natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Three judgments concerning the free movement of capital will be accorded particular attention, the first being the judgment of 23 October 2007 in Case C-112/05 Commission v Germany, relating to the law known as the ‘Volkswagen law’.
Kolmandaks kohaldas Euroopa Kohus eespool viidatud kohtuasjas Holböck EÜ artikli 57 lõiget 1, mis näeb ette erandi liikmesriikide ja kolmandate riikide vahelise kapitali liikumise piirangute keelust, mis kehtisid 31. detsembril 1993 ja mis puudutavad otseinvesteeringutega seotud kapitali liikumist.
The Court held that, by maintaining in force the provisions of this law which, in derogation from the general law, cap the voting rights of any Volkswagen shareholder at 20 % of the share capital, require a majority of more than 80 % of the share capital in order for certain resolutions of the general assembly of shareholders to be passed and confer upon the State and a regional authority the right to appoint two representatives each to the company’s supervisory board, the Federal Republic of Germany had failed to full its obligations under Article 56(1) EC.
Euroopa Kohus meenutas esmalt, et otseinvesteeringute mõiste hõlmab mis tahes liiki investeeringuid, mida teevad füüsilised või juriidilised isikud ja mille eesmärk on luua või säilitada püsivad ja otsesed sidemed kapitali paigutava isiku ja sellise ettevõtja vahel, kelle käsutusse kapital majandustegevuseks antakse.
The Court stated that the fact that the threshold for a majority was set at more than 80 % of the share capital aorded any shareholder holding 20 % of the share capital a blocking minority and enabled both public authorities to procure for themselves the ability to oppose important resolutions on the basis of a lower level of investment than would be required under the general law.
Ettevõtjates osalemisega seoses eeldab püsivate majandussidemete loomise või säilitamise eesmärk seda, et aktsionärile kuuluvad aktsiad annavad talle õiguse võtta reaalselt osa äriühingu juhtimisest või selle kontrollimisest.
Furthermore, by capping voting rights at 20 %, the legislation helped to give those authorities the opportunity to exercise considerable inuence.
Edasi selgitas kohus, et EÜ artikli 57 lõige 1 on kohaldatav ka siseriiklikele meetmetele, mis piiravad investeeringutest tulenevate dividendide maksmist.
Those provisions therefore limited the possibility for other shareholders to participate in the company, to establish or maintain lasting and direct economic links with it and to participate eectively in its management or control. By diminishing the interest in acquiring a stake in the company’s capital, those measures were liable to deter direct investors from other Member States and thus constituted a restriction on the free movement of capital.
Seetõttu kohus otsustas, et kapitali liikumise piirang, nagu seda on välisriigist saadud dividendide ebasoodsam maksualane kohtlemine, kuulub EÜ artikli 57 lõike 1 kohaldamisalasse, kuna see puudutab osalusi, mis omandatakse eesmärgiga luua või säilitada püsivad ja otsesed majanduslikud sidemed aktsionäri ja asjaomase äriühingu vahel, võimaldades aktsionäril reaalselt osaleda äriühingu juhtimises või selle kontrollimises.
The same was true of the right, enjoyed by the public authorities alone, to appoint two representatives to the supervisory board. By enabling those authorities to participate in a more signicant manner in the activity of the supervisory
Seega tuleb EÜ artikli 57 lõiget 1 tõlgendada nii, et EÜ artikkel 56 ei takista liikmesriigil kohaldamast 31. detsembril 1993 kehtinud õigusnorme, mille kohaselt kolmandas riigis asutatud äriühingult dividende saav aktsionär, kellele kuulub kaks kolmandikku selle äriühingu aktsiakapitalist, peab maksma kõrgema maksumääraga tulumaksu kui residendist äriühingult dividende saav aktsionär.
Court of Justice board, this measure in fact allowed them to exercise an inuence which exceeded their levels of investment and was greater than their status as shareholders would normally allow.
Sellega seoses otsustas kohus mitmesuguste siseriiklike maksumeetmete üle, mis kätkevad esiteks äriühingute ja nende aktsionäride maksustamist ja teiseks isikute maksustamist.
Second, Case C-370/05 Festersen [2007] ECR I-1129 should be noted, in which the Court held that Article 56 EC precludes national legislation from laying down as a condition for acquiring an agricultural property the requirement that the acquirer take up his xed residence on that property for a period of eight years, irrespective of particular circumstances relating to individual characteristics of the agricultural land concerned.
Kõigepealt tunnistati äriühingute maksustamise valdkonnas mitmed siseriiklikud meetmed asutamislepingust tulenevate põhivabadustega täielikult vastuolus olevaks.
According to the Court, it can be accepted that national legislation containing such a residence requirement seeks to avoid the acquisition of agricultural land for purely speculative reasons and is likely to facilitate the preferential appropriation of that land by persons who wish to farm it.
Nii otsustas Euroopa Kohus kohtuasjas Geurts ja Vogten (25. oktoobri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-464/05), et legitiimsete põhjenduste puudumisel on EÜ artikliga 43 vastuolus pärandimaksu käsitlev liikmesriigi maksuõigusnorm, mis välistab pereettevõtete jaoks kehtestatud maksuvabastuse kohaldamise ettevõtetele, kus pärandaja surmapäevale eelnenud kolme aasta jooksul töötas vähemalt viis töötajat teises liikmesriigis, kuid samas annab sellise maksuvabastuse, kui need töötajad töötasid esimesena nimetatud liikmesriigi teatud piirkonnas.
Such legislation therefore does pursue a public interest objective in a Member State in which agricultural land is a limited natural resource. However, the Court held the residence requirement to be a measure going beyond what is necessary to attain such an objective.
Euroopa Kohus oli seisukohal, et tingimust töötajate töötamise kohta liikmesriigi territooriumil on lihtsam täita selles liikmesriigis juba asutatud äriühingul ning järelikult põhjustab see õigusnorm maksumaksjate kaudset diskrimineerimist selle koha järgi, kus teatud ajavahemikul on palgatud teatud arv töötajaid.
First, it is particularly restrictive in that it limits not only the free movement of capital but also the right of the acquirer to choose his place of residence freely, which is guaranteed by the European Convention on Human Rights and protected under Community law, thereby adversely aecting a fundamental right.
Seejärel tuletas kohus meelde, et kuigi sellist kohtlemist võib õigustada väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete jätkusuutlikkusega seotud põhjustega ja vajadusega kindlustada tõhus maksujärelevalve, peab see lisaks olema selliste eesmärkide saavutamiseks sobiv ega tohi minna kaugemale sellest, mis on nende saavutamiseks vajalik.
Second, there is nothing to support the conclusion that measures less restrictive than that requirement could not be adopted to achieve the objective sought.
Euroopa Kohus sedastas, et siseriiklikud ja välisriigi pereettevõtted on ettevõtte jätkusuutlikkuse eesmärki silmas pidades sarnases olukorras ning et tõhusat maksujärelevalvet on võimalik kindlustada sellega, et paluda maksumaksjatel esitada maksusoodustuste saamiseks vajalikke tõendeid, selle asemel et keelduda kategooriliselt maksusoodustuse andmisest äriühingule, mis ei anna tööd vähemalt viiele töötajale asjaomases liikmesriigis.
Such an obligation, particularly when coupled with a condition that residence be maintained for a number of years, therefore goes beyond that which could be regarded as necessary having regard to the public interest objective pursued.
Järelikult, kuna kõnealuse õigusaktiga ei ole võimalik taotletavat eesmärki saavutada ja kuna see ei ole proportsionaalne, on see EÜ artikliga 43 vastuolus.
Finally, in Holböck the Court applied Article 57(1) EC which lays down, for restrictions existing on 31 December 1993 that relate to the movement of capital involving direct investment, an exception to the prohibition of restrictions on the movement of capital between Member States and non-member countries. The Court noted first of all that the concept of direct investments concerns investments of any kind undertaken by natural or legal persons which serve to establish or maintain lasting and direct links between the persons providing the capital and the undertakings to which that capital is made available in order to carry out an economic activity.
Kohtuasjas Elisa (11. oktoobri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-451/05) otsustas Euroopa Kohus, et EÜ artikliga 56 on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis vabastavad kõnealuse liikmesriigi territooriumil asuvalt kinnisvaralt võetavast maksust selles liikmesriigis asuvad äriühingud, samas kui need õigusnormid kehtestavad teises liikmesriigis asuvatele äriühingutele maksust vabastamiseks tingimuse, et oleks sõlmitud maksudest kõrvalehoidumise ja maksustamise vältimise vastu võitlemiseks kahepoolne leping, või et rahvuse alusel mittediskrimineerimise klauslit sisaldavat lepingut kohaldades ei või neid äriühinguid maksustada suuremal määral kui residendist äriühinguid.
As regards shareholdings in undertakings, the objective of establishing or maintaining lasting economic links presupposes that the shares held by the shareholder enable him to participate eectively in the management of the company or in its control.
Kohus leidis, et siseriiklike õigusnormidega ette nähtud täiendavad tingimused mitteresidendist äriühingute maksuvabastuse saamiseks muudavad kinnisvarainvesteeringu nende äriühingute jaoks vähem atraktiivseks.
The Court then stated that Article 57(1) EC also applies to national measures which restrict payments of dividends deriving from investments.
Seega kujutavad seesugused õigusnormid endast kapitali vaba liikumise piirangut.
Consequently, the Court held that a restriction on capital movements, such as a less favourable tax treatment of foreign-sourced dividends, comes within the scope of Article 57(1) EC, inasmuch as it relates to holdings acquired with a view to establishing or maintaining lasting and direct economic links between the shareholder and the company concerned and which allow the shareholder to participate eectively in the management of the company or in its control.
Euroopa Kohus meenutas, et kuigi võitlus maksude tasumisest kõrvalehoidumise vastu kujutab endast ülekaalukat avalikku huvi, mis võib õigustada vaba liikumise piirangut, peab kõnealune piirang olema kirjeldatud eesmärgi saavutamiseks kohane ega minema kaugemale sellest, mis on sellise eesmärgi saavutamiseks vajalik.
Article 57(1) EC must therefore be interpreted as meaning that Article 56 EC is without prejudice to the application by a Member State of legislation which existed on 31 December 1993 under which a shareholder in receipt of dividends from a company established in a non-member country, who holds two thirds of the share capital in that company, is taxed at a rate higher than that imposed on a shareholder in receipt of dividends from a resident company.
Kuna kõnealused siseriiklikud õigusnormid ei võimalda mitteresidendist äriühingutel tõendada, et nende eesmärk ei ole maksudest kõrvalehoidumine, otsustas Euroopa Kohus, et liikmesriik oleks võinud võtta vähem
The Court had many opportunities to consider the powers of direct taxation retained by the Member States and the limits on the exercise of those powers.
Kohtuasjas Meilicke jt (6. märtsi 2007. aasta otsus kohtuasjas C-292/04, EKL 2007, lk I-1835) otsustas Euroopa Kohus, et liikmesriik ei tohi ettevõtte tulumaksukrediidi kohaldamist piirata ainult selles liikmesriigis asuvate kapitaliühingute dividendidele.
It ruled on various national fiscal measures concerning, first, the taxation of companies and their shareholders and, second, the taxation of individuals. Some of these measures were held compatible, and others incompatible, with Community law.
Viidates kohtupraktikale, milles selgitatakse kapitali vabast liikumisest tulenevaid nõudeid seoses residentide saadud mitteresidentidest äriühingute dividendidega, ning osutades eelkõige kohtuotsustele Verkooijen (6. juuni 2000. aasta otsus kohtuasjas C-35/98, EKL 2000, lk I-4071) ja Manninen (7. septembri 2004. aasta otsus kohtuasjas C-319/02, EKL 2004, I-7477), otsustas Euroopa Kohus, et Saksa maksusätted piiravad kapitali vaba liikumist.
With regard to the taxation of companies, first, a number of national measures were held entirely incompatible with the fundamental freedoms in the Treaty.
Kohus märkis, et siseriiklike õigusnormidega ette nähtud ettevõtte tulumaksukrediidi eesmärk on dividendidena välja makstud äriühingu kasumi topeltmaksustamise vältimine.
Thus, the Court held in its judgment of 25 October 2007 in Case C-464/05 Geurts and Vogten that, in the absence of valid justication, Article 43 EC precludes inheritance tax legislation of a Member State which excludes from the exemption from that tax available for family undertakings those undertakings which employ in the three years preceding the date of death of the deceased at least ve workers in another Member State, whereas it grants such an exemption where the workers are employed in a region of the first Member State.
Seejärel meenutas kohus, et sellised siseriiklikud õigusnormid, mis piiravad ettevõtte tulumaksukrediidi kohaldamist Saksamaal asuvate äriühingute poolt väljamakstud dividendidele, panevad Saksamaa üldise tulumaksu maksukohustuslased, kes saavad dividende teises liikmesriigis asuvast äriühingust, ebasoodsamasse olukorda.
The Court then pointed out that, while such treatment might be justied by reasons relating to the survival of small and medium-sized undertakings and the need to maintain the eectiveness of fiscal supervision, the treatment must also be appropriate for achieving those objectives and not go beyond what is necessary to attain them.
Muu hulgas lükkas Euroopa Kohus tagasi väited, et kõnealune seadus on õigustatud vajadusega tagada siseriikliku maksusüsteemi ühtsus.
The Court stated that domestic and foreign family undertakings are in a comparable situation so far as concerns the objective that they should continue to operate and, furthermore, that the eectiveness of fiscal supervision can be maintained by requesting taxpayers to provide the evidence necessary for enjoyment of the tax benet, instead of categorically refusing to grant it to companies not employing at least ve workers in the Member State in question.
Kohus märkis, et antud maksusüsteemi ühtsust ohtu seadmata piisab sellest, kui anda teises liikmesriigis asuva äriühingu aktsionärist maksumaksjale selle äriühingu ettevõtte tulumaksust sõltuvat ettevõtte tulumaksukrediiti.
Consequently, as the legislation in question does not enable the objective pursued to be achieved and is not proportionate, it is contrary to Article 43 EC.
Selline lahendus oleks kapitali vaba liikumist vähem piirav meede.
In its judgment of 11 October 2007 in Case C-451/05 Elisa, the Court held that Article 56 EC precludes legislation of a Member State which exempts companies established in that State from a tax on immovable property located in its territory, when, in respect of companies established in another Member State, it makes that exemption subject either to the existence of a bilateral convention on combating tax avoidance and tax evasion or to the existence of a requirement in a treaty containing a clause prohibiting discrimination on grounds of nationality to the eect that those companies cannot be more heavily taxed than resident companies.
Peale selle tunnistati mõningad meetmed vastavalt legitiimsuse eesmärgiga seotud proportsionaalsuse kontrollile asutamislepingust tulenevate põhivabadustega osaliselt või täielikult vastuolus olevaks.
The Court considered that those additional conditions under the national legislation which nonresident companies must meet in order to be able to benet from the tax exemption make investment in immovable property less attractive for those companies.
Siinkohal tõmbab esiteks tähelepanu kohtuotsus Centro Equestro da Lezíria Grande (15. veebruari 2007. aasta otsus kohtuasjas C-345/04, EKL 2007, lk I-1425).
The legislation therefore restricts the free movement of capital.
Äriühing korraldas mitu etendust liikmesriigis, mille resident ta ei olnud, ning tema selles liikmesriigis saadud tulult peeti kinni ettevõtte tulumaks.
The Court pointed out that, while the prevention of tax evasion is an overriding requirement of general interest capable of justifying a restriction on freedom of movement, the restriction must be appropriate to the objective pursued and must not go beyond what is necessary to attain that objective.
Kuna äriühingu asukoht ei olnud selles liikmesriigis, mistõttu oli tal vaid piiratud maksukohustus, oli sel äriühingul õigus sel viisil kinnipeetud maksu tagasimaksmisele, tingimusel, et tegevus kulud või ettevõtlusega seotud kulud, millel on maksustatava tuluga otsene majanduslik seos, ületavad rohkem kui poole nendest tuludest.
Since the national legislation in the case in point did not allow nonresident companies to show that their objective was not that of tax evasion, the Court held that the Member State could have adopted less restrictive measures and that, consequently, the tax was not justied in light of the objective of combating tax evasion.
Sellised õigusnormid on seevastu nimetatud artikliga vastuolus, kui need kehtestavad sellele maksumaksjale nimetatud maksu tagasimaksmise tingimuseks, et need ettevõtlusega seotud kulud ületavad poole nendest tuludest.
In Case C-292/04 Meilicke and Others [2007] ECR I-1835, the Court held that a Member State is not to limit the right to a tax credit to dividends of capital companies established in that State. Referring to its caselaw clarifying the requirements arising from the principle of free movement of capital in relation to dividends received by residents from nonresident companies, and in particular to Case C-35/98 Verkooijen [2000] ECR I-4071 and Case C-319/02 Manninen [2004] ECR I-7477, the Court held that German tax legislation restricted the free movement of capital.
Teiseks oli eespool viidatud kohtuasjas Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation vaatluse all liikmesriigi õigusnormid, mis piiravad residendist äriühingu võimalust maksustamise eesmärgil maha arvata intressid, mis on makstud laenu eest teise liikmesriigi residendist otsesele või kaudsele emaettevõtjale või teise liikmesriigi residendist äriühingule, keda see emaettevõtja kontrollib, kohaldamata sellist piirangut laenule, mille on andnud samuti residendist äriühing.
It stated that the tax credit under the national legislation was designed to prevent the double taxation of companies’ prots distributed in the form of dividends. It then observed that the legislation, by limiting the tax credit to dividends paid by companies established in Germany, disadvantaged persons who were fully taxable in Germany for income tax purposes and received dividends from companies established in other Member States.
Olles sedastanud, et residendist tütarettevõtjate seesugune erinev kohtlemine nende emaettevõtja asukoha alusel muudab teistes liikmesriikides asuvatele äriühingutele asutamisvabaduse kasutamise vähem atraktiivseks, tuletas Euroopa Kohus meelde, et asutamisvabadust piirav siseriiklik meede võib olla sellegipoolest õigustatud, kui seda kohaldatakse puhtalt ktiivsetele skeemidele, millel puudub majanduslik sisu, et vältida asjaomase liikmesriigi õigusnormide kohaldamist.
It observed that it would be sucient, and would not threaten the cohesion of the national tax system, to grant to a taxpayer holding shares in a company established in another Member State a tax credit calculated by reference to the corporation tax payable by that company in that latter Member State.
Seejärel leidis kohus, et alakapitalisatsiooni takistavad kõnealused õigusnormid on asjaomase eesmärgi saavutamiseks sobivad, kuid jättis võtmata seisukoha, kas käsitletav meede on tegelikult proportsionaalne, suunates selle küsimuse siseriikliku kohtu otsustada.
Such a solution would constitute a measure less restrictive of the free movement of capital. Finally, the Court held that it was not appropriate to limit the temporal eects of its judgment, having first pointed out, in particular, that the requirements arising from the principle of free movement of capital in relation to dividends received by residents from nonresident companies had already been claried in Verkooijen and that the temporal eects of that judgment had not been limited.
Euroopa Kohus märkis siiski, et siseriiklikke õigusnorme tuleb pidada proportsionaalseks esiteks siis, kui maksukohustuslasel on võimalus esitada vajaduse korral ja üleliigsete halduskohustusteta tõendeid asjaomase tehingu aluseks olevate äriliste põhjuste kohta, mis võimaldab objektiivsete ja kontrollitavate asjaolude uurimist, et tuvastada, kas on tegemist vaid maksualase eesmärgiga puhtalt ktiivse skeemiga, ning teiseks siis, kui jaotatud kasumina käsitletakse üksnes neid intresse, mis ületavad seda, milles oleks kokku lepitud täiesti vaba konkurentsi tingimustes.
Also, certain measures were declared partly incompatible with the fundamental freedoms in the Treaty, or incompatible subject to a review of proportionality with regard to the legitimate objective pursued.
Lõpetuseks tunnistati mõningad siseriiklikud meetmed võrdväärsete olukordade erinevale käsitlemisele vaatamata ühenduse õigusega kooskõlas olevaks, kuna need on ülekaaluka üldise huvi tõttu õigustatud.
In this connection, Case C-345/04 Centro Equestro da Lezíria Grande [2007] ECR I-1425 will be considered rst.
Eespool viidatud kohtuotsuse Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation kõrval väärib nimetamist kohtuotsus Oy AA (18. juuli 2007. aasta otsus kohtuasjas C-231/05), milles leidsid toetust maksude vältimise ohu õigustamiseks esitatud argumendid.
A company had given a number of artistic presentations in a Member State where it was not resident and had been taxed, by deduction at source, on the income received in that Member State.
Antud kohtuasi puudutas liikmesriigi õigusnorme, mille alusel on selle liikmesriigi residendist tütarettevõtjal õigus maksustatavast tulust maha arvata emaettevõtjale makstud kontsernisisene toetus vaid juhul, kui viimase asukoht on samas liikmesriigis.
Since the company was not established in that Member State and was therefore subject to limited tax liability, it was entitled to a refund of the tax deducted, subject to the condition that the operating expenses or business costs having a direct economic connection to the taxed income were greater than half of that income.
Olles esmalt märkinud, et selliste õigusnormidega koheldakse samas liikmesriigis asuvaid residendist tütarettevõtjaid erinevalt olenevalt sellest, kas nende emaettevõtja asukoht on selles liikmesriigis või mitte, piirates sellise erineva kohtlemisega asutamisvabadust, asus Euroopa Kohus seisukohale, et taoline piirang on õigustatud üheaegse vajadusega säilitada liikmesriikidevaheline maksustamise õiguse tasakaalustatud jaotus ja vajadusega ennetada maksude vältimist.