natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Federal Republic of Germany states, first, that the contested requirements do not constitute a measure having an equivalent effect to a quantitative restriction on imports and, second, that it is not for the Commission to require a Member State, under cover of Article 28 EC, to amend legislation that falls within the powers of that Member State.
Saksamaa Liitvabariik märgib esiteks, et vaidlusalused tingimused ei kujuta endast koguselise impordipiiranguga samaväärse toimega meedet, ning teiseks, et komisjoni pädevuses ei ole kohustada liikmesriiki EÜ artikli 28 alusel muutma õigusnorme, mis kuuluvad viimase pädevusse.
— Pharmacies established in other Member States, as a rule, do not stock medicinal products covered by a marketing authorisation for Germany, so the fact that they do not sell many medicinal products in that Member State is not attributable to Paragraph 14 of the ApoG.
Teistes liikmesriikides asuvatel apteekidel ei ole üldjuhul ravimeid, millele on väljastatud Saksamaa müügiluba, mistõttu ei tulene asjaolu, et nad müüvad selles liikmesriigis vähe ravimeid, ApoG § 14.
(a) No measure having an equivalent effect
a) Samaväärse toimega meetme puudumine
The Federal Republic of Germany maintains that the two requirements laid down
Saksamaa Liitvabariik väidab, et eespool viidatud kohtuotsuses Keck ja Mithouard
— Foreign pharmacies could perfectly well deliver medicinal products to a hos -pital’s internal pharmacy or to an external pharmacy meeting the contested requirements.
Välisriigi apteegid võivad edukalt tarnida ravimeid haiglasisesele apteegile või haiglavälisele apteegile, kelle puhul on vaidlusalused tingimused täidetud.
(b) Article 28 EC does not affect the powers of Member States in public health matters
– b) EÜ artikkel 28 ei riiva liikmesriikide pädevust rahvatervise küsimuses
— Foreign pharmacies could conclude a supply contract with a German hospital where the contested requirements are met, which presupposes that they are located in the vicinity of that hospital.
Välisriigi apteegid võivad sõlmida ravimitega varustamise lepingu Saksamaa haiglaga, kui vaidlusalused tingimused on täidetud, mis eeldab, et nad asuvad selle haigla naabruses.
The Federal Republic of Germany notes that, according to Article 152(5) EC, European Community action in the field of public health must fully respect the responsibilities of the Member States for the organisation and delivery of health services and medical care.
Saksamaa Liitvabariik meenutab, et vastavalt EÜ artikli 152 lõikele 5 peab Euroopa Ühendus rahvatervise valdkonnas võtma täiel määral arvesse liikmesriikide vastutust tervishoiuteenuste ja arstiabi korraldamisel ning kättesaadavaks muutmisel.
It states that the contested requirements were laid down under a basic legislative provision, adopted in response to the difficulties experienced earlier in supplying medicinal products to hospitals.
Ta märgib, et vaidlusalused tingimused tulenevad põhimõttelisest õigusnormist, mis võeti vastu vastusena haiglate ravimitega varustamises varem esinenud probleemidele.
— The sale of medicinal products from other Member States is not affected to a greater extent than the sale of medicinal products from regions of Germany that are distant from the hospital being supplied.
Muudest liikmesriikidest pärinevate ravimite müük ei ole mõjutatud rohkem, kui varustatavast haiglast kaugel asuvatest Saksamaa piirkondadest pärit ravimite müük.
Justification on the ground of protecting public health
Rahvatervise kaitset käsitlev õigustus
— Article 28 EC does not require pharmacies of other Member States to be able to supply medicinal products directly to the hospitals of a Member State.
EÜ artikkel 28 ei nõua, et teiste liikmesriikide apteegid peaksid saama tarnida ravimeid otse liikmesriigi haiglale.
That contention is contradicted by the fact that in many Member States medicinal products may be supplied to hospitals only by internal pharmacies and by the caselaw whereby a State monopoly in the sale of medicinal products can be compatible with Community law. 5
See analüüs oleks ühelt poolt vastuolus asjaoluga, et paljudes liikmesriikides varustab haiglaid ravimitega üksnes haiglasisene apteek, ja teiselt poolt kohtupraktikaga, mille kohaselt võib riigi monopol ravimitega kauplemisel olla ühenduse õigusega kooskõlas. 5
5 — The Federal Republic of Germany cites Case C-438/02 Hanner [2005] ECR I-4551.
5 – Saksamaa Liitvabariik viitab 31. mai 2005. aasta otsusele kohtuasjas C-438/02: Hanner (EKL 2005, lk I-4551).
The Federal Republic of Germany states that the contested requirements are designed to ensure reliable and highquality supplies by assigning to a single pharmacy responsibility for all the tasks involved in supplying medicinal products to hospitals.
Saksamaa Liitvabariik märgib, et vaidlusaluste tingimuste eesmärk on tagada kindel ja kvaliteetne varustamine, pannes ühele apteegile vastutuse kõigi ülesannete eest, mida hõlmab haiglate ravimitega varustamine.
It is also important that the pharmacist called upon to supply a medicinal product in an emergency should know what other medicinal products the patient concerned has taken in order to avoid incompatibilities.
Samuti on oluline, et proviisor, kellel palutakse kiireloomulises olukorras tarnida ravimit, teaks, milliseid ravimeid asjaomane patsient on võtnud, et vältida nende kokkusobimatust.
It contends that to separate those tasks and have them coordinated by the hospital management would not ensure such a high level of quality.
Ta väidab, et nende ülesannete eraldamine ja nende koordineerimine haigla juhtorgani poolt ei võimalda tagada nii kõrget kvaliteeti.
It puts forward the following arguments in that regard.
Selle kohta esitab ta järgmised argumendid.
(a) Separation of provision of normal supplies from provision of emergency supplies
a) Korralise varustamise ja kiireloomulise varustamise eraldamine
Moreover, the stock of medicinal products needed to supply a hospital is different from that of a ‘normal’ pharmacy.
Lisaks erineb haigla varustamiseks vajalike ravimite varu „tavalise” apteegi varust.
The Federal Republic of Germany names several medicinal products which a hospital would need but which a ‘normal’ pharmacy would not keep in stock.
Saksamaa Liitvabariik viitab arvukatele ravimitele, mis on haigla jaoks vajalikud ja mida „tavalise” apteegi laos ei ole.
Therefore, in the view of that Member State, linking provision of normal supplies to provision of emergency supplies ensures that the necessary medicinal products are available and that hospitals have more effective and better targeted provision of supplies of medicinal products.
Nimetatud liikmesriigi sõnul tagab üldise varustamise ja kiireloomulise varustamise sidumine seetõttu vajalike ravimite kättesaadavuse ja samuti tõhusama ja paremini suunatud haiglate ravimitega varustamise.
The Federal Republic of Germany states that a hospital which takes the decision to obtain its supplies of medicinal products from an external pharmacy does so mainly in order to ensure effective provision of supplies with low storage costs and low stocks of medicinal products.
Saksamaa Liitvabariik märgib, et haigla, kes otsustab anda ravimitega varustamise haiglavälisele apteegile, teeb seda reeglina selleks, et tagada tõhus varustamine väheste ladustamiskuludega ja väheste ravimivarudega.
That hospital will, therefore, order the medicinal products it needs for each patient in the quantities required, so there is not really any distinction between emergency supplies and normal supplies, which also require speedy and frequent delivery.
Nii tellib see haigla iga patsiendi jaoks vaja minevad ravimid nõutud koguses, mistõttu ei ole õigupoolest vahet kiireloomulise varustamise ja korralise varustamise vahel, mille puhul on samuti vaja kiiret ja sagedast kohaletoimetamist.
(b) Separation of the provision of normal supplies from the selection of medicinal products
b) Üldise varustamise ja ravimite valimise lahutamine
The Federal Republic of Germany states that the pharmacist responsible for supplying a hospital with the medicinal
Saksamaa Liitvabariik märgib, et pro -viisor, kellele on tehtud ülesandeks varustada haiglat ravimikomisjoni poolt välja valitud
Moreover, the selection of medicinal products needed in an emergency requires knowledge of the hospital’s stock and also requires a system of coordination if the hospital uses various suppliers.
Lisaks sellele on kiireloomulises olu -korras vajalike ravimite valikul vaja tunda haigla varusid ning erinevate tarnijate kasutamine haigla poolt tekitaks vajaduse koordineerimise järele.
OPINION OF MR BOT — CASE C-141/07
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-141/07 d) Vajadus nõustada haigla personali ravimitega, võib hindade üle läbirääkimisi pidada ja võimaldada sellega paremat finantsjuhtimist juhul, kui ta tegeleb ka nende valimisega turul.
(c) Separation of the provision of normal supplies from the checking of a hospital’s stocks of medicinal products
c) Üldise varustamise ja haigla ravimivarude kontrollimise eraldamine
Practice shows that even doctors need advice on pharmaceutical matters.
Praktika on tõestanud, et isegi arstidel on vaja farmaatsiaalast nõu.
Personal contact between a pharmacist and hospital teams enables the pharmacist to be a member of the treatment team and to improve the safety of medicinal products while optimising the success of the treatment provided.
Isiklik kontakt proviisori ja haigla töötajate vahel võimaldab proviisoril olla osa raviteenust osutavast kollektiivist ja parandada ravimite ohutust, optimeerides ravi tulemuslikkust.
This personal contact cannot be replaced by giving advice over the telephone in individual cases.
Seda isiklikku kontakti ei saa asendada juhtumipõhise nõustamisega telefoni teel.
Moreover, the presence of the pharma -cist in person is particularly essential in emergency cases.
Lisaks on proviisori isiklik kohalolu kiireloomulistel juhtudel täiesti möödapääsmatu.
(e) The synergy between supplying medicinal products, advising hospital staff and checking stocks of medicinal products
e) Ravimitega varustamise, haigla personali nõustamise ja ravimivarude kontrollimise vaheline sünergia
Assigning the checking of stocks of medicinal products to the pharmacist who supplies such products to the hospital ensures better stock control, because that pharmacist knows precisely which products he has supplied.
Haigla ravimitega varustamise tagamise eest vastutavale proviisorile haigla ravimivarude kontrollimise ülesande andmine võimaldab tagada parema ülevaate, kuna see proviisor tunneb täpselt ravimeid, mille ta on kohale toimetanud.
The principle of a single supplier providing supplies of medicinal products to a hospital also gives optimum synergy between the supply of medicinal products, advice to hospital staff and the checking of stocks of medicinal products.
Haiglate ühe ainsa apteegi poolt ravimitega varustamise põhimõte võimaldab tagada optimaalse sünergia ravimite kohaletoimetamise, haigla personali nõustamise ja ravimivarude kontrolli vahel.
This principle has proved its effectiveness, and has resolved the problems in connection with supplying medicinal products to hospitals which existed up to 1980.
See põhimõte on tõestanud oma tõhusust ja võimaldanud lahendada kuni 1980. aastani esinenud probleeme haiglate ravimitega varustamisel.
In connection with such checking, that pharmacist is also better informed by the hospital staff about any issues relating to obtaining supplies of medicinal products and to the use, selection and dosage of such products.
Selle kontrollimise raames teavitab haigla personal nimetatud proviisorit ka hõlpsamini kõigist probleemidest, mis on seotud ravimite ladustamise, kasutamise, valiku ja doseerimisega.
V — Analysis be considered in the light of the freedoms of movement provided by the Treaty. 7
V. Analüüs pinguga tagatud liikumisvabadusi silmas pidades. 7
A — Application of Article 28 EC
A. EÜ artikli 28 kohaldamine
As the Commission states first of all, the compatibility with Community law of the contested requirements laid down in Paragraph 14 of the ApoG must be assessed against the yardstick of the Treaty provisions relating to the free movement of goods.
Nagu komisjon kõigepealt märkis, tuleb ApoG § 14 sätestatud vaidlusaluste tingimuste kokkusobivust ühenduse õigusega hinnates arvestada kaupade vaba liikumist käsitlevaid asutamislepingu sätteid.
Second, the contested requirements may affect whether it is possible for a German hospital to purchase medicinal products from a pharmacy located in another Member State.
Teiselt poolt võivad vaidlusalused tingimused mõjutada Saksa haigla võimalust osta ravimeid teises liikmesriigis asuvalt apteegilt.
Moreover, even though those requirements apply to the service of selling between a pharmacy and a German hospital and impose a number of service obligations on the pharmacy, the requirements mainly determine the way in which medicinal products may be supplied to a hospital by an external pharmacy.
Lisaks sellele, isegi kui need tingimused kuuluvad kohaldamisele apteegi ja Saksa haigla vahelise müügiteenuse suhtes ja näevad apteegile ette palju teenuse osutamise kohustusi, määratlevad need tingimused põhimõtteliselt selle, kuidas saab haiglaväline apteek haiglale ravimeid tarnida.
The contested requirements are therefore likely to affect mainly the free movement of goods. 8
Seega võivad vaidlusalused tingimused põhimõtteliselt mõjutada kaupade vaba liikumist. 8
First, the supplying of medicinal products to hospitals has not been the subject of legislation or even harmonisation within the Union.
Ühelt poolt ei ole haiglate ravimitega varustamist tõepoolest Euroopa Liidu tasandil reguleeritud ega ühtlustatud.
6Those conditions should therefore
6 Seega tuleb neid tingimusi hinnata asutamisle-
I share the Commission’s view that the contested requirements constitute a measure having an equivalent effect to a quantitative restriction on imports prohibited by Article 28 EC.
Leian nii nagu komisjon, et vaidlusalused tingimused kujutavad endast koguselise impordipiiranguga samaväärse toimega meedet, mis on EÜ artikli 28 alusel keelatud.
7 — See, to that paragraph 102.
8 – Vt selle kohta 14. oktoobri 2004. aasta otsus kohtuasjas C-36/02: Omega (EKL 2004, lk I-9609, punkt 26 ja seal viidatud kohtupraktika).
6 — The movement of medicinal products within the Union was facilitated by the adoption of a number of directives which harmonised the conditions for issuing a national marketing authorisation and the rules applying to wholesale distribution, classification of medicinal products, labelling and advertising.
6 – Ravimite vaba liikumist liidu piires on hõlbustatud mitme direktiivi vastuvõtmisega, millega ühtlustatakse müügiloa andmise tingimusi liikmesriikides, samuti hulgimüügile kohaldatavaid eeskirju, ravimite liigitamist, märgistamist ja reklaami.
The content of those directives was combined in Directive 2001/83/EC of the European Parliament and of the Council of 6 November 2001 on the Community code relating to medicinal products for human use (OJ 2001 L 311, p. 67).
Nende direktiivide sisu jaotus on toodud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiivis 2001/83/EÜ inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta (EÜT L 311, lk 67; ELT eriväljaanne 13/27, lk 69).
The Community legislature also instituted a Community marketing authorisation, valid in all Member States, which is currently governed by Regulation (EC) No 726/2004 of the European Parliament and of the Council of 31 March 2004 laying down Community procedures for the authorisation and supervision of medicinal products for human and veterinary use and establishing a European Medicines Agency (OJ 2004 L 136, p. 1).
Ühenduse seadusandja on loonud ka ühenduse müügiloa, mis kehtib kõigis liikmesriikides ja mida praegu reguleerib Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta määrus (EÜ) nr 726/2004, milles sätestatakse ühenduse kord inim- ja veterinaarravimite lubade andmise ja järelevalve kohta ning millega asutatakse Euroopa ravimiamet (ELT L 136, lk 1; ELT eriväljaanne 13/34, lk 229).
Lastly, the free movement of medicinal products was also facilitated by the adoption in 1985 of directives laying down the minimum level of training for pharmacists and the range of occupational activities they may pursue.
Ravimite vaba liikumist on lihtsustatud ka 1985. aastal vastuvõetud direktiiviga, millega kehtestati proviisorite minimaalne haridustase ja kutseala ulatus, millel nad võivad tegutseda.
Those directives were replaced by Direct- ive 2005/36/EC of the European Parliament and of the Council of 7 September 2005 on the recognition of professional qualifications (OJ 2005 L 255, p. 22).
Need direktiivid asendati Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta direktiiviga 2005/36/EÜ, kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta (ELT L 255, lk 22).
OPINION OF MR BOT — CASE C-141/07 or indirectly, actually or potentially, intraCommunity trade. 10
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-141/07 selt, tegelikult või potentsiaalselt takistada ühendusesisest kaubandust. 10
First, those requirements should be regarded as selling arrangements which affect the marketing of medicinal products from other Member States more than the marketing of domestic medicinal products.
Ühelt poolt tuleb neid tingimusi õigupoolest käsitada müügitingimustena, mis mõjutavad muudest liikmesriikidest pärit ravimite müüki kodumaiste ravimite müügist enam.
Second, that view, in my opinion, does not have the effect of undermining the powers of the Federal Republic of Germany in public health matters and the provisions of Article 152 EC.
Teiselt poolt ei kahjusta selline käsitlus minu arvates Saksamaa Liitvabariigi pädevust rahvatervise valdkonnas ega EÜ artiklis 152 sätestatut.
I will deal with these two points in turn.
Järgnevalt käsitlen neid kahte punkti.
Of course, in Keck and Mithouard the Court limited the scope of that caselaw by excluding from the scope of Article 28 EC measures that relate not to the properties of the product concerned but to the selling arrangements, so long as those measures apply irrespective of the product concerned and affect in the same manner, in law and in fact, the marketing of domestic products and that of products from other Member States. 11
Eespool viidatud kohtuotsuses Keck ja Mithouard piiras Euroopa Kohus selle kohtupraktika ulatust, välistades EÜ artikli 28 kohaldamisalast meetmed, mis ei puuduta asjaomase toote omadusi vaid müügitingimusi, kuid seda siiski tingimusel, et neid kohaldatakse vahet tegemata, ning et need mõjutavad õiguslikult ja faktiliselt ühtemoodi kodumaiste ja teistest liikmesriikidest pärit toodete turustamist. 11
The existence of a measure having an equivalent effect to a quantitative restriction on imports
Koguselise impordipiiranguga samaväärse toimega meetme olemasolu
Like both parties in the case, I am of the view that the contested requirements should be regarded as selling arrangements within the meaning of that judgment.
Leian nii nagu menetluse pooled, et vaidlusaluseid tingimusi tuleb käsitada müügitingimustena nimetatud kohtupraktika tähenduses.
Those requirements do not concern the properties of medicinal products but the requirements that an external pharmacy must comply with under a contract for the supply of medicinal products concluded with a hospital.
Õigupoolest ei puuduta need tingimused ravimite omadusi, vaid nõudeid, millest haiglaväline apteek peab haiglaga sõlmitud ravimitega varustamise lepingu raames kinni pidama.
Those requirements therefore lay down the proced- ure under which medicinal products may be sold. 12
Nimetatud tingimused määratlevad seega nende ravimite müügi üksikasjalikud eeskirjad. 12
The free movement of goods is a fundamental principle guaranteed by the Treaty, which is expressed in the prohibition, laid down in Article 28 EC, on quantitative restrictions on imports between Member States and all measures having an equivalent effect.
Kaupade vaba liikumine on üks aluspõhimõtteid, mille järgimine on tagatud asutamislepinguga ja mis väljendub EÜ artiklis 28 sätestatud liikmesriikidevaheliste koguseliste impordipiirangute ja kõigi samaväärse toimega meetmete keelus.
9 That prohibition of measures having an equivalent effect to quantitative restrictions is very broad since, according to caselaw, it applies to all legislation of the Member States that is capable of hindering, directly
9See koguseliste piirangutega samaväärse toimega meetmete keeld on väga laiaulatuslik, kuna vastavalt kohtupraktikale puudutab see kõiki liikmesriikide õigusnorme, mis võivad otse või kaud-
10 — Case C-170/04 Rosengren and Others [2007] ECR I-4071, paragraphs 31 and 32.
10 – 5. juuni 2007. aasta otsus kohtuasjas C-170/04: Rosengren jt (EKL 2007, lk I-4071, punktid 31 ja 32).
11 — Keck and Mithouard, paragraph 16.
11 – Eespool viidatud kohtuotsus Keck ja Mithouard (punkt 16).
9 — Case C-147/04 De Groot en Slot Allium and Bejo Zaden [2006] ECR I-245, paragraph 70.
9 – 10. jaanuari 2006. aasta otsus kohtuasjas C-147/04: De Groot en Slot Allium ja Bejo Zaden (EKL 2006, lk I-245, punkt 70).
12 — See, to that effect, Case C-254/98 TK-Heimdienst [2000] ECR I-151, paragraph 24.
12 – Vt selle kohta 13. jaanuari 2000. aasta otsus kohtuasjas C-254/98: TK-Heimdienst (EKL 2000, lk I-151, punkt 24).
It is also common ground that the contested requirements apply indiscriminately, since they make no distinction between pharmacies according to the Member State in which they are located.
Samuti on kindel, et vaidlusaluseid tingimusi kohaldatakse vahet tegemata kõigi suhtes, kuna need ei erista apteeke nende asukoha liikmesriigi alusel.
foreign pharmacies to bear costs and overcome difficulties which are not encountered by operators that are already located in the vicinity of that hospital.
uue apteegi. Sellised sammud kohustavad välismaiseid apteeke tegema kulutusi ja ületama raskusi, mida selle haigla läheduses asuval apteegil ei ole vaja teha.
It can therefore be deduced from this that the effect of the contested requirements is to hinder more seriously the marketing of medicinal products from other Member States.
Seetõttu võime sellest järeldada, et vaidlusalustel tingimustel on teistest liikmesriikidest pärinevate ravimite turustamise suhtes häiriv mõju.
However, those requirements hinder the marketing of medicinal products from other Member States more than the marketing of domestic medicinal products, for the following reasons.
Sellele vaatamata häirivad need tingimused teistest liikmesriikidest pärinevate ravimite müüki rohkem, kui kodumaiste ravimite müüki ja seda järgmistel põhjustel.
The Federal Republic of Germany raises a number of arguments against this position, which to my mind do not alter it.
Sellise käsitluse vastu esitab Saksamaa Liitvabariik mitu argumenti, mis minu arvates öeldut ei nõrgesta.
As the Commission has shown, and as the Federal Republic of Germany has expressly acknowledged, the requirement that an external pharmacy should undertake, using its own resources, all aspects of supplying medicinal products can be met only by operators who are located in the vicinity of the hospital being supplied.
Nagu komisjon tõestas ja Saksamaa Liitvabariik sõnaselgelt tunnistab, saavad haiglavälisele apteegile pandud kohustust, mis seisneb omal kulul kõigi ravimitega varustamise osade tagamises, täita üksnes varustatava haigla läheduses asuvad ettevõtjad.
That Member State thus contends, first, that a foreign pharmacy can conclude a contract for the supply of medicinal products with a German hospital if it meets the contested requirements and, second, that the sale of medicinal products from other Member States is not affected to a greater extent than the sale of medicinal products from other parts of Germany that are distant from the hospital being supplied.
Nii väidab see liikmesriik esiteks, et välismaine apteek võib sõlmida Saksa haiglaga ravimitega varustamise lepingu juhul, kui ta täidab vaidlusalused tingimused, ning teiseks, et teistest liikmesriikidest pärit ravimite müüki ei mõjutata enam kui varustatavast haiglast kaugel asuvatest Saksamaa piirkondadest pärit ravimite müüki.