natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is to be borne in mind that, in proceedings under Article 234 EC, which is based on a clear separation of functions between the national courts and the Court of Justice, it is for the national court alone, before which the dispute has been brought, and which must assume responsibility for the judicial decision to be made, to determine in the light of the particular circumstances of the case both the need for a preliminary ruling in order to enable it to deliver judgment and the relevance of the questions which it refers to the Court.
Sellega seoses tuleb meenutada, et EÜ artikli 234 kohases menetluses, mis põhineb siseriiklike kohtute ja Euroopa Kohtu ülesannete selgel eristamisel, on üksnes siseriikliku kohtu pädevuses, kellele vaidlus on lahendada antud ja kes peab asjas otsuse tegema, hinnata kohtuasja eripära arvestades nii eelotsuse vajalikkust oma otsuse tegemiseks kui ka Euroopa Kohtule esitatavate küsimuste asjakohasust.
Consequently, where the questions submitted by the national court concern the interpretation of Community law, the Court of Justice is, in principle, bound to give a ruling (see, in particular, Case C-379/98 Preussen Elektra [2001] ECR I-2099, paragraph 38; Case C-341/05 Laval un Partneri [2007] ECR I-11767, paragraph 45; and Case C-450/06 Varec [2008] ECR I-581, paragraph 23).
Seega, kui need küsimused puudutavad ühenduse õiguse tõlgendamist, on Euroopa Kohus põhimõtteliselt kohustatud neile vastama (vt eelkõige 13. märtsi 2001. aasta otsus kohtuasjas C-379/98: PreussenElektra, EKL 2001, lk I-2099, punkt 38; 18. detsembri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-341/05: Laval un Partneri, EKL 2007, lk I-11767, punkt 45, ja 14. veebruari 2008. aasta otsus kohtuasjas C-450/06: Varec, EKL 2008, lk I-581, punkt 23).
Nevertheless, the Court has also held that, in exceptional circumstances, it can examine the conditions in which the case was referred to it by the national court, in order to assess whether it has jurisdiction (Varec, paragraph 24 and the caselaw cited).
Euroopa Kohus on siiski ka tõdenud, et erandjuhtudel peab ta oma pädevuse hindamiseks kindlaks tegema, millistel asjaoludel siseriiklik kohus talle eelotsusetaotluse esitas (eespool viidatud kohtuotsus Varec, punkt 24 ja viidatud kohtupraktika).
The Court may refuse to rule on a question referred for a preliminary ruling by a national court only where it is quite obvious that the interpretation of Community law that is sought bears no relation to the actual facts of the main action or its purpose or where the problem is hypothetical (see, in particular, PreussenElektra, paragraph 39, and Laval un Partneri, paragraph 46).
Siseriikliku kohtu esitatud eelotsuse küsimusele vastamisest keeldumine on võimalik eelkõige siis, kui on ilmselge, et ühenduse õiguse tõlgendamise küsimusel ei ole mingit seost põhikohtuasja asjaolude või esemega või kui kõnealune probleem on oletuslik (vt eelkõige eespool viidatud kohtuotsus PreussenElektra, punkt 39, ja eespool viidatud kohtuotsus Laval un Partneri, punkt 46).
In this case the German Government does not challenge the Court’s jurisdiction at the moment when the preliminary ruling proceedings were initiated.
Antud juhul ei vaidlusta Saksamaa valitsus Euroopa Kohtu pädevust eelotsusemenetluse algatamise ajal.
It does no more than observe that this question has become irrelevant as a result of the letter of 14 March 2006 of the Czech Minister for Transport, given that that letter expresses the definitive refusal of the Czech authorities to initiate a procedure for the withdrawal of the Czech driving licence at issue in the main proceedings.
Ta piirdub vaid selle märkimisega, et käesolev küsimus kaotas asjakohasuse pärast Tšehhi transpordiministri 14. märtsi 2006. aasta kirja, kuna see tähendab Tšehhi ametiasutuste lõplikku keeldumist algatada põhikohtuasjas küsimuse all oleva juhiloa äravõtmise menetlus.
It is, however, for the national court and not for the Court of Justice to determine the significance of that letter in order to establish whether it contains such a refusal.
Siiski peab just siseriiklik kohus, mitte Euroopa Kohus, kontrollima selle kirja mõju ulatust, et teha kindlaks, kas selles sisaldub niisugune keeldumine.
In any case, it is for the national court alone to decide whether, in the light of events of which it was informed after the decision to refer, the reply to that question now serves no purpose in the settlement of the case before it.
Igal juhul saab vaid siseriiklik kohtus kindlaks teha, kas neid asjaolusid arvestades, mis tehti talle teatavaks pärast eelotsusetaotluse esitamist, ei ole eelotsuse küsimuse vastus talle esitatud vaidluse lahendamiseks enam vajalik.
It follows that an answer must be given to this question.
Sellest järeldub, et käesolevale eelotsuse küsimusele tuleb vastata.
First of all, it is to be noted that when, on the basis of Directive 91/439, a Member State is bound to recognise a driving licence issued by another Member State, the effectiveness of mutual recognition of driving licences would be jeopardised if it were possible for that Member State to decide to suspend the right to drive stemming from that licence while the second Member State investigates the procedure followed for its issue.
Kõigepealt tuleb märkida, et kuna liikmesriik on direktiivi 91/439 alusel kohustatud tunnustama teise liikmesriigi väljastatud juhiluba, siis kahjustaks see juhilubade vastastikuse tunnustamise kasulikku mõju, kui sellel esimesel liikmesriigil oleks võimalik otsustada sellest juhiloast tuleneva juhtimisõiguse peatamine ajaks, mil teine liikmesriik kontrollib selle juhiloa väljastamise asjaolusid.
In such a situation, even if that investigation may lead to withdrawal of the licence in question, temporary suspension of the right to drive stemming from that licence would be based on a presumption of unlawfulness irreconcilable with the Court’s caselaw referred to in paragraph 53 above, according to which possession of a driving licence issued by a Member State must be considered by every other Member State as constituting proof that the holder of that licence, on the day it was issued to him, had fulfilled the conditions for issue laid down by Directive 91/439.
Isegi kui see kontroll võiks viia kõnealuse juhiloa äravõtmiseni, oleks nimetatud juhiloast tuleneva juhtimisõiguse peatamine niisugusel juhul rajatud selle loa ebaseaduslikkuse eeldusele, mis ei ole kooskõlas käesoleva kohtuotsuse punktis 53 meenutatud Euroopa Kohtu praktikaga, mille kohaselt peab iga liikmesriik käsitama teise liikmesriigi väljastatud juhiloa omamist tõendina sellest, et juhiloa väljastamise päeval vastas nimetatud juhiloa omanik direktiivis 91/439 ette nähtud tingimustele.
A Member State which, after adopting a measure withdrawing a person’s driving licence, is bound by virtue of the provisions of that directive to recognise a licence subsequently issued to that person by another Member State, may not, therefore, suspend the right to drive stemming from that new licence.
Nimetatud direktiivi sätete kohaselt on liikmesriik pärast isikult juhiloa äravõtmist kohustatud tunnustama teise liikmesriigi poolt hiljem sellele isikule väljastatud juhiluba ja seega ei või ta sellest uuest juhiloast tulenevat juhtimisõigust peatada.
When, however, in accordance with the second part of the reply set out in paragraph 73 above, a Member State is, exceptionally, entitled to refuse to recognise the
Samas kui liikmesriigil on vastavalt käesoleva kohtuotsuse punkti 73 teises pooles toodud vastusele erandjuhul õigus keelduda tunnustamast teise liikmesriigi poolt
Furthermore, as has been stated in paragraph 66 above, it is important to bear in mind that a Member State may, by virtue of Article 8(2) of Directive 91/439, apply its national provisions on the restriction, suspension, withdrawal or cancellation of the right to drive to the holder of a driving licence issued by another Member State on account of that person’s conduct after that licence was issued.
Nagu sai märgitud käesoleva kohtuotsuse punktis 66, on oluline meenutada, et direktiivi 91/439 artikli 8 lõike 2 alusel võib liikmesriik oma siseriiklikke õigusnorme seoses juhtimisõiguse piiramise, peatamise, äravõtmise või kehtetuks tunnistamisega kohaldada teises liikmesriigis väljastatud juhiloa omaniku suhtes siis, kui seda õigustab asjaomase isiku käitumine pärast selle juhiloa väljastamist.
In light of the foregoing considerations, the reply to be given to the third question referred in Case C-329/06 must be that it is contrary to Articles 1(2) and 8(2) and (4) of Directive 91/439 for a Member State bound, in accordance with that directive, to recognise the right to drive stemming from a driving licence issued by another Member State, to suspend that right temporarily while the latter Member State investigates the procedure followed in the issuing of that licence.
Eeltoodud põhjendustest lähtudes tuleb kohtuasjas C-329/06 esitatud kolmandale küsimusele vastata, et direktiivi 91/439 artikli 1 lõikega 2 ning artikli 8 lõigetega 2 ja 4 on vastuolus, kui liikmesriik, kes on selle direktiivi kohaselt kohustatud tunnustama teise liikmesriigi väljastatud juhiloast tulenevat juhtimisõigust, peatab selle juhtimisõiguse ajutiselt ajal, mil teine liikmesriik kontrollib selle juhiloa väljastamise asjaolusid.
In contrast, in that same context, it is not contrary to those provisions for a Member State to decide to suspend that right if it is clear from entries in that licence or other incontestable information supplied by that other Member State that the condition of residence imposed in Article 7(1)(b) of that directive was not satisfied at the moment when that licence was issued.
Seevastu ei ole samadel asjaoludel nimetatud sätetega vastuolus see, kui liikmesriik otsustab nimetatud õiguse peatada, kui nimetatud juhiloale kantud märgetest või muust sellelt teiselt liikmesriigilt saadud vaieldamatust teabest tuleneb, et selle juhiloa väljastamise ajal ei olnud täidetud nimetatud direktiivi artikli 7 lõike 1 punktis b sätestatud elukohatingimus.
Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the action pending before the national court, the decision on costs is a matter for that
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtutes poolelioleva asja üks staadium, otsustavad kohtukulude jaotuse siseriiklikud
WIEDEMANN AND FUNK court.
WIEDEMANN JA FUNK kohtud.
On a proper construction of Articles 1(2), 7(1) and 8(2) and (4) of Council Directive 91/439/EEC of 29 July 1991 on driving licences, as amended by Regulation (EC) No 1882/2003 of the European Parliament and of the Council of 29 September 2003, it is contrary to those provisions for a Member State, in circumstances such as those of the cases in the main proceedings, to refuse to recognise in its territory the right to drive stemming from a driving licence subsequently issued by another Member State beyond any period in which the person concerned is forbidden to apply for a new licence and, therefore, to recognise the validity of that licence, so long as the licence-holder has not satisfied the necessary conditions in that first Member State for the issue of a new licence following the withdrawal of a previous licence, including the examination of fitness to drive certifying that the grounds justifying the withdrawal are no longer in existence.
Nõukogu 29. juuli 1991. aasta direktiivi 91/439/EMÜ juhilubade kohta (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. septembri 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 1882/2003) artikli 1 lõiget 2, artikli 7 lõiget 1 ja artikli 8 lõikeid 2 ning 4 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus see, kui liikmesriik niisugustel asjaoludel nagu põhikohtuasjas keeldub oma territooriumil tunnustamast juhtimisõigust – mis tuleneb juhiloast, mille teine liikmesriik on väljastanud hiljem, pärast asjaomasele isikule uue juhiloa taotlemiseks määratud keeluaja möödumist – ja seetõttu keeldub ka tunnustamast nimetatud juhiloa kehtivust, kui selle loa omaniku puhul ei ole täidetud tingimused, mis on esimeses liikmesriigis ette nähtud niisugusteks juhtudeks – st pärast juhiloa äravõtmist uue juhiloa väljastamiseks –, sh juhtimissobivuse kontroll, mis näitab, et juhiloa äravõtmist õigustanud asjaolusid enam ei ole.
In the same circumstances, it is not contrary to those provisions for a Member State to refuse to recognise in its territory the right to drive stemming from a driving licence subsequently issued by another Member State, if it is established, on the basis of entries appearing in the driving licence itself or of other incontestable information supplied by the Member State of issue, that when that licence was issued its holder, who had been the object, in the territory of the first Member State, of a measure withdrawing an earlier licence, was not normally resident in the territory of the Member State of issue.
Samadel asjaoludel ei ole nimetatud sätetega vastuolus see, kui liikmesriik keeldub oma territooriumil tunnustamast niisugusest juhiloast tulenevat juhtimisõigust, mille teine liikmesriik on väljastanud hiljem, juhul kui juhiloale kantud märgete või muu väljastanud liikmesriigilt saadud vaieldamatu teabe alusel on võimalik kindlaks teha, et juhiloa väljastamise ajal ei olnud sellise juhiloa omaniku alaline elukoht, kellelt on esimeses liikmesriigis varasem juhiluba ära võetud, väljastava liikmesriigi territooriumil.
It is contrary to Articles 1(2) and 8(2) and (4) of Directive 91/439, as amended by Regulation No 1882/2003, for a Member State bound, in accordance with
Direktiivi 91/439 (muudetud määrusega nr 1882/2003) artikli 1 lõikega 2 ning artikli 8 lõigetega 2 ja 4 on vastuolus see, kui liikmesriik, kes on selle
In contrast, in that same context, it is not contrary to those provisions for a Member State to decide to suspend that right if it is clear from entries in that licence or from other incontestable information supplied by that other Member State that the condition of residence imposed in Article 7(1)(b) of that directive was not satisfied at the moment when that licence was issued.
Seevastu ei ole samadel asjaoludel nimetatud sätetega vastuolus see, kui liikmesriik otsustab selle õiguse peatada, kui nimetatud juhiloale kantud märgetest või muust sellelt teiselt liikmesriigilt saadud vaieldamatust teabest tuleneb, et selle juhiloa väljastamise ajal ei olnud täidetud nimetatud direktiivi artikli 7 lõike 1 punktis b sätestatud elukohatingimus.
Joined Cases C-334/06 to C-336/06
Liidetud kohtuasjad C-334/06–C-336/06
(Directive 91/439/EEC — Mutual recognition of driving licences — Withdrawal of a licence in one Member State for use of narcotic drugs or alcohol — New licence issued in another Member State — Refusal to recognise right to drive in the first Member State — Residence not in accordance with Directive 91/439/EEC)
Direktiiv 91/439/EMÜ – Juhiloa vastastikune tunnustamine – Ühes liikmesriigis narkootikumide või alkoholi tarvitamise eest juhiloa äravõtmine – Teises liikmesriigis väljastatud uus juhiluba – Juhtimisõiguse tunnustamisest keeldumine esimeses liikmesriigwis – Elukoht, mis ei vasta direktiivile 91/439/EMÜ
(Council Directive 91/439, as amended by Regulation No 1882/2003, Arts 1(2), 7(1), and 8(2) and (4))
(Nõukogu direktiiv 91/439 (muudetud määrusega nr 1882/2003), artikli 1 lõige 2, artikli 7 lõige 1 ja artikli 8 lõiked 2 ja 4)
SUMMARY — JOINED CASES C-334/06 TO C-336/06
KOKKUVÕTE – LIIDETUD KOHTUASJAD C-334/06–C-336/06
(see para. 70, operative part)
(vt punkt 70 ja resolutiivosa)
(See Joined Cases C-329/06 and C-343/06 [2008] ECR I-4635, at I-4637)
(Vt liidetud kohtuasjad C-329/06 ja C-343/06, EKL 2008, lk I-4635 ja lk I-4637)
REFERENCES under Article 234 EC for a preliminary ruling from the Verwaltungsgericht Chemnitz (Germany) (C-343/06), made by decisions of 20 July, 17 July and 31 July 2006, respectively, received at the Court on 3 August 2006, in the proceedings
Liidetud kohtuasjades C-334/06–C-336/06, mille ese on EÜ artikli 234 alusel Verwaltungsgericht Chemnitzi (Saksamaa) 20. juuli, 17. juuli ja 31. juuli 2006. aasta otsustega esitatud eelotsustaotlused, mis saabusid Euroopa Kohtusse 3. augustil 2006, menetlustes
— the Commission of the European Communities, by G. Braun and N. Yerrell, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 14 February 2008, gives the following
– Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: G. Braun ja N. Yerrell, olles 14. veebruari 2008. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku, on teinud järgmise otsuse
The references for a preliminary ruling concern the interpretation of Articles 1(2) and 8(2) and (4) of Council Directive 91/439/EEC of 29 July 1991 on driving licences (OJ 1991 L 237, p. 1), as amended by Regulation (EC) No 1882/2003 of the Euro-
Eelotsusetaotlused käsitlevad nõukogu 29. juuli 1991. aasta direktiivi 91/439/EMÜ juhilubade kohta (EÜT L 237, lk 1; ELT eriväljaanne 07/01, lk 317), muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. septembri 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 1882/2003
ZERCHE AND OTHERS pean Parliament and of the Council of 29 September 2003 (OJ 2003 L 284, p. 1, ‘Directive 91/439’).
(ELT L 284, lk 1; ELT eriväljaanne 01/04, lk 447; edaspidi „direktiiv 91/439”), artikli 1 lõike 2 ning artikli 8 lõigete 2 ja 4 tõlgendamist.
The references have been made in three sets of proceedings, between Mr Zerche (Case C-334/06) and Mr Seuke (Case C-336/06) and the Landkreis Mittweida (rural district authority of Mittweida) and between Mr Schubert (Case C-335/06) and the Landkreis Mittlerer Erzgebirgskreis (rural district authority of Mittlerer Erz-gebirgskreis) concerning the Federal Republic of Germany’s refusal to recognise the driving licences obtained by Mr Zerche, Mr Seuke and Mr Schubert in the Czech Republic after the administrative withdrawal of their German driving licences for consumption of alcohol.
Taotlused esitati kolme kohtuvaidluse raames, milles pooled olid ühelt poolt M. Zerche (kohtuasi C-334/06) ja M. Seuke (kohtuasi C-336/06) ja teiselt poolt Landkreis Mittweida (Mittweida maakonnaamet) ning S. Schubert ja Landkreis Mittlerer Erzgebirgskreis (Mittlerer Erzgebirgskreisi maakonnaamet) (kohtuasi C-335/06) ja mis käsitlesid seda, et Saksamaa Liitvabariik keeldub tunnustamast juhilube, mille Tšehhi Vabariik on M. Zerchele, M. Seukele ja S. Schubertile väljastanud pärast seda, kui neilt on Saksa juhiload alkoholi tarvitamise eest halduskorras ära võetud.
It is stated in the fourth recital of the preamble to that directive:
Nimetatud direktiivi põhjendus 4 näeb ette:
‘… [O]n road safety grounds, the minimum requirements for the issue of a driving licence should be laid down.’
„[…] liiklusohutust arvesse võttes tuleks ette näha juhilubade väljastamise miinimumnõuded”.
‘… [F]or reasons connected with road safety and traffic, Member States should be able to apply their national provisions on the withdrawal, suspension and cancellation of driving licences to all licence holders having acquired normal residence in their territory.’
„[…] liiklusohutuse ja liiklusega seotud põhjustel peaksid liikmesriigid suutma kohaldada juhilubade äravõtmist, peatamist ja tühistamist käsitlevaid siseriiklikke sätteid kõigi loaomanike suhtes, kelle peamine elukoht on nende territooriumil”.
Where the holder of a valid national driving licence takes up normal residence in a Member State other than that which issued the licence, the host Member State
Kui kehtiva siseriikliku juhiloa omanik asub elama muus kui juhiloa väljastanud liikmesriigis, kohaldab vastuvõttev liikmesriik tema suhtes juhiloa kehtivusaja jooksul
ZERCHE AND OTHERS may apply to the holder of the licence its national rules on the period of validity of the licences, medical checks and tax arrangements and may enter on the licence any information indispensable for administration.’
[Kui kehtiva juhiloa omanik asub elama muus kui juhiloa väljastanud liikmesriigis, võib vastuvõttev liikmesriik kohaldada tema suhtes oma siseriiklikke õigusnorme seoses juhiloa kehtivusajaga, meditsiinilise järelevalvega ja maksukorraldusega ning võib loale kanda asjaajamiseks möödapääsmatuid andmeid].”
(a) who have passed a test of skills and behaviour and a theoretical test and who meet medical standards, in accordance with the provisions of Annexes II and III;
„a) kes on sooritanud oskuste ja käitumise eksami ja teooriaeksami ning kelle tervislik seisund vastab nõuetele II ja III lisa sätete kohaselt; b) kelle peamine elukoht on juhiloa väljastava liikmesriigi territooriumil või kes suudab tõendada, et ta on seal õppinud vähemalt kuus kuud.”
The first subparagraph of point 14.1 of that annex states that ‘[d]riving licences shall not be issued to, or renewed for, applicants or drivers who are dependent on alcohol or unable to refrain from drinking and driving’.
Punkti 14.1 esimene lõik näeb ette, et „[j]uhiluba ei väljastata ega uuendata juhiloa taotlejatele või sõidukijuhtidele, kes on alkoholisõltlased või ei suuda joobes juhtimisest loobuda”.
The second subparagraph of point 14.1 provides that ‘[a]fter a proven period of abstinence and subject to authorised medical opinion and regular medical check-ups, driving licences may be issued to, or renewed for, applicants or drivers who have in the past been dependent on alcohol’.
Punkti 14.1 teisest lõigust tuleneb, et „[m]inevikus alkoholist sõltuvuses olnud juhiloa taotlejatele või sõidukijuhtidele võib juhiloa väljastada või uuendada kinnitatud meditsiinilise arvamuse ja korrapäraste arstlike läbivaatuste alusel, kui on tõendatud nende juhiloa taotlejate või sõidukijuhtide karskus teatava ajavahemiku jooksul”.
It is clear from point 5 of that annex that the standards set by Member States for a
Sama lisa punktist 5 tuleneb, et liikmesriigid võivad juhilubade väljastamiseks või uuendamiseks ette näha nimetatud lisas sätestatud nõuetest rangemad nõuded.
3. whose driving licence has, in Germany, been provisionally or definitively withdrawn by act of a court or tribunal or been withdrawn by an immediately enforceable or final decision of an administrative authority, or who have been refused a driving licence by immediately enforceable decision or whose driving licence has been withdrawn not solely because surrendered in the meantime,
3. kelle suhtes on kohus Saksamaa territooriumil kohaldanud juhiloa ajutise või lõpliku äravõtmise meedet või kelle suhtes ametiasutus on teinud otsuse kohaldada viivitamatult täitmisele kuuluvat või lõplikku juhiloa äravõtmise meedet või kellele on lõpliku otsusega keeldutud juhiluba väljastamast või kelle juhiluba on ära võetud mitte ainult selle tõttu, et nad vahepeal sellest loobusid,
(5) The right to use an EU or EEA driving licence in Germany after one of the decisions mentioned in subparagraphs 4(3) and (4) shall be granted on application when the grounds justifying the withdrawal or prohibition of applying for a new licence no longer obtain.’
5) Õigus kasutada pärast ühe lõike 4 punktides 3 ja 4 nimetatud otsuste tegemist [liidu] või EMP juhiluba antakse taotlejale siis, kui sõiduki juhtimise õiguse äravõtmise või selle taotlemise keelamise põhjused on kadunud. […]”
In particular, those requirements are not satisfied in the case of sickness or disability referred to in Annex 4 or in Annex 5 which excludes fitness [to drive motor vehicles] or entails only limited fitness. …
Need tingimused ei ole täidetud lisades 4 või 5 nimetatud haiguste või puuete olemasolul, mis välistavad sobivuse [mootorsõidukeid juhtida] või piiravad [seda]. […]
(3) Production of a report made by an officially approved centre for the testing of fitness to drive (medical-psychological report) may be ordered in order to dispel doubts as to fitness to drive for the purposes of subparagraph 2 [in particular]
3) [Eelkõige] [l]õikes 2 viidatud eesmärgil võidakse isiku juhtimissobivuse osas tekkinud kahtluse kõrvaldamiseks nõuda, et ta esitaks ametlikult tunnustatud liiklusmeditsiini komisjoni tervisetõendi (meditsiinilis-psühholoogilise kontrolli tõend).
4. in the case of serious or repeated contraventions of the highway code or of road traffic offences or offences related to fitness to drive …
4. juhul kui on tegemist liiklusseaduse raskete või korduvate rikkumistega või kuritegudega, mis on seotud liikluse või juhtimissobimusega […]
ZERCHE AND OTHERS or
ZERCHE JT või