natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By helping the market guide resources to where they can be used most productively, lasting price stability increases the efficiency of the economy and, therefore, the welfare of households.
Kestev hinnastabiilsus suurendab majanduse tõhusust ja seeläbi ka kodumajapidamiste heaolu, võimaldades turul jaotada ressursse nii, et neid kasutataks kõige otstarbekamalt.
… reduce distortionary effects of tax systems and social security systems … Fourth, tax and welfare systems can create incentives which distort economic behaviour.
...vähendades maksu- ja sotsiaalkindlustussüsteemidest tulenevaid moonutusi... Neljandaks võivad maksu- ja sotsiaalkindlustussüsteemid moonutada majanduslikku käitumist.
In many cases, these distortions are exacerbated by inflation or deflation, as fiscal systems do not normally allow for the indexation of tax rates and social security contributions to the inflation rate.
Inflatsioon või deflatsioon võivad selliseid moonutusi sageli süvendada, sest eelarvesüsteemid ei võimalda tavaliselt maksumäärade ja sotsiaalkindlustusmaksete indekseerimist vastavalt inflatsioonimäärale.
For instance, salary increases that are meant to compensate workers for inflationary developments could result in employees being subject to a higher tax rate, a phenomenon that is known as “cold progression”.
Näiteks kõrgema inflatsiooni kompenseerimiseks mõeldud palgatõusu tulemusel peavad töötajad maksma suuremat tulumaksu.
Price stability reduces these distortionary effects associated with the impact of inflationary or deflationary developments on taxation and social systems.
Hinnastabiilsus vähendab moonutavat mõju, mida inflatsioon või deflatsioon avaldab maksu- ja sotsiaalkindlustussüsteemidele.
… reduce inflation risk premia in interest rates … Second, if creditors can be sure that prices will remain stable in the future, they will not demand an extra return (a socalled “inflation risk premium”) to compensate them for the inflation risks associated with holding nominal assets over the longerterm (see Box 3.2 for details).
...vähendades intressimäärade inflatsiooniriski... Kui võlausaldajad on kindlad, et hinnad püsivad tulevikus stabiilsena, ei nõua nad nominaalsete varade pikemaajalise hoiustamisega seotud inflatsiooniriski kompenseerimiseks lisakasumit (n-ö inflatsiooniriski preemiat; vt taustinfo 3.2).
By reducing such risk premia, thereby bringing about lower nominal interest rates, price stability contributes to the efficiency with which the capital markets allocate resources and therefore increases the incentives to invest.
Hinnastabiilsus toetab kapitaliturgude tõhusat ressursside jaotamist ning soodustab investeeringuid, vähendades riskipreemiaid, mille tulemuseks on madalamad nominaalintressimäärad.
This again fosters job creation and, more generally, economic welfare.
See edendab omakorda töökohtade loomist ja üldist majanduslikku heaolu.
BOX 3.3: HYPERINFLATION doubt that such rates of inflation place a heavy burden on society.
TAUSTINFO 3.3 HÜPERINFLATSIOON
In fact, in Germany, the hyperinflation that followedWorldWar I and peaked in 1923 had devastating economic, social and – as is widely agreed – political consequences.
Saksamaal tõi Esimesele maailmasõjale järgnenud ja 1923. aastaga tipnenud hüperinflatsioon kaasa laastavad majanduslikud, sotsiaalsed ja poliitilised tagajärjed.
A situation in which the rate of inflation is very high and/or rises constantly and eventually becomes out of control is called “hyperinflation”.
Olukorda, kus inflatsioonimäär on väga kõrge või tõuseb pidevalt ja kontrollimatult, nimetatakse hüperinflatsiooniks.
Socially, hyperinflation is a very destructive phenomenon which has far-reaching consequences for individuals and society as a whole.
Hüperinflatsioon on ühiskonda halvav nähtus, millel on nii üksikisiku kui ka ühiskonna jaoks tervikuna pikaajalised tagajärjed.
Although there is no generally accepted definition of hyperinflation, most economists would agree that a situation where the monthly inflation rate exceeds 50 % can be described as hyperinflation.
Ehkki hüperinflatsiooni üldiselt tunnustatud määratlus puudub, peab enamik majandusteadlasi hüperinflatsiooniks olukorda, kus kuine inflatsioonimäär ületab 50%.
Hyperinflation and periods of very high inflation occurred several times during the 20th century.
20. sajandi jooksul on hüperinflatsiooni ja väga kõrget inflatsiooni esinenud mitmel korral.
Below are some examples of countries that experienced such high annual rates of inflation and the respective figures for the years indicated:
Allpool on toodud mõned näited väga kõrget aastast inflatsioonimäära kogenud riikidest ja andmed vastavate aastate kohta:
As many people lost their savings, this led to a substantial loss in wealth for broad segments of the population.
Paljud inimesed kaotasid oma säästud, mille tagajärjel langes märkimisväärselt mitmete rahvastikurühmade jõukus.
The realisation that price levels were constantly rising sparked a vicious circle.
Arusaamine, et hinnatase tõuseb pidevalt, tekitas suletud ringi.
People naturally asked for higher wages, anticipating higher price levels in the future.
Inimesed küsisid kõrgemat palka, oodates tulevikus kõrgemat hinnataset.
These expectations became a reality, since higher wages translated into higher costs of production, which again meant higher prices.
Ootused said aga tegelikkuseks, sest kõrgemate palkadega kaasnesid suuremad tootmiskulud, mis omakorda tähendasid kõrgemaid hindu.
In the same vein, people started to pass on their money – which lost its value – by spending faster and faster.
Samamoodi hakkasid inimesed kulutama oma raha järjest kiiremini, sest selle väärtus langes.
5,000 % more than 10,000 % 3,100 % 7,500 % 2,100 % 5,000 %
5000 % üle 10 000 % 3100 % 7500 % 2100 % 5000 %
Let us briefly illustrate the consequences of such a phenomenon.
Järgnevalt selgitatakse lühidalt hüperinflatsiooni tagajärgi.
An inflation rate of 50 % per month implies an increase of more than 100-fold in the price level over a year and an increase of more than two million-fold over three years.
Kui inflatsioonimäär on kuus 50%, tähendab see, et aastas tõuseb hinnatase enam kui 100 korda ja kolme aasta jooksul rohkem kui 2 miljonit korda.
The Government reacted to the decline in the value of money by adding more and more zeros to the paper currency, but over time it became impossible to keep up with the exploding price level.
Valitsus lisas raha väärtuse langedes paberrahale üha enam nulle, kuid aja möödudes muutus plahvatusliku hinnatasemega sammu pidamine võimatuks.
Eventually these hyperinflation costs became intolerable.
Lõpuks ei olnud enam võimalik hüperinflatsiooniga seotud kulusid kanda.
Over time money completely lost its role as a store of value, unit of account and medium of exchange.
Aja jooksul kaotas raha kui väärtuse säilitaja, arvestusühik ja maksevahend täielikult oma mõtte.
Barter became more common and unofficial monies, such as cigarettes, which did not lose their value due to inflation, started to replace official paper money.
Üha tavalisemaks sai vahetuskaubandus ja ametlikku paberraha asendas järjest enam mitteametlik raha, nt sigaretid, mille väärtus inflatsiooni tõttu ei langenud.
… increase the benefits of holding cash … Fifth, inflation can be interpreted as a hidden tax on holding cash.
3.2), seda vähem soovivad kodumajapidamised hoida sularaha (taustinfos 3.4 selgitatakse, miks kõrgemate nominaalintressimäärade puhul langeb (intressiga tasustamata) raha nõudlus).
In other words, people who hold cash (or deposits which are not remunerated at market rates) experience a decline in their real money balances and thus in their real financial wealth when the price level rises, just as if part of their money had been taxed away.
Sama kehtib ka siis, kui inflatsiooni suhtes ei valitse ebakindlust, st see on igati ootuspärane.
This happens even if inflation is not uncertain, i.e. if it is fully expected.
...suurendades sularaha hoidmisest saadavat kasu...
Consequently, if people hold a lower amount of cash, they must make more frequent visits to the bank to withdraw money.
Inflatsiooni võib tõlgendada ka kui varjatud maksu sularaha hoidmise eest.
These inconveniences and costs caused by reduced cash holdings are often metaphorically described as the “shoe-leather costs” of inflation, because walking to the bank causes one’s shoes to wear out more quickly.
Kui hinnatase tõuseb, langeb sularaha või hoiuste, millelt ei maksta turuintressimäära, reaalne väärtus ja seega ka nende omanike reaalne rahaline heaolu.
More generally, reduced cash holdings can be said to generate higher transaction costs.
Mida kõrgem on oodatav inflatsioonimäär (ja mida kõrgemad nominaalsed intressimäärad; vt taustinfo
BOX 3.4: DEMAND FOR CASH
TAUSTINFO 3.4 SULARAHANÕUDLUS
Due to its liquidity, money provides a service to its holder in the form of making transactions easier.
Tänu likviidsusele muudab raha selle valdajale tehingute tegemise hõlpsamaks.
Otherwise, people would not obviously have an incentive to hold money which is not remunerated.
Vastasel juhul ei sooviks inimesed hoida raha, millelt ei maksta intresse.
By holding cash, people are subject to socalled “opportunity costs”, as alternative assets pay a positive rate of interest which they would miss out on.
Sularaha hoidmisega kaasneb n-ö alternatiivkulu, sest inimestel jääb saamata alternatiivseilt varadelt makstav intress.
Therefore, a higher level of expected inflation, and therefore a higher nominal interest rate (see Box 3.2), tend to have a negative impact on the demand for money.
Seetõttu vähendavad kõrgemad inflatsiooniootused ja kõrgem nominaalintressimäär (vt taustinfo 3.2) raha nõudlust.
Consider a situation whereby the shortterm market interest rate paid on bank deposits or a government bond is just 2 %.
Oletame, et pangahoiustelt või valitsuse võlakirjadelt makstav lühiajaline turuintressimäär on vaid 2%.
In such a case, holding EUR 1000 in banknotes implies that EUR 20 per year is lost.The interest rate on alternative investment opportunities is the opportunity cost of holding banknotes.
Sel juhul tähendaks 1000 euro hoidmine pangatähtedes 20-eurost kaotust aastas. Alternatiivsete investeerimisvõimaluste intressimäär on pangatähtede hoidmise alternatiivkulu.
Now let us assume that, because of higher inflation, nominal interest rates increase and you receive 10 % interest on your bank account instead of 2 %.
Oletame nüüd, et kõrgema inflatsiooni tõttu nominaalsed intressimäärad suurenevad ja te saate oma pangahoiuselt intressi 2% asemel 10%.
If you still held EUR 1000 in cash, your opportunity costs would be EUR 100 per year or around EUR 2 per week.
Kui teil oleks endiselt 1000 eurot sularaha, oleks teie alternatiivkulu 100 eurot aastas või ligikaudu 2 eurot nädalas.
In this case you may decide to reduce your money holding by, say, EUR 500 and therefore increase your interest income by around EUR 1 per week or EUR 50 per year.
Sel juhul võite te otsustada sularahas hoitavat summat näiteks 500 euro võrra vähendada ja suurendada seega oma intressitulu umbes 1 euro võrra nädalas või 50 euro võrra aastas.
In other words, the higher the interest rate, the lower the demand for banknotes.
Mida kõrgem on intressimäär, seda väiksem on nõudlus pangatähtede järele.
Economists say the demand for money is “interest elastic”.
Majandusteadlased ütlevad, et rahanõudlus on intressielastne.
Stable prices thus help to maintain social cohesion and stability.
Stabiilsed hinnad aitavad seega hoida sotsiaalset ühtsust ja stabiilsust.
As demonstrated at certain points throughout the 20th century, high rates of inflation often create social and political in stability as those groups who lose out because of inflation feel cheated if (unexpected) inflation “taxes” away a large part of their savings.
Nagu 20. sajandi kogemused on näidanud, põhjustab kõrge inflatsioonimäär sageli sotsiaalset ja poliitilist ebakindlust, sest inflatsiooni tõttu kahju saavad ühiskonnaliikmed tunnevad end petetuna, kui inflatsioon n-ö sööb ära suurema osa nende säästudest.
In the long run, economies with lower inflation appear, on average, to grow more rapidly in real terms.
Pikas perspektiivis on madalama inflatsiooniga riigis keskmiselt kiirem majanduse reaalkasv.
For instance, if there is an unexpected increase in inflation, everyone with nominal claims, for example in the form of longerterm wage contracts, bank deposits or government bonds, experiences losses in the real value of these claims.Wealth is then transferred in an arbitrary manner from lenders (or savers) to borrowers because the money in which a loan is ultimately repaid buys fewer goods than was expected when the loan was made.
Seetõttu võib pangal tekkida maksejõulisuse probleem, mis võib põhjustada negatiivse ahelreaktsiooni. Kui rahapoliitika abil suudetakse säilitada hinnastabiilsus, hoitakse seeläbi ära nominaalsete varade reaalväärtust mõjutavad inflatsiooni- või deflatsioonišokid ja tagatakse ühtlasi finantsstabiilsus.
… contribute to financial stability Seventh, sudden revaluations of assets due to unexpected changes in inflation can undermine the soundness of a bank’s balance sheet.
...vältides jõukuse ja tulude meelevaldset jaotamist...
For instance, let us assume that a bank provides long-term fixed interest loans which are financed by shortterm time deposits.
Hinnastabiilsuse säilitamine aitab ennetada märkimisväärseid majanduslikke, sotsiaalseid ja poliitilisi probleeme, mis on seotud inflatsiooni ja deflatsiooni keskkonnas toimuva jõukuse ja tulude meelevaldse ümberjaotamisega.
If there is an unexpected shift to high inflation, this will imply a fall in the real value of assets.
See kehtib eelkõige siis, kui hinnataseme muutusi on raske ennustada ja kui need puudutavad ühiskonnarühmi, kel on raskusi kaitsta oma kindla rahasummaga väljendatud nõudeid inflatsiooni vastu.
Following this, the bank may face solvency problems that could cause adverse “chain effects”.
Näiteks, kui inflatsioon tõuseb ootamatult, langeb kindla rahasummaga väljendatud nõuete (nt pikaajalisemad palgakokkulepped, pangahoiused või valitsuse võlakirjad) reaalne väärtus.
If monetary policy maintains price stability, inflationary or deflationary shocks to the real value of nominal assets are avoided and financial stability is therefore also enhanced.
Rikkus jaotub sel juhul meelevaldselt laenuandjatelt (või säästjatelt) laenuvõtjatele, sest selle raha eest, milles laen lõpuks tasutakse, saab osta vähem kaupu kui laenuvõtmise hetkel eeldati.
Should there be unexpected deflation, people who hold nominal claims may stand to gain as the real value of their claims (e.g. wages, deposits) increases.
Ootamatu deflatsiooni korral võivad kindla rahasummaga väljendatud nõudeid omavad inimesed saada kasumit, sest nende nõuete (nt palgad, hoiused) reaalväärtus suureneb.
However, in times of deflation, borrowers or debtors are often unable to pay back their debt and may even go bankrupt.This could damage society as a whole, and in particular those people who hold claims on, and those who work for, firms that have gone bankrupt.
Deflatsiooni korral ei suuda laenuvõtjad ehk võlgnikud siiski sageli laenu tagasi maksta ja võivad isegi minna pankrotti. See võib kahjustada ühiskonda tervikuna, eelkõige inimesi, kel on nimetatud nõudeid ja kes töötavad pankrotistunud ettevõtetes.
By maintaining price stability, central banks contribute to broader economic goals All of these arguments suggest that a central bank that maintains price stability contributes substantially to the achievement of broader economic goals, such as higher standards of living, high and more stable levels of economic activity and employment.
Säilitades hinnastabiilsust, aitavad keskpangad kaasa laiemate majanduslike eesmärkide saavutamisele Eespool esitatud väited kinnitavad, et keskpank, kes säilitab hindade stabiilsuse, aitab oluliselt kaasa laiemate majanduslike eesmärkide, nagu kõrgem elatustase ning majandustegevuse ja tööhõive kõrgem ning kestvam tase, saavutamisele.
This conclusion is supported by economic evidence which, for a wide variety of countries, methodologies and periods, demonstrates that in the long run, economies with lower inflation appear on average to grow more rapidly in real terms.
Seda järeldust toetavad ka majandusteaduslikud andmed, mis arvukate riikide, meetodite ja perioodide puhul kinnitavad, et pikas perspektiivis on madalama inflatsiooniga riigis majanduse reaalkasv keskmisest kiirem.
FACTORS DETERMINING PRICE DEVELOPMENTS
HINDADE ARENGUT MÕJUTAVAD TEGURID
This chapter provides detailed information to help answer questions such as what determines the general price level or what the factors are that drive inflation, how the central bank, or more precisely monetary policy, is able to ensure price stability, what the role of fiscal policy is, and whether monetary policy should focus directly on enhancing real growth or reducing unemployment, or in other words, what monetary policy can and cannot achieve.
Käesolev peatükk annab põhjaliku ülevaate sellest, mis määrab kindlaks üldise hinnataseme ehk millised on inflatsiooni mõjutavad tegurid, kuidas saab keskpank, või täpsemalt öeldes rahapoliitika, tagada hinnastabiilsust, missugune on eelarvepoliitika roll ning kas rahapoliitika peaks otseselt keskenduma reaalkasvu suurendamisele või tööpuuduse vähendamisele, ehk teisisõnu – millised on rahapoliitika funktsioonid.
4.1 provides a brief overview of what monetary policy can and cannot do.
Jaos 4.1 antakse põgus ülevaade rahapoliitika funktsioonidest.
4.2 deals with the question of how monetary policy can influence interest rates.
Jaos 4.2 püütakse vastata küsimusele, kuidas mõjutab rahapoliitika intressimäärasid.
4.3 illustrates the effects of interest rate changes on expenditure decisions taken by households and firms.
Jaos 4.3 selgitatakse intressimäärade muutuste mõju kodumajapidamiste ja ettevõtete tarbimisotsustele.
4.4 reviews the factors driving price developments over shorter-term horizons.
Jaos 4.4 antakse ülevaade hindade lühiajalist arengut mõjutavatest teguritest.
4.5 looks at the factors driving price developments over medium to longer- term horizons, and explains that over such horizons monetary policy has the appropriate instruments to influence prices.
Jaos 4.5 vaadeldakse tegureid, mis mõjutavad hindade arengut keskpika aja jooksul või pikemas perspektiivis ning selgitatakse, et rahapoliitikal on olemas sobivad vahendid hindade mõjutamiseks nende perioodide jooksul.
It is therefore responsible for trends in inflation.
Seega vastutab rahapoliitika inflatsioonisuundumuste eest.
FACTORS DETERMINING PRICE
HINDADE ARENGUT
4.1 What monetary policy can and cannot do – an overview
4.1 Ülevaade rahapoliitika funktsioonidest
WHAT MONETARY POLICY CAN AND CANNOT DO – AN OVERVIEW
ÜLEVAADE RAHAPOLIITIKA FUNKTSIOONIDEST
In the short run, the central bank can influence real economic developments In the short run, a change in money market (i.e. short-term) interest rates induced by the central bank sets a number of mechanisms in motion, mainly because this change has an impact on the spending and saving decisions taken by households and firms.
Keskpank saab lühema aja jooksul mõjutada reaalmajanduse arengut Lühiajaline muutus keskpanga kehtestatud (lühiajalistes) rahaturu intressimäärades käivitab hulga mehhanisme – eelkõige seetõttu, et see mõjutab kodumajapidamiste ja ettevõtete kulutusi ning säästmist.
For example, higher interest rates will, all things being equal, make it less attractive for households and firms to take out loans in order to finance their consumption or investment.They also make it more attractive for households to save their current income rather than spend it.
Kui muud tingimused jäävad samaks, väheneb kõrgemate intressimäärade korral näiteks kodumajapidamiste ja ettevõtete soov võtta laenu, et rahastada oma tarbimist või investeeringuid. Samuti soovivad kodumajapidamised oma jooksvaid laekumisi pigem säästa kui kulutada.
Finally, changes in official interest rates may also affect the supply of credit.
Ühtlasi võivad ametlike intressimäärade muutused mõjutada ka laenupakkumist.
These developments, in turn, and with some delay, influence developments in real economic variables such as output.
Need arengusuunad mõjutavad mõningase viitajaga omakorda reaalmajanduse näitajate, näiteks toodangu arengut.
How can monetary policy influence the price level?
Kuidas saab rahapoliitika mõjutada hinnataset?
This question touches upon what economists generally describe as the socalled “transmission process”, i.e. the process through which actions of the central bank are transmitted through the economy and, ultimately, to prices.
See küsimus puudutab majandusteadlaste üldises kõnepruugis nii-öelda ülekandemehhanismi, mille kaudu keskpanga tegevuse mõju kandub üle majandusse ja lõpuks ka hindadesse.
While this process is in essence extremely complex – one that changes over time and is different in various economies, so much so that, even today, not all the details behind it are fully known – its basic features are well understood.
Kuigi see mehhanism on põhiolemuselt äärmiselt keerukas, ajas muutuv ja eri majandustes erinev – koguni nii keerukas, et veel tänapäevalgi ei ole selle kõik üksikasjad täielikult teada –, mõistetakse selle põhijooni hästi.
The way in which monetary policy exerts its influence on the economy can be explained as follows: the central bank is the sole issuer of banknotes and bank reserves, i.e. it is the monopolistic supplier of the socalled “monetary base”.
Viisi, kuidas rahapoliitika avaldab mõju majandusele, võib seletada järgmiselt: keskpank on pangatähtede ja panga reservide ainus väljastaja ehk monopolistlik baasraha pakkuja.
By virtue of this monopoly, the central bank is able to influence money market conditions and steer shortterm interest rates.
Tänu sellele võib keskpank mõjutada rahaturu tingimusi ja suunata lühiajalisi intressimäärasid.
In the long run, changes in the money supply will affect the general price level … The dynamic processes outlined above involve a number of different mechanisms and actions taken by various economic agents at different stages of the process.
Pikemas perspektiivis mõjutavad muutused rahapakkumises üldist hinnataset... Eespool nimetatud dünaamilised protsessid hõlmavad mitmeid erinevaid mehhanisme ja tegevusi, mida majandusagendid rakendavad nende eri etappides.
Furthermore, the size and strength of the various effects can vary according to the state of the economy.
Peale selle võib mõjude ulatus ja tugevus varieeruda sõltuvalt majanduse seisundist.
As a result, monetary policy usually takes a considerable amount of time to affect price developments.
Selle tulemusena pühendab rahapoliitika hindade arengu mõjutamisele tavaliselt märkimisväärse aja.
However, in the economics profession, it is widely accepted that, in the long run, i.e. after all adjustments in the economy have
Siiski on majandusvaldkonnas üldlevinud arvamus, et pikaajaliselt, st pärast seda, kui majanduses on kõik kohandused tehtud, peegeldub keskpanga rahapakkumise muutus (kui muud tingimused jäävad
DEVELOPMENTS
MÕJUTAVAD TEGURID
4 economy (notably property rights, tax policy, welfare policies and other regulations determining the flexibility of markets and incentives to supply labour and capital and to invest in human resources).
4 samaks) üksnes üldise hinnataseme muutuses ning ei põhjusta püsivaid muutusi sellistes reaalsetes näitajates nagu reaaltoodang või tööpuudus.
A monetary policy which credibly maintains price stability has an important positive impact on welfare.
Seda võiks võrrelda vahemaade mõõtmiseks kasutatava normühiku muutmisega (nt üleminek kilomeetritelt miilidele), mis ei muudaks tegelikku vahemaad kahe paiga vahel.
worked through, a change in the quantity of money supplied by the central bank (all things being equal) will only be reflected in a change in the general level of prices and will not cause permanent changes in real variables such as real output or unemployment.
Usaldusväärselt hinnastabiilsust säilitav rahapoliitika avaldab olulist positiivset mõju heaolule.
Inflation is ultimately a monetary phenomenon Inflation is ultimately a monetary phenomenon.
Lõppkokkuvõttes on inflatsioon rahapoliitiline nähtus Lõppkokkuvõttes on inflatsioon rahapoliitiline nähtus.