natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Among opioid users entering treatment for the first time, the proportion reporting injecting the drug (42 %) is lower than that among all opioid users entering treatment (44 %).
Esimest korda ravi alustavate opioiditarbijate hulgas on süstijaid vähem (42%) kui ravi alustavate opioiditarbijate hulgas (44%).
This is the case in almost all of the 22 reporting countries.
See kehtib 22 andmeid esitanud riigi kohta.
An analysis of the data on drug users in treatment in 14 countries found that injection among all drug users in treatment remains high, at 62 %, though there are some notable exceptions, such as the Netherlands with a value of 6.1 % (121).
14 riigi ravil olevate uimastitarbijate andmete analüüs näitas, et süstijate osakaal kõikide uimastitarbijate hulgas on endiselt kõrge (62%), kuigi on ka suuri erandeid, näiteks Madalmaad, kus neid on 6,1% (121).
The available estimates suggest large differences between countries in the prevalence of injecting drug use.
Olemasolevatest näitajatest ilmneb, et uimastite süstimise levimus on riigiti väga erinev.
Estimates range from less than one to five cases per 1 000 population aged 15–64 for most of the countries, with an exceptionally high level of 15 cases per 1 000 reported in Estonia.
Enamikus riikides jääb nimetatud hinnang 15–64aastaste vanuserühmas enamasti vähem kui ühe ja viie juhtumi vahele 1000 elaniku kohta, erandiks on Eesti, kus teatatakse erakordselt kõrgest näitajast ― 15 juhtumit 1000 elaniku kohta.
The lack of data makes drawing conclusions on time trends in the prevalence of injecting difficult, although the available data suggest a stable situation in the Czech
Süstijate osakaalu langus ravi alustavate heroiinitarbijate hulgas jätkus 2007. aastal. See suundumus on nüüd selgelt nähtav ka mõnes sellises riigis, kus seda varem ei täheldatud (näiteks Tšehhi Vabariik, Saksamaa).
Republic, Greece, the United Kingdom and Norway (118
Andmete puudulikkus teeb narkootikumide süstimise ajaliste suundumuste kohta järelduste tegemise keeruliseks, kuigi olemasolevate andmete põhjal võib pidada olukorda stabiilseks Tšehhi Vabariigis, Kreekas, Ühendkuningriigis ja Norras (118).
An increase was also observed in Cyprus.
Kasvu täheldati Küprosel.
The proportion of injectors among heroin users entering treatment continued to decrease in 2007.
Nakkushaiguste uuringute andmed võivad samuti anda teavet riiklike erinevuste ja ajalises plaanis toimunud muutuste kohta uimastite süstimises.
This trend is now evident in some countries where it had not previously been observed (e.g. Czech Republic, Germany).
Muud uuringud üldiselt kinnitavad süstimise langustendentsi opioiditarbijate hulgas.
Between 2002 and 2007, the proportion of injectors among primary opioid clients entering treatment has decreased in most countries, with statistically significant declines reported in 13 countries.
Näiteks Prantsusmaa raviandmetes on alates 2001. aastast täheldatud süstimise levimuse langust ning uuringud tõestavad, et heroiinitarbimise alustamine on üha suuremal
Two countries, however, report an increase over this period (Bulgaria, Slovakia) (122).
) Vt joonis PDU-2 2009. aasta statistikabülletäänis.)
Data from infectious disease surveys may also provide information on national differences and changes over time regarding drug injection.
Vt tabel PDU-6 (iii osa) 2009. aasta statistikabülletäänis.)
Comparisons between countries should, however, be made with caution due to the variety of recruitment settings used.
Vt joonis PDU-3 2009. aasta statistikabülletäänis.)
Relatively high proportions (above 20 %) of new injecting drug users (injecting for less than 2 years) have been found in three countries, possibly indicating significant new recruitment into injecting. In
Vt tabelid PDU-104, TDI-5 ja TDI-17 (v osa) 2009. aasta statistikabülletäänis.)
Other studies generally confirm a declining trend of injection among opioid users.
Vt tabelid TDI-17 (v osa) ja TDI-38 2009. aasta statistikabülletäänis.)
In France, for example, a decrease in the prevalence of injecting has been observed in the treatment data since 2001, and studies reveal that initiation of heroin use has become increasingly
Vt tabelid TDI-4 ja TDI-5 2006. ja 2009. aasta statistikabülletäänides.
Misuse of prescription opioids
Väljakirjutatud opioidide väärkasutamine
Comorbidity: drug use and mental disorders
Kaasnevus: uimastite tarbimine ja vaimsed häired
Co-morbidity is the often unrecognised co-occurrence of drug use problems and psychiatric disorders in the same individual.
Kaasnevus on uimastitarbimisega seotud probleemide ja psühhiaatriliste häirete samaaegne esinemine indiviidil, mida ta ise sageli ei teadvusta.
Studies have identified both an elevated prevalence of psychiatric problems among patients in drug treatment and an elevated prevalence of drug problems among patients in psychiatric services (EMCDDA, 2005).
Uuringutega on kindlaks tehtud psühhiaatriliste probleemide kõrgenenud levimus uimastiravil olevate patsientide hulgas ning uimastiprobleemide kõrgenenud levimus psühhiaatrilise ravi asutuste patsientide hulgas (EMCDDA, 2005).
Opioid analgesics are the most powerful drugs available for the management of severe and chronic pain.
Opioididest analgeetikumid on kõige tugevamad narkootikumid, mida kasutatakse tugeva ja kroonilise valu vaigistamiseks.
Opioids are also used as substitution drugs in the management of opioid dependence.
Opioide kasutatakse asendusravimina opioidisõltuvuse ravis.
These drugs, available on prescription, can be misused and this may lead to adverse health effects such as dependence, overdose and harms associated with injection.
Neid narkootikume saab retsepti alusel ning nende väärkasutamine võib tekitada tervisekahjustusi, näiteks sõltuvust või üleannustamisest ja süstimisest tekkinud tervisekahjustusi.
Prescription opioids may enter the illicit drug market through the diversion of substitution drugs from their proper use.
Kui väljakirjutatud opioidid, mis on mõeldud asendusraviks, suunatakse ettenähtud kasutusest kõrvale, võivad need sattuda ebaseaduslike uimastite turule.
Internet pharmacies seem also to play a substantial role in the availability of prescription opioids in the United States (INCB, 2009a), but their role in Europe appears to be limited.
USAs näivad Internetiapteegid omavat olulist rolli väljakirjutatud opioidide kättesaadavaks muutmisel (INCB, 2009a), kuid Euroopas paistab nende mõju olevat piiratud.
In Europe, the expansion in the prescription of substitution drugs to opioid-dependent drug users has been accompanied by increasing reports of the misuse of these drugs.
Euroopas on opioidisõltlastest uimastitarbijatele asendusravimite väljakirjutamise laienemine kaasa toonud nende uimastite väärkasutamisest teatamiste arvu kasvu.
The mental disorders most commonly reported among drug users in Europe include depression, anxiety, schizophrenia, personality disorders, attention deficit and hyperactivity.
Euroopa uimastitarbijate poolt kõige sagedamini teatatud vaimseteks häireteks on depressioon, ärevus, skisofreenia, isiksusehäired, keskendumisvõime kadumine ja hüperaktiivsus.
Specific treatment for drug users with co-morbidity in Europe remains limited.
Kaasnevate terviseprobleemidega uimastitarvitajate ravi Euroopas on jäänud piiratuks.
National experts report that specific programmes exist in 18 countries, but in 14 of these they are available only to a minority of clients in need.
Riiklikud eksperdid teatavad, et eriprogrammid on olemas 18 riigis, kuid nimetatud riikidest 14-s on need kättesaadavad üksnes vähemusele neid vajavatest patsientidest.
In seven other countries, there are no dedicated programmes at all, but five of them plan to develop such programmes in the next 3 years.
Seitsmes ülejäänud riigis sellised sihtprogrammid puuduvad, kuid neist riikidest viies kavatsetakse kõnealused programmid järgmise kolme aasta jooksul välja töötada.
A European prospective multi-centre study (Isadora) has recently been conducted involving dual-diagnosis patients
Hiljuti Euroopas läbi viidud prospektiivne mitme keskuse uuring (Isadora) hõlmas psühhiaatriahaiglate akuutse ravi osakondade topeltdiagnoosiga patsiente (1).
Opioids other than heroin are reported as the primary drug by about 5 % (17 810) of clients entering drug treatment in Europe.
Esitatud andmete põhjal on opioidid (v.a heroiin) peamine uimasti ligikaudu 5% (17 810) Euroopas uimastiravile tuleva patsiendi jaoks.
The most frequently reported substances are: buprenorphine, which in Finland is recorded as the primary drug for 41 % of all treatment demands and in France for 7 %; methadone, which accounts for 18.5 % of all treatment demands in Denmark; and other prescription opioids in Latvia, Austria and Sweden, where they account for between 5 % and 15 % of all treatment demands (1).
Kõige sagedamini teatatakse buprenorfiinist, mis on peamine uimasti 41% ravinõudluse puhul Soomes ja 7% ravinõudluse puhul Prantsusmaal; metadoonist, mille arvele langeb 18,5% kogu ravinõudlusest Taanis; ning muudest väljakirjutatud opioididest Lätis, Austrias ja Rootsis, mille arvele langeb neis riikides 5–15% kogu ravinõudlusest (1).
The Czech Republic also reported an estimated 4 250 problem buprenorphine users in 2007.
Tšehhi Vabariik teatas samuti hinnanguliselt 4250 probleemsest buprenorfiinitarbijast 2007. aastal.
This mainly reflected a shift in the substances used by problem heroin users, but not an increase in the overall prevalence of problem opioid use.
Põhiliselt ei kajastanud need näitajad probleemse opioiditarbimise üldise levimuse kasvu, vaid hoopis seda, et probleemsed heroiinitarbijad on vahetanud ainet.
The German Phar-Mon system, which monitors a wide range of medications that have potential for misuse, also recorded an increase in the misuse of prescription opioids, where substitution drugs play a more important role than analgesics (Roesner and Küfner, 2007).
Saksamaa Phar-Mon süsteem, millega jälgitakse suurt hulka ravimeid, mille puhul on olemas väärkasutuse võimalus, teatas samuti väljakirjutatud opioidide väärkasutamise laienemisest seal, kus asendusraviks kasutatavad uimastid mängivad olulisemat rolli kui valuvaigistid (Roesner ja Küfner, 2007).
in the Member States that have joined the EU since 2004 are on average younger than their counterparts.
riigid (123). Naispatsiendid, esimest korda peamiselt opioiditarbimise tõttu ravi alustavad patsiendid ja opioiditarbijad Euroopa Liiduga alates 2004. aastast ühinenud liikmesriikidest on muudest tarbijatest keskmiselt nooremad.
The misuse of prescription opioids raises important issues regarding the prevention of diversion of substitution drugs and opioid analgesics to the illicit market.
Väljakirjutatud opioidide väärkasutamine tõstatab olulisi küsimusi, mis on seotud asendusraviks kasutatavate uimastite ja valuvaigistite ebaseaduslikule turule kõrvalesuunamise ennetamisega.
At the same time, care must be taken to ensure that the legitimate use of these substances is not compromised (Cherny et al., 2006).
Samal ajal tuleb aga hoolitseda ka selle eest, et nimetatud ainete seaduslik kasutamine ei oleks takistatud (Cherny ja teised, 2006).
) See Table TDI-113 in the 2009 statistical bulletin.
) Vt tabelit TDI-113 2009. aasta statistikabülletäänis.
countries (e.g. Greece, Italy, Portugal) (124).
Naissoost uimastitarbijad on näidanud ennast eriti haavatava rühmana.
associated with snorting, and injection now appears to occur at a later stage of the drug using career than it did in the past.
Üldiselt on meeste ja naiste suhe opioidipatsientide hulgas 3,5:1, naiste osakaal opioidipatsientide seas on suurem põhjapoolsetes riikides (nt Rootsi, Soome) ja madalam lõunapoolsetes riikides (nt Kreeka, Itaalia, Portugal) (124).
High levels of psychiatric disorders are reported in this population; for example an Italian study found that most (72 %) drug treatment clients with a concomitant psychiatric morbidity were primary opioid users (125).
määral seotud aine ninnatõmbamisega ning süstima hakatakse ilmselt varasemaga võrreldes hilisemal uimastitarbimise astmel.
Treatment of problem opioid use
Probleemse opioiditarbimise ravi
The mean age of clients entering outpatient treatment for primary opioid use is 33 years and almost all countries
Patsiendid, kes alustavad ambulatoorset ravi peamiselt opioiditarbimise tõttu, on keskmiselt 33aastased ning nende arvukuse kasvust on teatanud peaaegu kõik
Almost all opioid users entering treatment report initiation before the age of 30 and about half before the age of 20. An average time lag of about 8 years is reported between have reported an increase since 2003 (123
Ravi alustavad opioiditarbijad teatavad suuremast töötuse määrast ja madalamast haridustasemest kui muud patsiendid (vt 2. peatükki).
(123) See Tables TDI-10, TDI-32 and TDI-103 in the 2009 statistical bulletin.
) Vt tabelid TDI-10, TDI-32 ja TDI-103 2009. aasta statistikabülletäänis. )
(124) See Tables TDI-5 and TDI-21 in the 2009 statistical bulletin.
Vt tabelid TDI-5 ja TDI-21 2009. aasta statistikabülletäänis.)
(125) See also ‘Co-morbidity: drug use and mental disorders’.(126) See Tables TDI-11, TDI-33, TDI-107 and TDI-109 in the 2009 statistical bulletin.
Vt ka „Kaasnevus: uimastitarbimine ja vaimsed häired”.
Treatment provision and coverage
Raviteenuste pakkumine ja ulatus
Figure 11: Provision of opioid substitution treatment by officebased general practitioners (GPs)
Ekspertide hinnangul on opioidide asendusravi kättesaadavus suhteliselt kõrge 18 riigis, kus see on kättesaadav vähemalt pooltele opioiditarbijatest (vt 2. peatükki).
Role of GPs in provision ofsubstitution treatment
Perearstide roll asendusravi osutamisel
Legally entitled, butnot providing
Ei oma seaduslikku õigust ravi osutada
> 80 % Treatment for opioid users is mostly conducted in outpatient settings, which can include specialist centres, general practitioners and lowthreshold facilities (see Chapter 2).
> 80 % NB!
NB: The percentage of substitution treatment clients receiving their treatment from general practitioners in the Community is indicated on the map.Sources: Reitox national focal points.
Nende asendusravipatsientide osakaal, kes saavad ravi kogukonna perearstilt, on märgitud kaardil.
Patients participate in daily activities and receive intensive psychological support.
Reitoxi riiklikud teabekeskused.
especially for younger or first-time clients, or due to difficulties in gaining access to substitution treatment.
2007. aastal oli ELi, Horvaatia ja Norra asendusravipatsientide hinnanguline koguarv 650 000, kusjuures 2005. aastal oli neid 560 000 ja 2003. aastal 500 000.
In Greece for example, the waiting time for opioid substitution treatment is on average more than 3 years.
Kättesaadavad andmed näitavad tõusu kõigis riikides välja arvatud Hispaania, kus asendusravi saajate arv on alates 2002. aastast langenud, ning Prantsusmaa, Luksemburg, Ungari ja Madalmaad, kust on teatatud väikesest langusest või stabiilsest olukorrast.
Provision of psychosocial care is considered essential to ensuring the effectiveness of substitution treatment. According to expert estimates, it is provided to almost all substitution clients in seven countries (Greece, Italy, Latvia, Portugal, Romania, Slovakia, United Kingdom) and to a majority of them in a further 14 countries.
Asendusravi laiendamine on olnud kõige kiirem Eestis, kus patsientide arv kasvas viie aasta jooksul 60-lt rohkem kui 1000-le, ja Bulgaarias, kus ajavahemikus 2003–2007 suurenes ravikohtade arv 380-lt ligikaudu 3000 kohale.
In four countries (Estonia, Luxembourg, Hungary, Netherlands), it is estimated to be provided only to a minority of clients in substitution treatment.
Selle ajavahemiku jooksul on asendusravipatsientide arv peaaegu kahekordistunud Tšehhi Vabariigis, Lätis, Soomes
According to expert estimates, the availability of opioid substitution treatment is relatively high in 16 countries, where it is available to at least half of opioid users (see Chapter 2).
) Vt tabelid TDI-11, TDI-33, TDI-107 ja TDI-109 2009. aasta statistikabülletäänis.)
In those countries, drug-free treatment is the treatment of choice for between 10 % and 25 % of opioid users.
Vt tabel TDI-24 2009. aasta statistikabülletäänis.
Annual report 2009: the state of the drugs problem in Europe over this period in the Czech Republic, Latvia, Finland and Norway, while increases in excess of 40 % are reported by Greece, Poland, Portugal, Romania and Sweden.
2009. aasta aruanne: uimastiprobleemide olukord Euroopas ja Norras, juurdekasv 40% ulatuses on toimunud Kreekas, Poolas, Portugalis, Rumeenias ja Rootsis.
methadone or buprenorphine can be effective in the management of opioid dependence.
Probleemsete opioiditarbijate hinnangulise arvu ja raviandmete lihtne võrdlus näitab, et rohkem kui 40% neist võib saada asendusravi.
In addition, recent randomised controlled trials have found heroin assisted treatment to be effective in reducing illicit drug use, improving physical or mental health and reducing criminal behaviour among clients considered as hard to treat or having failed with other treatment modalities.
Samal põhjusel on ka raske teha võrdlusi, kuid olemasolevatest andmetest nähtub siiski, et asendusravi saavate probleemsete opioiditarbijate osakaal on riigiti väga erinev, kõikudes hinnanguliselt 5% ja rohkem kui 50% vahel (128).
However, there is still a lack of precision in both data sets, and this estimate should be viewed with caution.
Üldiselt on asendusravi näidanud mitut positiivset tulemust, sealhulgas ravil püsimine, opioidide ebaseadusliku tarbimise ja süstimise vähenemine, suremuse ja kriminaalse käitumise vähenemine ning krooniliste heroiinitarbijate tervise ja sotsiaaltingimuste stabiliseerumine ja paranemine.
Comparisons are difficult for the same reason, though available data indicate that the proportion of problem opioid users receiving substitution treatment differs considerably between countries, with estimated rates ranging from 5 % to over 50 % (128).
Lisaks on viimase aja randomiseeritud kontrollkatsed näidanud, et heroiinitoetusega ravi aitab tõhusalt vähendada ebaseaduslikku uimastikasutust, parandab füüsilist ja vaimset tervist ning vähendab kriminaalset käitumist patsientidel, kelle ravimist peetakse raskeks või kelle puhul ei ole muude raviviisidega edu saavutatud.
Psychosocial and psychotherapeutic interventions combined with pharmacotherapy have also been shown to be effective in treatment outcome studies (Schulte et al., 2008).
Ravitulemuste uuringute põhjal on tõhusaks osutunud ka farmakoteraapiaga kombineeritud psühhosotsiaalsed ja psühhoteraapilised sekkumised (Schulte ja teised, 2008).
These approaches aim to increase treatment motivation, prevent relapse and reduce harm.
Nende lähenemisviiside eesmärk on ravimotivatsiooni suurendamine, tagasilanguste ennetamine ja kahjude vähendamine.
In addition, they may provide advice and practical support to clients who have to address their housing, employment and family related problems in parallel to treating their opioid dependence.
Lisaks võimaldavad need meetodid patsiente nõustada ning anda praktilist tuge neile, kes peavad kõrvuti opioidisõltuvuse raviga toime tulema eluaseme-, töö- ja pereprobleemidega.
Most substitution clients in Europe receive methadone (70 %), but the number of countries where it is the only prescribed substance is decreasing, with buprenorphine now available in all but four EU Member States (Bulgaria, Spain, Hungary, Poland).
Enamik Euroopa asendusravipatsiente saab metadooni (70%), kuid nüüd on hakanud vähenema nende riikide arv, kus see on ainus retseptiravim, kuna buprenorfiin on muutunud kättesaadavaks kõikides Euroopa Liidu liikmesriikides, välja arvatud neljas (Bulgaaria, Hispaania, Ungari, Poola).
In the Czech Republic, France, Latvia and Sweden, more than 50 % of those on substitution treatment are prescribed buprenorphine.
Tšehhi Vabariigis, Prantsusmaal, Lätis ja Rootsis kirjutatakse rohkem kui 50% asendusravijuhtumite puhul välja buprenorfiini.
Additional options include slow-release morphine (Bulgaria, Austria, Slovenia) and codeine (Germany, Austria, Cyprus).
Lisavõimalusi pakuvad pikatoimeline morfiin (Bulgaaria, Austria, Sloveenia) ja kodeiin (Saksamaa, Austria, Küpros).
A new buprenorphine–naloxone combination was approved for the EU market in 2006 and is reported to have since been introduced in 11 countries.
Uus buprenorfiini/naloksooni ühend toodi Euroopa turule 2006. aastal ja andmete kohaselt kasutatakse seda 11 riigis.
Six European countries also provide heroin-assisted treatment to users who do not benefit sufficiently from other treatments.
Kuues Euroopa riigis saavad uimastitarbijad, kellel muudest raviviisidest piisavalt kasu ei olnud, heroiinitoetusega ravi.
Reviews of randomised controlled trials and observational studies conclude that substitution treatment with either
Randomiseeritud kontrollkatsete ja vaatlusuuringute ülevaadetes järeldatakse, et nii metadooni asendusravi kui ka buprenorfiini asendusravi võib olla tõhus vahend
A set of minimum requirements and international guidelines for psychosocially assisted pharmacological treatment of persons dependent on opioids was recently developed by WHO (2009).
Maailma Terviseorganisatsioon on hiljuti (2009) välja töötanud opioidisõltlaste psühhosotsiaalselt toetatud farmakoloogilise ravi miinimumnõuded ja rahvusvahelised suunised.
This document is a response to a resolution from the United Nations Economic and Social Council (Ecosoc) and it is based on systematic reviews of the scientific literature and consultations with a range of renowned experts from different parts of the world.
See dokument on reageering ÜRO Majandus- ja Sotsiaalnõukogu (Ecosoc) resolutsioonile ning selle aluseks on teadusliku kirjanduse süstemaatilised läbivaatamised ning konsulteerimine mitme maineka eksperdiga erinevatest maailmajagudest.
Guidelines for substitution treatment have also been developed by most European countries (see Chapter 2).
Asendusravi suunised on välja töötanud enamik Euroopa riike (vt 2. peatükk).
) See Figure HSR-1 in the 2009 statistical bulletin.
) Vt joonis HSR-1 2009. aasta statistikabülletäänis.
Chapter 7Drug-related infectious diseases and drugrelated deaths
7. peatükk Uimastitega seotud nakkushaigused ja surmad
Drugrelated infectious diseases highest rates of newly reported infections, Portugal and Estonia continued their downward trends, although in Portugal this trend seems to be levelling off.
Kolmest uute diagnoositud nakkusjuhtude kõrgeimatest määradest teatanud riigist on Portugalis ja Eestis jätkunud langustendents, kuid Portugalis näib see suundumus stabiliseeruvat.
In contrast, in Latvia an increase from 47.1 cases per million population in 2006 to 58.7 cases per million in 2007 was reported (Figure 12).
Sellele vastukaaluks teatati Lätist tõusust 47,1 juhtumilt miljoni elaniku kohta 2006. aastal 58,7 juhtumile miljoni elaniku kohta 2007. aastal (joonis 12).
Infectious diseases such as HIV and hepatitis B and C are among the most serious health consequences of drug use.
Sellised nakkushaigused nagu HIV ning B- ja C-hepatiit kuuluvad kõige tõsisemate uimastitarbimisest tingitud tervisehäirete hulka.
Even in countries where HIV prevalence in injecting drug users is low, other infectious diseases including hepatitis A, B and C, sexually transmitted diseases, tuberculosis, tetanus, botulism and human T-lymphotropic virus may disproportionately affect drug users.
Isegi riikides, kus HIVi levimus süstivate narkomaanide seas on madal, võivad uimastitarbijaid ebaproportsionaalselt sageli tabada muud nakkushaigused, sealhulgas A-, B- ja C-hepatiit, sugulisel teel levivad haigused, tuberkuloos, teetanus, botulism ja inimese T-lümfotroopne viirus.
The EMCDDA is systematically monitoring HIV and hepatitis B and C among injecting drug users (prevalence of antibodies, or other specific markers in the case of hepatitis B) (129).
EMCDDA teeb süstivate narkomaanide hulgas süstemaatilist HIVi ning B- ja C-hepatiidi seiret (antikehade või B-hepatiidi korral muude spetsiifiliste markerite esinemine) (129).
Overall, marked increases in new HIV infection have not been observed between 2002 and 2007, and reported rates remain low.
Üldiselt ei ole üheski riigis ajavahemikus 2002–2007 täheldatud elanikkonna hulgas HIVi nakatumise määra olulist suurenemist ja teatatud määrad on jäänud madalaks.