natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It follows from all of the above considerations that the Commission failed to fulfil its obligations to supervise and monitor the proper implementation of the Association Agreement.
Eespool toodud kaalutlustest kogumis tuleneb, et komisjon jättis täitmata oma kohustuse jälgida ja kontrollida assotsiatsioonilepingu nõuetekohast täitmist.
Had the Commission not failed to fulfil its obligations, the forgeries of the certificates at issue could have been discovered and elucidated as soon as the first imports into the Community were made and the scale of the financial loss, both for the Community budget and for the appellant, could have been limited.
Kui komisjon ei oleks oma kohustust rikkunud, oleks vaidlusaluste sertifikaatide võltsimist olnud võimalik avastada ja välja selgitada alates esimestest importimistest ühendusse ning oleks olnud võimalik vähendada rahalist kahju nii ühenduse eelarve kui ka apellandi jaoks.
Furthermore, the Commission could, as soon as those forgeries were discovered, have warned importers in good time and, if necessary, have brought the matter before the Joint Committee.
Samuti oleks komisjon võinud nende võltsingute avastamisel ka importijaid õigeaegselt hoiatada ning vajaduse korral ühiskomitee kokku kutsuda.
In any event, if the Commission had made full use of the rights and powers which it has under the Association Agreement, the doubts as to the inauthentic or irregular nature of the certificates at issue could have been dispelled and their authenticity or inauthenticity could have been established with certainty.
Igal juhul – kui komisjon oleks täielikult kasutanud assotsiatsioonilepingust tulenevat pädevust – oleks olnud võimalik hajutada vaidlusaluste sertifikaatide mitteautentsuse või nõuetele mittevastavuse suhtes tekkinud kahtlusi ning sertifikaatide autentsust oleks olnud võimalik tuvastada täie kindlusega.
It follows that that failure to fulfil obligations on the part of the Commission constitutes a special situation for the purposes of Article 239 of the CCC.
Sellest tuleneb, et komisjoni rikkumine põhjustab eriolukorra ühenduse tolliseadustiku artikli 239 tähenduses.
Therefore, in holding that it had not been proved that a special situation for the purposes of Article 239 of the CCC existed, the Court of First Instance misapplied that article and thus erred in law.
Leides, et tõendatud ei ole eriolukord ühenduse tolliseadustiku artikli 239 tähenduses, kohaldas Esimese Astme Kohus seda artiklit vääralt ning rikkus seega õigusnormi.
Consequently, this plea is well founded.
Järelikult on see väide põhjendatud.
Having regard to the above, there is no need to examine the pleas alleging infringement of the right of access to the file and infringement of Article 220(2)(b) of the CCC.
Eespool toodut arvesse võttes ei ole vajalik uurida väiteid, mis puudutavad toimikuga tutvumise õiguse ning ühenduse tolliseadustiku artikli 220 lõike 2 punkti b rikkumist.
The consequences of the setting aside of the judgment under appeal
Vaidlustatud kohtuotsuse tühistamise tagajärjed
In accordance with the first paragraph of Article 61 of the Statute of the Court of Justice, if the appeal is well founded, the Court of Justice must quash the decision of the Court of First Instance.
Euroopa Kohtu põhikirja artikli 61 esimene lõik sätestab, et kui apellatsioonkaebus on põhjendatud, tühistab Euroopa Kohus Esimese Astme Kohtu otsuse.
It may then itself give final judgment in the matter, where the state of the proceedings so permits.
Sellisel juhul võib ta ise teha asja suhtes lõpliku kohtuotsuse, kui menetlusstaadium seda lubab.
That is the case here.
Käesolevas asjas on see nii.
It follows from all the considerations set out in paragraphs 85 to 133 of this judgment that the Commission made a manifest error of assessment in finding that the conditions set out in Article 239 of the CCC had not been met and that, consequently, there was no need to repay or remit the import duty relating to the certificates at issue.
Käesoleva kohtuotsuse punktides 85–133 esitatud põhjendustest kogumis nähtub, et komisjon tegi ilmse hindamisvea, leides, et ühenduse tolliseadustiku artiklis 239 sätestatud tingimused ei ole täidetud ning et järelikult puudub alus vaidlusaluste sertifikaatidega seotud imporditollimaksude tagasimaksmiseks või vähendamiseks.
Article 2 of the contested decision must therefore be annulled.
Seega tuleb tühistada vaidlusaluse otsuse artikkel 2.
Under the first paragraph of Article 122 of the Rules of Procedure, where the appeal is well founded and the Court of Justice itself gives final judgment in the case, the Court is to make a decision as to costs.
Euroopa Kohtu kodukorra artikli 122 esimene lõik sätestab, et kui apellatsioonkaebus on põhjendatud ja Euroopa Kohus teeb ise kohtuasjas lõpliku otsuse, otsustab kohus kohtukulude jaotuse.
Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, which applies to appeal proceedings by virtue of Article 118 of those rules, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs, if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Vastavalt kodukorra artikli 69 lõikele 2, mida kodukorra artikli 118 alusel kohaldatakse apellatsioonkaebuste suhtes, on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud.
Since the appellant has applied for costs and the Commission has been unsuccessful, it must be ordered to pay the costs at both instances.
Kuna apellant on kohtukulude hüvitamist nõudnud ja komisjon on kohtuvaidluse kaotanud, tuleb mõlema astme kohtukulud mõista välja komisjonilt.
Sets aside the judgment of the Court of First Instance of 6 February 2007 in Case T-23/03 CAS v Commission;
Tühistada Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu 6. veebruari 2007. aasta otsus kohtuasjas T-23/03: CAS SpA vs. komisjon.
Annuls Article 2 of the Decision of the Commission of 18 October 2002 (REC 10/01);
Tühistada Euroopa Ühenduste Komisjoni 18. oktoobri 2002. aasta otsuse (REC 10/01) artikkel 2.
Orders the Commission of the European Communities to pay the costs at both instances.
Mõista mõlema astme kohtukulud välja Euroopa Ühenduste Komisjonilt.
Case C-237/07
Kohtuasi C-237/07
(Directive 96/62/EC — Ambient air quality assessment and management — Fixing of limit values — Entitlement of a third party, whose health has been impaired, to have an action plan drawn up)
Direktiiv 96/62/EÜ – Välisõhu kvaliteedi hindamine ja juhtimine – Piirtasemete kehtestamine – Kolmanda isiku, kelle tervist on kahjustatud, õigus nõuda tegevuskava koostamist
Judgment of the Court (Second Chamber), 25 July 2008 . . . . . . . . . . .
Euroopa Kohtu otsus (teine koda), 25. juuli 2008 . . . . . . . . . . . . . .
Environment — Ambient air quality assessment and management — Directive 96/62 (Council Directive 96/62, as amended by Regulation No 1882/2003, Art. 7(3))
Keskkond – Välisõhu kvaliteedi hindamine ja juhtimine – Direktiiv 96/62 (Nõukogu direktiiv 96/62, muudetud määrusega nr 1882/2003, artikli 7 lõige 3)
SUMMARY — CASE C-237/07
KOKKUVÕTE – KOHTUASI C-237/07
Article 7(3) of Directive 96/62 on ambient air quality assessment and management, as amended by Regulation No 1882/2003, must be interpreted as meaning that, where there is a risk that the emission limit values in respect of particulate matter PM10or alert thresholds may be exceeded, persons directly concerned must be in a pos -ition to require the competent national authorities to draw up an action plan, even though, under national law, those persons may have other courses of action available to them for requiring those authorities to take measures to combat atmospheric pollution.
Direktiivi 96/62 välisõhu kvaliteedi hindamise ja juhtimise kohta, muudetud määrusega nr 1882/2003, artikli 7 lõike 3 kohaselt on liikmesriikidel siseriikliku kohtu kontrollile alluv kohustus võtta tegevuskava raames ja kiiresti meetmeid, mis on sobivad peenosakeste PM10 emissiooni piir- või häiretasemete ületamise ohu miinimumini viimiseks ja nimetatud tasemetest allapoole jääva taseme järkjärguliseks saavutamiseks, arvestades antud hetke faktilisi asjaolusid ja kõiki esindatud huve.
In the application of Article 7(3) of Directive 96/62 on ambient air quality assessment and management, as amended by Regulation No 1882/2003, the Member States are obliged, subject to judicial review by the national courts, to take such measures — in the context of an action plan and in the short term — as are capable of reducing to a minimum the risk that the emission limit values in respect of particulate matter PM10 or alert thresholds may be exceeded and of ensuring a gradual return to a level below those values or thresholds, taking into account the factual circumstances and all opposing interests.
Direktiivi 96/62 välisõhu kvaliteedi hindamise ja juhtimise kohta, muudetud määrusega nr 1882/2003, artikli 7 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et peenosakeste PM10 emissiooni häire- või piirtasemete ületamise ohu korral võivad üksikisikud, keda nimetatud tasemete ületamine otseselt puudutab, nõuda pädevatelt ametiasutustelt tegevuskava koostamist, isegi kui neil on liikmesriigi õiguse alusel teisi tegutsemisvahendeid, nõudmaks pädevatelt ametiasutustelt õhusaastet vähendavate meetmete vastuvõtmist.
(see para. 42, operative part 1)
(vt punkt 42, resolutsiooni punkt 1)
(see para. 47, operative part 2)
(vt punkt 47, resolutsiooni punkt 2)
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Bundesverwaltungsgericht (Germany), made by decision of 29 March 2007, received at the Court on 14 May 2007, in the proceedings
Kohtuasjas C-237/07, mille ese on EÜ artikli 234 alusel Bundesverwaltungsgericht’i (Saksamaa) 29. märtsi 2007. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 14. mail 2007, menetluses
THE COURT (Second Chamber), composed of C.W.A. Timmermans, President of the Chamber, L. Bay Larsen, K. Schiemann, J. Makarczyk and J.-C. Bonichot (Rapporteur), Judges,
EUROOPA KOHUS (teine koda), koosseisus: koja esimees C. W. A. Timmermans, kohtunikud L. Bay Larsen, K. Schiemann, J. Makarczyk ja J.-C Bonichot (ettekandja),
Advocate General: J. Mazák, Registrar: B. Fülop, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 5 June 2008, after considering the observations submitted on behalf of:
KOHTUOTSUS 25.7.2008 – KOHTUASI C-237/07 kohtujurist: J. Mazák, kohtusekretär: ametnik B. Fülop, arvestades kirjalikus menetluses ja 5. juuni 2008. aasta kohtuistungil esitatut, arvestades kirjalikke märkusi, mille esitasid:
— the Netherlands Government, by C. Wissels and M. De Grave, acting as Agents,
– Madalmaade valitsus, esindajad: C. Wissels ja M. De Grave,
— the Commission of the European Communities, by F. Erlbacher, A. Alcover San Pedro and D. Recchia, acting as Agents, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion,
– Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: F. Erlbacher ning A. Alcover San Pedro ja D. Recchia, arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
JANECEK gives the following
JANECEK on teinud järgmise otsuse
The reference has been made in the course of proceedings between Mr Janecek and the Freistaat Bayern concerning an application for an order requiring the Freistaat Bayern to draw up an air quality action plan in the Landshuter Allee district in Munich, where the applicant lives, the plan in question to include the measures to be taken in the short term to ensure compliance with the limit set by Community legislation in respect of ambient air emissions of particulate matter PM₁₀.
Nimetatud eelotsusetaotlus esitati D. Janeceki ja Freistaat Bayerni vahelises kohtuvaidluses kaebuse üle nõudes, et viimast kohustataks koostama tegevuskava huvitatud isiku elukohaks oleva Müncheni Landshuter Allee piirkonna välisõhu puhtana hoidmiseks, kusjuures see kava pidi sisaldama kiiresti võetavaid meetmeid tagamaks kinnipidamist ühenduse seadusandja poolt välisõhus lubatud peenosakeste PM10 piirtasemest.
According to the 12th recital in the preamble to Directive 96/62:
Vastavalt direktiivi 96/62 põhjendusele 12:
‘… in order to protect the environment as a whole and human health, it is necessary that Member States take action when limit values are exceeded in order to comply with these values within the time fixed’.
„[…] kaitsmaks kogu keskkonda ja inimeste tervist, on vaja, et liikmesriigid võtavad piirtasemete rikkumise korral meetmeid nende tasemete täitmiseks kindlaksmääratud aja jooksul”.
Annex I to Directive 96/62 contains a list of atmospheric pollutants to be taken into consideration in the assessment and management of ambient air quality.
Direktiivi 96/62 I lisas on toodud loetelu õhusaasteainetest, mida tuleb välisõhu kvaliteedi hindamisel ja juhtimisel arvesse võtta.
Item 3 in that list refers to ‘[f]ine particulate matter such as soot (including [PM]₁₀ )’.
Selle loetelu punktis 3 on nimetatud „[peenosakestest] koosnev aine, näiteks tahm (kaasa arvatud PM10 )”.
Article 7 of Directive 96/62, headed ‘Improvement of ambient air quality — General requirements’, provides:
Direktiivi 96/62 artikkel 7 „Välisõhu kvaliteedi parandamine – Üldnõuded” sätestab:
Member States shall take the necessary measures to ensure compliance with the limit values.
Liikmesriigid võtavad piirtasemetest kinnipidamiseks vajalikke meetmeid.
Member States shall draw up action plans indicating the measures to be taken in the short term where there is a risk of the limit values and/or alert thresholds being exceeded, in order to reduce that risk and to limit the duration of such an occurrence. …’
Liikmesriigid koostavad tegevuskavad ja näitavad neis ära meetmed, mida tuleb võtta kiiresti, kui on oht, et piir- ja/või häiretasemed ületatakse, et seda ohtu ja sellise olukorra kestvust vähendada. […]”
Article 8 of the directive, headed ‘Measures applicable in zones where levels are higher than the limit value’, provides:
Selle direktiivi artiklis 8 „Meetmed, mida kohaldatakse piirkondades, kus saasteainete tase ületab piirtasemeid” on kirjas:
Member States shall draw up a list of zones and agglomerations in which the levels of one or more pollutants are higher than the limit value plus the margin of tolerance.
Liikmesriigid koostavad nimekirjad piirkondade ja aglomeraatide kohta, kus ühe või mitme saasteaine tase ületab nii piirtaset kui ka selle ületamismäära.
Where no margin of tolerance has been fixed for a specific pollutant, zones and agglomerations in which the level of that pollutant exceeds the limit value shall be treated in the same way as the zones and agglomerations referred to in the first subparagraph, and paragraphs 3, 4 and 5 shall apply to them.
Kui mõnele saasteainele ei ole ületamismäära kehtestatud, koheldakse piirkondi ja aglomeraate, milles selle saasteaine tase ületab piirtaset, esimeses lõigus osutatud piirkondade ja aglomeraatidena ning nende suhtes kohaldatakse lõikeid 3–5.
Member States shall draw up a list of zones and agglomerations in which the levels of one or more pollutants are between the limit value and the limit value plus the margin of tolerance.
Liikmesriigid koostavad nimekirjad piirkondade ja aglomeraatide kohta, kus ühe või mitme saasteaine tase jääb piirtaseme ja selle ületamismäära vahele.
In the zones and agglomerations referred to in paragraph 1, Member States shall take measures to ensure that a plan or programme is prepared or implemented for attaining the limit value within the specific time-limit.
Liikmesriigid võtavad lõikes 1 osutatud piirkondades ja aglomeraatides meetmeid, tagamaks et koostatakse või rakendatakse kava või programm piirtaseme saavutamiseks kindlaksmääratud aja jooksul.
The said plan or programme, which must be made available to the public, shall incorporate at least the information listed in Annex IV.
Kõnealune kava või programm, mis peab olema kättesaadav avalikkusele, peab sisaldama vähemalt IV lisas kirjeldatud teavet.
In the zones and agglomerations referred to in paragraph 1, where the level of more than one pollutant is higher than the limit values, Member States shall provide an integrated plan covering all the pollutants concerned.
Liikmesriigid koostavad lõikes 1 osutatud piirkondade ja aglomeraatide kohta, kus ühe või mitme saasteaine tase ületab piirtaset, kompleksse kava, mis hõlmab kõiki asjaomaseid saasteaineid.
Article 5(1) of Council Directive 1999/30/EC of 22 April 1999 relating to limit values for sulphur dioxide, nitrogen dioxide and oxides of nitrogen, particulate matter and lead in ambient air (OJ 1999 L 163, p. 41) provides:
Nõukogu 22. aprilli 1999. aasta direktiivi 1999/30/EÜ vääveldioksiidi, lämmastikdioksiidi ning lämmastikoksiidide, tahkete osakeste ja plii piirtasemete kohta välisõhus (EÜT L 163, lk 41; ELT eriväljaanne 15/04, lk 164) artikli 5 lõige 1 sätestab:
‘Member States shall take the measures necessary to ensure that concentrations of PM₁₀ in ambient air, as assessed in accordance with Article 7, do not exceed the limit values laid down in Section I of Annex III as from the dates specified therein.
„Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid selle tagamiseks, et artikli 7 kohaselt hinnatud PM10 sisaldus välisõhus ei ületaks III lisa I jaos ettenähtud piirtasemeid alates selles lisas märgitud tähtaegadest.
The margins of tolerance laid down in Section I of Annex III shall apply in accordance with Article 8 of Directive 96/62/EC.’
III lisa I jaos ettenähtud lubatud ületamismäärasid kohaldatakse kooskõlas direktiivi 96/62/EÜ artikli 8 nõuetega.”
Stage 1, section 1 of Annex III to Directive 1999/30 sets out, in a table, the limit values for particulate matter PM₁₀.
Direktiivi 1999/30 III lisa I jao punktis 1 on tabeli kujul esitatud peenosakeste PM10 piirtasemed.
Paragraph 45 of the Federal Law on combating pollution, headed ‘Improvement of air quality’, provides:
Saastevastase föderaalseaduse § 45 „Õhukvaliteedi parandamine” sätestab:
‘(1) The competent authorities shall take the measures necessary to comply with the emission values fixed pursuant to Paragraph 48a, in particular by means of the plans provided for under Paragraph 47.
„(1) Pädevad ametiasutused võtavad eeskätt § 47 ette nähtud kavade abil vajalikud meetmed § 48a kehtestatud heitmetasemetest kinnipidamise tagamiseks.
Paragraph 47 of that Law, headed ‘Air quality plans, action plans, Land regulations’, provides:
Selle seaduse § 47 „Õhukvaliteedi kavad, tegevuskavad, piirkondlikud õigusaktid” sätestab:
‘(1) Where the limit values plus the statutory margins of tolerance defined by regulation pursuant to Paragraph 48a(1) are exceeded, the competent authorities shall draw up an air quality plan which determines the measures necessary for the per -manent reduction of atmospheric pollutants and which complies with the requirements of the regulation.
„(1) Nii § 48a lõike 1 alusel määrusega kehtestatud piirtasemete kui nende ületamismäärade ületamise korral koostavad pädevad ametiasutused õhukvaliteedi kava, näidates ära vajalikud meetmed atmosfääri saasteainete püsivaks vähendamiseks ja määruse nõuete täitmiseks.
(2) Where there is a risk of the emission limit values or alert thresholds defined by regulation pursuant to Paragraph 48a(1) being exceeded, the competent authority shall draw up an action plan laying down the measures to be taken in the short term which must be capable of reducing that risk or of limiting the duration of such an occurrence.
(2) § 48a lõike 1 alusel määrusega kehtestatud emissioonide piir- või häiretasemete ületamise ohu korral koostab pädev ametiasutus tegevuskava, mis määratleb meetmed, mida tuleb võtta kiiresti ning mis peavad vähendama nimetatud ületamise ohtu ja piirama sellise olukorra kestvust.
Action plans may be incorporated in an air quality plan pursuant to subparagraph 1.
Tegevuskavad koostatakse õhukvaliteedi kava raames vastavalt lõikele 1.
The emission limit values referred to in Paragraph 47 of the Federal Law on combating pollution are fixed in the 22nd regulation for the implementation of that Law, which provides, in Paragraph 4(1):
Saastevastase föderaalseaduse § 47 nimetatud emissioonide piirtasemed on kehtestatud nimetatud seaduse 22. rakendamismääruses, mille § 4 lõige 1 sätestab:
‘The average emission limit value over a 24-hour period in respect of PM₁₀, having regard to the protection of human health, is 50 µg/m3, which may be exceeded 35 times in a calendar year …’
„Inimtervist arvestades võib PM10 emissiooni 24 tunni keskmine piirtase olla 50 µg/m3, seda väärtust ei tohi ületada rohkem kui 35 korral kalendriaasta jooksul […]”.
Mr Janecek lives on the Landshuter Allee on Munich’s central ring road, approximately 900 metres north of an air quality measuring station.
D. Janecek elab Müncheni keskvööndis Landshuter Allee kõrval, umbes 900 meetri kaugusel õhukvaliteedi mõõtejaamast.
Measurements taken at that station have shown that, in 2005 and 2006, the limit value fixed for emissions of particulate matter PM₁₀ was exceeded much more than 35 times, even though that is the maximum number of instances permitted under the Federal Law on combating pollution.
Selles mõõtejaamas registreeritud andmetel ületati peenosakeste PM10 piirtaset aastail 2005 ja 2006 palju rohkem kui 35 korda, mis on saastevastase föderaalseadusega lubatud suurim ületamiste arv.
It is common ground that an air quality action plan exists in respect of the city of Munich, that action plan having been declared mandatory on 28 December 2004.
Vaidlust ei ole selle üle, et Müncheni linna territooriumi kohta on koostatud 28. detsembril 2004 kohustuslikuks tunnistatud tegevuskava.
However, the applicant in the main proceedings brought an action before the Verwaltungsgericht (Administrative Court) Munich for an order requiring the Freistaat Bayern to draw up an air quality action plan in the Landshuter Allee district, so as to determine the measures to be taken in the shortterm in order to ensure compliance with the maximum permitted number of instances — 35 per year — of the emission limit value for particulate matter PM₁₀ being exceeded.
Põhikohtuasja kaebaja esitas sellegipoolest Verwaltungsgericht Münchenile (Müncheni halduskohus) kaebuse, milles nõudis, et Freistaat Bayernit kohustataks koostama õhukvaliteedi tegevuskava Landshuter Allee sektori jaoks, milles kehtestataks kiiresti võetavad meetmed peenosakeste PM10 emissiooni kehtestatud suurima lubatud arvu ületamiste – s.o mitte rohkem kui 35 ületamist aastas – nõudest kinnipidamise tagamiseks.
The Verwaltungsgericht Munich dismissed that action as unfounded.
Nimetatud kohus jättis kaebuse põhjendamatuse tõttu rahuldamata.
On appeal, the Verwaltungsgerichtshof (Higher Administrative Court) took a different view, holding that the residents concerned may require the competent authorities to draw up an action plan, but that they are not entitled to insist that it must include the particular measures that would guarantee compliance in the shortterm with the emission limit values for particulate matter PM₁₀.
Verwaltungsgerichtshof (teise astme halduskohus) võttis talle esitatud apellatsioonkaebuse peale teistsuguse seisukoha, leides et puudutatud elanikel on õigus nõuda pädevatelt ametiasutustelt tegevuskava koostamist, kuid nad ei saa nõuda, et see sisaldaks meetmeid, mis kiiresti tagaksid peenosakeste PM10 emissiooni piirtasemetest kinnipidamise.
According to the Verwaltungsgerichtshof, the national authorities are required only to ensure that such a plan pursues that objective to the extent to which it is possible and proportionate for it to do so.
Nimetatud kohtu väitel on riiklikud ametiasutused kohustatud üksnes tagama, et oleks koostatud kava, mis oleks suunatud selle eesmärgi saavutamisele niivõrd, kui see on võimalik ja selle eesmärgiga proportsionaalne.
Consequently, it ordered the Freistaat Bayern to draw up an action plan complying with those requirements.
Seetõttu kohustas ta Freistaat Bayernit koostama tegevuskava neid juhiseid järgides.
According to the Bundesverwaltungsgericht, the applicant in the main proceedings cannot rely on any entitlement to have an action plan drawn up pursuant to Paragraph 47(2) of the Federal Law on combating pollution.
Viimati nimetatud kohtu arvates ei ole põhikohtuasja kaebajal õigust nõuda tegevuskava koostamist saastevastase föderaalseaduse § 47 lõike 2 alusel.