natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, that is entirely irrelevant since it is the expression ‘in either case free of charge’ — used in Common Position (EC) No 51/98, adopted by the Council on 24 September 1998 with a view to adopting the Directive (OJ 1998 C 333, p. 46) — which was retained in the definitive text, thus reflecting the intention of the Community legislature to strengthen consumer protection.
Mainitud tõsiasi on siiski igasuguse tähtsuseta, kuna direktiivi lõplikus tekstis jäädi nimelt nõukogu 24. septembri 1998. aasta ühises seisukohas (EÜ) nr 51/98 direktiivi vastuvõtmise kohta (EÜT C 333, lk 46) esmakordselt mainitud väljendi juurde „mõlemal juhul tasuta”, mis annab sellisena tunnistust ühenduse seadusandja tahtest tarbijakaitset tugevdada.
The expression ‘free of charge’ is defined in Article 3(4) of the Directive as referring to ‘the necessary costs incurred to bring the goods into conformity, particularly the
Väljend „tasuta” on iseenesest defineeritud direktiivi artikli 3 lõikes 4 viitavana „kauba lepinguga vastavusse viimisel tekkivatele kuludele, eelkõige posti-, tööjõu- ja
It follows from the use by the Community legislature of the adverb ‘particularly’ that that list is illustrative, not exhaustive.
Kuna ühenduse seadusandja kasutas määrsõna „eelkõige”, siis on see loetelu näitlik ja mitte ammendav.
The fact, relied upon by the German Government, that Press Release C/99/77 of the ‘Parliament — Council’ Conciliation Committee of 18 March 1999 on agreement on consumer guarantees gives a restrictive definition of the term ‘free of charge’ is irrelevant in that regard.
Saksa valitsuse väljatoodud tõsiasi, et lepituskomitee „Parlament – nõukogu” 18. märtsi 1999. aasta pressiteade C/99/77 tarbijagarantiidega seonduva lepingu kohta annab väljendile „tasuta” kitsendava tõlgenduse ja on selles küsimuses tähtsuseta.
It is settled caselaw that, where a statement recorded in Council minutes is not referred to in the wording of a provision of secondary legislation, it cannot be used for the purpose of interpreting that provision (see, inter alia, Case C-292/89 Antonissen [1991] ECR I-745, paragraph 18, and Case C-402/03 Skov and Bilka [2006] ECR I-199, paragraph 42).
Väljakujunenud kohtupraktikas on leitud, et kui nõukogu protokolli kantud avalduse sisu ei kajastu mingil viisil teisese õiguse sätte tekstis, ei saa sellest nimetatud sätte tõlgendamisel lähtuda (vt eelkõige 26. veebruari 1991. aasta otsus kohtuasjas C-292/89: Antonissen, EKL 1991, lk I-745, punkt 18, ja 10. jaanuari 2006. aasta otsus kohtuasjas C-402/03: Skov ja Bilka, EKL 2006, lk I-199, punkt 42).
Thus it follows from the wording of the Directive, as well as from the related travaux préparatoires, that the Community legislature intended to make the ‘free of charge’ aspect of the seller’s obligation to bring goods into conformity an essential element of the protection afforded to consumers by the Directive.
Seega tuleneb nii direktiivi sõnastusest kui ka asjakohastest ettevalmistavatest materjalidest, et ühenduse seadusandja kavatsuse kohaselt on kauba tasuta lepinguga vastavusse viimine müüja poolt kõnesoleva direktiiviga tagatud tarbijakaitse oluline osa.
The ‘free of charge’ requirement attaching to the seller’s obligation to bring the goods into conformity, whether by repair or replacement, is intended to protect consumers from the risk of financial burdens which, as the Advocate General observed in point 49 of her Opinion, might dissuade them from asserting their rights in the
Müüjal lasuv kohustus lepingule mittevastav kaup parandamise või asendamise teel tasuta lepinguga vastavusse viia on suunatud tarbija kaitsmisele võimalike rahaliste kohustuste eest, mis võiksid – nagu märgib kohtujurist oma ettepaneku punktis 49 – takistada sellise kaitse puudumise korral tarbijal oma õigusi realiseerimast. Tasu
QUELLE absence of such protection. The certain nature of the ‘free of charge’ aspect, which was intentional on the part of the Community legislature, means that the seller cannot make any financial claim in connection with the performance of its obligation to bring into conformity the goods to which the contract relates.
QUELLE puudumise selline tagamine ühenduse seadusandja poolt viib selleni, et välistab müüjapoolsed mis tahes rahalised pretensioonid lepingu esemeks oleva kauba lepinguga vastavusse viimise kohustuse täitmisel.
Support for that interpretation is to be found in the intention, manifested by the Community legislature in the third subparagraph of Article 3(3) of the Directive, to provide effective protection to consumers.
Eeltoodud tõlgendust kinnitab direktiivi artikli 3 lõike 3 kolmandas lõigus väljenduv seadusandja tahe tagada tarbijale tõhus kaitse.
That provision states that any repair or replacement is to be completed not only within a reasonable time but also without significant inconvenience to the consumer.
See säte täpsustab, et igasugune parandamine või asendamine peab toimuma mitte üksnes mõistliku aja jooksul, vaid ka ilma märkimisväärsete ebamugavusteta tarbijale.
That interpretation is also consistent with the purpose of the Directive which, as stated in the first recital in the preamble thereto, is to ensure a high level of consumer protection.
Samuti on selline tõlgendus kooskõlas direktiivi eesmärgiga, milleks on – nagu sätestab direktiivi põhjendus 1 – tarbijate kaitstuse kõrge taseme tagamine.
As follows from Article 8(2) of the Directive, the protection provided by it is minimal and, although Member States may adopt more stringent provisions, they may not undermine the guarantees laid down by the Community legislature.
Nagu tuleneb sama direktiivi artikli 8 lõikest 2, on selle direktiiviga ette nähtud kaitse minimaalne ning ehkki liikmesriigid võivad vastu võtta rangemad sätted, ei või nad ohustada ühenduse seadusandja poolt ette nähtud tagatisi.
The other arguments advanced by the German Government against that interpretation are not such as to call it into question.
Saksamaa valitsuse ülejäänud argumendid sellise tõlgenduse vastu ei sea seda samuti küsimuse alla.
As regards, first, the scope which must be accorded to the 15th recital in the preamble to the Directive, which permits account to be taken of the use the consumer has had
Ühelt poolt on seoses ulatusega – mida tuleb möönda direktiivi põhjenduse 15 puhul –, mis võimaldab arvestada lepingule mittevastava kauba kasutust tarbija
Those expressions are identical to those used in the Common Position of the Council to which the German Government also referred.
Need väljendid on identsed nõukogu ühises seisukohas kasutatud mõistetega, millele Saksamaa valitsus samuti viitas.
That terminology makes it clear that the situation envisaged in the 15th recital is restricted to cases where the contract is terminated, as provided for in Article 3(5) of the Directive, and where, pursuant to the principle that the contracting parties must each give up the benefits they have received, the seller must reimburse to the consumer the selling price of the goods.
Selline mõistekasutus toob selgelt välja, et direktiivi põhjenduses 15 silmas peetud hüpotees hõlmab üksnes direktiivi artikli 3 lõikes 5 ette nähtud lepingu tühistamise juhtumit, mille korral peab müüja vastavalt saadud kasu vastastikuse tagastamise põhimõttele maksma tarbijale tagasi kauba müügihinna.
Contrary to the contentions of the German Government, the 15th recital cannot, therefore, be interpreted as a general principle enabling the Member States to take account, in any situation they wish, including that of a mere request for replacement submitted pursuant to Article 3(3) of the Directive, of the use which the consumer has had of goods not in conformity.
Vastupidi Saksamaa valitsuse väidetele ei saa põhjendust 15 seega tõlgendada kui üldpõhimõtet, mis annab liikmesriikidele õiguse arvestada vastavalt oma äranägemisele mis tahes olukorras – sh direktiivi artikli 3 lõike 3 alusel esitatud pelga asendamistaotluse korral – lepingule mittevastava kauba tarbijapoolset kasutust.
As regards, secondly, the German Government’s assertion that the fact that, by virtue of the replacement of goods not in conformity, the consumer has the benefit of new goods without having to make proper payment constitutes unjust enrichment, it should be borne in mind that Article 3(1) of the Directive makes the seller liable to the consumer for any lack of conformity which exists at the time the goods are delivered.
Seoses Saksamaa valitsuse kinnitusega, mille kohaselt lepingule mittevastava kauba asendamine uue kaubaga ilma tarbijalt rahalist hüvitist nõudmata kujutab endast alusetut rikastumist, tuleb teiselt poolt meenutada, et direktiivi artikli 3 lõige 1 asetab müüjale tarbija ees vastutuse kõigi lepingule mittevastavuste eest, mis esinevad kauba üleandmise ajal.
If a seller delivers goods which are not in conformity, it fails correctly to perform the obligation which it accepted in the contract of sale and must therefore bear the consequences of that faulty performance.
Juhul kui müüja annab üle lepingule mittevastava kauba, ei täida ta müügilepinguga võetud kohustust nõuetekohaselt ning peab seega kandma lepingu puuduliku täitmise tagajärjed.
By receiving new goods to replace the
Ostja, kes on omalt poolt tasunud ostuhinna ning seega nõuetekohaselt täitnud oma lepingulise kohustuse, ei rikastu alusetult, kui saab lepingule
QUELLE goods not in conformity, the consumer — who, for his part, paid the selling price and therefore correctly performed his contractual obligation — is not unjustly enriched.
QUELLE mittevastava kauba asendusena uue kauba.
He merely receives, belatedly, goods in conformity with the specifications of the contract, which he should have received at the outset.
Ta võtab üksnes hilinemisega vastu lepingu tingimustele vastava kauba, mille ta oleks pidanud kätte saama kohe alguses.
The fact remains that the seller’s financial interests are protected, on the one hand, by the two-year time-limit laid down in Article 5(1) of the Directive and, on the other, by the fact that, under the second subparagraph of Article 3(3) of the Direct- ive, it may refuse to replace the goods where that remedy would be disproportionate in that it would impose unreasonable costs on the seller.
Pealegi kaitseb müüja rahalisi huve ühelt poolt direktiivi artikli 5 lõikes 1 ette nähtud kaheaastane tähtaeg ning teiselt poolt direktiivi artikli 3 lõike 3 teises lõigus sätestatud võimalus keelduda kauba asendamisest juhul, kui see parandusmeede osutub ebaproportsionaalseks, tekitades ebamõistlikke kulutusi.
In the light of all the foregoing, the answer to the question referred must be that Article 3 of the Directive is to be interpreted as precluding national legislation under which a seller who has sold consumer goods which are not in conformity may require the consumer to pay compensation for the use of those defective goods until their replacement with new goods.
Eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb esitatud eelotsuse küsimusele vastata, et direktiivi artiklit 3 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mis võimaldavad müüjal lepingule mittevastava tarbekauba müügi korral nõuda tarbijalt hüvitist lepingule mittevastava kauba kasutamise eest kuni selle asendamiseni uue kaubaga.
Article 3 of Directive 1999/44/EC of the European Parliament and of the Council of 25 May 1999 on certain aspects of the sale of consumer goods and associated guarantees is to be interpreted as precluding national legislation under which a seller who has sold consumer goods which are not in conformity may require the consumer to pay compensation for the use of those defective goods until their replacement with new goods.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. mai 1999. aasta direktiivi 1999/44/EÜ, tarbekaupade müügi ja nendega seotud garantiide teatavate aspektide kohta, artiklit 3 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mis võimaldavad müüjal lepingule mittevastava tarbekauba müügi korral nõuda tarbijalt hüvitist lepingule mittevastava kauba kasutamise eest kuni selle asendamiseni uue kaubaga.
Case C-456/06
Kohtuasi C-456/06
Peek & Cloppenburg KG v Cassina SpA (Reference for a preliminary ruling from the Bundesgerichtshof)
Peek & Cloppenburg KG versus Cassina SpA (eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesgerichtshof)
(Copyright — Directive 2001/29/EC — Article 4(1) — Distribution to the public by sale or otherwise of the original of a work or a copy thereof — Use of reproductions of copyrightprotected furniture as items of furniture exhibited in a sales area and in display windows — No transfer of ownership or possession)
Autoriõigus – Direktiiv 2001/29/EÜ – Artikli 4 lõige 1 – Teoste originaalide ja koopiate levitamine üldsusele müümise teel või muul viisil – Autoriõigusega kaitstud mööbliesemete koopiate kasutamine müügisalongis ning vaateaknal kaunistusena eksponeerimiseks – Omandiõiguse või valduse üleandmise puudumine
Opinion of Advocate General Sharpston delivered on 17 January 2008 . . . . .
Kohtujurist E. Sharpstoni ettepanek, esitatud 17. jaanuaril 2008 . . . . . . . .
Judgment of the Court (Fourth Chamber), 17 April 2008 . . . . . . . . . . .
Euroopa Kohtu otsus (neljas koda), 17. aprill 2008 . . . . . . . . . . . . . .
Approximation of laws — Copyright and related rights — Directive 2001/29 — Harmonisation of certain aspects of copyright and related rights in the information society — Distribution rights
Õigusaktide ühtlustamine – Autoriõigus ja sellega kaasnevad õigused – Direktiiv 2001/29 – Autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamine infoühis ­konnas – Levitamisõigus
(European Parliament and Council Directive 2001/29, Art. 4(1))
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/29, artikli 4 lõige 1)
SUMMARY — CASE C-456/06
KOKKUVÕTE — KOHTUASI C-456/06
The wording of the provisions relating to the exhaustion of the right of distribution in the Copyright Treaty and Directive 2001/29 points to the same conclusion.
Autoriõiguse lepingu ja direktiivi 2001/29 vastavate levitamisõiguse lõppemist reguleerivate sätete tõlgendamine viib samale järeldusele.
Thus, since Article 4(2) of that directive provides for the exhaustion of the distribution right within the Community in respect of the original or copies of the work on the first sale or other transfer of ownership, the same interpretation should be given to the term ‘otherwise’ in Article 4(1), because the two provisions form a whole.
Kuna nimetatud direktiivi artikli 4 lõige 2 näeb ette teoste originaalide ja koopiate levitamisõiguse lõppemise juhul, kui toimub esmamüük või kui omandiõigus läheb üle muul viisil, siis tuleb samamoodi tõlgendada ka selle artikli lõikes 1 esitatud sõnu „muul viisil”, kuna need kaks sätet moodustavad terviku.
The concept of distribution to the public, otherwise than through sale, of the original of a work or a copy thereof, for the purpose of Article 4(1) of Directive 2001/29/EC on the harmonisation of certain aspects of copyright and related rights in the information society, applies only where there is a transfer of the ownership of that object.
Teoste originaalide ja koopiate levitamine üldsusele muul viisil kui müümise teel Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2001/29 autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas artikli 4 lõike 1 mõttes tähendab üksnes asjaomase objekti omandiõiguse üleandmist.
As a result, neither granting to the public the right to use reproductions of a work protected by copyright nor exhibiting to the public those reproductions without actually granting a right to use them can constitute such a form of distribution.
Seetõttu ei kujuta üldsusele võimaluse andmine kasutada autoriõigusega kaitstud teoste koopiaid ega nimetatud koopiate üldsusele eksponeerimine koopiate kasutamise võimalust andmata endast sellist levitamist.
Those findings are not affected by recitals 9 to 11 in the preamble to Directive 2001/29, which state that harmonisation of copyright must take as a basis a high level of protection, that authors have to receive an appropriate reward for the use of their work and that the system for the protection of copyright must be rigorous and effective.
Seda järeldust ei lükka ümber direktiivi 2001/29 põhjendused 9–11, mille kohaselt autoriõiguse ühtlustamise aluseks peab olema kõrgetasemeline kaitse, kuna autorid peavad saama oma töö kasutamise eest nõuetekohast tasu ning autoriõiguse kaitse süsteem peab olema tugev ja tõhus.
That protection can be achieved only within the framework put in place by the Community legislature.
Sellist kaitset saab pakkuda üksnes ühenduse seadusandja kehtestatud normide alusel.
The concept of distribution ‘by sale or otherwise’ for the purpose of Article 4(1) of Direct- ive 2001/29 must be interpreted in the light of the definitions given in the World Intellectual Property Organisation (WIPO) Copyright Treaty and the WIPO Performances and Phonograms Treaty, that directive being intended to implement at Community level the Community’s obligations under the those Treaties.
Mõistet levitamine „müümise teel või muul viisil” direktiivi 2001/29 artikli 4 lõike 1 tähenduses tuleb tõlgendada lähtudes Ülemaailmse Intellektuaalse Omandi Organisatsiooni (WIPO) autoriõiguse lepingus ja WIPO esituse ja fonogrammide lepingus esitatud määratlustest, arvestades, et kõnealuse direktiivi eesmärk on ühenduse tasandil jõustada kohustused, mis tulenevad ühendusele nimetatud lepingutest.
Those Treaties link the concept of distribution exclusively to that of transfer of ownership.
Nimetatud lepingud seovad levitamise mõiste üksnes omandiõiguse üleminekuga.
(see paras 31-38, 41, operative part)
(vt punktid 31–38, 41 ja resolutiivosa)
PEEK & CLOPPENBURG OPINION OF ADVOCATE GENERALSHARPSTON delivered on 17 January 2008 1 the exercise of that distribution right in the circumstances of the present case is compatible with Article 28 EC.
PEEK & CLOPPENBURG KOHTUJURISTI ETTEPANEKELEANOR SHARPSTON esitatud 17. jaanuaril 2008 1 vaateaknale välja ühes oma teises poes. Euroopa Kohtult küsitakse, kas selline mööbli kasutamine on „levitami[ne] üldsusele müümise teel või muul viisil” autoriõiguse direktiivi artikli 4 lõike 1 tähenduses.
In this reference from the Bundesgerichtshof (Federal Court of Justice) Germany, the Court has been asked for guidance on the interpretation of Article 4(1) of Direct- ive 2001/29/EC of the European Parliament and of the Council of 22 May 2001 on the harmonisation of certain aspects of copyright and related rights in the information society (‘the Copyright Directive’ or ‘the Directive’). 2
Käesoleva eelotsusetaotlusega palub Saksamaa Bundesgerichtshof (kõrgeim föde -raalkohus) Euroopa Kohtult juhtnööre Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiivi 2001/29/EÜ autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas ( edaspidi „autoriõiguse direktiiv” või „direktiiv”) 2artikli 4 lõike 1 tõlgendamiseks.
The Copyright Directive
Autoriõiguse direktiiv
The Copyright Directive, as its title indicates, aims to harmonise certain aspects of copyright and related rights, 3including the
Autoriõiguse direktiivi eesmärk, nagu ütleb ka selle nimetus, on ühtlustada autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavaid aspekte, 3sh õigus lubada nimetatud
The case concerns items of furniture which, at the relevant time, were not protected by copyright in the Member State where they were manufactured and where they were acquired by Peek & Cloppenburg KG (‘Peek & Cloppenburg’) but were so protected in the Member State where that party made them available for temporary use in the public rest areas of one of its shops and displayed them in the window of another. The Court is asked whether such use of the furniture constitutes a ‘distribution to the public by sale or otherwise’ within the meaning of Article 4(1) of the Copyright Directive. If so, the Court is asked whether 3 — In the context of EC law, copyright (‘droit d’auteur’) comprises the exclusive rights granted to authors, composers, artists etc while related rights (‘droits voisins’) cover the analogous rights granted to performers (musicians, actors etc.) and entrepreneurs (publishers, film producers etc.).
Käesolev asi puudutab mööbliesemeid, mis kohtuasja asjaolude toimumise ajal ei olnud autoriõigusega kaitstud liikmesriigis, kus need valmistati, ning kus Peek & Cloppenburg KG (edaspidi „Peek & Cloppenburg”) need soetas, kuid samas olid asjaomased mööbliesemed autoriõigusega kaitstud liikmesriigis, kus nimetatud pool võimaldas neid ajutiselt kasutada oma poe avalikes puhkenurkades ja kus ta pani need 3 – EÜ õiguse kohaselt on autoriõigus (droit d’auteur) autorite, heliloojate, kunstnike jne ainuõigus, samas kui sellega kaasnevad õigused (droits voisins) hõlmavad esitajate (muusikud, näitlejad jne) ning ettevõtjate (kirjastajad, filmitootjad jne) sarnaseid õigusi.
1 — Original language: English.2 — (OJ 2001 L 167, p. 10).
1 – Algkeel: inglise.2 – EÜT 2001 L 167, lk 10; ELT eriväljaanne 17/01, lk 230.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-456/06 right to authorise the distribution of works protected by such rights, or copies of such works, to the public.
KOHTUJURIST SHARPSTONI ETTEPANEK — KOHTUASI C-456/06 õigustega kaitstud teoste või nende koopiate levitamist üldsusele.
the maintenance and development of creativity in the interests of authors, performers, producers, consumers, culture, industry and the public at large.
tööstuse ja laiema üldsuse huvides.
Intellectual property has therefore been recognised as an integral part of property.
Intellektuaalomand on seetõttu tunnistatud omandi lahutamatuks osaks.
The preamble to the Directive includes the following recitals:
Direktiivi preambul sisaldab järgmisi põhjendusi:
The investment required to produce products such as phonograms, films or multimedia products, and services such as “on-demand” services, is considerable.
Fonogrammide, filmide, multimeediatoodete ning tellitavate teenuste laadsete teenuste pakkumiseks on tarvis märkimisväärseid investeeringuid.
(4) A harmonised legal framework on copyright and related rights, through increased legal certainty and while providing for a high level of protection of intellectual property, will foster substantial investment in creativity and innovation …
Suurema õiguskindluse ja intellektuaalomandi kõrgetasemelise kaitse kaudu soodustab autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste ühtlustatud õigusraamistik olulisi investeeringuid loovusse ja uuenduslikkusse […]
(9) Any harmonisation of copyright and related rights must take as a basis a high level of protection, since such rights are crucial to intellectual creation.
Autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste ühtlustamise aluseks peab olema kõrgetasemeline kaitse, sest nimetatud õigused on olulised intellektuaalse loomingu seisukohalt.
Their protection helps to ensure
Nende kaitse aitab tagada loovuse säilimise ja arengu autorite, esitajate, tootjate, tarbijate, kultuuri,
This right should be understood in a broad sense covering all communication to the public not present at the place where the communication originates.
Nimetatud lepingud tugevdavad oluliselt autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste rahvusvahelist kaitset, muu hulgas nn digitaalse tegevuskava kaudu, ning parandavad ülemaailmse piraatlusevastase võitluse vahendeid.
This right should cover any such transmission or retransmission of a work to the public by wire or wireless means, including broadcasting.
Ühendus ja enamik liikmesriike on lepingutele juba alla kirjutanud ning ühendus ja liikmesriigid korraldavad lepingute ratifitseerimist.
This right should not cover any other acts.
Ka käesoleva direktiivi eesmärk on täita mitmeid uusi rahvusvahelisi kohustusi.
Those Treaties update the international protection for copyright and related rights significantly, not least with regard to the so-called “digital agenda”, and improve the means to fight piracy worldwide.
Seda õigust tuleb käsitada laiemas mõttes, et hõlmata edastamist ka üldsusele, kes ei viibi paigas, kus teost esitatakse.