natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is well established that the principle of equal treatment, as laid down in Article 39(2) EC and implemented, as far as concerns social security for migrant workers, by Article 3(1) of Regulation No 1408/71, prohibits not only overt discrimination based on the nationality of the beneficiaries of social security schemes but also all covert forms of discrimination which, through the application of other distinguishing criteria, lead in fact to the same result. 50
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei keela võrdse kohtlemise põhimõte, mis on sätestatud EÜ artikli 39 lõikes 2 ja mida võõrtöötajate sotsiaalkindlustuse osas rakendatakse määruse nr 1408/71 artikli 3 lõikega 1, mitte ainult sotsiaalkindlustusskeemides osalejate kodakondsusel põhinevat avalikku diskrimineerimist, vaid ka varjatud diskrimineerimise, mis muude eristatavate kriteeriumide kohaldamise kaudu viib tegelikult sama tulemuseni. 50
The Flemish Government submits that migrant workers are treated exactly like Belgian workers in a similar situation.
Flandria valitsus väidab, et võõrtöötajaid koheldakse täpselt nagu Belgia töötajaid sarnases olukorras.
Accordingly, conditions imposed by national law must be regarded as indirectly discriminatory where, although applicable irrespective of nationality, they affect essentially migrant workers or the great majority of those affected are migrant workers, where they are applicable without distinction but can more easily be satisfied by national workers than by migrant workers or where there is a risk that they may operate to the particular detriment of the latter. 51
Seega tuleb siseriiklikus õiguses kehtestatud tingimusi, kuigi neid kohaldatakse kodakondsusest olenemata, pidada kaudselt diskrimineerivaks, kui need mõjutavad põhiliselt võõrtöötajaid või kui suurem osa nendest, keda sellised tingimused mõjutavad, on võõrtöötajad, ning juhul kui neid kohaldatakse ilma eranditeta, kuid kui liikmesriigi töötajad saavad neid tingimusi täita lihtsamalt kui võõrtöötajad, või kui on oht, et nende kohaldamine võib põhjustada võõrtöötajatele konkreetset kahju. 51
The difficulty, however, is to determine the correct comparator, i.e. who are the Belgian nationals who are in a ‘similar situation’.
Probleem on siiski selles, et leida õige võrdlusalus, st kes on need Belgia kodanikud, kes on „sarnases olukorras”.
A provision of national law must thus be regarded as indirectly discriminatory if it is
Siseriiklikku õigusnormi tuleb seega pidada kaudselt diskrimineerivaks, kui see
The second and fourth recitals in the preamble to Regulation No 1408/71 indicate that its objective is to ensure freedom of
Määruse nr 1408/71 preambuli teises ja neljandas põhjenduses on märgitud, et määruse eesmärk on tagada töötajate ja
50 — Case C-131/96 Mora Romero [1997] ECR I-3659, paragraph 32; Case C-124/99 Borawitz [2000] ECR I-7293, paragraph 24; and Celozzi, cited in footnote 30, paragraph 22.
50 — 25. juuni 1997. aasta otsus kohtuasjas C-131/96: Mora Romero (EKL 1997, lk I-3659, punkt 32), 21. septembri 2000. aasta otsus kohtuasjas C-124/99: Borawitz (EKL 2000, lk I-7293, punkt 24) ja 30. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Celozzi, punkt 22.
51 — Case C-237/94 O’Flynn [1996] ECR I-2617, paragraph 18; Borawitz, paragraph 25; and Celozzi, paragraph 24.
51 — 23. mai 1996. aasta otsus kohtuasjas C-237/94: O’Flynn (EKL 1996, lk I-2617, punkt 18), kohtuotsus Borawitz, punkt 25 ja kohtuotsus Celozzi, punkt 24.
52 — See, to that effect, O’Flynn, paragraph 20; Case C-57/96 Meints [1997] ECR I-6689, paragraph 45; Borawitz, cited in footnote 50, paragraph 27; and Celozzi, cited in footnote 30, paragraph 26.
52 — Vt selle kohta kohtuotsus O’Flynn, punkt 20, 27. novembri 1997. aasta otsus kohtuasjas C-57/96: Meints (EKL 1997, lk I-6689, punkt 45), 50. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Borawitz, punkt 27 ja 30. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Celozzi, punkt 26.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-212/06 whose members all work in the Dutchspeaking region or the bilingual region of Brussels-Capital but who live, respectively, in the Dutchspeaking region or the bilingual region of Brussels-Capital on the one hand and in the Frenchspeaking or Germanspeaking regions of Belgium on the other hand?
KOHTUJURIST SHARPSTONI ETTEPANEK — KOHTUASI C-212/06 võrdleme kaht rühma, mille kõik liikmed töötavad hollandikeelses piirkonnas või pealinna Brüsseli kakskeelses piirkonnas, kui ühed neist elavad vastavalt hollandikeelses piirkonnas või pealinna Brüsseli kakskeelses piirkonnas ja teised Belgia prantsus- või saksakeelses piirkonnas?
movement for employed and selfemployed persons within the Community, while respecting the special characteristics of national social security legislation.
füüsilisest isikust ettevõtjate vaba liikumine ühenduse territooriumil, arvestades samas siseriiklike sotsiaalkindlustusalaste õigusaktide erijooni.
To that end, as is clear from the 5th, 6th and 10th recitals, Regulation No 1408/71 seeks to guarantee equal treatment for all workers occupied on the territory of a Member State as effectively as possible and to avoid penalising workers who exercise their right to free movement.
Nagu selgub viiendast, kuuendast ja kümnendast põhjendusest, püüab määrus nr 1408/71 sel eesmärgil tagada võimalikult tõhusalt kõigi liikmesriigi territooriumil töötavate isikute võrdset kohtlemist ja mitte seada oma õigust liikumisvabadusele kasutavaid töötajaid ebasoodsamasse olukorda.
53Article 13(2)(a) provides that, as a general rule, the applicable legislation is to be the lex loci laboris.
53 Artikli 13 lõike 2 punkt a sätestab, et üldreeglina kohaldatakse töötaja suhtes selle liikmesriigi õigust, mille territooriumil ta töötab.
The Member State in whose territory equality is to be achieved will therefore normally be the State where the place of work is situated.
Seetõttu on tavaliselt töökohajärgne liikmesriik see, mille territooriumil tuleb võrdne kohtlemine saavutada.
Suppose there are two employees of the same company located in Hoegaarden.
Oletame, et ühes ja samas Hoegaardenis asuvas äriühingus töötab kaks töötajat.
Both wish to live as close as possible to their place of work.
Mõlemad soovivad elada oma töökohale võimalikult lähedal.
Worker A is a Dutchspeaking Belgian.
Töötaja A on hollandi keelt kõnelev belglane.
He decides to live in Hoegaarden itself.
Ta otsustab elada Hoegaardenis.
Worker B is French.
Töötaja B on prantslane.
For the reasons suggested earlier, he decides to live in Jodoigne.
Varem nimetatud põhjustel otsustab ta elada Jodoigne’is.
They work in the same Member State, in the same region, in the same city and for the same company.
Nad töötavad samas liikmesriigis, samas piirkonnas, samas linnas ning samas ettevõttes.
Their houses are 7 kilometres apart.
Nende majade vaheline kaugus on 7 km.
Worker A can — indeed, must — join the Flemish care insurance and will be able to access its benefits.
Töötaja A saab — õigemini peab — ühinema flaamikeelse kogukonna hoolduskindlustusega ja tal on võimalik saada vastavaid hüvitisi.
Worker B cannot.
Töötajal B selline võimalus puudub.
It is evident that, in this example, there is no equality of treatment.
On ilmne, et selle näite puhul puudub igasugune võrdne kohtlemine.
As the Commission suggested at the hearing, the correct starting point for the comparison is therefore not the place of residence, but the place of work.
Nagu väitis komisjon kohtuistungil, tuleks võrdlemisel seetõttu lähtuda mitte elukohast, vaid töökohast.
It is unnecessary to establish that the provision in question in practice affects a substantially higher proportion of migrant workers.
Puudub vajadus tõendada, et kõnealune õigusnorm mõjutab tegelikult oluliselt suuremat osa võõrtöötajatest.
It is sufficient that it is liable to have such an effect. 54
Piisab tõdemisest, et kõnealusel õigusnormil võib selline mõju olla. 54
53 — See Case C-68/99 Commission v Germany [2001] ECR I-1865, paragraphs 22 and 23; Case C-249/04 Allard [2005] ECR I-4535, paragraph 31; Piatkowski, cited in footnote 42, paragraph 19; and Nikula, also in footnote 42, paragraph 20.
53 — Vt 8. märtsi 2001. aasta otsus kohtuasjas C-68/99: komisjon vs. Saksamaa (EKL 2001, lk I-1865, punktid 22 ja 23), 26. mai 2005. aasta otsus kohtuasjas C-249/04: Allard (EKL 2005, lk I-4535, punkt 31), 42. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Piatkowski, punkt 19 ja samuti 42. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Nikula, punkt 20.
In that respect, the Court’s statement in Piatkowski, paragraph 34, that ‘the EC Treaty offers no guarantee to a worker that extending his activities into more than one Member State or transferring them to another Member State will be neutral as regards social security’ should not be read outside its context.
Seoses sellega ei tohiks Euroopa Kohtu seisukohta kohtuotsuses Piatkowski, punkt 34, mille kohaselt „EÜ asutamisleping ei taga töötajale, et tema tegevuse laiendamine mitmesse liikmesriiki või tegevuse üleviimine teise liikmesriiki ei mõjutaks tema sotsiaalkindlustust”, lugeda väljaspool selle konteksti.
It first appeared in Hervein (cited in footnote 42), paragraph 51.
Seda seisukohta väljendati esmakordselt kohtuotsuses Hervein (tsiteeritud 41. joonealuses märkuses), punkt 51.
There, it followed a paragraph in which the Court emphasised that the Treaty does not provide for harmonisation of social security legislation and that substantive and procedural differences between the social security systems of individual Member States, and hence in the rights of persons working there, remain unaffected.
Seal järgnes see punktile, milles Euroopa Kohus rõhutas, et asutamislepingus ei ole ette nähtud sotsiaalkindlustusalaste õigusaktide ühtlustamist ning et see ei mõjuta üksikute liikmesriikide sotsiaalkindlustussüsteemide vahelisi sisulisi ja menetluslikke erinevusi ning seega ka nendes liikmesriikides töötavate isikute õigusi.
In other words, Community law does not require Member States to provide equal contributions or the same manner of calculating those contributions.
Teisisõnu ei nõua ühenduse õigus liikmesriikidelt võrdsete sissemaksete tegemist või nende sissemaksete ühetaolist arvutamist.
The facts of both Hervein and Piatkowski bear out that that is what the Court had in mind.
Kohtuasjade Hervein ja Piatkowski asjaoludest nähtub, et Euroopa Kohus pidas silmas just seda.
This would endanger the coordination regime established by Regulation No 1408/71.
See ohustaks määrusega nr 1408/71 kehtestatud koordineerimiskorda.
It is also immaterial whether the contested measure affects, in some circumstances, nationals of the State in question resident in other parts of the national territory as well as nationals of other Member States.
Oluline ei ole ka see, kas vaidlusalune meede mõjutab mõnedes tingimustes nii kõnealuse riigi kodanikke, kes elavad riigi territooriumi teistes osades, kui ka teiste liikmesriikide kodanikke.
In order for a measure to be discriminatory, it is not necessary for it to put at an advantage all the nationals of the State in question or to put at a disadvantage only nationals of other Member States, but not nationals of the State in question. 55
Et meede oleks diskrimineeriv, ei pea see asetama soodsamasse olukorda kõiki kõnealuse riigi kodanikke või asetama ebasoodsasse olukorda üksnes teiste liikmesriikide kodanikke, kuid mitte kõnealuse liikmesriigi kodanikke. 55
I agree with the Commission.
Nõustun komisjoni seisukohaga.
A scheme such as that at issue in the main proceedings therefore imposes a difference in treatment to the detriment of migrant workers.
Põhikohtuasjas vaatluse all olev skeem näeb seega ette kohtlemiserinevuse võõrtöötajate kahjuks.
— The application of the lex loci laboris to denote the competent part of the competent State
— Lex loci laboris (töökohamaa õiguse) kohaldamine, et määrata kindlaks pädeva riigi pädev üksus.
To pursue my earlier illustration: suppose that the same French national who took up a job in Hoegaarden initially decides to commute between his work and his home in Givet.
Minu varasema näite edasiarendamiseks: oletame, et seesama Prantsuse kodanik, kes asus tööle Hoegaardenis, otsustas esialgu sõita edasi-tagasi oma töökoha ja Givet’s asuva kodu vahel.
He does this for a number of years.
Ta teeb nii mitu aastat.
Then he decides that life would be easier for all the family if they moved closer to his place of work and settled in Jodoigne.
Seejärel otsustab ta, et kogu pere elu oleks lihtsam, kui nad koliksid tema töökohale lähemale ja asuksid elama Jodoigne’i.
Upon moving his residence from France to the Frenchspeaking region of Belgium, whilst continuing to work in the Dutchspeaking region, he will lose the benefits of the Flemish care insurance.
Vahetades oma Prantsusmaal asuva elukoha Belgia prantsuskeelses piirkonnas asuva elukoha vastu, töötades samas edasi hollandikeelses piirkonnas, jääb ta ilma flaamikeelse kogukonna poolt kehtestatud hoolduskindlustushüvitistest.
It is apparent that this may dissuade him from exercising his right to freedom of movement and residence.
On ilmne, et see võib takistada tal kasutada oma õigust vabale liikumisele ja elukoha valikule.
At the hearing, the Commission also suggested that, in application of Article 13 of Regulation No 1408/71, the lex loci laboris should be used as the sole connecting factor, to denote both the Member State and the decentralised authority of that Member State whose legislation is applicable.
Komisjon väitis kohtuistungil ka seda, et määruse nr 1408/71 artiklit 13 kohaldades tuleks ainsa siduva tegurina kasutada lex loci laboris’i, et määrata kindlaks nii liikmesriik kui ka selle liikmesriigi detsentraliseeritud üksus, mille õigusnorme tuleb kohaldada.
55 — See, to that effect, inter alia, Case C-281/98 Angonese [2000] ECR I-4139, paragraph 41, and Case C-388/01 Commission v Italy [2003] ECR I-721, paragraph 14.
55 — Vt selle kohta inter alia 6. juuni 2000. aasta otsus kohtuasjas C-281/98: Angonese (EKL 2000, lk I-4139, punkt 41) ja 16. jaanuari 2003. aasta otsus kohtuasjas C-388/01: komisjon vs. Itaalia (EKL 2003, lk I-721, punkt 14).
When taken at face value, the situation I have just described appears to be the one envisaged in Article 21(4) of Regulation No 1408/71: a worker who was previously not resident in the competent State transfers his residence to the competent State, in casu Belgium.
Olukord, mida just kirjeldasin, tundub esmapilgul olevat määruse nr 1408/71 artikli 21 lõikes 4 ettenähtud olukord: töötaja, kes ei elanud varem pädevas riigis, asub elama pädevasse riiki, antud juhul Belgiasse.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-212/06 on the idea that social security regimes are organised on a Member State basis.
KOHTUJURIST SHARPSTONI ETTEPANEK — KOHTUASI C-212/06 sätestatud koordineerimiskord ideel, et sotsiaalkindlustus korraldatakse liikmesriikide tasandil.
Article 21(4) of Regulation No 1408/71 provides that the migrant worker should receive or continue to receive benefits in accordance with the legislation of the competent State.
Määruse nr 1408/71 artikli 21 lõikes 4 on sätestatud, et võõrtöötaja peaks edaspidi või jätkuvalt saama hüvitisi vastavalt pädeva riigi õigusaktide sätetele.
Prima facie the situation under the Flemish care insurance seems to comply with this requirement inasmuch as the French migrant is treated in accordance with the legislation of the competent State, in casu Flemish legislation.
Esmapilgul tundub flaami hoolduskindlustuse kohaldamine olevat selle nõudega kooskõlas, kuivõrd Prantsuse võõrtöötajat koheldakse vastavalt pädeva maa, antud juhul Flandria, õigusnormidele.
There are however two flaws in this reasoning.
Selles mõttekäigus on siiski kaks viga.
First, the prima facie conclusion that there is no inequality of treatment is dependent upon comparing a French national moving to the Frenchspeaking part of Belgium with a Belgian national living in the Frenchspeaking part of Belgium.
Esiteks tuleneb esmapilgul usutav järeldus, mille kohaselt ebavõrdne kohtlemine puudub, sellest, et võrreldakse Belgia prantsuskeelsesse piirkonda elama asuvat Prantsuse kodanikku Belgia prantsuskeelses piirkonnas elava Belgia kodanikuga.
Similarly, when Article 21(4) of Regulation No 1408/71 determines that a migrant worker upon moving to the competent State shall receive or continue to receive benefits in accordance with the legislation of the competent State, it assumes that the competent State is indeed competent to grant the migrant worker whichever benefits it grants to its own citizens.
Samamoodi eeldab määruse nr 1408/71 artikli 21 lõikes 4 sätestatud võõrtöötaja õigus saada pädevasse riiki elama asudes edaspidi või jätkuvalt hüvitisi vastavalt pädeva riigi õigusaktide sätetele, et pädev riik on tõepoolest pädev andma võõrtöötajale samu hüvitisi, mida ta annab oma kodanikele.
However, in the present case the competent authority of the competent State is, in fact, competent in respect of only part of the territory of that State.
Käesolevas asjas on pädeva riigi pädev asutus tegelikult pädev vaid ühes selle riigi territooriumi osas.
As I have indicated earlier, this is the wrong comparison to make.
Nagu märkisin eespool, on see vale võrdlus.
Second, as the Commission correctly observed at the hearing, the coordination system of Regulation No 1408/71 is based
Teiseks, nagu komisjon kohtuistungil õigesti märkis, põhineb määruses nr 1408/71
In order for the French worker in my example to be granted the benefits, he has either to go on living in France or to move,
Selleks, et minu näites kirjeldatud Prantsuse töötaja saaks hüvitisi, peab ta kas jääma elama Prantsusmaale või asuma elama mitte
not just to the competent State (Belgium), but to the part of the competent State where the competent authority is competent (the Dutchspeaking region or the bilingual region of Brussels-Capital).
lihtsalt pädevasse riiki (Belgia), vaid pädeva riigi sellesse ossa, mille suhtes pädev asutus pädevust omab (hollandikeelne piirkond või pealinna Brüsseli kakskeelne piirkond).
Is the obstacle or differential treatment at issue based on objective considerations which are independent of the nationality of the persons concerned and proportionate to the aim legitimately pursued by the national law? 56
Kas kõneluast takistust või erinevat kohtlemist põhjendavad objektiivsed, asjaomaste isikute kodakondsusest sõltumatud kaalutlused ja kas see on siseriiklikus õiguses õiguspäraselt taotletud eesmärgi suhtes proportsionaalne? 56
The solution is to use the lex loci laboris to denote the applicable social security regime, both with regard to the Member State (Belgium) and with regard to the decentralised authority of the Member State whose legislation is applicable (Flemish Community).
Lahenduse leidmiseks tuleb kohaldada töökohamaa õigusnorme, et määrata kindlaks sotsiaalkindlustussüsteem, mis on kohaldatav nii liikmesriigis (Belgia) kui liikmesriigi selles detsentraliseeritud üksuses, mille õigusnorme tuleb kohaldada (flaamikeelne kogukond).
The situation described in my example would then effectively be equated with the one envisaged in Article 19(1) of Regulation No 1408/71, which provides for a person to enjoy his benefits even if he resides ‘in a Member State other than the competent State’, i.e. in casu anywhere outside the Dutchspeaking region or the bilingual region of Brussels-Capital.
Sel juhul oleks minu näites kirjeldatud olukord tõhusalt samastatud määruse nr 1408/71 artikli 19 lõikes 1 ettenähtud olukorraga, mille kohaselt isik saab oma hüvitisi isegi siis, kui ta elab „muus liikmesriigis kui pädev riik”, st käesolevas asjas igal pool mujal väljaspool hollandikeelset piirkonda või pealinna Brüsseli kakskeelset piirkonda.
Such a solution also provides consistency in the use of the term ‘State’ within Regulation No 1408/71.
Selline lahendus tagab ka järjepidevuse mõiste „riik” kasutamisel määruses nr 1408/71.
If the place of work determines the competent State, then references to the competent State in Regulation No 1408/71 are also to be read (where necessary) as references to the competent entity within the competent Member State.
Kui töökoht määrab pädeva riigi, tuleb määruses nr 1408/71 toodud viiteid pädevale riigile mõista samuti (vajadusel) viidetena pädevas liikmesriigis asuvale pädevale üksusele.
The Flemish Government submits that the residence requirement is inherent in the division of competences within the Belgian Federal State.
Flandria valitsus väidab, et elukoha nõue on seotud pädevuse jaotamisega Belgia föderaalriigis.
The difference in treatment results not from discrimination, but from the fact that the Flemish Community has no competence with respect to persons residing in one of the other linguistic regions of Belgium.
Kohtlemise erinevus ei tulene diskrimineerimisest, vaid asjaolust, et flaamikeelsel kogukonnal puudub pädevus nende isikute osas, kes elavad mõnes teises Belgia keelepiirkonnas.
According to Belgian constitutional law, such persons come within the competence of the French or Germanspeaking Communities.
Belgia põhiseaduse kohaselt kuuluvad sellised isikud prantsus- või saksakeelsete kogukondade pädevusse.
Those communities have chosen not to establish a care insurance scheme similar to the one in Flanders.
Need kogukonnad on otsustanud flaamikeelse kogukonna hoolduskindlustusskeemi sarnast skeemi mitte kehtestada.
To assimilate such differences of treatment to discrimination is to deny Member States the right to opt for a federal structure composed of autonomous federated entities that adopt rules applicable only to that part of the national territory for which they are competent.
Sellise erineva kohtlemise samastamine diskrimineerimisega tähendab seda, et liikmesriikidelt võetakse õigus valida föderaalne struktuur, mis koosneb sellistest autonoomsetest föderaalsetest üksustest, mis kehtestavad vaid nende pädevusse kuuluvas riigi territooriumi osas kohaldatavaid norme.
56 — See, inter alia, O’Flynn, cited in footnote 51, paragraph 19; Case C-274/96 Bickel and Franz [1998] ECR I-7637, paragraph 27; Borawitz, cited in footnote 50, paragraph 26; Case C-138/02 Collins [2004] ECR I-2703, paragraph 66; and Celozzi, cited in footnote 30, paragraph 25.
56 — Vt mh 51. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus O’Flynn, punkt 19, 24. novembri 1998. aasta otsus kohtuasjas C-274/96: Bickel ja Franz (EKL 1998, lk I-7637, punkt 27), 50. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Borawitz, punkt 26, 23. märtsi 2004. aasta otsus kohtuasjas C-138/02: Collins (EKL 2004, lk I-2703, punkt 66) ja 30. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Celozzi, punkt 25.
— If the residence requirement is properly to be characterised as an obstacle to freedom
— Kas elukoha nõue on objektiivselt põhjendatud, kui seda saab õigustatult iseloomustada kui liikumisvabaduse
I do not accept this argument.
Ma ei ole selle argumendiga nõus.
Therefore, whilst the argument that the Flemish Community lacked the requisite competence to legislate with regard to persons not living in the Dutchspeaking region or the bilingual region of Brussels-Capital is understandable from a domestic perspective, it has no bearing on the question whether the residence requirement does or does not comply with Community law.
Kuigi argument, et flaamikeelsel kogukonnal puudus vajalik seadusandlik pädevus neid isikuid puudutavas osas, kes ei ela hollandikeelses piirkonnas või pealinna Brüsseli kakskeelses piirkonnas, on siseriiklikust seisukohast arusaadav, ei oma see mingit tähtsust, kui küsimus on selles, kas elukoha nõue on kooskõlas ühenduse õigusega või mitte.
It is well established that a Member State may not plead provisions, practices or situations in its internal legal order, including those resulting from its federal organisation, in order to justify a failure to comply with the obligations and timelimits laid down in a directive.
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei või liikmesriik tugineda oma sisemise õiguskorralduse, sealhulgas oma föderaalsest korraldusest tulenevatele sätetele, tavadele või olukordadele, et põhjendada direktiivis sätestatud kohustuste ja tähtaegade mittejärgimist.
57A Member State may indeed allocate internal legislative powers freely as it sees fit.
57 Loomulikult võib liikmesriik õigusloomepädevust vabalt omal äranägemisel siseriiklikult jagada.