natgillin/translations-raw huggingface dataset:
These observations of the Court of First Instance, despite being succinct (having, it should be noted, been made merely in the alternative), also seem, in my opinion, to be above any possible reproach.
Ka neid Esimese Astme Kohtu tähelepanekuid ei ole minu arvates nende lühidusest hoolimata (tegemist on pelgalt täiendava käsitlusega) võimalik kritiseerida.
On the other hand, the second paragraph of the Article 122 provides that, in appeals brought by officials or other ser -vants of an institution, the Court may order the parties to share the costs where equity so requires.
Teisalt näeb kodukorra artikli 122 teine lõik ette, et Euroopa Kohus võib institutsiooni ametnike või teiste teenistujate esitatud apellatsioonkaebuste puhul otsustada kohtukulude jagamise poolte vahel, kui õiglus seda nõuab.
The Community legislature decided to apply, with immediate effect, to pensioners living in ‘less expensive’ Member States, the pension calculation mechanism to be applied in the future to all former officials who have acquired their pension rights after the new Staff Regulations came into effect.
Ühenduse seadusandja otsustas asuda kohe kohaldama „madalama elukallidusega” liikmesriikides elavatele pensionäridele pensionide arvutusmeetodit, mis võetakse tulevikus üldiselt kasutusele kõigi endiste ametnike jaoks, kes omandavad pensioniõigused pärast uute personalieeskirjade jõustumist.
Moreover, in order to safeguard the position of those who, like the appellant, live in an ‘expensive’ Member State and acquired their pension rights before 1 May 2004, the legislature provided for a correction coefficient to be maintained for their benefit, albeit one calculated differently, as we have seen.
Lisaks kindlustas seadusandja nende positsiooni, kes sarnaselt apellandiga elavad „suure elukallidusega” liikmesriigis ja on omandanud pensioniõigused enne 1. maid 2004, nähes nende kasuks ette paranduskoefitsiendi säilitamise (mis arvutatakse, nagu eelnevalt tõdetud, hoopis teistsugusel viisil).
To my mind, it cannot be said that the legislature has manifestly exceeded the limits of its discretion.
Minu arvates ei saa öelda, et tegemist oleks seadusandja kaalutlusõiguse piiride ilmselge rikkumisega.
In the light of the foregoing considerations, I propose that the Court of Justice:
Esitatud põhjendusest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku:
APPEAL under Article 56 of the Statute of the Court of Justice, lodged on 8 February 2007,
Kohtuasjas C-71/07 P, mille ese on Euroopa Kohtu põhikirja artikli 56 alusel 8. veebruaril 2007. esitatud apellatsioonkaebus
Franco Campoli, a former official of the Commission of the European Communities, residing in London (United Kingdom), represented by G. Vandersanden, L. Levi and S. Rodrigues, avocats, appellant, the other parties to the proceedings being:
Franco Campoli, Euroopa Ühenduste Komisjoni endine ametnik, elukoht London (Ühendkuningriik), esindajad: advokaadid G. Vandersanden, L. Levi ja S. Rodrigues, apellant, teised menetlusosalised:
Commission of the European Communities, represented by V. Joris and D. Martin, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, defendant at first instance,
Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: V. Joris ja D. Martin, kohtudokumentide kättetoimetamise aadress Luxembourgis, kostja esimeses kohtuastmes
Council of the European Union, represented by M. Arpio Santacruz and I. Šulce, acting as Agents, intervener at first instance,
Euroopa Liidu Nõukogu, esindajad: M. Arpio Santacruz ja I. Šulce, menetlusse astuja esimeses kohtuastmes,
THE COURT (Second Chamber), composed of C.W.A. Timmermans, President of the Chamber, L. Bay Larsen, K. Schiemann, P. Kūris and C. Toader (Rapporteur), Judges,
EUROOPA KOHUS (teine koda), koosseisus: koja esimees C. W. A. Timmermans, kohtunikud L. Bay Larsen, K. Schiemann, P. Kūris ja C. Toader (ettekandja), kohtujurist: P. Mengozzi, kohtusekretär: R. Grass, arvestades kirjalikku menetlust, olles 8. aprilli 2008. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
By his appeal, Mr Campoli seeks to have set aside the judgment of the Court of First Instance of the European Communities of 29 November 2006 in Case T-135/05 Campoli v Commission [2006] ECR-SC I-A-2-297 and II-A-2-1527 (‘the judgment under appeal’), by which the Court dismissed as partly inadmissible and partly unfounded his action which, essentially, sought the annulment of his pension statements for the months of May to July 2004, in so far as they applied for the first time a correction coefficient calculated unlawfully by reference to the average cost of living in his country of residence and no longer on the basis of the cost of living in the capital of that country.
Apellatsioonkaebuses esitab F. Campoli nõude tühistada Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu 29. novembri 2006. aasta otsus kohtuasjas T-135/05: Campoli vs. komisjon (EKL AT 2006, lk I-A-2-297 ja II-A-2-1527 edaspidi „vaidlustatud kohtuotsus”), millega jäeti osalise vastuvõetamatuse ja osalise põhjendamatuse tõttu rahuldamata F. Campoli hagi, milles viimane nõudis oma 2004. aasta mai–juuli pensioniteatiste tühistamist, sest neis kohaldati esimest korda paranduskoefitsienti, mis oli õigusvastaselt arvutatud tema elukohariigi keskmise elukalliduse, mitte selle riigi pealinna elukalliduse alusel.
I — Legal context
I – Õiguslik raamistik
The second subparagraph of Article 82(1) of the Staff Regulations of Officials of the European Communities, in the version applicable before 1 May 2004 (‘the old Staff Regulations’), provided that pensions were to be weighted at the rate fixed for the country inside the Communities where the recipient proves he has his residence.
Euroopa ühenduste ametnike personalieeskirjade enne 1. maid 2004 kehtinud redaktsiooni (edaspidi „endised personalieeskirjad”) artikli 82 lõike 1 teine lõik sätestas, et pensionide suhtes kohaldatakse paranduskoefitsienti, mis on kehtestatud sellele ühendustes asuvale riigile, kus pensionisaaja tõendab oma elukoha olevat.
Since no specific provision of the old Staff Regulations laid down the method of calculating the correction coefficients applicable to pensions, in practice, the correction coefficients applied were those calculated for the remuneration of officials in active employment pursuant to the first paragraph of Article 64 of and Annex XI to the old Staff Regulations, that is to say, according to a method intended to ensure the same purchasing power irrespective of the place in which officials were employed. That method reflected the average difference for a typical official between the cost
Kuna ükski endiste personalieeskirjade erisäte ei näinud ette pensionidele kohaldatavate paranduskoefitsientide arvutamist, oli neile praktikas kohaldatud teenistuses olevate ametnike töötasude jaoks vastavalt kõnealuste personalieeskirjade artikli 64 esimesele lõigule ja XI lisale arvutatud paranduskoefitsiente ehk teisisõnu meetodit, mille eesmärk oli kindlustada samaväärne ostujõud ametnike teenistuskohast
JUDGMENT OF 17. 7.
KOHTUOTSUS 17.7.2008 – KOHTUASI C-71/07 P sõltumata.
2008 — CASE C-71/07 P of living in the capital of the country in which he was employed and the cost of living in Brussels (Belgium) (the ‘capital method’).
See meetod pidi kajastama teenistuskoha riigi pealinna ja Brüsseli (Belgia) elukalliduse keskmist erinevust keskmise ametniku jaoks (edaspidi „pealinna meetod”).
With regard to pensioners, the reference factor was the cost of living in the capital of the country of residence compared to the cost of living in Brussels.
Pensionäride jaoks moodustus võrdlusnäitaja elukohariigi pealinna elukallidusest võrrelduna Brüsseli elukallidusega.
Council Regulation (EC, Euratom) No 723/2004 of 22 March 2004 amending the Staff Regulations of officials of the European Communities and the Conditions of Employment of other servants of the European Communities (OJ 2004 L 124, p. 1) extensively reformed the old Staff Regulations.
Nõukogu 22. märtsi 2004. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 723/2004, millega muudetakse Euroopa ühenduste ametnike personalieeskirju ja Euroopa ühenduste muude teenistujate teenistustingimusi (ELT L 124, lk 1; ELT eriväljaanne 01/02, lk 130) uuendati endisi personalieeskirju põhjalikult.
One of the changes made by that regulation was the abolition, from 1 May 2004, of the correction coefficients applied to pensions.
Üks nimetatud määrusega sisseviidud uuendustest oli pensionidele kohaldatavate paranduskoefitsientide kaotamine alates 1. maist 2004.
By way of explanation, recital 30 in the preamble to Regulation No 723/2004 states as follows:
Selgituseks sätestab määruse nr 723/2004 põhjendus 30:
Consequently, the second subparagraph of Article 82(1) and Article 82(3) of the Staff Regulations, in the version in force from 1 May 2004 (‘the new Staff Regulations’), provide that no correction coefficient is to be applicable to pensions or invalidity allowances.
Seetõttu sätestavad personalieeskirjade 1. maist 2004 jõustunud (edaspidi „uued personalieeskirjad”) artikli 82 lõike 1 teine lõik ja lõige 3, et pensionide ega invaliidsustoetuste suhtes ei kohaldata paranduskoefitsiente.
The abolition of the correction coefficients does not affect officials who retired before 1 May 2004.
Paranduskoefitsientide selline kaotamine ei puuduta enne 1. maid 2004 pensionile jäänud ametnikke.
Thus, the first subparagraph of Article 20(1) of Annex XIII to the new Staff Regulations states that the pensions of those officials are to remain subject to the correction coefficient for the Member State in which they have established proven main residence.
Uute personalieeskirjade XIII lisa artikli 20 lõike 1 esimene lõik näeb ette, et nimetatud ametnike pensionide suhtes kohaldatakse selle liikmesriigi jaoks kinnitatud paranduskoefitsienti, kus asub pensionisaaja tõendatud põhielukoht.
At the same time, the second subparagraph of Article 20(1) of Annex XIII to the new Staff Regulations introduces the rule that the minimum correction coefficient applicable to pensions is 100%.
Uute personalieeskirjade XIII lisa artikli 20 lõike 1 teine lõik sätestab reegli, mille kohaselt minimaalne kohaldatav paranduskoefitsient on 100%.
According to Article 20(4) of Annex XIII to the new Staff Regulations, the transitional arrangements concerning correction coefficients are also to apply to invalidity allowances.
Personalieeskirjade XIII lisa artikli 20 lõike 4 alusel kohaldatakse paranduskoefitsientide üleminekukorda ka invaliidsustoetustele.
According to Article 1(3)(a) and Article 3(5)(b) of Annex XI to the new Staff Regulations, the correction coefficients applicable under the transitional arrangements are to be determined on the basis of the average difference between the cost of living in the Member State in which the pensioner in question resides and the cost of living in Belgium (the ‘country method’), whereas the ‘capital method’ is still applied to the salaries of officials in active employment.
Üleminekukorra alusel kohaldamisele kuuluvad paranduskoefitsiendid määratakse uute personalieeskirjade XI lisa artikli 1 lõike 3 punkti a ja artikli 3 lõike 5 punkti b kohaselt kindlaks kõnealuse pensionäri elukohaliikmesriigi ja Belgia elukalliduse keskmise erinevuse alusel (edaspidi „riigi meetod”), samas kui „pealinna meetod” kuulub jätkuvalt kohaldamisele teenistuses olevate ametnike töötasude suhtes.
In order to facilitate the transfer, for the pensioners concerned, from the ‘capital method’ to the new ‘country method’, the latter was introduced gradually over a four-year transitional period.
Et lihtsustada asjaomaste pensionäride jaoks üleminekut „pealinna meetodilt” uuele „riigi meetodile”, võeti viimane kasutusele astmeliselt, nelja-aastase üleminekuperioodi vältel.
For that purpose, Article 20(2) of Annex XIII to the new Staff Regulations provided that the relative composition of the pensions was to be varied in accordance with the following timetable:
Selleks jagab uute personalieeskirjade XIII lisa artikli 20 lõige 2 pensionisumma moodustumise proportsioonid järkudesse vastavalt järgmisele ajakavale:
— From 1 May 2004: 80% ‘capital method’ and 20% ‘country method’;
– alates 1. maist 2004: 80% „pealinna meetodil” ja 20% „riigi meetodil”;
— From 1 May 2005: 60% ‘capital method’ and 40% ‘country method’;
– alates 1. maist 2005: 60% „pealinna meetodil” ja 40% „riigi meetodil”;
— From 1 May 2006: 40% ‘capital method’ and 60% ‘country method’;
– alates 1. maist 2006: 40% „pealinna meetodil” ja 60% „riigi meetodil”;
— From 1 May 2007: 20% ‘capital method’ and 80% ‘country method’;
– alates 1. maist 2007: 20% „pealinna” meetodil ja 80% „riigi meetodil”;
— From 1 May 2008: 100% ‘country method’.
– alates 1. maist 2008 100% „riigi meetodil”.
In addition, the second subparagraph of Article 24(2) of Annex XIII to the new Staff Regulations guarantees payment of the nominal amount of net pension payable before 1 May 2004.
Lisaks sätestab uute personalieeskirjade XIII lisa artikli 24 lõike 2 teine lõik, et tagatakse enne 1. maid 2004 saadud netopensioni nominaalsumma.
From his retirement in February 2003, the appellant received an invalidity allowance pursuant to Articles 53 and 78 of the old Staff Regulations which, in accordance with Article 82 thereof, was weighted at the rate fixed for the country in which the recipient proved he had his residence, namely, the United Kingdom, since he had settled in London and bought a house there.
Apellant on alates pensionile jäämisest 2003. aasta veebruaris saanud endiste personalieeskirjade artiklite 53 ja 78 alusel invaliidsuspensioni, millele kohaldati samade personalieeskirjade artikli 82 alusel sellele ühendustes asuvale riigile kehtestatud paranduskoefitsienti, kus pensionisaaja tõendas oma elukoha olevat – kõnesoleval juhul oli selleks Ühendkuningriik, arvestades, et apellant elas Londonis, kuhu ta oli ostnud maja.
From 1 January 2004, the appellant’s invalidity allowance was therefore weighted at the rate of 139.6% set for the United Kingdom.
Alates 1. jaanuarist 2004 kohaldati hageja pensionile Ühendkuningriigi jaoks kehtestatud paranduskoefitsienti 139,6 %.
The correction coefficient was calculated in accordance with the ‘capital method’, so as to reflect the difference in the cost of living between London and Brussels.
See paranduskoefitsient oli arvutatud „pealinna meetodil”, et ta kajastaks Londoni ja Brüsseli elukalliduse vahelist erinevust.
By letter of 13 May 2004, the Office for the Administration and Payment of Individual Entitlements of the Commission of the European Communities informed the appellant of the effects on his pension rights of the entry into force of the new Staff Regulations.
Euroopa Ühenduste Komisjoni Individuaalsete maksete haldamise ja maksmise ameti 13. mai 2004. aasta kirjaga teavitati apellanti uute personalieeskirjade jõustumise mõjust tema pensioniõigustele.
That letter indicated, inter alia, that the appellant’s pension rights would not be altered if his pension had been determined before May 2004.
Selles kirjas oli märgitud, et apellandi pensioniõigusi ei muudeta, kui tema pension kinnitati enne 1. maid 2004.
However, the appellant noticed that the amount he received was being reduced under the new Staff Regulations, since the correction coefficient applied to pensions paid to
Apellant märkas siiski, et talle tehtavad maksed vähenesid uute personalieeskirjade alusel – Londonis elavatele endistele ametnikele makstavatele pensionidele
Consequently, on 20 August 2004, the appellant submitted a complaint to the Appointing Authority under Article 90 of the new Staff Regulations against the Commission decision constituted by the pension statements for the months of May, June and July 2004.
Seetõttu esitas apellant 20. augustil 2004 ametisse nimetavale asutusele personalieeskirjade artikli 90 alusel kaebuse komisjoni otsuse peale, mille moodustasid apellandi 2004. aasta mai–juuli pensioniteatised.
He claimed that the reduction of his pension rights, unjustified in his opinion, and in particular of the correction coefficient, infringed a number of general principles of law.
Apellant tõi esile, et tema pensioniõiguste ja eelkõige paranduskoefitsiendi väidetavalt ebaõiglane vähendamine rikkus mitut õiguse üldpõhimõtet.
By decision of 13 December 2004, the Commission rejected the complaint (the ‘contested decision’).
Komisjoni jättis kaebuse 13. detsembri 2004. aasta otsusega rahuldamata (edaspidi „vaidlusalune otsus”).
III — The judgment under appeal
III – Vaidlustatud kohtuotsus
In the judgment under appeal, the Court of First Instance dismissed the appellant’s action for the annulment of the contested decision, together with, first, the decision of the Appointing Authority which was challenged in the appellant’s complaint and altered the correction coefficient, the household allowance and the education allowance applicable to his pension on 1 May 2004 and, second, his pension statements to the extent that they applied that decision from May 2004.
Vaidlustatud kohtuotsusega jättis Esimese Astme Kohus rahuldamata apellandi hagi, mille ese oli viimase nõue tühistada vaidlusalune otsus tervikuna, sh esiteks ametisse nimetava asutuse otsus, mille apellant vaidlustas kaebuses, ning mis muutis alates 1. maist 2004 tema pensionile kohaldatavat paranduskoefitsienti ja majapidamis- ning õppetoetust, ja teiseks pensioniteatised, kuna need täidavad eelnimetatud otsust alates 1. maist 2004.
The Court of First Instance considered, first, that the head of claim relating to the household allowance and the education allowance was inadmissible, since it did not appear in the appellant’s complaint, and the same was true of the heads of claim seeking annulment of the decision constituted by the pension statements for May and June 2004 in the absence of a legal interest in bringing proceedings.
Esimese Astme Kohus tunnistas vaidlustatud kohtuotsuses kõigepealt vastuvõetamatuks esiteks majapidamis- ja õppetoetust puudutava väite, kuna seda ei olnud kaebuses esitatud, ning teiseks – menetluse algatamise huvi puudumise tõttu – nõude tühistada 2004. aasta mai ja juuni pensioniteatistes sisaldunud otsus.
On the other hand, the Court of First Instance accepted that the appellant had such an interest in challenging the pension statement for July 2004, since the correction coefficient applicable to the remuneration of officials in active employment in the United Kingdom had been set, in accordance with the ‘capital method’, at 142.7%, with retroactive effect for that month, whereas the amount of the appellant’s pension remained fixed, by virtue of the guarantee of the nominal amount, at a level obtained by application of the correction coefficient of 139.6% at the same date.
Seevastu tunnustas Esimese Astme Kohus huvi olemasolu 2004. aasta juuli pensioniteatise vaidlustamiseks, arvestades, et Ühendkuningriigis teenistuses olevate ametnike töötasudele kohaldatavaks paranduskoefitsiendiks oli „pealinna meetodi” alusel kinnitatud 142,7% tagasiulatuvalt alates juulist, samas kui apellandi pensionisumma jäi pensioni nominaalsumma tagatuse tõttu tasemele, mis saavutati, kohaldades samal kuupäeval paranduskoefitsiendi 139,6%.
The Court of First Instance then held to be unfounded the seven limbs of the objection of illegality concerning Article 20 of Annex XIII to the new Staff Regulations, constituting the sole plea in law put forward by the appellant, alleging, respectively, infringement of the principles of the protection of legitimate expectations, legal certainty, non-retroactivity and acquired rights, equal treatment, proportionality and good administration, and alleging misuse of powers and an inadequate statement of reasons.
Seejärel tunnistas Esimese Astme Kohus põhjendamatuks uute personalieeskirjade XIII lisa artikli 20 kohta esitatud seitsmest punktist koosneva õigusvastasuse väite, mille kohaselt rikuti vastavalt õiguspärase ootuse kaitse, õiguskindluse, tagasiulatuva jõu keelu, omandatud õiguste, võrdse kohtlemise, proportsionaalsuse ja hea halduse põhimõtteid ning kuritarvitati võimu ja esitati ebapiisav põhjendus.
Four arguments were relied upon in support of the part of that plea alleging breach of the principle of equal treatment, the Court of First Instance’s findings on which are challenged in the present appeal.
Võrdse kohtlemise rikkumisel rajaneva väiteosa toetuseks, millele Esimese Astme Kohtu poolt antud hinnang on kõnesoleva apellatsioonkaebusega vaidlustatud, esitati neli argumenti.
At paragraphs 99 to 109 of the judgment under appeal, the Court of First Instance rejected the appellant’s first argument that the application of the ‘country method’ to the calculation of the transitional correction coefficients for the pensions of officials who retired before 1 May 2004 infringed the principle of equal treatment, since the correction coefficients calculated in accordance with the new method did not guarantee equality of purchasing power for all pensioners.
Esimese Astme Kohus lükkas vaidlustatud kohtuotsuse punktides 99–109 tagasi apellandi esimese argumendi, mille kohaselt rikub „riigi meetodi” kasutamine enne 2004. aasta 1. maid pensionile jäänud ametnike pensionidele kohaldatavate üleminekukoefitsientide arvutamisel võrdse kohtlemise põhimõtet, sest selle uue meetodi alusel arvutatud koefitsiendid ei taga kõigi pensionäride samaväärse ostujõudu säilimist.
It referred, first of all, to its conclusion in Case T-184/00 Drouvis v Commission [2003] ECR-SC I-A-51 and II-297, paragraph 60, that a single correction coefficient per country could constitute an appropriate indicator to reflect, in a necessarily approximate manner, the cost of living in a Member State and appropriately serve the purpose of ensuring equal treatment between pensioners.
Esimese Astme Kohus juhtis tähelepanu oma järeldustele 26. veebruari 2003. aasta kohtuotsuses Drouvis vs. komisjon (T-184/00, EKL AT 2003, lk I-A-51 ja II-297, punkt 60), mille kohaselt võib kogu riigile ühtne paranduskoefitsient kujutada endast asjakohast näitajat, mis kajastaks – paratamatult ligilähedasel viisil – liikmesriigi elukallidust, ning mis oleks sobiv pensionäride võrdse kohtlemise eesmärgi tagamiseks.
The Court of First Instance also considered that, by replacing the ‘capital method’ with the ‘country method’, the legislature had not exceeded the limits imposed on its discretion in that matter.
Esimese Astme Kohus tõdes lisaks, et asendades „pealinna meetodi” „riigi meetodiga”, ei ületanud seadusandja tema kaalutlusõiguse teostamisele selles valdkonnas seatud piire.
At paragraph 105 of the judgment under appeal, it pointed out, inter alia, that the legislature is free to adopt provisions that are less advantageous for the officials concerned than the previous ones, on condition that it sets a sufficiently long transitional period.
Vaidlustatud kohtuotsuse punktis 105 märkis nimetatud kohus, et seadusandjal on vabadus kehtestada asjaomaste ametnike suhtes endistest ebasoodsamaid sätteid tingimusel, et ta näeb ette piisava kestusega üleminekuaja.
Nor can that freedom be obstructed by invoking the principle of equality of purchasing power, particularly since the transitional arrangements guarantee pensioners that the nominal amount of net pension received before the new Staff Regulations came into force was to be maintained.
Seda vabadust ei või piirata ka ostujõu võrdsuse põhimõttele tuginedes, arvestades iseäranis, et üleminekukord tagab pensionäridele enne uute personalieeskirjade jõustumist saadud netopensioni nominaalsumma säilimise.
At paragraphs 110 to 115 of the judgment under appeal, the Court of First Instance rejected the appellant’s second argument, alleging discrimination between officials in active employment, to whom the ‘capital method’ is still applied, and retired officials, by pointing out that the two categories of officials are in objectively different situations.
Vaidlustatud kohtuotsuse punktides 110–115 lükkas Esimese Astme Kohus tagasi apellandi teise argumendi diskrimineerimise kohta teenistuses olevate ametnike – kellele kohaldatakse jätkuvalt „pealinna meetodit” – ja pensionile jäänud ametnike vahel, sedastades, et need kaks ametnike kategooriat on objektiivselt erinevais olukordades.