natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Whiledevelopments in the number of personsemployed were relatively stable during therecent cyclical phases, available evidenceindicates that employment in terms of hoursworked was more responsive to the businesscycle.
Euromärkimisväärne tugevnemine, peaaegu kogu2003. aasta jooksul, vähendas küll naftahindaeuroala importijate jaoks, kuid avaldas samasnegatiivset mõju euroala konkurentsivõimeletervikuna.
Table 4 Labour market developments
Tabel4 Muutusedtööturul
(percentage changes compared with the previous period; percentages)
(protsentuaalsed kvartaalsed muutused, võrreldes eelmise perioodiga, protsentides)
Employment Agriculture
Tööhõive Põllumajandus
– excl. construction– construction
– v.a ehitus
Rates of unemployment 4) Total Under 25 years25 years and over
Töötuse määrad 4) Kokku Kuni 25aastased25aastased ja vanemad
Sources: Eurostat and ECB calculations.1) Includes fishing, hunting and forestry.2) Includes manufacturing, construction, mining and quarrying, electricity, gas and water supply.3) Excludes extra-territorial bodies and organisations.4) Percentage of the labour force according to ILO recommendations.
Allikad: Eurostati ja EKParvutused.1) Hõlmab ka kalandust, jahindust ja metsandust.2) Hõlmab töötlevat tööstust, ehitust, all- ja pealmaakaevandamist, elektri-, gaasi- ja veevarustust.3) V.a eksterritoriaalsed üksused ja organisatsioonid.4) Protsent tööjõust vastavalt ILO soovitustele.
Chart 27 Labour productivity
Joonis 27 Tööviljakus
(annual percentage changes)
(aastased muutused protsentides) kogu majandustööstus, v.a ehitus
(monthly data; seasonally adjusted) annual change in millions (left-hand scale) 1)percentage of the labour force (right-hand scale) whole economyindustry excl. construction
Seega näib, etmajanduse tsüklilist arengut ei ole viimase aastajooksul mõjutanud peamiselt mitte sektoripõhised, vaid koondhäired.
Source: Eurostat.Note: Data refer to the Euro 12 (including periods prior to 2001).1) Annual changes are not seasonally adjusted.
Allikas: Eurostat.Märkus: Andmed osutavad 12 liikmesriigist koosnevaleeuroalale (sealhulgas 2001. aastale eelnevad ajavahemikud).1) Aastased muutused ei ole sesoonselt kohandatud.
dispersion of unemployment rates among euroarea countries declined slightly in 2004.
Kokkuvõttes võib öelda, et tööpuuduse määrade hajutamine euroala riikides vähenes pisut 2004. aastal.
The unemployment rate in the euro arearemained broadly stable at 8.8% in 2004 (see Chart 28).
davat tööjõudu antud tõusufaasis.
There was also no significant changerecorded in the unemployment rates by agegroup and by gender. However, the number ofunemployed decreased by about 50,000persons overall in 2004, after having increasedmarkedly in 2003.
Kui töötavateinimeste arv püsis tsükli viimastes faasides suhteliselt stabiilsena, siis olemasolevad andmednäitavad, et töötundide arvu osas reageeris tööhõive majandustsüklile kiiremini.
These signs of improvement,albeit modest, were in line with otherindications of a turning-point in the labourmarket.
See näitab, etviimasel langusperioodil ja sellele järgnenudtaastumise käigus otsustasid tööandjad muutatööhõivet eeskätt töötundide, mitte töötajatearvu osas.
The unemployment rate in most euro areacountries was broadly unchanged on averagebetween 2003 and 2004, although theunemployment figures recorded in somecountries were affected to some extent bystatistical changes.
Sarnaselt paljude teiste tööstusriikidega iseloomustab euroala demograafilise arengu viimaseidja prognoositud muutusi rahvastiku kasvu vähenemine ja rahvastiku järkjärguline vananemine.Selle põhjuseks on madal sündimus ja eeldatava eluea pikenemine enamikus euroala riikides.Kuigi kõik demograafilised prognoosid on väga ebakindlad, sarnanevad need (sh Eurostati ja ÜRO omad) üksteisele suurel määral.
This box discusses some of the main implications.
Peamiseddemograafilised muutusedeuroalal
Main demographic developments in the euro area population growth rate (percentage change; left-hand scale)
15–64aastaste protsent rahvastikust (vasakpoolne telg) rahvastiku kasvumäär (muutus protsentides, vasakpoolne telg)
% of population aged 15-64 (left-hand scale)% of population aged 65 and above (left-hand scale)old age dependency ratio (right-hand scale) total fertility rate (left-hand scale)life expectancy (years; right-hand scale)
64aastaste ja vanemate protsent rahvastikust (vasakpoolne telg) elanikkonna vanadussõltuvusmäära prognoos (parempoolne telg) fertiilsusmäär kokku( vasakpoolne telg)eluiga (aastates, parempoolne telg)
For more information, see “World Population Prospects: The 2002 Revision”, United Nations.
Allikas: ÜRO 2002. aasta rahvastikuprognoos (keskmine fertiilsus) ja EKParvutused.
ECB Annual Report 2004
Demograafilised muutused
Economic implications
Mõju majandusele
Such a demographic shift will have a profound effect on euro area economies.
Sellisel demograafilisel nihkel on tugev mõju euroala riikide majandusele.
For example, thecomposition of the labour supply will change as the proportion of older workers increases, andthe labour supply may even fall if workers continue to retire early and too few new workersenter the labour market to replace those leaving it.
Näiteks muutub tööjõupakkumise koostis, sest eakamate töötajate osakaal suureneb. Tööjõupakkumine võib kogunilangeda, kui töötajate varane pensionileminek jätkub ja tööturule siseneb liiga vähe uusi töötajaid, et asendada sealt lahkujaid.
The projected decrease in the working agepopulation will exert downward pressure on the growth rate of potential output of the euro area,unless it can be compensated for by increased contributions from other growth factors, such asincreases in labour market participation, labour productivity and/or the productive use of otherresources such as capital.
Prognoositav tööealise elanikkonna vähenemine avaldabeuroala potentsiaalsele toodangule negatiivset mõju, välja arvatud juhul, kui seda ei õnnestukompenseerida muude kasvutegurite, nt tööturul osalemise, tööjõu tootlikkuse ja/või muuderessursside (nt kapitali) positiivse mõju suurendamise teel.
There has been some discussion of the extent to which immigrationmay help to increase labour supply.
Arutletud on selle üle, mil määralvõiks immigratsioon aidata tööjõupakkumist suurendada.
Most studies suggest that the role of migration inaddressing Europe’s demographic challenge is likely to be small and temporary, being limitedby the number of potential migrants relative to the size of the problem and by practical andpolitical constraints.
Enamikus uuringutes leitakse, etmigratsiooni roll Euroopa demograafilise probleemi lahendamisel on väike ja ajutine, sest sedapiiravad potentsiaalsete migrantide arvu ja probleemi ulatuse suhe ning praktilised ja poliitilised kitsendused.
The financing of social security systems, and in particular public pension systems based on thepay-as-you-go principle, will also come under pressure as the ratio of the number of pensioners tothe number of contributors to pension and health systems rises.
Sotsiaalkindlustussüsteemide rahastamine ja eriti jooksvale rahastamisele tuginevad riiklikudpensionisüsteemid satuvad samuti surve alla, sest pensionäride arvu ning pensioni- ja tervishoiusüsteemi sissemaksete sooritajate vaheline suhtarv suureneb.
Public expenditure on health andlong-term care is expected to increase as progress in medical technologies continues to be madeand the demand for these services grows with the number of elderly people.
Tänu meditsiinitehnoloogiaedusammudele suurenevad tervishoiu- ja pikaajalised hoolduskulutused ning nõudlus nendeteenuste järele kasvab käsikäes eakate inimeste arvuga.
The size of thesepotential effects could be substantial.
Nende võimalike mõjude ulatus võibolla märkimisväärne.
Estimates by the European Commission’s Economic Policy Committee’s Working Group on Ageing Population suggest additional pension expenditure ofbetween 3% and 6% of GDP by 2050 in most euro area countries.
Euroopa Komisjoni majanduspoliitika komitee raames tegutseva rahvastiku vananemise küsimustega tegeleva töörühma hinnangul ulatuvad aastal 2050 lisakulutusedpensionide maksmiseks 3–6%ni SKPst enamikus euroala riikides.
A further increase in expenditureof 2% to 4% of GDP could result from rising health and longterm care costs.
Tervishoiu- ja pikaajalisehoolduse lisakulutused võivad suurendada seda numbrit veel 2–4% võrra SKPst.
Population ageing is also likely to induce changes in the structure of financial markets and thepricing of financial assets.
Rahvastiku vananemine toob kaasa ka muutusi finantsturgude struktuuris ja finantsvarade hindamises.
Households of different generations typically hold differentamounts of financial assets and choose assets with different risk profiles for their investmentportfolios.
Erinevatesse põlvkondadesse kuuluvatel kodumajapidamistel on erinevas kogusesfinantsvara ja nad valivad oma investeerimisportfellide jaoks erineva riskiprofiili.
Given that long-run demand for housing depends, inter alia, on the number ofhouseholds in an economy, demographic changes may also affect real estate prices.Furthermore, pension reforms, in particular a move towards more private funding, are likely tohave a significant effect on financial markets as the role of institutional investors, such aspension funds and insurance corporations, increases.
Arvestades,et pikaajaline nõudlus eluasemete järele sõltub muuhulgas majanduses olevate kodumajapidamiste arvust, võivad demograafilised muutused mõjutada ka kinnisvarahindu. Lisaks avaldavad finantsturgudele märkimisväärset mõju pensionireformid, eriti liikumine erarahastamisesuunas, sest suureneb institutsionaalsete investorite, nt pensionifondide ja kindlustusettevõteteroll.
The limited availability of long timeseries of financial prices, measurement problems and the fact that typically only a smallfraction of the population hold equities limit the extent to which possible effects ofdemographic change on financial markets can be quantified.
Finantsturgudele avalduva demograafiliste muutuste võimaliku mõju ulatust piiravadfinantshindade pikkade aegridade piiratud kättesaadavus, mõõtmisprobleemid ja asjaolu, ettavaliselt kuuluvad aktsiad vaid väikesele osale elanikkonnast.
However, simulations carried outusing models based on the “life-cycle” theory generally find that an ageing population impliesa decrease in financial asset prices (both equities and bonds) and an increase in the requiredequity premium when the currently active population retires.
Elutsükli teooriale tuginevatemudelite abil läbiviidud simulatsioonides leitakse üldiselt, et kui hetkel aktiivne elanikkondläheb pensionile, toob elanikkonna vananemine kaasa finantsvarade (nii aktsiate kui ka võlakirjade) hindade languse ja nõutava aktsiapreemia suurenemise.
The need for comprehensive reforms
Vajadus ulatuslike reformide järele
To cope with such effects of demographic change, governments need to undertakecomprehensive reforms.
Et selliste demograafiliste muutuste mõjudega toime tulla, peavad valitsused viima läbi ulatuslikke reforme.
Such reforms should aim to address specific problems in pension andhealthcare systems, reduce overall public debt and strengthen the forces driving economicgrowth.
Reformide eesmärk peaks olema konkreetsete probleemide lahendamine pensioni ja tervishoiusüsteemis, valitsemissektori võlakoormuse vähendamine ja majanduskasvujõuallikate tugevdamine.
Within the EU, governments have agreed on a three-pronged strategy.
Euroopa Liidu riikide valitsused on leppinud kokku kolmesuunalisesstrateegias.
This strategywas first set out in the 2001 BEPGs and comprises three broad objectives: to raise employment
See sätestati esmakordselt 2001. aasta majanduspoliitika üldsuunistes ja koosnebkolmest suuremast eesmärgist: suurendada tööhõivet, vähendada valitsemissektori võlakoormust ja reformida pensionisüsteemi, sh liikuda suurema rahastamisele tuginemise suunas.
rates, reduce government debt and reform pension systems, including moves towards greaterreliance on funding.
Euroala riikides on äärmine vajadus suurendada osalemist tööturul ning tööhõivet kõikides tööealise elanikkonna rühmades ja eriti nende (nt üle 55aastaste) seas, kelle osalemismäär on iseäranis madal.
In euro area countries there is an urgent need to increase labour market participation andemployment for all groups within the working age population and particularly some, such asover 55-year-olds, among whom the participation rate is especially low.
Esimeseks oluliseks sammuks on kõrvaldada tööhõivele pärssivat mõju avaldavadtegurid, sh paljude euroala riikide tööturgudel maksude, toetuse ja varajaste pensioniskeemidekombinatsiooni kujul eksisteerivad tõkked.
A first important stepis to further reduce the disincentives to work currently persisting within a number of euro arealabour markets due to the interplay of taxes and benefits and the provision of early retirementschemes.
Sellised süsteemid vähendavad motivatsiooni leibkonna teiste rahateenijate, madalapalgaliste töötajate, noorimate ja vanimate töötajate ning naistehulgas.
Such systems create disincentives particularly for second earners, low-paid workers,the youngest and oldest workers, and women.
Tegevuskavad naiste osaluse suurendamiseks tööjõuturul peavad aitama naistel ühendadaperekonda ja tööd, tõstes tööaja paindlikkust ja tõhustades laste ja eakamate inimeste hooldusteenuseid.
Policies to increase female labour marketparticipation must make it easier for women to combine family and work by increasing theflexibility of working hours and improving services for childcare and care of the elderly.Furthermore, in some cases it might be useful to improve incentives to continue working laterin life, for example through gradual exit-from-work policies and increased provision of parttime or temporary positions for older workers.
Lisaks tasub mõningatel juhtudel suurendada soodustusi, mis võimaldavad töötada kõrgema vanuseni, näiteks järkjärgulise töölt lahkumise kavad ja osalise tööaja või ajutiste töökohtade sagedasem rakendamine eakamate töötajate puhul.
However, there must also be sufficientincentives for employers to hire and/or retain older workers.
Samuti tuleb tööandjaid küllaldasel määralmotiveerida, et nad palkaksid ja/või hoiaksid enda juures tööl eakamaid töötajaid.
Moreover, many countries willneed to embark on a sustained process of investment in human capital and research anddevelopment in order to offset the possible effects of population ageing on labour and totalfactor productivity.
Lisaks peavadpaljud riigid hakkama investeerima inimkapitali ja teadus- ja arendustegevusse, et tasakaalustadaelanikkonna vananemise võimalikke mõjusid tööjõule ja täistootlusele.
Reducing public debt would contribute to improving fiscal sustainability and thus make publicfinances less vulnerable to the impact of demographic changes.
Valitsemissektori võlakoormuse vähendamine parandaks eelarve jätkusuutlikkust ja muudaksriigi rahanduse demograafiliste muutuste mõju suhtes vähemhaavatavaks.
In particular, lower debt levelswould provide governments with additional leeway in times of increased ageing-related fiscalburdens.
Väiksem võlakoormus annaks valitsustele täiendava taganemistee olukorras, kus rahvastiku vananemine hakkabkoormama riigieelarvet.
Likewise, lower interest payments on public debt would free up fiscal resources andgive governments more flexibility to cope with any unforeseen developments.
Valitsemissektori võlakoormuse madalamad intressimaksed vabastaksid eelarveressursse ja aitaksid valitsustel ettenägematute sündmustega paindlikumalt toimetulla.
In this regard,the provisions of the Stability and Growth Pact, in particular the requirement that publicfinances remain close to balance or in surplus, establish incentives in the right direction forgovernments to prepare for ageing-related fiscal burdens.
Stabiilsuse ja majanduskasvu pakt, eriti selle tasakaalulähedase või ülejäägis riigieelarvenõue, näitab valitsustele kätte õige suuna, kuidas vananemisega seotud eelarvekoormaks valmistuda.
The scale of the projected pressure on pension systems suggests that two sets of strategies needto be pursued in the area of pension reform.
Pensionisüsteemidele avalduva prognoositud surve ulatus viitab sellele, et pensionireformipuhul tuleb järgida kahte strateegiat.
First, further adjustments to the structure ofbenefits and contributions within existing pay-as-you-go arrangements are needed (parametricreforms).
Esiteks tuleb muuta pensioni välja- ja sissemaksete struktuuri olemasoleva jooksvate maksete süsteemi raames (parameetrilised reformid).
These include revisions of benefit formulas and adjustments to the indexation ofpension benefits.
Need muutused hõlmavad pensionivalemite läbivaatamist ja pensionide indekseerimise muutmist.
As a complement, it will be necessary for most countries to move towardsgreater funding of benefits and the diversification of financing arrangements (systemicreforms).
Lisakstuleks enamikus riikides suurendada pensionide rahastamist ja muuta finantskorraldus mitmekesisemaks (süsteemsed reformid).
Instead of through current transfers from labour income, pensions would be financedfrom previously accumulated capital via pension funds.
Selle asemel, et rahastada pensione töötava elanikkonnapanusest, tuleks neid rahastada varem kogutud kapitalist pensionifondide kaudu.
Thus, policies should be put in place tofacilitate the development of an infrastructure that would enable these funds to efficientlyallocate retirement savings and manage the related risks, and to safeguard the non-speculativecharacter of retirement savings.
Seega peaksvälja töötama tegevuskavad sellise infrastruktuuri loomiseks, mis võimaldaks nendel fondideleraldada tõhusalt pensionisääste ja juhtida nendega seotud riske ning tagada pensionisäästudemittespekulatiivne olemus.
In conclusion, population projections suggest that demographic change in the euro area will bemost apparent from around 2015, although developments in individual countries are proceeding atdifferent rates and in a number of euro area countries the total population has already begun todecline.
Kokkuvõtteks võib öelda, et prognooside kohaselt ilmnevad rahvastiku demograafilised muutused euroalal kõige selgemini umbes aastal 2015, kuigi iga riigi arengu kiirus on erinev ja mitmes euroala riigis on rahvastiku üldarvu vähenemine juba alanud.
Although many countries are starting to improve the incentive compatibility of their taxand benefit systems and the sustainability of public finances, further wide-ranging reforms arenecessary in the near future.
Lisaks sellele, et paljud riigid on hakanud muutma oma maksu- ja toetussüsteeme ning suurendama riigieelarvejätkusuutlikkust, on lähitulevikus tarvis teha veel nii mõnigi ulatuslik reform.
The timely implementation of comprehensive and incentivecompatible reforms is needed in order to prepare for demographic change.
Eelseisvaks demograafiliseks muutuseks valmistumiseks tuleb viia läbi põhjalikud ja stimuleerivad reformid.
A number of countries recorded deficit ratios ator above the 3% of GDP reference value andfour countries (Germany, Greece, France andthe Netherlands) were in an excessive deficitsituation. For the third year in a row, deficitsexceeded 3% of GDP by a significant margin in Germany and France.
EELARVEPOLIITILINE ARENG neljas riigis (Saksamaa, Kreeka, Prantsusmaa ja Holland) oli ülemäärane eelarvepuudujääk.Kolmandat aasta järjest oli eelarvepuudujääkmärkimisväärselt üle 3% SKPst nii Saksamaalkui ka Prantsusmaal.
Following significantstatistical revisions, it became clear thataccording to the ESA 95 methodology Greecehad recorded deficits above the reference valuesince 1997; its deficit for 2004 was 6.1% of GDP.
Pärast ulatuslikke statistilisi kontrollimisi selgus, et vastavalt ESA95metoodikale oli Kreeka eelarvepuudujääk ületanud kontrollväärtust alates 1997. aastast, sealhulgas 2004. aastal, mil eelarvepuudujääk oli6,1% SKPst.
Italy posted a deficit of 3.0% of GDP and Portugal recorded a deficit of justbelow 3% of GDP, despite the continued(though declining) implementation of sizeabletemporary policy measures.
Itaalia eelarvepuudujääk oli 3,0%SKPst ja Portugali eelarvepuudujääk oli pisutalla 3% SKPst, hoolimata ulatuslike ajutisteeelarvepoliitiliste meetmete võtmise jätkuvast(ent kahanevast) mõjust.
According to the latestdata available from Eurostat, the euro areadeficit remained broadly stable at 2.7% of GDP (see Table 5).
Eurostati viimastel andmetel püsiseuroala eelarvepuudujääk üldiselt stabiilsena2,7% SKPst (vt tabelit 5).
The budgetary outcomein 2004 reflected a slight fiscal loosening,while the impact of the economic cycle wasminor.
2004. aasta eelarvepeegeldas eelarvepoliitika mõningast leebumist,samas kui majandustsükli mõju oli minimaalne.Enamik euroala riike ei suutnud 2003. aastalõpus ja 2004. aasta alguses uuendatud stabiilsusprogrammides sätestatud eesmärke saavutada.
Most euro area countries failed to meetthe targets set out in the updated stabilityprogrammes of end-2003 and early 2004.Targets were missed on average by 0.3percentage point of GDP, mainly becauseof a failure to meet ambitious structuralconsolidation plans on the part of countrieswith substantial imbalances.
Euroala eesmärgid jäid saavutamatakeskmiselt 0,3% ulatuses SKPst, peamiseltseetõttu, et märkimisväärse tasakaalustamatusega riigid ei suutnud täita ambitsioonikaidstruktuurse konsolideerimise eesmärke.
Table 5 Fiscal positions in the euro area
Tabel 5 Euroala eelarvepositsioonid
(as a percentage of GDP)
(protsent SKPst)
General government surplus (+) / deficit (-)
Valitsemissektori eelarve ülejääk (+) / puudujääk (-)
Euro area Belgium Germany Greece Spain France Ireland Italy Luxembourg Netherlands Austria Portugal Finland
Euroala Belgia Saksamaa Kreeka Hispaania Prantsusmaa Iirimaa Itaalia Luksemburg Holland Austria Portugal Soome
General government gross debt
Valitsemissektori koguvõlg
Sources: Eurostat and ECB calculations.Note: Data are based on the excessive deficit procedure definitions.
Allikad: Euroopa Komisjoni ja EKP arvutused Märkus: Andmed tuginevad ülemäärase puudujäägi menetluse määratlusele.
Budget balances exclude proceeds from the sale of UMTS licences.
Eelarve tasakaal ei hõlma UMTS-litsentside müügist saadudtulu.
ECB Annual Report 2004
peaaegu muutumatuks.
When measured by the change in the cyclicallyadjusted primary balance according to European Commission estimates, the budgetaryoutcome for the euro area as a whole reflecteda slightly expansionary fiscal stance.
SKPkasv vastas hinnanguliselt potentsiaalsele kasvule ja seepärasthinnatakse majanduskeskkonna mõju eelarvetsüklilisele komponendile keskmiselt väga väikseks.
Structuralconsolidation was implemented in only a fewcases.
Struktuurset konsolideerimist kasutativaid üksikutel juhtudel.
All three very highly indebted countries(Belgium, Greece and Italy) continued tobenefit from interest expenditure savings, witha favourable effect on overall budgetarypositions.
Kõik kolm väga suurevõlakoormusega riiki (Belgia, Kreeka ja Itaalia)said jätkuvalt kasu intressikulude kokkuhoidmiselt, millel on soodne mõju eelarve üldseisundile.
This partly compensated for theworsening of the primary balances in thesecountries.
See kompenseeris osaliselt kaesmase tasakaalu vähenemist nendes riikides.
The euro area debt-to-GDP ratio increased, forthe second year in a row, to 71.3% in 2004.This worsening mainly reflects the low (andfalling) primary surplus ratio, the fact thateconomic growth was lower than the implicitaverage interest rate on public debt, and insome cases sizeable discrepancies betweendeficit and debt developments – known asdeficit-debt adjustments.
tusmaksete kärpimist ning kapitalitulude langust, mida põhjustas ajutiste meetmete mõjujärkjärguline kadumine.
Among the sevencountries posting debt ratios higher than 60%of GDP, only Belgium recorded a significantdecline in its debt ratio, to below 100% of GDP,reflecting budget outcomes that remained closeto balance.
Nende tegurite mõjuleevendas osaliselt kaudsete maksude tõstmine.Kulude poolel on toimunud teatav kuludepiiramine (peamiselt valitsemissektori tarbimiseja sotsiaaltoetuste osas) hoolimata ajutiste meetmete osalisest kadumisest.