natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It follows that, in the absence of harmonisation of social security legislation, certain restrictions on the freedom of movement — that is to say, restrictions which result from the persisting disparities between the social security schemes of the Member States and which are inherent in a system aimed merely at coordination — are not precluded by the provisions on the free movement of persons under the EC Treaty. 40
Sellest järeldub, et kuna sotsiaalkindlustusalased õigusaktid ei ole ühtlustatud, ei välista EÜ asutamislepingu sätted isikute vaba liikumise kohta teatavaid piiranguid vabale liikumisele, s.t piiranguid, mis tulenevad liikmesriikide sotsiaalkindlustus- skeemide jätkuvatest erinevustest ja on omased süsteemile, mille eesmärk on üksnes kooskõlastamine. 40
To my mind, however, that disadvantage is to be ascribed to the substantive differences with regard to child benefit as between the social security schemes in Germany and the Netherlands concerning, in particular, the age of the children as a condition of entitlement.
Minu arvates aga tuleb see ebasoodne olukord kanda Saksamaa ja Madalmaade sotsiaalkindlustusskeemis makstavate lapsetoetuste sisuliste erinevuste arvele, mis tulenevad eelkõige lapse vanusest kui toetuse saamise eeltingimusest.
Accordingly, it cannot as such give rise to an infringement of freedom of movement under the Treaty.
Seega ei saa see ebasoodne olukord ise põhjustada asutamislepinguga ette nähtud liikumisvabaduse rikkumist.
The same considerations must in fact apply to differences in treatment which arise merely on account of permissible differences between the social security legislation of the Member States, and in consequence they cannot be regarded as contrary to the principle of equality. 41
Samad kaalutlused kehtivad tegelikult erineva kohtlemise suhtes, mis on tingitud üksnes liikmesriikide sotsiaalkindlustusalaste õigusaktide lubatavatest erinevustest ja mida seega ei saa pidada võrdõiguslikkuse põhimõttega vastuolus olevaks. 41
39 — See, to that effect, Piatkowski, cited in footnote 36, paragraph 34, and Hervein and Others, cited in footnote 11, paragraph 51.
39 — Vt selle kohta 36. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas Piatkowski, punkt 34, ning 11. joonealuses märkuses viidatud otsus liidetud kohtuasjades Hervein jt, punkt 51.
40 — It appears, however, from caselaw that this holds true only to the extent that the Community rules pursuant to Article 42 EC do not add to the disparities which already stem from the absence of harmonisation of national legislation: see in that regard, inter alia, Pinna, cited in footnote 38, paragraphs 20 and 21.
40 — Euroopa Kohtu praktika põhjal otsustades näib aga, et see on tõsi üksnes sedavõrd, kuivõrd EÜ artiklist 42 tulenevad ühenduse reeglid ei suurenda siseriiklike õigusaktide ühtlustamatusest juba tulenevate erinevuste hulka; selle kohta vt mh 38. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas Pinna, punktid 20 ja 21.
41 — For a similar reasoning of the Court with regard to direct taxation, see Case C-427/05 Porto Antico di Genova [2007] ECR I-9303, paragraph 20.
41 — Euroopa Kohus on seoses otseste maksudega kasutanud sarnast põhjenduskäiku oma 25. oktoobri 2007. aasta otsuses kohtuasjas C-427/05: Porto Antico di Genova (EKL 2007, lk I-9303, punkt 20).
Second, as regards the question of discrimination raised by Ms Bosmann and the referring court, it is also clear that the coordination system established by Regulation No 1408/71 does not — and indeed cannot — guarantee equal treatment in all respects.
Teiseks on B. Bosmanni ja eelotsusetaotluse esitanud kohtu tõstatatud diskrimineerimisküsimuse puhul selge, et määrusega nr 1408/71 loodud kooskõlastussüsteem ei taga ja ei saagi tagada võrdset kohtlemist igas suhtes.
As Advocate General Sharpston has pointed out in her Opinion in Case C-212/06, in so far as Article 13(2)(a)
Nagu kohtujurist Sharpston on märkinud oma ettepanekus kohtuasjas C-212/06, et kuivõrd määruse artikli 13 lõike 2 punkt a sätestab, et üldreeglina
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-352/06 the situations compared in that argument are objectively different. 43 Accordingly, they provides that, as a general rule, the applicable legislation is to be the lex loci laboris, the Member State in whose territory equality is to be achieved would normally be the State of employment.
KOHTUJURIST MAZÁKI ETTEPANEK — KOHTUASI C-352/06 kohaldatakse töökohariigi õigust (lexi loci laboris), siis on liikmesriik, kelle territooriumil võrdset kohtlemist saavutada tahetakse, tavaliselt töökohariik.
42 may also lead to different results in terms of the applicability of the law of the State of residence and hence in terms of entitlement to child-benefit in that State.
42 objektiivselt erinevad, 43millest tuleneb, et elukohariigi õigus ja seega ka lapsetoetuse saamise õigus on neis olukordades erinevalt kohaldatav.
Thus, the migrant worker must, when, as in the present case, that rule is brought to bear, be treated equally as compared with all other workers employed on the territory of that State.
Nii et kui seda reeglit kohaldatakse, nagu käesoleval juhul, tuleb võõrtöötajat kohelda võrdselt kõigi teiste töötajatega, kes selle riigi territooriumil töötavad.
It follows that the application of Article 13 of Regulation No 1408/71 and, in particular, of the principles reflected therein (lex loci laboris and applicability of the legislation of a single Member State only), with the result that an employed person in a situation such as that in issue in the main proceedings is not entitled to child benefit in the Member State of residence and cannot receive child benefit in the State of employment because of the age of the children, is compatible with the freedom of movement and the principle of equality.
Sellest järeldub, et määruse nr 1408/71 artikli 13 ja eelkõige selles sätestatud põhimõtete (töökohariigi õiguse ja üksnes ühe liikmesriigi õigusaktide kohaldatavus) kohaldamine, mille tõttu ei ole töötajal, kes on sellises olukorras põhikohtuasjas õigust saada lapsetoetust oma elukohaliikmesriigis ja ta ei saa seda oma laste vanuse tõttu ka töökohariigis, on kooskõlas liikumisvabadusega ja võrdõiguslikkuse põhimõttega.
Here, that is apparently the case, as Netherlands legislation does not in general recognise entitlement to child benefit in respect of children of the ages in issue, so that Ms Bosmann is being treated in that regard in exactly the same way as persons employed and residing in the Netherlands.
Käesoleval juhul on ilmne, et kuivõrd Madalmaade õigus ei näe üldiselt ette lapsetoetust kõne all olevas eas laste kohta, koheldakse B. Bosmanni seega täpselt samamoodi kui isikuid, kes elavad ja töötavad Madalmaades.
In the light of all the foregoing, it is clear that, under Regulation No 1408/71 and Regulation No 574/72 and account being taken of the right to freedom of movement and equal treatment, a person in a situation such as that in issue in the main proceedings is not entitled to application of the legislation of the State of residence so as to receive child benefit as provided for under that legislation.
Eespool öeldut arvestades on selge, et määruse nr 1408/71 ja määruse nr 574/72 alusel ning õigust vabalt liikuda ja võrdset kohtlemist arvesse võttes ei ole isikul, kes on sellises olukorras nagu põhikohtuasjas, õigust oma elukohariigi õiguse kohaldamisele, et saada seal ette nähtud lapsetoetust.
Ms Bosmann cannot claim that a person in her situation, who resides in one Member State and merely pursues employment in another Member State, is discriminated against as compared with persons who also pursue a professional or trade activity in the Member State of residence or as compared with persons whose spouse is employed in that State.
B. Bosmann ei saa väita, et tema olukorras olevat isikut, kes elab ühes liikmesriigis ja üksnes töötab teises liikmesriigis, diskrimineeritakse võrreldes isikutega, kes tegelevad ka kutse- või äritegevusega elukohaliikmesriigis, või isikutega, kelle abikaasa töötab seal riigis.
In my view, in a system of coordination based on the principle of lex loci laboris and the criterion of employment,
Minu arvates on selles väites viidatud olukorrad töökohariigi õiguse kohaldamise (lexi loci laboris) põhimõttel ja töötamise kriteeriumil rajaneval kooskõlastussüsteemis
43 — The principle of nondiscrimination requires that comparable situations must not be treated differently and different situations must not be treated in the same way.
43 — Mittediskrimineerimise põhimõte näeb ette, et võrreldavaid olukordi ei tohi kohelda erineval viisil ja et erinevaid olukordi ei tohi kohelda võrdväärsetena.
See to that effect, inter alia, Case C-354/95 National Farmers’ Union and Others [1997] ECR I-4559, paragraph 61, and Case C-148/02 Garcia Avello [2003] ECR I-11613, paragraph 31.
Selle kohta vt mh Euroopa Kohtu 17. juuli 1997. aasta otsus kohtuasjas C-354/95: National Farmers’ Union jt (EKL 1997, lk I-4559, punkt 61), ja 2. oktoobri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-148/02: Garcia Avello (EKL 2003, lk I-11613, punkt 31).
Relevance of the daily return of the employee to the family residence
Igal tööpäeval pere elukohta tagasipöördumise asjakohasus
As regards Question 4, it suffices to note, as the German Government has sub - mitted, that Article 13(2)(a) of Regulation No 1408/71 provides that the legislation of the State of employment is to apply where a person resides in one Member State and is engaged in paid employment in the territory of another Member State.
Neljanda eelotsuseküsimuse puhul piisab, kui märkida — nagu väidab ka Saksamaa valitsus —, et määruse nr 1408/71 artikli 13 lõike 2 punkt a sätestab, et kui isik elab ühes liikmesriigis ja töötab teise liikmesriigi terri -tooriumil, tuleb kohaldada töökohariigi õigust.
The lex loci laboris principle thus applies regardless of whether the employed person concerned returns to the family residence at the end of each working day, which is in fact a random circumstance with no legal relevance in the present context.
Töökohariigi õiguse kohaldamise põhimõte kehtib niisiis olenemata sellest, kas töö -taja pöördub iga tööpäeva lõpus oma pere elukohta tagasi või mitte, mis on tegelikult juhuslik asjaolu, millel käesolevas kontekstis õiguslikku tähendust ei ole.
For the reasons given above, I propose that the questions referred by the Finanzgericht Köln should be answered as follows:
Esitatud põhjendustest lähtudes teen ettepaneku vastata Finanzgericht Kölni (Kölni maksukohus, Saksamaa) eelotsuse küsimustele järgmiselt:
‘Under Regulation (EEC) No 1408/71 of the Council of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to selfemployed persons and to members of their families moving within the Community, as amended by Regulation (EC) No 647/2005 of the European Parliament and of the Council of 13 April 2005, and Regulation (EEC) No 574/72 of the Council of 21 March 1972 laying down the procedure for implementing Regulation No 1408/71, also as amended by Regulation No 647/2005, and account being taken of the right to freedom of movement and equal treatment, a person in a situation such as that under examination by the referring court is not entitled to application of the legislation of the State of residence so as to receive child benefit as provided for under that legislation, regardless of the fact that that person returns to the family residence at the end of each working day.’
Vastavalt nõukogu 14. juuni 1971. aasta määrusele (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate, füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende pereliikmete suhtes, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. aprilli 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 647/2005, ning nõukogu 21. märtsi 1972. aasta määrusele (EMÜ) nr 574/72, millega määratakse kindlaks määruse (EMÜ) nr 1408/71 rakendamise kord, mida on samuti muudetud määrusega (EÜ) nr 647/2005, ning arvestades õigust vabalt liikuda ja võrdset kohtlemist, ei ole isikul, kes on sellises olukorras nagu põhikohtuasjas, õigust oma elukohariigi õiguse kohaldamisele, et saada seal ette nähtud lapsetoetust, olenemata sellest, kas ta pöördub iga tööpäeva lõpus oma pere elukohta tagasi.
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Finanzgericht Köln (Germany), made by decision of 10 August 2006, received at the Court on 25 August 2006, in the proceedings
Kohtuasjas C-352/06, mille ese on EÜ artikli 234 alusel Finanzgericht Kölni (Saksamaa) 10. augusti 2006. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 25. augustil 2006, menetluses
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, A. Tizzano, Presidents of Chambers, K. Schiemann (Rapporteur), A. Borg Barthet, M. Ilešič, J. Malenovský and J. Klučka, Judges,
EUROOPA KOHUS (suurkoda), koosseisus: president V. Skouris, kodade esimehed P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, A. Tizzano, kohtunikud K. Schiemann (ettekandja), A. Borg Barthet, M. Ilešič, J. Malenovský ja J. Klučka,
Advocate General: J. Mazák, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after considering the observations submitted on behalf of:
BOSMANN kohtujurist: J. Mazák, kohtusekretär: R. Grass, arvestades kirjalikku menetlust, arvestades kirjalikke märkusi, mille esitasid:
— the German Government, by M. Lumma and C. Schulze-Bahr, acting as Agents,
— Saksamaa valitsus, esindajad: M. Lumma ja C. Schulze-Bahr,
— the Spanish Government, by F. Díez Moreno, acting as Agent,
— Hispaania valitsus, esindaja: F. Díez Moreno,
— the Commission of the European Communities, by V. Kreuschitz and I. Kaufmann-Bühler, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 29 November 2007, gives the following
— Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: V. Kreuschitz ja I. Kaufmann-Bühler, olles 29. novembri 2007. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku, on teinud järgmise otsuse
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 13(2)(a) of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social
Eelotsusetaotlus käsitleb nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate,
The reference was made in the course of proceedings between Mrs Bosmann and the Bundesagentur für Arbeit — Familienkasse Aachen (Federal Employment Agency — Aachen Family Benefits Office, ‘the Bundesagentur’) concerning a refusal to grant child benefits in Germany.
Käesolev taotlus esitati B. Bosmanni ja Bundesagentur für Arbeit — Familienkasse Aacheni (liitvabariigi tööturuamet — Aacheni peretoetuste kassa, edaspidi „Bundesagentur”) vahelises kohtuvaidluses lapsetoetuse maksmisest keeldumise üle Saksamaal.
The first and fifth recitals in the preamble to Regulation No 1408/71 read as follows:
Määruse nr 1408/71 põhjendused 1 ja 5 on sõnastatud järgmiselt:
‘Whereas the provisions for coordination of national social security legislations fall within the framework of freedom of movement for workers who are nationals of Member Sates and should contribute towards the improvement of their standard of living and conditions of employment;
„siseriiklike sotsiaalkindlustusaktide kooskõlastamissätted kuuluvad liikmesriikide kodanikest töötajate vaba liikumise valdkonda ning peaksid kaasa aitama kõnealuste töötajate elatustaseme ja töötingimuste paranemisele;
Whereas it is necessary, within the framework of that coordination, to guarantee within the Community equality of treatment under the various national legislations to workers living in the Member States and their dependants and their survivors’.
[…] kõnealuse kooskõlastamise raames on vaja ühenduse piires tagada liikmesriigis elavate töötajate ja nende ülalpeetavate, samuti pärast töötaja surma nende ülalpidamisel olnud isikute võrdne kohtlemine eri riikide õigusaktide alusel”.
The 8th to 10th recitals in the preamble to Regulation No 1408/71 state:
Sama määruse põhjendused 8-10 sätestavad:
‘Whereas employed persons and selfemployed persons moving within the Community should be subject to the social security scheme of only one single Member State in order to avoid overlapping of national legislations applicable and the complications which could result therefrom;
„eri riikide õigusaktide üheaegse kohaldatavuse ning sellest tuleneva kattumise vältimiseks peaksid ühenduse piires liikuvad töötajad ja füüsilisest isikust ettevõtjad kuuluma ainult ühe liikmesriigi sotsiaalkindlustusskeemi alla; erandjuhte, mille puhul isiku suhtes on üheaegselt kohaldatavad kahe liikmesriigi õigusaktid, peaks esinema võimalikult vähe ja piiratud ulatuses; selleks et võimalikult tõhusalt tagada kõigi liikmesriigi territooriumil töötavate töötajate võrdne kohtlemine, on asjakohane kindlaks määrata, et üldjuhul on kohaldatavad selle liikmesriigi õigusaktid, kus asjaomane isik töötab või füüsilisest isikust ettevõtjana tegutseb”.
Article 13 of Regulation No 1408/71, entitled ‘General rules’, provides:
Määruse nr 1408/71 artikkel 13 „Üldreeglid” sätestab:
Subject to Articles 14c and 14f, persons to whom this Regulation applies shall be subject to the legislation of a single Member State only.
Isikud, kelle suhtes kohaldatakse käesolevat määrust, alluvad üksnes ühe liikmesriigi õigusaktidele, arvestades artiklites 14c ja 14f sätestatut.
(a) a person employed in the territory of one Member State shall be subject to the legislation of that State even if he resides in the territory of another Member State or if the registered office or place of business of the undertaking or individual employing him is situated in the territory of another Member State;
Arvestades artikleid 14–17: a) liikmesriigi territooriumil töötava isiku suhtes kehtivad selle riigi õigusaktid, seda ka juhul, kui ta elab teise liikmesriigi territooriumil või kui tema tööandjaks oleva ettevõtja või isiku registrisse kantud asukoht või peamine tegevuskoht asub teise liikmesriigi territooriumil;
Under Article 73 of Regulation No 1408/71, entitled ‘Employed or selfemployed persons the members of whose families reside in a Member State other than the competent State’:
Sama määruse artikli 73 „Töötaja või füüsilisest isikust ettevõtja, kelle pereliikmed elavad muus liikmesriigis kui pädev riik” kohaselt:
Article 10(1) of Regulation No 574/72, entitled ‘Rules applicable to employed or selfemployed persons in the case of overlapping of rights to family benefits or family allowances’, provides:
Määruse nr 574/72 artikli 10 „Reeglid, mida kohaldatakse juhul, kui kattub töötajate või füüsilisest isikust ettevõtjate õigus saada perehüvitist või peretoetust” lõige 1 sätestab:
‘(a) Entitlement to benefits or family allowances due under the legislation of a Member State, according to which acquisition of the right to those benefits or allowances is not subject to conditions of insurance, employment or selfemployment, shall be suspended when, during the same period and for the same member of the family, benefits are due only in pursuance of the national legislation of another Member State or in application of Articles 73, 74, 77 or 78 of … Regulation [No 1408/71], up to the sum of those benefits.
„1. a) Õigus saada hüvitist või peretoetust vastavalt liikmesriigi õigusaktidele, mille järgi selle hüvitise või toetuse õiguse omandamine ei ole seatud sõltuvusse kindlustusest, töötamisest ega füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsemisest, peatatakse juhul, kui samale pereliikmele on sellesama perioodi eest ette nähtud hüvitis kas üksnes teise liikmesriigi siseriiklike õigusaktidega või tulenevalt määruse [nr 1408/71] artiklite 73, 74, 77 või 78 kohaldamisest, piirdudes sellise hüvitise summaga.
(i) in the case of benefits due either only under national legislation of another Member State or under Articles 73 or 74 of … Regulation [No 1408/71] to the person entitled to family benefits or to the person to whom they are to be paid, the right to family benefits due either only under national legislation of that other Member State or under these Articles shall be suspended up to the sum of family benefits provided for by the legislation of the Member State in
b) Kui kutse- või äritegevus siiski leiab aset esimese liikmesriigi territooriumil: i) hüvitise korral, mis on ette nähtud kas üksnes teise liikmesriigi siseriiklike õigusaktidega või määruse [nr 1408/71] artikli 73 või 74 alusel isikule, kellel on õigus saada perehüvitist, või isikule, kellele seda tuleb maksta, peatatakse õigus saada perehüvitist, mis on ette nähtud kas üksnes kõnealuse teise liikmesriigi siseriikliku õiguse või nimetatud artiklite alusel, piir -dudes sellise perehüvitise summaga, mis on ette nähtud selle liikmesriigi
Paragraph 62.1.1 of the Law on Income Tax (Einkommensteuergesetz) provides:
Tulumaksuseaduse (Einkommensteuergesetz) § 62 lõike 1 punkt 1 sätestab:
‘In respect of children … a person shall be entitled to child benefit under this law if he has a residence in Germany or normally resides there.’
„Igal isikul, kelle alaline või peamine elukoht on Saksamaal, on õigus käesoleva seaduse alusel saada […] lapse eest lapsetoetust.”
Mrs Bosmann, a Belgian national resident in Germany, is bringing up her two children, born respectively in 1983 and 1985, on her own.
B. Bosmann, kes on Belgia kodanik ja elab Saksamaal, kasvatab üksinda kahte last, kes on sündinud vastavalt 1983. aastal ja 1985. aastal.
They also reside Germany where they are students.
Ka lapsed elavad Saksamaal ja käivad seal koolis.
In principle, Mrs Bosmann is, under Paragraph 62 of the Law on Income Tax, entitled to German child benefits which were, initially, granted by the Bundesagentur.
B. Bosmannil on põhimõtteliselt õigus tulumaksuseaduse §-s 62 ette nähtud Saksa lapsetoetusele, mida Bundesagentur talle alguses maksis.
However, after Mrs Bosmann took up, on 1 September 2005, employment in the Netherlands, she was, by a decision of 18 October 2005, refused payment of those benefits from October 2005.
Kuid pärast seda, kui B. Bosmann alustas 1. septembril 2005 Madalmaades töötamist, keelduti 18. oktoobri 2005. aasta otsusega alates 2005. aasta oktoobrist talle selle toetuse maksmisest.
The Bundesagentur construed the relevant provisions of Community law as meaning that Mrs Bosmann is subject only to the legislation of the Member State of employment, namely that of the Kingdom of the Netherlands, so that the Federal Republic of Germany cannot be regarded as the competent State, liable to pay those benefits.
Bundesagentur tõlgendas ühenduse asjassepuutuvaid sätteid nii, et B. Bosmanni suhtes kohaldatakse üksnes töökohaliikmesriigi ehk Madalmaade Kuningriigi õigusakte ja seega ei saa Saksamaa Liitvabariiki pidada enam pädevaks riigiks, kes on kohustatud seda toetust maksma.
Mrs Bosmann cannot be entitled to the corresponding child benefits in the Netherlands in view of the fact that its legislation does not provide for them to be granted for children aged over 18.
B. Bosmannil ei ole võimalik saada vastavat peretoetust Madalmaades, kuna Madalmaade õigusaktide kohaselt sellist toetust 18-aastaste ja vanemate laste kohta ei maksta.
The national court states that it has not been clarified whether Mrs Bosmann returns to Germany at the end of each working day or only on week-ends and other public holidays.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et asjas ei ole täpsustatud, kas B. Bosmann pöördub Saksamaale tagasi iga tööpäeva lõpus või ainult nädalavahetustel ja töövabadel päevadel.
It was in those circumstances that the Finanzgericht Köln (Finance Court, Cologne) decided to stay proceedings and to refer to the Court the following questions for a preliminary ruling:
Neil asjaoludel otsustas Finanzgericht Köln menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: