natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, it follows from the Joint Statement by the Council and the representatives of the governments of the Member States meeting within the Council, the European Parliament and the Commission on European Union Development Policy, entitled ‘The European Consensus [on Development]’ (OJ 2006 C 46, p. 1) that there can be no sustainable development and eradication of poverty without peace and security and that the pursuit of the objectives of the Community’s new development policy necessarily proceed via the promotion of democracy and respect for human rights (C-403/05 Parliament v Commission, paragraph 57).
Lisaks tuleneb nõukogu ja nõukogus kokkutulnud liikmesriikide valitsuste esindajate, Euroopa Parlamendi ja komisjoni ühisavaldusest Euroopa Liidu arengupoliitika küsimuses „Euroopa konsensus [arengu küsimuses]” (ELT 2006, C 46, lk 1), et rahu ja julgeolekuta pole jätkusuutlik areng ja vaesuse kõrvaldamine võimalikud ning et ühenduse uuendatud arengupoliitika eesmärkide järgimine toimub tingimata demokraatia ja inimõiguste edendamise kaudu (eespool viidatud kohtuotsus parlament vs. komisjon, punkt 57).
While the objectives of current Community development cooperation policy should therefore not be limited to measures directly related to the campaign against poverty, it is none the less necessary, if a measure is to fall within that policy, that it contributes to the pursuit of that policy’s economic and social development objectives (see, to that effect, Case C-268/94 Portugal v Council, paragraphs 44, 60, 63 and 73).
Seega, kuigi ühenduse praeguse arengukoostööpoliitika eesmärgid ei tohiks piirduda meetmetega, mille eesmärk on otsene võitlus vaesuse vastu, peab meede siiski selleks, et see saaks kuuluda nimetatud poliitikavaldkonda, aitama kaasa kõnealuse poliitika majanduslike ja sotsiaalsete eesmärkide saavutamisele (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Portugal vs. nõukogu, punktid 44, 60, 63 ja 73).
For example, on 21 May 1999, the ‘development’ Council of the European Union adopted a resolution on small arms in which it presented the proliferation of those weapons as a problem of global proportions which, in particular in crisis zones and countries where the security situation is unstable, has been an obstacle to peaceful economic and social development.
Euroopa Liidu „arengunõukogu” võttis 21. mail 1999 vastu kergrelvi käsitleva resolutsiooni, milles ta märkis, et kõnealuste relvade levik on ülemaailme probleem, mis takistab rahumeelset majanduslikku ja sotsiaalset arengut eelkõige julgeoleku seisukohast ebastabiilsetes riikides ja kriisipiirkondades.
More recently, in the European Union strategy to combat illicit accumulation and trafficking of small arms and light weapons adopted by the European Council on 15 and 16 December 2005 (Council document No 5319/06 PESC 31 of 13 January 2006), the European Council referred, among the consequences of the illicit spread of small arms and light weapons, in particular to those relating to the development of the countries concerned, that is, the weakening of State structures, displacement of persons, collapse of health and education services, declining economic activity, reduced government resources, the spread of pandemics, damage to the social fabric and, in the long term, the reduction or withholding of development aid, while adding that those consequences constitute, for sub-Saharan Africa, the region principally affected, a key factor in limiting development.
Hiljem, 15. ja 16. detsembril 2005 toimunud Euroopa Ülemkogul vastuvõetud Euroopa Liidu strateegias väike- ja kergrelvade ning nende laskemoona ebaseadusliku hankimise ja salakaubaveo vastaseks võitluseks (dokument nr 5319/06 ÜVJP 31, 13.1.2006) mainis Euroopa Ülemkogu väike- ja kergrelvade ebaseadusliku ringlusesse laskmise tagajärgede hulgas eelkõige selliseid, mis seonduvad asjassepuutuvate maade arenguga, st riigi struktuuride nõrgenemist, inimeste ümberpaigutamist, tervishoiu- ja haridusteenuste kokkukukkumist, majandustegevuse allakäiku, valitsuse ressursside vähenemist, pandeemiate levikut, sotsiaalsele struktuurile tekitatavat kahju ja lõpuks arenguabi vähenemist või lõpetamist, lisades, et need tagajärjed on Sahara-taguse Aafrika jaoks — keda need peamiselt puudutavad — põhiline arengut piirav faktor.
Equally, the Joint Statement by the Council and the representatives of the governments of the Member States meeting within the Council, the European Parliament and the Commission on European Union development policy, mentioned in paragraph 66 of the present judgment, refers, in paragraph 37, to insecurity and violent conflict as amongst the biggest obstacles to the achievement of the Millennium Development Goals, agreed by the United Nations, while mentioning, in that context, the fight against the uncontrolled proliferation of small arms and light weapons.
Samuti on märgitud käesoleva kohtuotsuse punktis 66 mainitud nõukogu ja nõukogus kokkutulnud liikmesriikide valitsuste esindajate, Euroopa Parlamendi ja komisjoni ühisavalduses Euroopa Liidu arengupoliitika küsimuses (punktis 37), et ebakindlus ja vägivaldsed konfliktid on ühed suurimad takistused ÜRO raames võetud aastatuhande arengueesmärkide saavutamisel; samas kontekstis on nimetatud ka väike- ja kergrelvade kontrollimatut levikut.
Nevertheless, a concrete measure aiming to combat the proliferation of small arms and light weapons may be adopted by the Community under its development cooperation policy only if that measure, by virtue both of its aim and its content, falls within the scope of the competences conferred by the EC Treaty on the Community in that field.
Samas — selleks et ühendus saaks arengukoostöö poliitika raames võtta vastu väike- ja kergrelvade vastast võitlust käsitleva konkreetse meetme, peab see meede nii eesmärgi kui ka sisu poolest kuuluma EÜ asutamislepinguga ühendusele selles valdkonnas antud volituste rakendamise alasse.
That is not the case if such a measure, even if it contributes to the economic and social development of the developing country, has as its main purpose the implementation of the CFSP.
Nii ei ole see juhul, kui sellise meetme peamine eesmärk on ÜVJP elluviimine, isegi kui see aitab kaasa arengumaa majanduslikule ja sotsiaalsele arengule.
If examination of a measure reveals that it pursues a twofold aim or that it has a twofold component and if one of those is identifiable as the main one, whereas the other is merely incidental, the measure must be based on a single legal basis, namely that required by the main aim or component (see, to that effect, Case C-211/01 Commission v Council [2003] ECR I-8913, paragraph 39; Case C-338/01 Commission v Council [2004] ECR I-4829, paragraph 55, and Case C-94/03 Commission v Council [2006] ECR I-1, paragraph 35; and see, with regard to the application of Article 47 EU, Case C-176/03 Commission v Council, paragraphs 51 to 53, and Case C-440/05 Commission v Council, paragraphs 71 to 73).
Kui meetme kontrollimise käigus selgub, et see taotleb kahte eesmärki või et sellega reguleeritakse kahte valdkonda ning üks neist on määratletav peamisena, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab õigusaktil olema üksainus õiguslik alus, st peamise eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus (vt selle kohta 11. septembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-211/01: komisjon vs. nõukogu, EKL 2003, lk I-8913, punkt 39; 29. aprilli 2004. aasta otsus kohtuasjas C-338/01: komisjon vs. nõukogu, EKL 2004, lk I-4829, punkt 55, ja 10. jaanuari 2006. aasta otsus kohtuasjas C-94/03: komisjon vs. nõukogu, EKL 2006, lk I-1, punkt 35, ning EL artikli 47 kohaldamise kohta eespool viidatud 13. septembri 2005. aasta otsus kohtuasjas komisjon vs. nõukogu, punktid 51–53, ja eespool viidatud 23. oktoobri 2007. aasta otsus kohtuasjas komisjon vs. nõukogu, punktid 71–73).
It follows that measures combating the proliferation of small arms and light weapons do not fall within the competences conferred on the Community in the field of development cooperation policy if, on account of their main aim or component, they are part of the pursuit of the CFSP.
Siit järeldub, et juhul kui väike- ja kergrelvade leviku vastast võitlust puudutavad meetmed täidavad nende eesmärgist või peamisest reguleerimisvaldkonnast tulenevalt ÜVJP eesmärke, ei kuulu need ühendusele arengukoostöö poliitika valdkonnas antud pädevusalasse.
With regard to a measure which simultaneously pursues a number of objectives or which has several components, without one being incidental to the other, the Court has held, where various legal bases of the EC Treaty are therefore applicable, that such a measure will have to be founded, exceptionally, on the various corresponding legal bases (see, to that effect, Case C-211/03 Commission v Council, paragraph 40, and Case C-94/03 Commission v Council, paragraph 36).
Euroopa Kohus on seonduvalt meetmega, millel on mitu eesmärki või mitu reguleerimisvaldkonda, ilma et mõni neist oleks võrreldes teistega kõrvalise tähtsusega, väljendanud seisukohta, et juhul kui kohaldamisele kuuluvad erinevad õiguslikud alused EÜ asutamislepingus, peab selline meede erandina põhinema vastavatel erinevatel õiguslikel alustel (vt selle kohta eespool viidatud 11. septembri 2003. aasta otsus kohtuasjas komisjon vs. nõukogu, punkt 40, ja eespool viidatud 10. jaanuari 2006. aasta otsus kohtuasjas komisjon vs. nõukogu, punkt 36).
Since Article 47 EU precludes the Union from adopting, on the basis of the EU Treaty, a measure which could properly be adopted on the basis of the EC Treaty, the Union cannot have recourse to a legal basis falling within the CFSP in order to adopt provisions which also fall within a competence conferred by the EC Treaty on the Community.
Kuna EL artikliga 47 on vastuolus see, et liit võtab EL lepingu alusel vastu meetme, mille oleks saanud õiguspäraselt vastu võtta EÜ asutamislepingu alusel, siis ei saa Euroopa Liit kasutada ÜVJP alla kuuluvat õiguslikku alust, et võtta vastu sätteid, mis kuuluvad ühtlasi ka EÜ asutamislepinguga ühendusele antud pädevusalasse.
In the light of the foregoing it must be established whether, as the Commission claims, the contested decision, which implements the contested joint action with a view to a European Union contribution to ECOWAS in the framework of the Mora-
Neist kaalutlustest lähtudes tuleb kindlaks teha, kas vaidlustatud otsus vaidlusaluse ühismeetme rakendamise ja LARMÜ-le antava Euroopa Liidu toetuse kohta seoses väike- ja kergrelvade moratooriumiga kuulub nii oma eesmärgist kui ka sisust tule-
COMMISSION v COUNCIL torium on Small Arms and Light Weapons, falls, by virtue both of its aim and its content, within the policy on development cooperation conferred by the EC Treaty on the Community.
KOMISJON VS. NÕUKOGU nevalt EÜ asutamislepinguga ühendusele antud arengukoostööpoliitika valdkonda, nagu väidab komisjon.
Aim of the contested decision
Vaidlustatud otsuse eesmärk
With regard to the aim of the contested decision, it follows both from its title, from the legal basis relied upon and from recitals 2 to 4 in its preamble that, by making a financial and technical contribution to an ECOWAS initiative concerning the fight against the proliferation of small arms and light weapons, the decision aims to implement the contested joint action which the Council adopted on the basis of Title V of the EU Treaty.
Mis puudutab vaidlustatud otsuse eesmärki, siis nähtub nii selle pealkirjast ja õiguslikust alusest kui ka selle põhjendustest 2–4, et andes rahalist ja tehnilist abi LARMÜ algatusele väike- ja kergrelvade leviku vastase võitluse alal, rakendatakse selle otsusega ellu vaidlusalune ühismeede, mille nõukogu võttis vastu EL lepingu V jaotise alusel.
To the extent that the contested decision implements a measure falling within the CFSP, it is necessary at the outset to examine whether, because of that fact, the decision must be understood as aiming to achieve the objectives of the CFSP rather than those of Community development cooperation policy.
Kuna vaidlustatud otsusega rakendatakse ÜVJP alla kuuluvat õigusakti, tuleb kõigepealt uurida, kas selle asjaolu tõttu tuleks seda käsitleda otsusena, mis täidab pigem ÜVJP kui ühenduse arengukoostööpoliitika alaseid eesmärke.
In that regard, and without it being necessary, at this stage, to examine the Commission’s plea as to the alleged illegality of the contested joint action, it should be pointed out that the joint action is presented, in its preamble, as a measure intended to replace Joint Action 1999/34, in order to include, where appropriate, ammunition for small arms and light weapons in the Union joint action.
Sellega seoses tuleb märkida — ilma et esialgu oleks vaja uurida komisjoni vastuväidet vaidlusaluse ühismeetme väidetava õigusvastasuse osas —, et viimatinimetatu kohta on selle põhjendustes öeldud, et tegemist on meetmega, mis asendab ühismeedet 1999/34 eesmärgiga kaasata liidu ühismeetme kohaldamisalasse ka väike- ja kergrelvade laskemoon.
Article 1(1) of the contested joint action sets out as objectives the combating of the destabilising accumulation and spread of small arms, the contribution to the
Nagu nähtub vaidlusaluse ühismeetme artikli 1 lõikest 1, on selle eesmärgiks võidelda väikerelvade destabiliseeriva hankimise ja leviku vastu ning aidata kaasa selle nähtuse
Concrete expression is given to these objectives, first, in Title I of the contested joint action, which lists certain principles and measures around which the Union is aiming to build a consensus in order to combat the destabilising accumulation and spread of small arms and light weapons and, second, in Title II of the joint action, which deals with the financial and technical assistance provided by the Union to projects which contribute to those principles and measures.
Neid eesmärke on täpsustatud esiteks vaidlusaluse ühismeetme I jaotises, kus on loetletud teatud põhimõtted ja meetmed, mille osas liit tõhustab jõupingutusi konsensuse saavutamiseks, et võidelda väike- ja kergrelvade destabiliseeriva hankimise ja leviku vastu, ning teiseks selle ühismeetme II jaotises, mis käsitleb liidu majanduslikku ja tehnilist abi projektidele, mis aitavad kaasa nimetatud põhimõtete ja meetmete rakendamisele.
However, it cannot be inferred from the contested joint action that the implementation of the campaign against the proliferation of small arms and light weapons which it sets out will necessarily take the form of measures which pursue CFSP objectives, such as the preservation of peace and the strengthening of international security, rather than objectives of Community development policy.
Vaidlusalusest ühismeetmest ei tulene, et selles mainitud väike- ja kergrelvade leviku vastase võitluse programmi rakendamiseks on vajalik ilmtingimata vastu võtta meetmed, millega taotletavad eesmärgid — nagu rahukaitse ja rahvusvahelise julgeoleku kindlustamine — kuuluvad pigem ÜVJP valdkonda kui ühenduse arengukoostööalaste eesmärkide alla.
In that regard, it should be observed, first, that Joint Action 1999/34, of which the contested joint action is the successor and whose objectives, principles listed and type of contribution envisaged are fully reproduced by it, stated clearly, in the first recital to its preamble, that the excessive and uncontrolled accumulation and spread of small arms and light weapons poses a threat to peace and security and reduces the prospects for sustainable development in many regions of the world, thereby from the outset placing the fight against that phenomenon within a dual perspective, that is preservation of peace and international security, on the one hand, and safeguarding development perspectives, on the other.
Selles osas tuleb kõigepealt märkida, et ühismeetme 1999/34 — mis eelnes vaidlusalusele ühismeetmele ja milles loetletud eesmärgid, põhimõtted ning kavandatava abi vormid võeti tervikuna üle vaidlusalusesse ühismeetmesse — esimeses põhjenduses on selgelt öeldud, et väike- ja kergrelvade liigne ja järelevalveta hankimine ning levik ohustab rahu ja julgeolekut ning vähendab säästva arengu perspektiivi paljudes maailma piirkondades, seostades nii selle nähtuse vastase võitluse kahe eesmärgiga, st ühelt poolt rahu ja rahvusvahelise julgeoleku kaitsmise ja teiselt poolt arenguperspektiivide säilitamisega.
Second, it follows from the provisions of Title II of the contested joint action — which, while reproducing the provisions of Joint Action 1999/34, specify the nature of the contribution the Union will make and how its tasks will be divided between the Council and the Commission — that the objectives and the programme of action laid down by it can be implemented not only by the Union, acting within the CFSP context, but equally by the Community, on the basis of its own competences.
Lisaks nähtub vaidlusaluse ühismeetme II jaotise sätetest — mis sisuliselt kordavad ühismeetme 1999/34 vastavaid sätteid, kuid milles täpsustatakse Euroopa Liidu antava abi laad ning seonduvate ülesannete jaotus nõukogu ja komisjoni vahel —, et kõnealuse ühismeetmega määratletud eesmärke ja tegevuskava ei vii ellu mitte ainult Euroopa Liit ÜVJP raames, vaid ka ühendus talle kuuluva pädevuse alusel.
Indeed, Article 7 of the contested joint action points out that it is for the Council to decide on the allocation of the financial and technical assistance referred to in Article 6 of the joint action, but explains, in Article 7(2), that the Council is to decide ‘without prejudice to … operation of the Community’, on a case-by-case basis, on the principle, arrangements and financing of the projects implementing the joint action.
Vaidlusaluse ühismeetme artiklis 7 on öeldud, et nõukogu otsustab selle ühismeetme artiklis 6 nimetatud finants- ja tehnilise abi andmise, ning artikli 7 lõikes 2 on täpsustatud, et nõukogu teeb otsuse ühismeedet rakendavate projektide põhimõtte, korralduse ja rahastamise kohta üksikjuhtude kaupa, „ilma et see piiraks […] ühenduse tegevust”.
The fact that the contested joint action can be implemented both by the Community and the Union is confirmed in Article 8 thereof, in which the Council notes that the Commission intends to direct its action towards achieving the objectives and the priorities of the joint action, where appropriate by pertinent Community measures, and in Article 9 of the joint action, which places in the hands of the Council and the Commission the responsibility for ensuring the consistency of the Union’s activities in the field of small arms, ‘in particular with regard to its development policies’, and for ensuring implementation of their respective action, each in accordance with its powers.
Asjaolu, et vaidlusalust ühismeedet võib ellu viia nii ühenduse kui liidu tasandil, kinnitavad artikkel 8, milles nõukogu märgib, et komisjon kavatseb oma tegevusega toetada ühismeetme eesmärkide ja prioriteetide saavutamist vajaduse korral asjakohaste ühenduse meetmete abil, ning ühismeetme artikkel 9, mille kohaselt vastutavad nõukogu ja komisjon selle eest, et liidu toimingud seoses väikerelvadega oleksid kooskõlastatud, „eelkõige arvestades liidu arengupoliitikat”, ja tagavad asjaomaste meetmete rakendamise vastavalt oma volitustele.
The need for consistency of the Union’s activities in the field of small arms and light weapons is also stated, with an identical reference to ‘development policies [of the Union]’ in Article 4(2) of the contested decision.
Vajadust liidu kooskõlastatud tegevuse järele väike- ja kergrelvade valdkonnas on rõhutatud ka vaidlustatud otsuse artikli 4 lõikes 2, mis sisaldab samuti viidet „[liidu] arengupoliitika[le]”.
The conclusion that the objectives of the contested joint action can be implemented both by the Union, under Title V of the EU Treaty, and by the Community, under its development cooperation policy, corresponds, in the end, to the approach advocated by the Union’s institutions and by the European Council in numerous documents.
Järeldus, mille kohaselt võib vaidlusaluse ühismeetme eesmärke ellu viia nii liit EL lepingu V jaotise alusel kui ka ühendus arengukoostööpoliitika raames, langeb kokku paljudes liidu institutsioonide ja Euroopa Ülemkogu dokumentides kajastuva lähenemisviisiga.
First, the Council itself, in the resolution on small arms referred to in paragraph 69 of this judgment, while alluding to the action undertaken by the Union in the CFSP framework and recalling the need to ensure coherence of Union activities in the field of small arms, inter alia in relation to the CFSP, nevertheless recommends, in the same document, that, in the field of development cooperation, the Community and the Member States devote particular attention to the following measures: ‘inclusion of the small arms issue in the political dialogue with ACP and other development cooperation partner countries of the Union; development cooperation support for countries seeking assistance in the control or elimination of surplus small arms …; considering support, where necessary, to strengthen appropriate government institutions and legislation to better control small arms’, while adding, concerning the last point, that ‘[t]he first interventions could be focused on Southern … and on West Africa (ECOWAS), where significant progress has been made and frameworks for combating small arms proliferation have been developed and agreed’.
Esiteks on nõukogu ise käesoleva kohtuotsuse punktis 69 mainitud kergrelvi käsitlevas resolutsioonis viidanud liidu poolt ÜVJP raames võetud meetmele ja tuletanud meelde vajadust tagada liidu kooskõlastatud tegevus seonduvalt väikerelvadega, arvestades eelkõige ühist välis- ja julgeolekupoliitikat; sellegipoolest soovitab ta samas dokumendis, et ühendus ja liikmesriigid pööraksid arengukoostöö raames erilist tähelepanu meetmetele, mille eesmärk on „võtta väikerelvade küsimus AKV riikide ja liidu teiste partneritega arengukoostöös peetavasse poliitilisse dialoogi; anda abi arengukoostöö raames riikidele, kes soovivad saada abi liigses koguses väikerelvade piiramiseks või likvideerimiseks […]; kavandada vajadusel toetust, millega tugevdatakse valitsusorganeid ja asjaomaseid õigusakte väikerelvade üle parema kontrolli tagamiseks”, lisades seoses viimatinimetatud punktiga, et „[e]simesed sekkumismeetmed võiksid puudutada Lõuna-Aafrikat […] ja Lääne-Aafrikat (LARMÜ), kus on tehtud märgatavaid edusamme ja kus on välja töötatud ja vastu võetud raamistik väikerelvade leviku vastu võitlemiseks”.
Second, in the European Union strategy to combat illicit accumulation and trafficking of small arms and light weapons, referred to in paragraph 69 of this judgment, the European Council mentions, among the means at the disposal of the Union, the Community and the Member States to react to the threat of the illicit spread of those weapons, in particular, apart from civilian and military instruments for managing crises and other diplomatic tools, partnership and cooperation agreements with third countries and development and assistance programmes which fall within EC-ACP cooperation and include a chapter on small arms and light weapons and their ammunition.
Teiseks mainib Euroopa Ülemkogu käesoleva kohtuotsuse punktis 69 nimetatud väike- ja kergrelvade ning nende laskemoona ebaseadusliku hankimise ja salakaubaveo vastast võitlust käsitlevas Euroopa Liidu strateegias nende meetmete hulgas, mis on liidu, ühenduse ja liikmesriikide käsutuses kõnealuste relvade ebaseadusliku ringlusse laskmise ohule reageerimiseks — lisaks tsiviil- ja sõjaväelistele kriisijuhtimise operatsioonidele ja muudele diplomaatilistele vahenditele — ka partnerlus- ja koostöölepinguid kolmandate riikidega ning EÜ-AKV vahelise koostöö valdkonda kuuluvaid arengu- ja abiprogramme, mis sisaldavad ka väike- ja kergrelvi ning nende laskemoona käsitlevat peatükki.