natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(Commercial transactions — Directive 2000/35/EC — Combating of late payment — Procedures for recovery of unchallenged claims)
Äritehingud – Direktiiv 2000/35/EÜ – Hilinenud maksmisega võitlemine – Vaidlustamata nõuete sissenõudmise menetlus
Opinion of Advocate General Trstenjak delivered on 24 April 2008 . . . . . .
Kohtujurist V. Trstenjaki ettepanek, esitatud 24. aprillil 2008 . . . . . . . . .
Approximation of laws — Combating late payments in commercial transactions — Direct- ive 2000/35 — Procedures for recovery of unchallenged claims
Õigusaktide ühtlustamine – Hilinenud maksmisega võitlemine äritehingute puhul – Direk­tiiv 2000/35 – Vaidlustamata nõuete sissenõudmise menetlus
(European Parliament and Council Directive 2000/35, Art. 5)
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/35, artikkel 5)
SUMMARY — CASE C-265/07
KOKKUVÕTE – KOHTUASI C-265/07
Directive 2000/35 on combating late payments in commercial transactions harmonises only the period within which an enforceable title can be obtained, but does not govern forced execution procedures, which remain subject to the national law of the Member States.
Direktiiv 2000/35 ühtlustab – mis puudutab vaidlustamata nõude sissenõudmise menetlust – üksnes täitedokumendi saamise tähtaja, kuid ei reguleeri sundtäitmise menetlust, mille suhtes kohaldatakse liikmesriikide siseriiklikku õigust.
Directive 2000/35 on combating late payment in commercial transactions is to be interpreted as not precluding a national provision, pursuant to which a creditor in possession of an enforceable title in respect of an unchallenged claim against a public authority as remuneration for a commercial transaction cannot proceed to forced execution against the public authority before a period of 120 days has elapsed since service of the enforceable title on the authority.
Direktiivi 2000/35 hilinenud maksmisega võitlemise kohta äritehingute puhul tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus siseriiklik säte, mille kohaselt ei saa võlausaldaja, kellel on täitedokument avalik-õigus-liku asutuse poolt äritehingu eest tasumisele kuuluva vaidlustamata makse kohta, nõuda nimetatud ametiasutuse vastu suunatud sundtäitmist enne 120-päevase tähtaja möödumist sellele asutusele täitedokumendi kättetoimetamisest.
(see paras 18, 24, operative part)
(vt punktid 18, 24 ja resolutsioon)
OPINION OF ADVOCATE GENERALTRSTENJAK delivered on 24 April 2008 1
KOHTUJURISTI ETTEPANEKVERICA TRSTENJAK esitatud 24. aprillil 2008 1
Recital 4 in the preamble to Direct- ive 2000/35 states that: in commercial transactions (‘Direct- ive 2000/35’) 2precludes national legislation under which the forced execution of unchallenged claims may be initiated against public authorities only after a period of 120 days has elapsed from the date on which the enforceable title was served on the public authority.
Käesolevas asjas eelotsusetaotluse esita- nud kohus küsib, kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. juuni 2000. aasta direktiiviga 2000/35/EÜ hilinenud maksmisega võitlemise kohta äritehingute puhul (edaspidi „direktiiv 2000/35”) 2on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt ametiasutuse vastu suunatud vaidlustamata nõuete täitmist saab nõuda alles pärast 120-päevase tähtaja möödumist täitedokumendi ametiasutusele kättetoimetamisest.
‘On 29 May 1997 the Economic and Social Committee adopted an opinion on the Commission’s Green Paper on Public procurement in the European Union: Exploring the way forward …’
„29. mail 1997 võttis majandus- ja sotsiaalkomitee vastu arvamuse komisjoni rohelise raamatu „Riigihange Euroopa Liidus: vaade tulevikku” kohta.”
That question was raised in enforcement proceedings brought before the Tribunale civile di Roma (Rome Civil District Court) by the company Caffaro Srl (‘Caffaro’) against Azienda Unità Sanitaria Locale RM/C (the ‘USL’) under an enforceable title obtained by Caffaro in accordance with the national legislation incorporating Directive 2000/35 into national law.
See küsimus esitati Tribunale civile di Roma (Rooma tsiviilkohus) menetluses olevas täiteasjas, mille äriühing Caffaro s.r.l. (edaspidi „Caffaro”) on algatanud Roo ma avalik-õigusliku kommunaalettevõtja Azienda Unità Sanitaria Locale RM/C (edaspidi „USL”) vastu täitedokumendi alusel, mille Caffaro omandas direktiivi 2000/35 liikmesriigi õigusesse ülevõtvate õigusnormide alusel.
1 — Original language: Slovenian.2 — OJ 2000 L 200, p. 35.
1 – Algkeel: sloveeni.2 – EÜT L 200, 8.8.2000, lk 35; ELT eriväljaanne 17/01, lk 226.
‘On 4 June 1997 the Commission published an action plan for the single market, which underlined that late payment represents an increasingly serious obstacle for the success of the single market.’
„4. juunil 1997 avaldas komisjon ühisturgu käsitleva tegevuskava, milles rõhutati, et hilinenud maksmine on üha suuremaks takistuseks ühisturu edukale toimimisele.”
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-265/07
KOHTUJURIST TRSTENJAKI ETTEPANEK – KOHTUASI C-265/07
Treaty as entrepreneurs should be able to trade throughout the internal market under conditions which ensure that transborder operations do not entail greater risks than domestic sales.
Direktiivi 2000/35 põhjenduse 7 kohaselt: ettevõtjatel peaks olema võimalik kaubelda tervel siseturul tingimustel, mis tagavad, et piiriüleste tehingutega ei kaasne suuremad ohud kui siseriikliku müügiga.
Distortions of competition would ensue if substantially different rules applied to domestic and transborder operations.’
Kui siseriiklike ja piiriüleste tehingute suhtes kohaldataks märkimisväärselt erinevaid eeskirju, põhjustaks see konkurentsikahjustusi.”
‘Heavy administrative and financial burdens are placed on businesses, particularly small and medium-sized ones, as a result of excessive payment periods and late payment.
„Liialt pikad maksetähtajad ja hilinenud maksmine tekitavad ettevõtetele, eriti väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele tõsise haldus- ja finantskoorma.
Moreover, these problems are a major cause of insolvencies threatening the survival of businesses and result in numerous job losses.’
Lisaks sellele on nimetatud probleemid maksejõuetuse tekkimise peamine põhjus, mis seab ohtu ettevõtete elujõulisuse ja põhjustab töökohtade arvu vähenemist.”
Recital 15 states:
Direktiivi 2000/35 põhjendus 15 sätestab:
Recitals 9 and 10 state that:
Direktiivi 2000/35 põhjendused 9 ja 10 on järgmised:
‘(9) The differences between payment rules and practices in the Member States constitute an obstacle to the proper functioning of the internal market.
„Käesolevas direktiivis määratletakse ainult „täitedokumendi” mõiste, kuid ei reguleerita sellise [dokumendi] sund[täitmise] erinevaid menetlusi ega tingimusi, mille korral sellise [dokumendi] sund[täitmise] võib lõpetada või peatada.”
‘This Directive only defines the term “enforceable title” but does not regulate the various procedures of forced execution of such a title and the conditions under which forced execution of such a title can be stopped or suspended.’
„Erinevused liikmesriikide makse-eeskirjade ja -tavade vahel takistavad siseturu nõuetekohast toimimist.
(10) This has the effect of considerably limiting commercial transactions between Member States.
Selle mõjul väheneb märkimisväärselt liikmesriikide vaheliste äritehingute arv.
This is in contradiction with Article 14 of the
See on vastuolus asutamislepingu artikliga 14, sest
‘“enforceable title” means any decision, judgment or order for payment issued by a court or other competent authority, whether for immediate payment or payment by instalments, which permits the creditor to have his claim against the debtor collected by means of forced execution; it shall include a decision, judgment or order for payment that is provisionally enforceable and remains so even if the debtor appeals against it.’
„[täitedokument] -kohtu või muu pädeva asutuse väljastatud otsus, kohtuotsus või korraldus maksmiseks kas viivitamatu tasumise või osamaksetena tasumise kohta, mis võimaldab võlausaldajal oma nõude võlgniku käest sisse nõuda sundtäitmisega; hõlmab otsust, kohtuotsust või korraldust maksmiseks, mis on ajutiselt [täidetav] ja jääb selliseks ka siis, kui võlgnik selle edasi kaebab.”
‘This Directive should regulate all commercial transactions irrespective of whether they are carried out between private or public undertakings or between undertakings and public authorities, having regard to the fact that the latter handle a considerable volume of payments to business.
„Käesoleva direktiiviga tuleks reguleerida kõiki äritehinguid, olenemata sellest, kas need toimuvad eraõiguslike või riigi osalusega ettevõtjate vahel või ettevõtjate ja riigiasutuste vahel, arvestades sealjuures, et viimatinimetatud asutused sooritavad märkimisväärse hulga ettevõtetele suunatud makseid.
It should therefore also regulate all commercial transactions between main contractors and their suppliers and subcontractors.’
Seepärast tuleks käesoleva direktiiviga reguleerida ka kõik peatöövõtjate ning nende tarnijate ja alltöövõtjate vahelised äritehingud.”
Article 5 of Directive 2000/35, headed ‘Recovery procedures for unchallenged claims’, provides as follows:
Direktiivi 2000/35 põhjendus 23 näeb ette:
‘Article 5 of this Directive requires that the recovery procedure for unchallenged claims be completed within a short period of time in conformity with national legislation, but does not require Member States to adopt a specific procedure or to amend their existing legal procedures in a specific way.’
„Käesoleva direktiivi artiklis 5 on sätestatud, et vaidlustamata nõuete sissenõudmismenetlus tuleks lõpetada lühikese aja jooksul kooskõlas siseriiklike õigusnormidega, kuid see ei kohusta liikmesriike võtma vastu konkreetset menetlust ega muutma kehtivaid menetlusi konkreetsel moel.”
Member States shall ensure that an enforceable title can be obtained, irrespective of the amount of the debt, normally within 90 calendar days of the lodging of the creditor’s action or application at the court or other competent authority, provided that the debt or aspects of the procedure are not disputed.
Liikmesriigid tagavad, et [täitedokumendi] võib saada, olenemata võla suurusest, tavaliselt 90 kalendripäeva jooksul alates võlausaldaja hagi esitamisest või kohtu või muu pädeva asutuse poole pöördumisest eeldusel, et võlga ega menetluse asjaolusid ei ole vaidlustatud.
The respective national legislation, regulations and administrative provisions shall
Direktiivi 2000/35 mõisteid sisaldava artikli 2 lõikes 5 on sätestatud:
Article 2 of Directive 2000/35 sets out definitions; paragraph 5 thereof provides as follows:
Asjaomaste siseriiklike õigusnormidega kohaldatakse kõigi Euroopa Ühenduses
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-265/07
KOHTUJURIST TRSTENJAKI ETTEPANEK – KOHTUASI C-265/07 võlausaldajate suhtes samu tegutsevate tingimusi.
Article 6(2) of Directive 2000/35 reads as follows: apply the same conditions for all credit- ors who are established in the European Community.
Direktiivi 2000/35 artikli 6 lõikes 2 on märgitud:
The 90 calendar day period referred to in paragraph 1 shall not include the following:
Lõikes 1 osutatud 90 kalendripäeva pikkune ajavahemik ei hõlma järgmist:
‘Member States may maintain or bring into force provisions which are more favourable to the creditor than the provisions necessary to comply with this Directive.’
„Liikmesriigid võivad säilitada või kehtestada sätteid, mis on võlausaldajale soodsamad kui käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud sätted.” a) dokumentide kättetoimetamise aeg;
(b) any delays caused by the creditor, such as periods devoted to correcting applications.
B. Itaalia õigus b) võlausaldaja põhjustatud viivitused, näiteks [hagi ja] taotluste parandamisele kulunud aeg.
Directive 2000/35 was implemented in the Italian legal order by means of Legislative Decree No 231 of 9 October 2002 (‘Legislative Decree No 231/2002’).
Direktiiv 2000/35 võeti Itaalia õigusesse üle 9. oktoobri 2002. aasta dekreetseadusega nr 231 (edaspidi „dekreetseadus nr 231/2002”) 4.
4 Article 5 of Direct- ive 2000/35 was implemented by means of Article 9 of Legislative Decree No 231/2002, which amended various provisions of the Italian Code of Civil Procedure 5in order to speed up the procedure for obtaining the enforceable title for the recovery of unchallenged claims.
Direktiivi 2000/35 artikkel 5 võeti üle dekreetseaduse nr 231/2002 artikliga 9, mis muutis Itaalia tsiviilkohtumenetluse seadustiku paljusid sätteid, 5et kiirendada täitedokumendi saamise menetlust vaidlustamata nõuete korral.
This Article shall be without prejudice to the provisions of the Brussels Convention on Jurisdiction and [the] Enforcement of Judgments in Civil and Commercial Matters.’ 3
Käesolev artikkel ei piira kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmist tsiviil- ja kaubandusasjades käsitleva [Brüsseli] konventsiooni sätete kohaldamist.” 3
5 — Codice di procedura civile (GURI No 253 of 28 October 1940), as amended.
5 – Codice di procedura civile, GURI nr 253, 28.10.1940, koos muudatustega.
3 — Consolidated version in OJ 1998 C 27, p. 1.
3 – Konsolideeritud tekst EÜT C 27, 26.1.1998, lk 3.
CAFFARO means of Article 147 of Law No 388/2000, provides as follows:
CAFFARO nr 388/2000 artikliga 147 muudetud dekreetseaduse nr 669/1996 artikkel 14 järgmist:
According to the order for reference, in Italy the procedure for obtaining an enforceable title under Article 641 of the Code of Civil Procedure is as follows.
Eelotsusetaotlusest ilmneb, et täitedokumendi saamine Itaalias toimub vastavalt tsiviilkohtumenetluse seadustiku artiklile 641 järgmiselt: pärast seda, kui on esitatud sellekohane taotlus, teeb kohus 30 päeva jooksul määruse, millega võlgnikku kohustatakse võlg tasuma.
Within 30 days of the lodging of the application the court delivers the decree ordering the debtor to pay the debt.
Selle määruse kättetoimetamine toimub 10-päevase tähtaja jooksul.
The decree is served within about 10 days. The decree lays down that the debtor must make the payment within 40 days or challenge the order within the same timelimit.
Määruses on märgitud, et võlgnik peab võla 40-päevase tähtaja jooksul tasuma või sellele sama tähtaja jooksul vastu vaidlema.
If within that period the debtor does not challenge the order or pay the debt, upon expiry of the period the creditor obtains the enforceable title for forced execution of the acknowledged claim.
Kui võlgnik selle ajavahemiku jooksul vastuväiteid ei esita ega võlga ei tasu, saab võlausaldaja selle tähtaja lõppedes täitedokumendi tasumisele kuuluva nõude täitmiseks.
A creditor intending to take enforcement action must serve the enforceable title on the debtor.
Võlausaldaja peab täitedokumendi võlgnikule üle andma, kui ta selle alusel täitmist nõuab.
‘State authorities and non-economic public bodies shall complete the procedures for the execution of court rulings and arbitration awards having executive effect and entailing an obligation to pay sums of money within 120 days of service of the enforceable title.
„Riigi ametiasutused ja majandusliku ees -märgita avalikõiguslikud organisatsioonid täidavad kohtute ja vahekohtute otsused, mis on täidetavad ja sisaldavad rahasumma tasumise kohustust, 120 päeva jooksul alates täitedokumendi kättesaamisest.
Before expiry of that period the creditor shall not be entitled to proceed to forced execution against the said authorities and bodies nor may enforcement orders be put in place.’
Enne selle tähtaja möödumist ei saa võlausaldaja asuda sundtäitmisele ega teha võlgnikule ettekirjutusi kohustuse täitmiseks.”
Special rules regarding forced execution against public authorities are set out in Decree-Law No 669 of 31 December 1996 6(‘Decree-Law No 669/1996’), rati- fied with amendments by means of Law No 30 of 28 February 1997 7 and Article 147 of Law No 388 of 23 December 2000 8(‘Law No 388/2000’).
Asjaolud, menetlus põhikohtuasjas ja eelotsuse küsimus nr 669/1996”), mida on muudetud 28. veebruari 1997. aasta seadusega nr 30 7ja 23. detsembri 2000. aasta seaduse nr 388 8 artikliga 147 (edaspidi „seadus nr 388/2000”) sisaldab konkreetseid sätteid avalikõiguslike asutuste vastu suunatud sundtäitmise kohta.
Article 147 of Law
Nõnda sätestab seaduse
The creditor, Caffaro, brought an action in the Tribunale ordinario di Roma (Rome District Court) for forced execution against the debtor USL on the basis of an unchallenged claim relating to a commercial transaction.
Võlausaldaja Caffaro algatas Tribunale ordinario di Romas sundtäitmise menetluse võlgnik USL-i vastu seoses vaidlustamata nõudega, mis oli tekkinud äritehingust.
In the proceedings before the national court, the creditor obtained an enforceable title within the meaning of Legislative Decree No 231/2002 which transposed Directive
Siseriiklikus kohtus toimunud menetluses sai võlausaldaja täitedokumendi dekreetseaduse nr 231/2002 alusel, mis võtab Itaalia
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-265/07 enforceable title on them, with Direct- ive 2000/35.
KOHTUJURIST TRSTENJAKI ETTEPANEK – KOHTUASI C-265/07 õigusesse üle direktiivi 2000/35.
In view of the circumstances, the national court decided by an order of 21 May 2007 to stay the proceedings and to refer a question to the Court of Justice for a preliminary ruling.
Nimetatud täitedokument toimetati võlgnikule kätte 6. detsembril 2004. Kuna täitmine toimus Banca di Romas asunud võlgniku varade arestimise teel, teatati täitedokumendist samal päeval ka pangale.
The national court did not formulate the question explicitly, but on the basis of its various pronouncements the question can be posed as follows:
Varad arestiti võlausaldaja nõudel 4. aprillil 2005, võlgnikule ja Banca di Romale teatati arestimisaktist samal päeval.
2000/35 into Italian law. The enforceable title was served on the debtor on 6 December 2004.
möödumist vastavale ametiasutusele täitedokumendi edastamisest, on kooskõlas direktiiviga 2000/35.
Forced execution was effected by way of the attachment of sums of money that the debtor held at Banca di Roma, and for that reason the enforceable title was also served on the latter on the same date.
Neil asjaoludel otsustas eelotsusetaotluse esitanud kohus 21. mai 2007. aasta määrusega menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule eelotsuse küsimuse.
At the request of the debtor, the attachment was effected on 4 April 2005 and on that date a summons to appear in court was served on the debtor and Banca di Roma.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimus ei ole küll väljendatud selgesõnaliselt, kuid arvestades selle kohtu poolt edastatud andmeid nende kogumis, võib selle küsimuse sõnastada niiviisi:
‘Must Directive 2000/35/EC of the European Parliament and of the Council of 29 June 2000 on combating late payment in commercial transactions be interpreted as meaning that it precludes a national provision such as Article 14 of Decree-Law No 669/1996, under which a creditor in possession of an enforceable title relating to an unchallenged payment owed by a public authority as remuneration for a commercial transaction cannot proceed to forced execution against the said authority before a period of 120 days has elapsed since service of the said enforceable title on the authority?’
„Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/35/EÜ hilinenud maksmisega võitlemise kohta äritehingute puhul tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid nagu dekreetseaduse nr 669/96 artikkel 14, mille kohaselt ei saa võlausaldaja, kellel on täitedokument avalik-õigusliku asutuse poolt äritehingu eest tasumisele kuuluva vaidlustamata makse kohta, nõuda nimetatud ametiasutuse vastu suunatud sundtäitmist enne 120-päevase tähtaja möödumist sellele asutusele täitedokumendi kättetoimetamisest?”
The creditor, the debtor and Banca di Roma, with which the debtor held sums of money, were summoned to appear at a hearing on 13 June 2006, which was set in the course of enforcement proceedings.
Täitemenetluse raames määrati 13. juuniks 2006 kohtuistung, kuhu olid kutsutud võlausaldaja, võlgnik ja Banca di Roma, kus asus võlgniku vara.
At the hearing, Banca di Roma confirmed that it held sums of money belonging to the debtor and stated that they had been frozen in accordance with the attachment order.
Kohtuistungil kinnitas Banca di Roma, et võlgniku rahalised vahendid asusid tema juures ning et arest oli toimunud.
At the same hearing, the national court noted that the attachment order had been effected before expiry of the period of 120 days from service of the enforceable title, the period laid down for enforcement against public authorities.
Samas kohtuistungil tõdes eelotsusetaotluse esitanud kohus, et arest oli toimunud enne, kui oli lõppenud 120-päevane tähtaeg täitedokumendi kättetoimetamisest, mis peab mööduma, enne kui avalikõiguslike asutuste vastu suunatud täitmine võib alata.
The court also noted that, in accordance with national law, the attachment order could be declared void.
Kohus järeldas, et sel juhul tuleb vastavalt kehtivale siseriiklikule õigusele arest tühiseks tunnistada.
In so finding, the national court cast doubt on the compatibility of the national legislation, under which enforcement against public authorities can be effected only after 120 days have elapsed since service of the
Eelotsusetaotlus jõudis Euroopa Koh -tusse 4. juunil 2007. Kirjalikus menetluses esitasid märkusi Caffaro, Itaalia valitsus ja
The order for reference was received by the Court on 4 June 2007. In the course of the written procedure, observations were
Eelotsusetaotluse esitanud kohtul tekkis sellega seoses kahtlus, kas liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt avalikõiguslike asutuste vastu suunatud täitemenetlus võib toimuda alles pärast 120-päevase tähtaja
CAFFARO submitted by Caffaro, the Italian Government and the Commission.
CAFFARO komisjon.
At the hearing on 13 March 2008, Caffaro, the Italian Government and the Commission presented oral argument and answered questions from the Court.
13. märtsil 2008 toimunud kohtuistungil esitasid Caffaro, Itaalia valitsus ja komisjon suulisi märkusi ning vastasid Euroopa Kohtu küsimustele.
V — Arguments of the parties
V. Poolte argumendid
The Italian Government points out that Directive 2000/35 does not lay down the period within which the claim made by the creditor in the enforceable order must be satisfied, so that a reading of the directive to include the execution stage is contrary to both the literal tenor of the directive and to its objective.
Itaalia valitsus rõhutab, et direktiiv 2000/35 ei määra kindlaks tähtaega, mille jooksul on tarvis täitedokumendis nimetatud võlg sisse nõuda ning et direktiivi kohaldamine täitmisele läheks seetõttu vastuollu mitte üksnes direktiivi sõnastuse, vaid ka selle mõttega.
It is clear from Article 5 of and recital 23 in the preamble to Direct- ive 2000/35 that it relates only to the proced- ure for creating the enforceable title, and not to the subsequent execution stage.
Direktiivi 2000/35 artiklist 5 ja põhjendusest 23 tuleneb, et see direktiiv puudutab üksnes täitedokumendi saamist, mitte hilisemat täitmise etappi.
Nor can it be deduced from the definition of enforceable title in Article 2 of the directive that the creditor must be able to obtain immediate satisfaction of his claim.
Ka direktiivi artiklis 2 sisalduvast täitedokumendi määratlusest ei saa järeldada, et võlausaldajal peaks olema võimalus võlg kohe pärast täitedokumendi saamist sisse nõuda.
According to the Italian Government, the prohibition on proceeding to execution against a public authority before 120 days have elapsed since service of the enforceable title can be interpreted as the suspension of forced execution within the meaning of recital 15 in the preamble to the directive in question.
Itaalia valitsuse väitel võib keeld alustada avalik-õigusliku asutuse vastu sundtäitmist enne 120-päevase tähtaja möödumist täitedokumendi kättetoimetamisest kujutada endast sundtäitmise peatamist direktiivi põhjenduse 15 tähenduses.
The Italian Government also observes that if Directive 2000/35 is applied in concreto it does not conflict with the national legislation at issue in the main proceedings.
Itaalia valitsus kinnitab ka, et kui direktiiv 2000/35 on antud konkreetsel juhul kohaldatav, ei ole sellega vastuolus niisugused liikmesriigi õigusnormid nagu põhikohtuasjas käsitletavad.