natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In some cases the EU has taken on a role of broad policy coordination through the open method of coordination (OMC) and other similar initiatives, such as creating benchmarks.
Mõnel juhul on EL võtnud endale poliitika ulatusliku kooskõlastamise ülesande avatud koordineerimise meetodi abil ja teinud muid samalaadseid algatusi, näiteks kehtestanud võrdlustasemed.
The open method of coordination means cooperation and exchanges of ideas between governments, to try to reach commonly agreed goals.
Avatud koordineerimise meetod tähendab valitsustevahelist koostööd ja ideede vahetamist ühiselt kokkulepitud eesmärkide saavutamiseks.
With some exceptions, such as for the audiovisual sector, the EU does not adopt much binding legislation in the above fields. fields.
Kui kõrvale jätta mõned erandid, nagu audiovisuaalsektor, ei võta EL nimetatud valdkondades vastu kuigi palju siduvaid õigusakte.
BACKGROUND n u lfll l
TAUST n u l l
LEGAL BASIS FOR THE EUROPEAN PARLIAMENT’S WORKnull
EUROOPA PARLAMENDI TÖÖ ÕIGUSLIK ALUSnull
What is the EU supposed to be doing in the educational field?
Kuidas siis peaks EL haridusvaldkonnas toimima?
Here is an outline.
Nimelt nii:
Article 149(2) of the Treaty The Community’s responsibilities for education include:
EÜ asutamislepingu artikli 149 lõige 2
• developing the European dimension in education, particularly through the teaching and dissemination of the languages of the Member States;
Arendama Euroopa-mõõdet hariduses, iseäranis liikmesriikide keelte õpetamise ja levitamise kaudu.
• promoting mobility of students and teachers, by encouraging the academic recognition of diplomas and periods of study;
Ergutama õppijate ja õpetajate liikuvust, aidates kaasa diplomite ja õpiaja akadeemilisele tunnustamisele.
• promoting cooperation between educational establishments;
Soodustama haridusasutustevahelist koostööd.
• developing exchanges of information and experience on issues common to the education systems of the Member States;
Tõhustama informatsiooni ja kogemuste vahetamist liikmesriikide haridussüsteemide jaoks ühistes küsimustes.
• encouraging the development of distance education.
Ergutama kaugõppe arengut.
As far as legal instruments are concerned, Article 149 says that the Community can adopt incentive measures in these areas — excluding any harmonisation — using the co-decision procedure.
Mis puutub õigusaktidesse, siis on artiklis 149 sätestatud, et ühendus võib nimetatud valdkondades kaasotsustamismenetlust kasutades võtta stimuleerivaid meetmeid – välja arvatud ühtlustamine.
There are two main instruments available: (i) a legallybinding decision, for example, to set up a new exchange programme; or (ii) a recommendation to Member States, for example, to try to reduce obstacles in the way of studying or training abroad.
Olemas on kaks põhiinstrumenti: i) õiguslikult siduv otsus, näiteks uue vahetusprogrammi koostamiseks, ja ii) soovitus liikmesriikidele, näiteks selleks, et püüda vähendada takistusi välismaal õppimisel või väljaõppel.
To complete the picture, one should mention that Article 150 provides the Community with similar powers in the field of vocational training.
Et pilt oleks täielik, peab mainima, et artiklis 150 antakse ühendusele kutseõppe valdkonnas samasugused volitused.
In the European Parliament (EP), it is the Committee on Employment and Social Affairs (EMPL) that normally takes the lead for vocational training issues.
Euroopa Parlamendis tegeleb kutseõppega seonduvate küsimustega tavaliselt tööhõive- ja sotsiaalkomisjon.
However, with the development of the idea of lifelong learning, the distinction between education and vocational training has become less clear in recent years and in practice the CULT and EMPL committees work closely together in this area.
Elukestva õppe idee arendamisega aga on piir hariduse ja kutseõppe vahel viimastel aastatel muutunud hägusemaks ning tegelikkuses teevad kultuuri- ja hariduskomisjon ning tööhõive- ja sotsiaalkomisjon selles valdkonnas tihedat koostööd.
For youth policy, the Community’s objectives are essentially to encourage exchanges of young people and youth workers and contacts between youth NGOs.
Noorsoopoliitika valdkonnas on ühenduse eesmärk peamiselt noorte ja noorsootöötajate vahetuse soodustamine ning kontaktide edendamine noorsooküsimustega tegelevate valitsusväliste organisatsioonide vahel.
In the case of culture, the instruments foreseen in the Treaty are the same as above.
Kultuurivaldkonnas on lepingus sätestatud instrumendid sarnased eespool nimetatutele.
However, unlike for education, the co-decision procedure requires unanimity in the Council — intended as an extra safeguard against potentially excessive EU intervention in a sensitive area for national sovereignty.
Erinevalt haridusest aga on siin kaasotsustamismenetluseks vajalik nõukogu ühehäälsus – see on veel üks ettevaatusabinõu ELi võimaliku ja ülemäärase sekkumise vastu riikliku suveräänsuse jaoks nii olulisse valdkonda.
LEGAL BASIS FOR THE EUROPEAN PARLIAMENT’S WORKnull
EUROOPA PARLAMENDI TÖÖ ÕIGUSLIK ALUS •
There is at present no article on sport per se in the Treaty (for the Lisbon Treaty changes see below) and therefore no spe-cifi c legal basis for an explicit EU sport policy.
Praegu ei käsitleta üheski aluslepingute artiklis sporti eraldi (Lissaboni lepingu muudatusi vt allpool) ja seega ei ole olemas konkreetset õiguslikku alust ELi spordipoliitikale.
However, many Treaty articles have an impact on the economic aspects of sport, in other words on professional sport.
Paljud asutamislepingu artiklid avaldavad aga mõju spordi majanduslikele aspektidele ehk teisisõnu professionaalsele spordile.
For example, the interpretation of the Court of Justice of the European Communities (CJ) of the Treaty rules on the free movement of workers —notably in the now famous ‘Bosman case’ — has had far-reaching effects on the world of professional football and other team sports.
Euroopa Kohtu tõlgendus töötajate vaba liikumist käsitlevatest aluslepingute eeskirjadest, eriti näiteks tuntuks saanud Bosmani kohtuasjas, on avaldanud kaugeleulatuvat mõju professionaalsele jalgpallile ja teistele meeskonnaaladele.
The Treaty of Nice tried to counterbalance the EU’s effects on professional sport by including a declaration on the ‘specifi c characteristics of sport’, which recognised its important social, educational and cultural functions.
Nice’i lepinguga püüti tasakaalustada ELi mõju professionaalsele spordile, lisades sellele spordi eriomaduste deklaratsiooni, milles tunnustatakse spordi olulist ühiskondlikku, harivat ja kultuurifunktsiooni.
However, it is still the case today that EU rules are largely applied to sport as an economic activity, with little consideration for other aspects.
Praegu kohaldatakse aga ELi eeskirju suures osas ikka spordi kui majandustegevuse suhtes, pöörates vähe tähelepanu muudele aspektidele.
COMMUNICATION
KOMMUNIKATSIOON
The Treaty does not contain a specific legal basis for an EU communication policy.
Aluslepingud ei sisalda konkreetset õiguslikku alust ELi kommunikatsioonipoliitika jaoks.
However, it is considered that the Union must explain its policies and debate them.
Küll aga ollakse arvamusel, et liit peab oma poliitikat selgitama ja selle üle arutlema.
In other words, a need for communication flows naturally from its other activities.
Teisisõnu tuleneb kommunikatsioonivajadus iseenesest teistest tegevustest.
That has, of course, become progressively more important with the growth of anti-EU sentiment in recent years.
Vajadus teabevahetuse järele on loomulikult üha suurenenud ELi-vastaste tunnete kasvu tõttu viimastel aastatel.
Since the Treaty contains no distinct legal basis, the three main institutions (Parliament, Council and Commission) are currently putting in place the beginnings of a common EU communication policy by way of a joint declaration, signed in October 2008.
Kuna asutamislepingus ei ole sätestatud konkreetset õiguslikku alust, tegelevad kolm põhiinstitutsiooni (nõukogu, komisjon ja parlament) praegu ühise ELi kommunikatsioonipoliitika koostamisega 2008. aasta oktoobris allkirjastatud ühisdeklaratsiooni abil.
Youth: It prohibits child labour and states that young people must be protected against economic exploitation and ‘work likely to harm their safety, health or (...) development or to interfere with their education’ (Article 32).
18 haridus: hartas sätestatakse, et „igaühel on õigus haridusele ning õigus saada kutse- ja täiendõpet”(artikkel 14); kultuur ja keel: „kunsti- ja teadusuuringuid ei piirata” (artikkel 13) ja „liit austab kultuurilist, usulist ja keelelist mitmekesisust” (artikkel 22); audiovisuaalsektor, kommunikatsioon: „massiteabevahendite vabadust ja mitmekesisust austatakse” ja „igaühel on õigus sõnavabadusele”(mõlemad artikkel 11); noorsugu: hartas keelatakse laste töö ja öeldakse, et noori tuleb kaitsta majandusliku ekspluateerimise ja „töö eest, mis võiks kahjustada nende ohutust, tervist või (...) arengut või takistada hariduse omandamist”(artikkel 32).
These dispositions probably do not confer significant new rights on EU citizens.
Need sätted ei anna tõenäoliselt ELi kodanikele märkimisväärseid uusi õigusi.
The Court of Justice already guarantees the respect of fundamental rights enshrined in the constitutional orders of the Member States and the Treaty already states in Article 6 that the Community must respect those rights enshrined in the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms of the Council of Europe.
Euroopa Kohus tagab juba liikmesriikide põhiseaduslikus korras sätestatud põhiõiguste kaitse ja ELi lepingu artiklis 6 on sätestatud, et ühendus peab austama Euroopa Nõukogu inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioonis sätestatud õigusi.
Nevertheless, the Charter is politically sig-nifi cant in the sense that it represents the Union’s effort to draft its ‘own’ list of rights.
Sellele vaatamata on harta poliitiliselt oluline, kuna see esindab liidu püüet koostada omaenda õiguste nimekiri.
The multiannual financial framework is essentially a political agreement between the two arms of the budgetary authority — the Parliament and the Council.
Mitmeaastane finantsraamistik on oma olemuselt poliitiline kokkulepe kahe eelarvepädeva institutsiooni – parlamendi ja nõukogu – vahel.
But actual expenditure is established each year through the annual budget procedure.
Tegelikud kulutused kehtestatakse aga igal aastal eelarvemenetluse teel.
The Committee on Budgets is responsible for this, but — like each of the other committees — each September CULT contributes to the procedure by drawing up an opinion setting out its views on the areas of the budget for which it is responsible.
Selle eest vastutab eelarvekomisjon, aga – nagu kõik teised komisjonidki – annab kultuuri- ja hariduskomisjon iga aasta septembris menetlusse oma panuse ja koostab arvamuse, milles väljendab oma seisukohti tema vastutusalasse kuuluvate eelarvevaldkondade osas.
This comprises (i) a statement of the Committee’s political priorities and (ii) amendments to the draft budget adopted by the Council in July.
Arvamus koosneb i) avaldusest komisjoni poliitiliste prioriteetide kohta ja ii) nõukogu poolt juulis vastu võetud eelarveprojekti muudatusettepanekutest.
As a general rule the implementation of any budget item needs to be justified by a basic legal act (i.e. a regulation, a directive or a decision).
Iga eelarverida koosneb arvudest ja vastavatest märkustest: muuta on võimalik kumbagi eraldi või mõlemaid.
Given that the maximum budgets under the different headings are fixed for seven years and that the multiannual budgets for the individual programmes are part of the law establishing them, the CULT Committee has very limited room for manoeuvre in the annual budgetary procedure.
Arvestades, et suurimad võimalikud eelarved mitmesugustes rubriikides kinnitatakse seitsmeks aastaks ning et eraldiseisvate programmide mitmeaastased eelarved on osa neid asutavast seadusest, on kultuurikomisjonil iga-aastases eelarvemenetluses väga vähe manööverdamisruumi.
CULT and the Parliament as a whole largely use their budgetary powers to call for new preparatory actions or to make small adjustments to the budgets for particular policies.
Kultuuri- ja hariduskomisjon ja parlament tervikuna kasutavad suures määral oma eelarvepädevust, et nõuda uut ettevalmistavat tegevust või teha mõned kohandused teatavate poliitikavaldkondade eelarves.
For example, in the 2004–09 Parliamentary term the EP used its budgetary powers to create a preparatory action which will now become the new Media Mundus programme.
Näiteks ametiajal 2004–2009 kasutas Euroopa Parlament oma eelarvepädevust ettevalmistavaks tegevuseks, mille tulemusel valmib nüüd uus programm „Media Mundus”.
It also supported preparatory actions in the field of sport which may be turned into a full programme if the Lisbon Treaty enters into force.
Mitmeaastased kultuuri-, meedia- ja haridusprogrammid on otsused ja sisaldavad seega selgeid eelarvelisi viiteid.
THE OPEN METHOD OF COORDINATION (OMC)
AVATUD KOORDINEERIMISE MEETOD
The open method of coordination (OMC), introduced in the context of the Lisbon strategy in 2000, is a policy instrument used in areas where legislation is not appropriate for dealing with problems and/or Member States simply wish to work together on policy at the EU level in a looser way.
Lissaboni strateegiaga 2000. aastal kasutusele võetud avatud koordineerimise meetod on poliitiline instrument, mida kasutatakse valdkondades, kus õigusaktid ei ole kohased probleemidega tegelemiseks ja/või liikmesriigid soovivad lihtsalt poliitika küsimuses ELi tasandil lõdvemat koostööd.
It is typically used in areas where the Member States, rather than the Community, very largely determine policy.
Tavaliselt kasutatakse seda valdkondades, kus poliitika määravad ühenduse asemel suures osas liikmesriigid.
In practice, it involves the exchange of ideas and information between national authorities which agree to work towards the achievement of common objectives.
Tegelikkuses hõlmab see ideede ja teabe vahetamist riigiasutuste vahel, kes on leppinud kokku koostöös ühiste eesmärkide saavutamiseks.
Governments assess one another (peer review): the Commission facilitates exchanges of best practice and provides regular overviews of progress.
Valitsused hindavad üksteist (vastastikune eksperdihinnang), komisjon soodustab heade tavade vahetamist ja teeb edusammudest regulaarselt ülevaateid.
OMC arrangements are currently applied in the fields of education and training, youth policy and culture.
Avatud koordineerimise meetodit kohaldatakse praegu hariduse ja kutseõppe, noorsoopoliitika ja kultuuri valdkonnas.
Since no legislation is involved, Parliament has no formal rule in the OMC (nor does the Court of Justice).
Kuna see ei ole seotud õigusloomega, ei ole parlamendil avatud koordineerimise meetodi suhtes ametlikku pädevust (seda ei ole ka Euroopa Kohtul).
The EP can, however, make its voice heard by adopting non-legislative reports, sending written questions to the Commission and questioning the commissioners responsible for these portfolios during ordinary committee meetings.
Euroopa Parlament saab oma seisukoha siiski teatavaks teha, võttes vastu õigusloomega mitteseotud raporteid, esitades komisjonile kirjalikke küsimusi ja küsitledes kõnealuste küsimuste eest vastutavaid volinikke tavapärastel komisjonide koosolekutel.
WORK OF THE EUROPEAN PARLIAMENT IN THE SIXTH TERMnull
EUROOPA PARLAMENDI TÖÖ 6. AMETIAJAL•
The largest of the new programmes was the new integrated programme for Lifelong Learning (LLL). This encompassed four programmes which had previously formed part of the Socrates programme: Comenius (school education); Erasmus (higher education and training); Leonardo daVinci (vocational education and training) and Grundtvig (adult education).
Uutest programmidest suurim oli uus integreeritud elukestva õppe programm, mis hõlmas nelja programmi, mis eelnevalt olid moodustanud osa Socratese programmist: need on Comenius (kooliharidus); Erasmus (kõrgharidus ja koolitus); Leonardo da Vinci (kutseharidus ja koolitus) ja Grundtvig (täiskasvanute koolitus).
Of these, Erasmus represents the largest share, at about 40 % of LLL expenditure.
Nimetatutest suurim on Erasmus, moodustades umbkaudu 40% elukestva õppe programmi kulutustest.
In its legislative work, Parliament succeeded in increasing the monthly Erasmus grant.
Õigusloomealases töös õnnestus parlamendil suurendada igakuist Erasmuse stipendiumi.
In January 2007 it rose to EUR 200 a month, an increase of EUR 50.
Jaanuaris 2007 tõusis see 50 euro võrra, 200 euroni kuus.
The EP also attempted to increase cross-border cooperation between neighbouring countries under the Comenius sub-programme, by creating the Comenius–Regio partnerships.
Euroopa Parlament püüdis Comeniuse allprogrammi raames suurendada ka naaberriikidevahelist piiriülest koostööd, luues Comeniuse piirkondlikke partnerlusi.
In the case of the Youth in Action programme, MEPs were concerned to boost the participation of young people in debates on EU youth policy and other political issues.
Programmi Aktiivsed noored osas soovisid parlamendiliikmed suurendada noorte osalust ELi noorsoopoliitikat ja teisi poliitilisi küsimusi käsitlevates aruteludes.
They therefore succeeded in having the ‘European youth week’ financed by the programme.
Nende tegevuse tulemusena rahastati programmist Euroopa noortenädalat.
This initiative takes place roughly every 18 months and involves organising meetings and debates with thousands of young people in Brussels and in the Member States.
Nädalat korraldatakse umbes iga 18 kuu järel ja see hõlmab kohtumiste ja arutelude korraldamist Brüsselis ja liikmesriikides tuhandete noorte osavõtul.
It now forms part of the‘structured dialogue’between the EU institutions and youth representatives.
Praegu on see osa struktureeritud dialoogist ELi institutsioonide ja noorte esindajate vahel.
The Media 2007 programme is an important EU contribution to boosting the competitiveness of the cinema sector and the circulation of European films within the internal market.
Programm Meedia 2007 on veel üks ELi oluline samm kinosektori konkurentsivõime ja Euroopa filmide levitamise edendamiseks siseturul.
In recent years, it has helped finance a lot of highly regarded European films (for example Slumdog Millionaire); it has become common to see Media-backed films in the official selection of the Cannes film festival, for example.
Viimastel aastatel on programmi abil rahastatud paljusid kõrgelt hinnatud Euroopa filme (näiteks „Slumdog Millionaire“). Meediaprogrammist rahastatud filme näeb sageli nt Cannes’i filmifestivali ametlikus kavas.
Parliament considered that the Commission’s initial proposal for a Culture 2007 programme had paid insufficient attention to preservation of European cultural heritage, as required by Article 151 of the Treaty.
Parlamendi arvates ei pööratud komisjoni algses ettepanekus programmi Kultuur 2007 kohta piisavalt tähelepanu Euroopa kultuuripärandile, nagu on nõutud asutamislepingu artiklis 151.
In the course of the legislative procedure, the EP therefore insisted that the programme place more emphasis on heritage: the idea of a European heritage label (see below) reflects this.
Menetluse käigus nõudis Euroopa Parlament seega, et programmis rõhutataks rohkem kultuuripärandit: seda kajastab Euroopa kultuuripärandi märgise idee (vt allpool).
WORK OF THE EUROPEAN PARLIAMENT IN THE SIXTH TERMnull
EUROOPA PARLAMENDI TÖÖ 6. AMETIAJAL •
LEGISLATIVE WORK
ÕIGUSLOOMEALANE TÖÖ
The EU has developed a number of ideas in the last decade to improve cross-border study, whether university or vocational, as well as labour mobility.
EL on viimase kümne aasta jooksul piiriülese õppe, nii ülikooli- kui ka kutseõppe, samuti tööjõu liikuvuse edendamiseks välja töötanud mitmeid ideid.
An example was the setting up of the European credit transfer system (ECTS), which breaks down courses into academic credits and learning outcomes, making it easier for students to change courses and for higher education institutions to compare and recognise each other’s programmes.
Näiteks pandi alus Euroopa ainepunktide ülekandesüsteemile, mis jaotab kursused akadeemilisteks punktideks ja õpitulemusteks, lihtsustades sel moel õpilaste jaoks kursuste vahetamist ning kõrgkoolide jaoks üksteise programmide võrdlemist ja tunnustamist.
In the 2004–09 term and in the same spirit, Parliament approved a Community recommendation for comparing qualifications, known as Europass.
Ametiajal 2004–2009 ja samas vaimus kinnitas parlament ühenduse soovituse kvalifikatsioonide võrdlemiseks, mida tuntakse Europassi nime all.
It consists of a portfolio of five documents, presented in a standardised format, including a CV and a mobility pass (which describes periods spent in education or training abroad).
See koosneb viiest standarditud formaadis dokumendist, mille hulka kuuluvad CV ja liikuvuse pass (milles on kirjas välismaal haridusele või koolitusele kulutatud aeg).
Parliament insisted on the inclusion in the mobility pass of informal skills, such as the ability to deal with people from different cultures.
Parlament nõudis, et liikuvuse passi lisataks ka mitteametlikud oskused, näiteks võime suhelda erineva kultuuritaustaga inimestega.
Another proposal, made public by the Commission in 2005, tried to defi ne a set of important core skills for all EU citizens, to be used as a reference tool by the Member States.
Komisjoni poolt 2005. aastal avalikustatud ettepanekuga püüti määratleda kõigi ELi kodanike jaoks olulisi põhioskusi, mida saaks liikmesriikides kasutada lähtekohana.
This recommendation on‘key competences for lifelong learning’ defi nes eight types of competence, ranging from more specific ones, such as being able to communicate in one’s mother tongue and in foreign languages, for example, to broader ones such as ‘learning to learn’ and ‘cultural awareness and expression’.
Kõnealune soovitus elukestva õppe põhioskuste kohta määratleb kaheksa erinevat oskust, mis ulatuvad konkreetsematest, nagu inimese võime suhelda oma emakeeles ja võõrkeeltes, laiemateni, näiteks õppima õppimine ja kultuurialane teadlikkus ja väljendumine.
In its work on the proposal, the EP insisted that it take into account the needs of disadvantaged persons.
Ettepaneku puhul soovitas Euroopa Parlament tungivalt võtta arvesse ebasoodsamas olukorras olevate inimeste vajadusi.
WORK OF THE EUROPEAN PARLIAMENT IN THE SIXTH TERMnull
EUROOPA PARLAMENDI TÖÖ 6. AMETIAJAL null
COMMON EU OBJECTIVES IN EDUCATION AND TRAINING
ELI ÜHISED EESMÄRGID HARIDUSE JA KOOLITUSE VALDKONNAS
In 2003 the European Council, in the context of the Lisbon strategy, proposed a number of common EU targets for education and training systems, to be met by 2010. These are as follows.
2003. aastal esitas Euroopa Ülemkogu Lissaboni strateegia kontekstis mitu haridus- ja koolitussüsteemi käsitlevat ühist ELi eesmärki, mis tuleb täita aastaks 2010 ja mis on järgmised:
EU EDUCATION AND TRAINING TARGETS• Early school leavers: Reduce to no more than 10 % the average proportion of young people leaving school early.
ELi HARIDUS- JA KOOLITUSALASED EESMÄRGID• Kooli pooleli jätjad: vähendada 10%-ni kooli pooleli jätvate noorte keskmist osakaalu.
Mathematics, science and technology (MST) graduates: Increase by at least 15 % the total number of MST graduates while at the same time decreasing the level of gender imbalance.
Matemaatika, teaduse ja tehnoloogia lõpetajad: suurendada vähemalt 15% võrra nimetatud erialade lõpetajate koguarvu, vähendades samaaegselt sugudevahelist ebavõrdsust.
Upper secondary education: Ensure that at least 85 % of 22-year-olds have completed upper secondary education.
Keskharidus: tagada, et vähemalt 85% 22-aastastest on omandanud keskhariduse.
Low performers in reading literacy: Decrease by at least 20 % compared to 2000 the percentage of low-achieving 15-year-olds in reading literacy.
Vähene lugemisoskus: 2000. aastaga võrreldes vähendada vähemalt 20% võrra 15-aastaste osakaalu vähese lugemisoskusega inimeste hulgas.
Lifelong learning: Ensure that at least 12.5 % of the adult working age population (25–64 years) have taken part in lifelong learning.
Elukestev õpe: tagada, et vähemalt 12,5% täiskasvanud tööealisest elanikkonnast (vanuserühm 25–64 aastat) osaleks elukestvas õppes.