab nende õiguskordade ühitamist vastutuse põhimõtte kehtestamisel ametiasutuse õigusvastase tegevuse või tegevusetuse korral, kaasa arvatud seadusandlik tegevus, ei kehti see mingil juhul, kui tegemist on võimaliku vastutuse põhimõttega avaliku võimu õiguspärase akti või tegevusetuse korral, eelkõige siis, kui viimane on seadusandlikku laadi.
In the light of all the foregoing considerations, it must be concluded that, as Community law currently stands, no liability regime exists under which the Community can incur liability for conduct falling within the sphere of its legislative competence in a situation where any failure of such conduct to comply with the WTO agreements cannot be relied upon before the Community courts.
Kõiki eelnevaid kaalutlusi arvesse võttes tuleb järeldada, et ühenduse õiguses selle praegusel kujul ei eksisteeri vastutuse korda, mis lubaks kohaldada ühenduse vastutust tema pädevusse kuuluva seadusandliku tegevuse puhul olukorras, kus sellise tegevuse võimalikule vastuolule WTO lepingutega ei saa ühenduse kohtus tugineda.
In the case in point, the conduct which the appellants allege to have caused them damage comes within the context of establishment of a common organisation of the market and clearly falls within the sphere of legislative activity of the Community legislature.
Tuleb aga meeles pidada, et käesolevas asjas kuulub tegevus, millega tekitati hagejatele väidetavalt kahju, ühise turukorralduse rakendamise raamesse ja jääb ilmselgelt ühenduse seadusandja seadusandliku tegevuse alla.