natgillin/translations-raw huggingface dataset:
With reference to the second complaint set out in the summary report, concerning the delays in graphic data input, the Court of First Instance first noted from the report that, in late August, only 60% of data had been entered in the GIS in 1999, 70% in 2000 and 87% in 2001, a fact which led the Commission to conclude that it had not been possible to take a significant number of files into consideration in the risk analyses, or select them for an on-the-spot check. 38
Seoses koondaruandes tehtud teise etteheitega, mis käsitleb graafilise salvestamisega hilinemist, tuletas Esimese Astme Kohus nimetatud aruandest eelkõige seda, et augusti lõpuks oli GIS-i salvestatud 1999. aastal vaid 60%, 2000. aastal 70% ja 2001. aastal 87% andmetest; sellest asjaolust lähtuvalt tegi
According to the Court of First Instance, the fact that no provision relating to the EAGGF required graphic data input before 31 August each year did not preclude that finding, because, on the one hand, ‘the absence of express obligations is not capable of dispelling doubts arising from the absence of on-the-spot checks’ and, on the other, ‘since that delay leads to an absence of checks, it infringes the general obligation to be in a position to carry out such checks’.
Asjaolu, et mitte ükski EAGGF-i käsitlev õigusnorm ei sätesta graafilise salvestamise osas iga aasta 31. jaanuarist hilisemat tähtaega, ei takista Esimese Astme Kohtu arvates seda järeldust tegemast, kuna esiteks „ei kõrvalda sõnaselgelt ettenähtud kohustuste puudumine kohapealse kontrolli puudumisest tulenevaid kahtlusi” ja teiseks, „kui nimetatud hilinemine tingib kontrolli puudumise, siis on see vastuolus üldise kohustusega olla võimeline nimetatud kontrolle läbi viima”.
The Court of First Instance then considered it irrelevant that on-the-spot checks were conducted after 31 August and gave rise to
Esimese Astme Kohus leidis muuseas, et täiesti tähtsusetu on asjaolu, et kohapealsed kontrollid viidi läbi pärast 31. augustit ning
The appellant claims that the Court of Justice should:: corrections.
Apellatsioonkaebuse Euroopa Kohtul: et nende alusel kohaldati korrektsioone.
According to the Court of First Instance, that does not in fact mean that ‘all the necessary checks were carried out and does not show that such on-the-spot checks were the result of an effective risk analysis carried out after 31 August’. 40
See ei tähenda tema arvates seda, et „kõik vajalikud kontrollid viidi läbi, ega tõenda seda, et need kohapealsed kontrollid viidi läbi pärast 31. augustit teostatud tõhusa riskianalüüsi alusel”. 40
— set aside the judgment under appeal and, allowing the application made at first instance, annul the contested decision;
– tühistada vaidlustatud kohtuotsus ja esimeses astmes esitatud hagi rahuldades tühistada vaidlustatud otsus;
Finally, the Court of First Instance also rejected the second part of the second plea, based on the lack of any real risk of loss for the EAGGF — a further condition for the imposition of a financial correction under the Guidelines — and the third plea concerning a breach of the principle of proportionality.
Lõpetuseks lükkas Esimese Astme Kohus tagasi ka teise väite teise osa, mille kohaselt ei esinenud tegelikku ohtu, et EAGGF-ile põhjustataks kahju, mis kujutab endast juhiste kohaselt lisatingimust finantskorrektsiooni kohaldamiseks, ja kolmanda väite, mis käsitles proportsionaalsuse põhimõtte rikkumist.
— in the further alternative, set aside the judgment under appeal, and refer the case back to the Court of First Instance.
– viimase võimalusena tühistada vaidlustatud kohtuotsus ja saata kohtuasi tagasi Esimese Astme Kohtusse;
— order the Commission to pay the costs of both the appeal proceedings and the proceedings at first instance.
– mõista esimese ja teise kohtuastme kohtukulud välja komisjonilt.
By application lodged at the Registry of the Court of Justice on 13 October 2006, the Kingdom of Belgium brought an appeal against the abovementioned judgment.
13. oktoobril 2006 Euroopa Kohtu kantseleisse saabunud apellatsioonkaebusega taotles apellatsioonkaebuse esitaja vaidlustatud kohtuotsuse tühistamist.
The Commission contends that the Court should:
Komisjon palub Euroopa Kohtul:
— dismiss the appeal;
– jätta apellatsioonkaebus rahuldamata;
The representatives of the parties were heard at the hearing which took place on 21 June 2007.
Poolte esindajad kuulati ära 12. juuni 2007. aasta kohtuistungil.
40 — Ibidem, paragraph 70.
– mõista kohtukulud välja apellatsioonkaebuse esitajalt.
V — Legal analysis
V. Õiguslik analüüs
A — The appeal against the judgment of the Court of First Instance
A. Apellatsioonkaebus Esimese Astme Kohtu otsuse peale
The appellant adduces four grounds in support of its appeal.
Oma apellatsioonkaebuse toetuseks esitab apellatsioonkaebuse esitaja neli väidet.
The first alleges distortion of the facts.
Esimene käsitleb faktiliste asjaolude moonutamist.
The second alleges infringements of Article 8 of Regulation No 3508/92 and of Articles 6 and 9 of Regulation No 3887/92, as well as of the obligation to provide a statement of reasons.
Teine seondub määruse nr 3508/92 artikli 8 ja määruse nr 3887/92 artiklite 6 ja 9 ning samuti põhjendamiskohustuse rikkumisega.
The third alleges infringement of the principle of proportionality.
Kolmas väide käsitleb proportsionaalsuse põhimõtte rikkumist.
The fourth ground of appeal alleges error of law as regards the unlimited jurisdiction of the Community Courts in the matter at issue.
Neljas aga õigusnormide rikkumist seoses ühenduse kohtu täieliku pädevusega kõnealuses valdkonnas.
The first ground of appeal alleging distortion of the facts photographic images (and not maps or land registers).
Esimene väide faktiliste asjaolude moonutamise kohta mitte maatükkide rühmal) ning selle aluseks olid aerofotod (mitte kaardid või maakatastriregistrid).
By identifying agricultural parcels, the GIS was designed to make it possible to carry out cross-checks when carrying out administrative checks on the aid applications, for the purpose of identifying and eliminating overlap between parcels and preventing aid being granted more than once for the same parcel.
GIS pidi põllumajanduslike maatükkide identifitseerimise abil võimaldama ristkontrollide läbiviimist abitaotluste halduskontrolli raames, et tuvastada ja kõrvaldada maatükkide kattumisi ja takistada mitmekordset abi määramist seoses ühe ja sama maatükiga.
However, in the crop years covered by the contested decision (1999-2001; ‘the material period’), the Belgian authorities never envisaged the GIS as an instrument for measuring the exact area of the agricultural parcels.
Kuid vaidlustatud otsuses käsitletud saagikoristusaastatel (1999–2001; edaspidi „asjaomane periood”) ei käsitanud Belgia ametiasutused GIS-i põllumajanduslike maatükkide täpse pindala mõõtmise meetmena.
The GIS area was imprecise because, instead of being based on measurements made on the ground or using remote sensing, it is based on a plan of the parcels which the farmers trace by hand on aerial photographic images.
GIS-pindala on ebatäpne, sest see ei põhine mitte kohapeal või kaugseire abil tehtud mõõtmistel, vaid on arvutatud põllumajandustootjate poolt aerofotodel käsitsi märgistatud maatükkide kujutise alusel.
Errors or inaccuracies could be made by farmers or technical staff of the Bureau provincial (provincial office) in the manual tracing or the encoding of that tracing into the GIS and, although limited, those errors could have a significant impact on the calculation of the areas, given that the photographic images were on the scale of 1:10 000.
Käsitsi märgistamisel või sellise märgistuse salvestamisel GIS-is võisid põllumajandustootjad või provintsiameti (Bureau provincial) tehnikud teha vigu või ebatäpsusi – küll piiratuid –, mis võivad siiski omada olulist mõju pindala arvutamisel, arvestades, et fotod olid mõõtkavas 1:10 000.
Furthermore, during the material period, the GIS area did not necessarily correspond with the situation on the ground because the manual demarcation was effected on photographic images which could be as much as five years old, whereas, every year, 25-30% of the agricultural parcels changed in area, depending on the crops grown on the land.
Lisaks sellele ei vastanud GIS-pindala asjaomasel perioodil tingimata tegelikule olukorrale ka seetõttu, et fotod, mida käsitsi märgistati, võisid olla kuni 5 aastat vanad, samas kui igal aastal muutub 25–30% põllumajanduslike maatükkide pindala vastavalt neil kasvavale põllukultuurile.
In the appellant’s view, the GIS therefore provided only an approximate estimate of the areas, while the exact area could be calculated, in Belgium, as in the other Member States, only by means of measurements taken on the spot by suitably qualified individuals or through the photo interpretation of satellite images (remote sensing).
Apellatsioonkaebuse esitaja arvates võimaldas GIS seega hinnata maatükkide pindala üksnes umbkaudselt, samas kui täpne pindala arvutati ja seda oli võimalik arvutada Belgias nagu teistes liikmesriikideski ainuüksi kvalifitseeritud isikute kohapealsete mõõtmiste alusel või satelliidilt saadud kujutiste tõlgendamise abil (kaugseire).
The appellant explains that, at the material time, the system of identifying agricultural parcels which it had adopted from 1996, the GIS, was not compulsory, and did not become compulsory until 2005, as a result of Regulation No 1593/2000; it was more accurate and effective than the system adopted by the other Member States, because it was based on individual agricultural parcels (and not groups of parcels) and relied on aerial
Apellatsioonkaebuse esitaja selgitab, et põllumajanduslike maatükkide identifitseerimissüsteem GIS, mille ta 1996. aastast kasutusele võttis, ei olnud kohtuasja asjaolude ilmnemise hetkel kohustuslik (kohustuslikuks sai see alles 2005. aastal määruse nr 1593/2000 alusel), küll aga palju täpsem ja tõhusam süsteemist, mida kasutasid teised liikmesriigid, sest see põhines igal üksikul põllumajanduslikul maatükil (ja
For my part, I fail to perceive any distortion of the facts by the Court of First Instance in the judgment under appeal.
Mina omalt poolt ei tähelda vaidlustatud kohtuotsuses faktiliste asjaolude moonutamist Esimese Astme Kohtu poolt.
the Belgian authorities, the Court of First Instance distorted the facts when, in paragraph 47 of the judgment under appeal, it took the view that the GIS more closely reflected reality than the area declared by the farmers in the aid applications.
arvestades moonutas Esimese Astme Kohus apellatsioonkaebuse esitaja väitel faktilisi asjaolusid, leides vaidlustatud kohtuotsuse punktis 47, et GIS-pindala vastas paremini tegelikkusele kui põllumajandustootjate poolt abitaotluses deklareeritud pindala.
The Court of First Instance had further distorted the way in which the GIS operated by considering, on the one hand, that the discrepancy between the GIS area and the declared area, ascertained in the course of the administrative checks, constituted an anomaly indicative of a potential irregularity in the aid application and, on the other, that the imprecise nature of the GIS area made it impossible to ascertain whether there had been an actual loss for the EAGGF and that the GIS made it possible clearly to identify risks of loss for the EAGGF in the context of the administrative checks.
Esimese Astme Kohus moonutas lisaks GIS-i toimimist käsitlevaid asjaolusid, leides esiteks, et halduskontrolli raames tuvastatud GIS-pindala ja deklareeritud pindala vaheline erinevus kujutab endast hälvet, mis annab tunnistust abitaotluse võimalikust nõuetele mittevastavusest, ja teiseks, et GIS-pindala ebatäpsus takistab selle kindlakstegemist, kas EAGGF-ile põhjustati tegelikult kahju, ja et GIS võimaldab halduskontrolli raames selgelt kindlaks teha EAGGF-ile kahju põhjustamise ohu olemasolu.
According to the appellant, the judgment under appeal is generally based on the incorrect premise that the GIS is capable of revealing anomalies in relation to the declared areas.
Vaidlustatud kohtuotsus põhineb üldiselt ekslikul eeldusel, et GIS-i alusel on võimalik tuvastada deklareeritud pindalade hälbeid.
At paragraph 47 of the judgment under appeal, the Court of First Instance does not assert either that the GIS area reflects the actual area of the agricultural parcels or that it corresponds more exactly to the real area than does the declared area.
Vaidlustatud kohtuotsuse punktis 47 ei sedastata, et GIS-pindala vastaks põllumajanduslike maatükkide tegelikule pindalale ega ka seda, et see vastaks paremini tegelikule pindalale kui deklareeritud pindala.
The second part of that paragraph, according to which ‘if the GIS area corresponds more closely to the actual area than the area declared in the aid application, the payment of area aid on the basis of the area declared leads to undue payment to the applicant and hence, a loss for the EAGGF’, is drafted in theoretical terms (introduced as it is by ‘if’).
Nimetatud punkti teine lause – mille kohaselt „kui GIS-pindala vastab rohkem tegelikule pindalale kui abitaotluses deklareeritud pindala, siis tingib pindalatoetuse maksmine deklareeritud pindala alusel taotlejale alusetult toetuse maksmise ja põhjustab seega kahju EAGGF-ile” – on sõnastatud hüpoteetiliselt (millele viitab sõna „kui” kasutamine).
It is, therefore, intended to imply that if the GIS area is smaller than the declared area, disbursement of the aid based on the latter results in a loss for the EAGGF if the actual area corresponds more accurately to the GIS area than to the declared area. 41
Selle lausega taheti seega öelda, et kui GIS-pindala on väiksem deklareeritud pindalast, siis põhjustab toetuse maksmine viimase alusel kahju EAGGF-ile juhul, kui tegelik pindala vastab rohkem GIS-pindalale kui deklareeritud pindalale. 41
41 — The wording of that sentence is certainly unfortunate because it expresses in unhelpfully complicated terms the clear idea that there is a loss for the EAGGF if the aid is disbursed on the basis of the declared area and that area is greater than the actual area.
41 – Nimetatud lause sõnastus on küll ebaõnnestunud, sest sellega väljendatakse ebavajalikult keerulisel moel ilmselget käsitlust, mille kohaselt põhjustatakse EAGGF-ile kahju siis, kui abi makstakse deklareeritud pindala alusel ja see on tegelikust pindalast suurem.
The Commission considers that the Court of First Instance did not distort the facts.
Komisjon välistab võimaluse, et Esimese Astme Kohus on faktilisi asjaolusid moonutanud.
It contends that the Court of First Instance did not in fact consider the GIS to be a measuring instrument, but merely considered that the fact that the GIS areas and the declared areas did not tally prompted serious doubt in regard to the latter.
Ta väidab, et Esimese Astme Kohus ei leidnud sugugi, et GIS-i puhul oleks tegemist mõõtmismeetmega, vaid üksnes seda, et GIS-pindala ja deklareeritud pindala vastuolu andis alust tõsisteks kahtlusteks viimase õigsuse osas.
Furthermore, according to the Commission, the purpose of the GIS could not, as the appellant maintained, consist merely in identifying the agricultural parcels, establishing where they overlapped and uncovering duplicated declarations.
Lisaks sellele ei saanud GIS-i eesmärk komisjoni arvates olla – nagu seda väidab apellatsioonkaebuse esitaja – üksnes põllumajanduslike maatükkide identifitseerimine, kattumiste väljaselgitamine ja topelttaotluste tuvastamine.
It points out, in that context, that, according to Article 6(2)(a) of Regulation No 3887/92, the administrative checks are to include ‘in particular’, and thus not exclusively, cross-checks on the declared parcels to avoid undue payments, and notes
Komisjon märgib selles osas, et määruse nr 3887/92 artikli 6 lõike 2 punkti a kohaselt hõlmab halduskontroll „eelkõige” ja seega mitte ainuüksi deklareeritud maatükkide ristkontrolli, vältimaks
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-418/06 P system of inspection and supervision 43and, more particularly, pursuant to Article 8 of Regulation No 3508/92 and Articles 6(1) and 9(2) of Regulation No 3887/92, to arrange for administrative and on-the-spot checks to enable them to ensure that the substantive and procedural conditions governing the grant of the aid are being properly observed.
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK — KOHTUASI C-418/06 P kohustus korraldada tõhus kontrolli- ja järelevalvesüsteem 43ehk täpsemalt kohustus viia vastavalt määruse nr 3508/92 artiklile 8 ja määruse nr 3887/92 artikli 6 lõikele 1 ja artikli 9 lõikele 2 läbi haldus- ja kohapealseid kontrolle, mis võimaldavad tagada, et abi andmise materiaalsed ja formaalsed tingimused on nõuetekohaselt täidetud.
This is, consequently, a point of law which falls within the Court’s jurisdiction in the context of appeal proceedings, and which the appellant raises more specifically and in greater detail in its second ground of appeal, which I shall now consider.
Seega on tegemist õigusküsimusega, mille üle Euroopa Kohus on pädev apellatsioonmenetluse raames otsustama, ning mille apellatsioonkaebuse esitaja on täpsemalt ja ammendavamalt esitanud teises väites, mida asun kohe uurima.
On the other hand, the statement contained in the first sentence of paragraph 47 — according to which ‘where the GIS shows, during the administrative checks, that the area declared in an aid application is greater than the GIS area, that discrepancy constitutes an anomaly indicating a potential irregularity in the application’ — seems to me to represent an assessment by the Court of First Instance and not a finding of fact.
Teiselt poolt kujutab sama punkti 47 esimeses lauses sisalduv väide – „kui halduskontrolli raames GIS-i alusel ilmneb, et abitaotluses deklareeritud pindala on suurem GIS-pindalast, siis kujutab selline erinevus endast hälvet, mis viitab vastava taotluse võimalikule nõuetele mittevastavusele” – minu arvates endast Esimese Astme Kohtu hinnangut ja mitte faktiliste asjaolude tuvastamist.
The judgment under appeal shows clearly that the Court of First Instance took into account the ‘lack of precision of the GIS data’ 42 and did not consider that data to be absolutely accurate.
Vaidlustatud kohtuotsusest tuleneb selgelt, et Esimese Astme Kohus on võtnud arvesse „GIS-i andmete ebatäpsust” 42ega ole neile omistanud absoluutse tõe väärtust.
The question whether the discrepancy at issue could validly be regarded as an ‘anomaly indicating a potential irregularity in the application’, does not, therefore, in my view, concern the finding of the facts.
Küsimus, kas nimetatud erinevust võib seaduspäraselt pidada „hälbeks, mis viitab taotluse võimalikule nõuetele mittevastavusele”, ei ole minu arvates seega seotud faktiliste asjaolude tuvastamisega.
The second ground of appeal, alleging infringement of Article 8 of Regulation No 3508/92 and of Articles 6 and 9 of Regulation No 3887/92, and infringement of the obligation to state reasons
Teine väide määruse nr 3508/92 artikli 8 ja määruse nr 3887/92 artiklite 6 ja 9 ning samuti põhjendamiskohustuse rikkumise kohta
Consequently, does that question concern an assessment of the facts, which may not be reviewed in the context of an appeal, or a legal characterisation of the facts which might be open to criticism by the Court?
Kas nimetatud küsimus seondub siis faktiliste asjaolude hindamisega, mida ei ole apellatsioonkaebuse raames võimalik kontrollida, või nende asjaolude õigusliku määratlemisega, mille üle Euroopa Kohtul on seevastu võimalik kontrolli teostada?
It seems to me that this question essentially concerns the significance which must be attached to the discrepancy at issue in relation to the obligations of the Member States and their authorities.
Mulle tundub, et see küsimus seondub sisuliselt tähtsusega, mida tuleb omistada nimetatud erinevusele seoses liikmesriikidel ja nende ametiasutusel lasuvate kohustustega.
Ultimately, the question seems to me to concern the definition of scope of the obligation incumbent upon the Member States to organise an effective
Kokkuvõttes tundub mulle, et tegemist on selle kindlaksmääramisega, millise ulatusega peaks olema liikmesriikidel lasuv
The second ground, as set out in the appeal, is divided into five limbs.
Teine väide, nii nagu see on esitatud apellatsioonkaebuses, jaguneb viieks osaks.
By the first three limbs, the appellant contests the assessments of the Court of First Instance in relation to the complaint that the Belgian authorities had failed adequately to respond to the anomalies revealed by the GIS when the administrative checks were carried out.
Esimese kolme osaga esitatakse vastuväited Esimese Astme Kohtu hinnangutele seoses etteheitega, mis käsitleb Belgia ametiasutuste ebapiisavat reaktsiooni halduskontrolli raames GIS-i alusel tuvastatud hälvete suhtes.
The fourth limb concerns the assessment by the Court of First Instance of the complaint based on late entering of graphic data.
Neljas osa käsitleb Esimese Astme Kohtu hinnanguid seoses etteheitega, mis käsitleb graafilise salvestamisega hilinemist.
43 — Case C-8/88 Germany v Commission [1990] ECR I-2321, paragraph 16, and Spain v Commission, paragraph 35.
43 – 12. juuni 1990. aasta otsus kohtuasjas C-8/88: Saksamaa vs. komisjon (EKL 1990, lk I-2321, punkt 16) ja eespool viidatud otsus kohtuasjas Hispaania vs. komisjon, punkt 35.
42 — See, for example, paragraph 48 of the judgment under appeal, according to which ‘the lack of precision of the GIS data does not mean that it is unimportant’.
42 – Vt näiteks vaidlustatud kohtuotsuse punkt 48, kus on märgitud, et „GIS andmete ebatähtsus ei tähenda tingimata seda, et need on tähtsusetud”.
BELGIUM v COMMISSION of the obligation to state reasons in relation to specific issues addressed in the judgment under appeal.
Viienda osaga väidetakse seoses vaidlustatud kohtuotsuses käsitletud konkreetsete punktidega, et on rikutud põhjendamiskohustust.
Since, even accepting that they exist, the alleged flaws in the reasoning in the judgment under appeal — which are cited in the fifth limb of the second ground of appeal — do not prevent the Court from examining in detail the arguments set out in the first four limbs of that second ground of appeal, I shall begin by considering the first four limbs.
Kuna vaidlustatud kohtuotsuse väidetav puudulik põhjendamine, millele viidatakse uuritava väite viiendas osas, ei takista Euroopa Kohtul isegi eeldusel, et apellatsioonkaebuse esitajal on selles osas õigus, uurida sisulisest küljest sama väite nelja esimese osaga esitatud vastuväiteid, siis alustan ma oma analüüsi neist esimestest osadest.
appeal, that the ‘GIS is a monitoring instrument capable of supplying relevant information which goes further than the express obligations laid down in Article 6(2) of Regulation No 3887/92’ 44 and of making it possible to identify a risk of loss for the EAGGF, the Court of First Instance infringed Article 6(7) of that regulation.
mis võimaldab saada määruse nr 3887/92 artikli 6 lõikes 2 nõutut ületavat asjaomast teavet” ja leides, et see võimaldab identifitseerida EAGGF-ile kahju põhjustamise ohu olemasolu, rikkus Esimese Astme Kohus selle määruse artikli 6 lõiget 7.
The latter provision in fact leaves it to the national authorities to define the appropriate means of determining the area of agricultural parcels.
Selle sättega usaldatakse nimelt siseriiklikele ametiasutustele asjakohaste vahendite määramine põllumajanduslike maatükkide pindala kindlaksmääramiseks.
Since the Belgian authorities had decided that the area of the agricultural parcels should be determined either by on-site measurement by a surveyor or other qualified person or through the photo interpretation of satellite images (remote sensing), the Court of First Instance could not attribute to the GIS a capacity, as an instrument for measuring the area of agricultural parcels that the Belgian authorities had not attributed to it.
Kuna Belgia ametiasutused olid otsustanud, et põllumajanduslike maatükkide pindala tuleb kindlaks määrata maamõõtja või muu kvalifitseeritud teenistuja kohapealsete mõõtmiste alusel või satelliidilt saadud kujutiste tõlgendamise abil (kaugseire), siis ei saanud Esimese Astme Kohus omistada GIS-ile sellist funktsiooni nagu põllumajanduslike maatükkide pindala mõõtmise meetme funktsioon, mida Belgia ametiasutused ei tunnusta.