natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In relation to the caselaw relied upon by the applicant, it must be pointed out that in Kali und Salz the Court of Justice, and in Gencor the Court of First Instance, held that the provisions of the Regulation in question were to be interpreted by reference to the purpose of the Regulation because the precise scope of the provisions in question could not be conclusively assessed on the basis of their wording alone (Kali und Salz, at paragraph 168, and Gencor, at paragraph 148).
Seoses kohtupraktikaga, millele hageja tugineb, tuleb märkida, et kohtuotsuses Kali und Salz leidis Euroopa Kohus ja kohtuotsuses Gencor leidis Esimese Astme Kohus, et määruse asjassepuutuvaid sätteid tuleb tõlgendada määruse eesmärki arvestades seetõttu, et nende sätete täpset ulatust ei olnud ainult nende sätete sõnastusest võimalik üheselt välja lugeda (Kali und Salz, punkt 168, ja Gencor, punkt 148).
Accordingly, before carrying out an analysis of Article 8(4) and (5) by reference to the purpose of the Regulation, it is first necessary to determine whether the wording of the provisions in question is not sufficiently clear and allows for the two different interpretations put forward by the applicant.
Seega enne kui minna artikli 8 lõigete 4 ja 5 analüüsi juurde määruse eesmärkide seisukohast, tuleb esmalt kindlaks teha, kas nende sätete sõnastus on ebaselge ja kas neid võib kahte moodi tõlgendada, nagu teeb hageja.
In this regard it should first of all be noted that the definition of the English term ‘implementation’ may encompass both ‘the having accomplished some aim’ and ‘the carrying into effect’ and could therefore, in principle, leave room for confusion as to the precise scope of the provisions set out in Article 8(4) and (5).
Selles osas tuleb esiteks märkida, et ingliskeelne mõiste „elluviimine” võib hõlmata nii „teatud eesmärgi saavutamist” kui „tegutsemist teatud eesmärgil”, mistõttu võib tõesti tekkida artikli 8 lõigete 4 ja 5 täpse ulatuse küsimus.
Whilst the use of the present perfect simple tense in the expression ‘has already been implemented’ in
Samas, kuigi täismineviku kasutamine määruse artikli 8 lõike 4 punktis a ja lõike 5 punktis c väljendis „on juba ellu viidud” võib viidata sellele, et soovitud on väljendada seda, et „teatud eesmärk
Article 8(4)(a) and (5)(c) of the Regulation might suggest that this expression refers to ‘the having accomplished some aim’, this consideration alone cannot be deemed to be sufficient to establish, even prima facie, the scope of the Commission’s powers under Article 8 of the Regulation.
KOMISJON on saavutatud”, ei saa ainult selle pinnalt tuvastada, ja isegi mitte nõude põhjendatuse esmasel vaatlusel, milline on komisjoni volituste ulatus määruse artikli 8 alusel tegutsemisel.
However, it is settled caselaw that the need for a uniform interpretation of Community regulations makes it impossible for a given piece of legislation to be considered in isolation and requires that, in case of doubt, it should be interpreted and applied in the light of the versions existing in the other official languages (see Case C-64/95 Lubella [1996] ECR I-5105, paragraph 17 and the caselaw cited therein).
Väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb, et ühenduse õiguse ühetaolise tõlgendamise vajaduse tõttu ei saa õigusakti vaadelda isoleeritult ning et kahtluse korral tuleb seda tõlgendada ja kohaldada teisi ametlikke kehtivaid keeleversioone arvestades (vt 17. oktoobri 1996. aasta otsus kohtuasjas C-64/95: Lubella, EKL 1996, lk I-5105, punkt 17 ja seal viidatud kohtupraktika).
Accordingly, it is necessary to ensure that the English version of Article 8(4) and (5) of the Regulation does not give the expression in question a different meaning from that of the other language versions, and such an expression must be interpreted and applied in the light of the versions which exist in the other official languages (see, to that effect, Case C-177/95 Ebony Maritime and Loten Navigation [1997] ECR I-1111, paragraphs 29 to 31).
Seega tuleb kindlaks teha, et määruse artikli 8 lõigete 4 ja 5 ingliskeelne versioon ei anna vaidlusalusele väljendile teistsugust tähendust kui teised keeleversioonid ning seda väljendit tuleb tõlgendada ja kohaldada teisi ametlikke kehtivaid keeleversioone arvestades (vt selle kohta 27. veebruari 1997. aasta otsus kohtuasjas C-177/95: Ebony Maritime ja Loten Navigation, EKL 1997, lk I-1111, punktid 29–31).
In this respect, it should be noted that in the French version of Article 8(4) the expression ‘has already been implemented’ is ‘a déjà été réalisée’, in the Italian version ‘è già stata realizzata’, and in the German version ‘vollzogen wurde’.
Selles osas tuleb märkida, et artikli 8 lõikes 4 sätestatud väljend „on juba ellu viidud” (has already been implemented) on prantsuskeelses versioonis „a déjà été réalisée”, itaaliakeelses versioonis „è già stata realizzata”, ja saksakeelses versioonis „vollzogen wurde”.
The way in which the expression ‘implemented’ is set out in the sample of other official languages analysed above indicates that, prima facie, the definition of ‘implementation’ envisaged under Articles 8(4) and 8(5) encompasses full consummation of the concentration.
Viis, kuidas väljend „ellu viidud” on esitatud teistes ametlikes keeltes, mis eespool näiteks toodi, viitab sellele, et esmasel vaatlusel peab artikli 8 lõigetes 4 ja 5 sätestatud väljendi „elluviimine” definitsioon hõlmama koondumise lõpuleviimist.
Secondly, this conclusion can, prima facie, be confirmed through a comparison of the French version of Article 8(4) and (5) with the French version of other Community legislation in which the term ‘implementation’ is clearly meant to indicate ‘carrying into effect’ rather than ‘the act of accomplishing some aim’.
Teiseks toetab seda järeldust esmasel vaatlusel artikli 8 lõigete 4 ja 5 prantsuskeelse versiooni võrdlus muude prantsuskeelsete ühenduse õigusaktidega, milles mõistega „elluviimine” viidatakse selgelt „teatud eesmärgi saavutamisele”, mitte „tegutsemisele teatud eesmärgil”.
An example of such use of the term ‘implementation’ can be found in recital 3 of the preamble to Commission Regulation (EC) No 794/2004 of 21 April 2004 implementing Council Regulation (EC) No 659/1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty, which states that ‘… [s]uch simplified arrangements should only be accepted if the Commission has been regularly informed on the implementation of the existing aid concerned’.
Näide mõiste „elluviimine” sellisest tähendusest nähtub 21. aprilli 2004. aasta komisjoni määruse (EÜ) nr 794/2004, millega rakendatakse nõukogu määrust (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks, preambuli põhjendusest 3, milles on sätestatud, et „[…] Selline lihtsustatud kord tuleks heaks kiita üksnes siis, kui komisjoni on korrapäraselt teavitatud kõnealuse olemasoleva abi elluviimisest” [Euroopa Kohtu täpsustatud tõlge].
The term ‘implementation’ in this case appears in the French version of recital 3 as ‘mise en oeuvre’, and not as ‘réalisation’.
Mõiste „elluviimine” on põhjenduse 3 prantsuskeelses versioonis „mise en oeuvre”, mitte „ réalisation”.
Thirdly, it must be borne in mind that once the Commission’s powers under Article 8(4) are triggered, the Commission may require the undertakings concerned to ‘dissolve the concentration’, an expression which, prima facie, implies the existence of a concentration as defined in Article 3 of the Regulation, and therefore an acquisition of control.
Kolmandaks tuleb meeles pidada, et kui komisjonil on juba artikli 8 lõike 4 alusel pädevus tekkinud, võib ta nõuda, et asjassepuutuvad ettevõtjad „koondumise lõpetaksid” ning see väljend viitab esmasel vaatlusel sellele, et on toimunud koondumine määruse artiklis 3 määratletud kujul ja seega omandatud kontroll.
In this context, it must be noted that, in the present case, it is not disputed that, through its minority shareholding in Aer Lingus, Ryanair is not in a position to exercise de jure or de facto control over the applicant.
Tuleb märkida, et käesolevas asjas ei ole vaidlustatud asjaolu, et vähemusosaluse kaudu Aer Linguses ei ole Ryanairil hageja üle de jure või de facto kontrolli.
It follows that, without its being necessary to discuss the applicant’s arguments relating to the purpose of the Regulation in any detail, it may be concluded that the applicant has failed to demonstrate the existence of a prima facie case.
Seega ilma, et oleks vaja detailsemalt uurida hageja argumente seoses määruse eesmärgiga, saab järeldada, et hageja ei ole tõendanud nõude põhjendatust selle esmasel vaatlusel.
This conclusion cannot be brought into question by the applicant’s claim that the Commission treats partial implementation as precluded by Article 7(1), even as regards steps falling short of transfer of control, and indicates to parties that they should refrain from such steps.
Seda järeldust ei muuda hageja väide, et komisjoni käsitluse kohaselt keelab artikli 7 lõige 1 ka osalise elluviimise, isegi kui tegemist on toimingutega, millega kontrolli üle ei anta, ja ta annab osalistele märku, et nad peaksid sellistest toimingutest hoiduma.
At the hearing the Commission confirmed that, although it has never adopted a formal position in relation to the question whether Article 7 prevents the acquisition of minority shareholdings, in the context of discussions with the notifying parties the Commission has adopted the policy of asking the acquirer to refrain from exercising any voting rights, whether arising from a controlling shareholding or a minority shareholding, until the end of the proceedings.
Kohtuistungil kinnitas komisjon, et kuigi ta ei ole kunagi võtnud ametlikku seisukohta küsimuses, kas artikkel 7 keelab vähemusosaluse omandamist, on komisjon aruteludes koondumisest teatanud pooltega järginud sellist strateegiat, et ta palub osaluse omandajal kuni menetluse lõpuni hoiduda hääleõiguse kasutamisest, olenemata sellest, kas tegemist on kontrolliva osaluse või vähemusosalusega.
In this regard, it should first be pointed out that, based on the distributions of competence discussed at paragraph 42 above, the interpretation of Community law is a prerogative of the Court of Justice and not of the Commission, and that, accordingly, the Commission’s practice, albeit generally influential and important in determining whether any legitimate expectations may be justified, is not conclusive for present purposes.
Seoses sellega tuleb esiteks märkida, et tulenevalt eespool punktis 42 käsitletud pädevuse jaotusest on ühenduse õiguse tõlgendamise ainuõigus Euroopa Kohtul, mitte komisjonil, ja järelikult ei ole komisjoni otsustel – mis on küll kaalukad ja olulised määratlemaks, kas õiguspärane ootus on põhjendatud –, selles küsimuses määravat tähtsust.
Secondly, as was pointed out by the Commission in the course of the hearing, even if Article 7(1) of the Regulation were to be interpreted as prohibiting only a change of control pending the Commission’s review, and not steps short of change of control such as the exercise of voting rights arising from minority shareholdings, taking into account the strict time-limits within which the Commission must review a notified concentration and the combinations of factors which might give rise to control in any given case, it would remain legitimate for the Commission
Teiseks, nagu märkis komisjon kohtuistungil, isegi kui määruse artikli 7 lõiget 1 tõlgendada nii, et see keelab ainult kontrolli üleandmise komisjoni menetluse ajal, ja mitte toiminguid, millega ei suudeta kontrolli muuta, nagu vähemusosalusest tuleneva hääleõiguse teostamine, siis arvestades lühikest tähtaega, mille jooksul komisjon
In addition, although it is not, prima facie, a requirement arising from the Regulation, the notifying parties might consider it advantageous to facilitate the Commission’s administrative process by complying with such a request and, thereby, to avoid the risk that the Commission might consider it necessary to carry out inspections at the parties’ premises to verify whether any steps taken by the notifying parties do not in fact produce a change of control.
Lisaks, kuigi esmasel vaatlusel ei ole see nõue mis tuleneks määrusest, võivad koondumise osalised soovida selle nõude järgimisega hõlbustada komisjoni haldusmenetlust ja vältida nii riski, et komisjon peab vajalikuks teostada läbiotsimine poolte äriruumides, et kontrollida, kas mõni teatatud koondumise osalise poolt tehtud toiming ei põhjusta kontrolli muutust.
In relation to the press releases, which, according to the applicant, demonstrate that it is common practice for the Commission to consider steps short of control as ‘implementation’, it should be noted at the outset that no explanation has been provided by the applicant as to why the press releases in question, one of which dates back to 1997, were not available to it at the time at which it filed its application and why they had to be introduced in the proceedings at such a late stage.
Pressiteadete kohta, mis hageja sõnul tõendavad, et komisjoni otsustuspraktikas on tavaline pidada „elluviimiseks” toiminguid, millega ei saavutata kontrolli, tuleb esiteks märkida, et hageja ei ole selgitanud, miks asjassepuutuvad pressiteated, millest üks on väljastatud 1997. aastal, ei olnud talle kättesaadavad hagiavalduse esitamise ajal ja miks need esitati nii hilises menetlusstaadiumis.
However, irrespective of whether this late evidence is admissible or not, suffice it to state that such evidence is inconclusive as to the meaning of the expression ‘implementation’.
Olenemata sellest, kas see hilinemisega esitatud tõend on vastuvõetav või mitte, piisab märkusest, et see tõend ei ole mõiste „elluviimine” tõlgendamisel määrava tähtsusega.
In particular, the information contained in the press releases discussed does not appear to have an impact on the considerations set out above.
Samuti tuleb märkida, et pressiteadetes esitatud informatsioon ei tundu kuidagi mõjutavat eespool tehtud järeldusi.
During the hearing, counsel for the intervener referred to the use of this Court’s time by the applicant in submitting late evidence of this type as bordering on contempt of court.
Kohtuistungil viitas menetlusse astuja õigusnõustaja sellele, et hageja kulutab seda laadi hiliste tõendite esitamisega Esimese Astme Kohtu aega ja on kohtukorra reeglite rikkumise piiril.
Without needing to rule on this serious allegation, the President finds that such evidence is in any event inconclusive, and that, also in this respect, it can be concluded that the applicant has failed to demonstrate the existence of a prima facie case.
Esimese Astme Kohtu president leiab, et need tõendid ei ole igal juhul asjas määrava tähtsusega, mistõttu võib ka selles suhtes järeldada – ilma, et kohus peaks seda tõsist väidet uurima –, et hageja ei ole tõendanud nõude põhjendatust selle esmasel vaatlusel.
Under the applicant’s first claim, namely that Ryanair’s shareholding in Aer Lingus gives rise to serious competition concerns, the applicant argued that the refusal of the Commission to adopt measures under Article 8(4) to request disposal of Ryanair’s minority shareholding is contrary to previous Commission decisions, and referred in particular to the Commission’s decisions in Tetra Laval/Sidel and Schneider/Legrand.
Hageja esimeses väites, mille kohaselt Ryanairi osalus Aer Linguses tekitab olulisi konkurentsiprobleeme, märkis hageja, et komisjoni keeldumine meetmete võtmisest määruse artikli 8 lõike 4 alusel, nõudmaks Ryanairilt tema vähemusosaluse võõrandamist, on vastuolus komisjoni varasema otsustuspraktikaga, ning viitas täpsemalt komisjoni otsustele asjades Tetra Laval/Sidel ja Schneider/Legrand.
In this respect, for the sake of completeness, it should be pointed out that this evidence also cannot reverse the conclusions reached above.
Küsimuse ammendatuse huvides tuleb märkida, et ka see argument ei muuda eespool tehtud järeldusi.
In particular, the fact that in Tetra Laval/Sidel and Schneider/Legrand the Commission found that the
Täpsemalt ei oma käesolevas kohtuasjas tähtsust asjaolu, et asjades Tetra Laval/Sidel ja Schneider/Legrand leidis komisjon, et vähemusosaluse allesjätmine
Indeed, it is consistent with the above conclusions that the Commission’s powers in those cases had been triggered by the ‘implementation’ of the transaction, in other words, by a change of control.
Samuti vastab eespool toodud järeldustele see, et nendes asjades tekkis komisjoni tegutsemispädevus koondumistehingute „elluviimise” tõttu, teisisõnu kontrolli muutumise tõttu.
Once the powers of the Commission had been triggered, the Commission was entitled, as specifically provided for under Article 8(4), to ‘require the undertakings concerned to dissolve the concentration, in particular through the dissolution of the merger or the disposal of all the shares or assets acquired, so as to restore the situation prevailing prior to the implementation of the concentration’.
Kui komisjonil oli selline pädevus juba tekkinud, oli ta ka pädev, nagu on selgelt märgitud artikli 8 lõikes 4, et „nõuda asjaomastelt ettevõtjatelt koondumise lõpetamist, eelkõige ühinemise tühistamist või kõikide omandatud aktsiate või varade võõrandamist, et taastada enne koondumise elluviimist valitsenud olukord”.
As far as the applicant’s submission based on Article 7 is concerned, namely that, since the proposed acquisition has not yet been declared compatible with the common market, Ryanair may acquire securities or implement a public bid in the context of the notified transaction only in so far as it does not exercise the voting rights attaching to the securities acquired, except under derogation from the Commission, suffice it to state that the same interpretation of the term ‘implementation’ set out above must apply mutatis mutandis to the applicant’s arguments relating to Article 7.
Mis puudutab artikli 7 alusel esitatud hageja väiteid, nimelt seda, et kuna kavandatud osaluse omandamist ei ole veel ühisturuga kokkusobivaks tunnistatud, siis võib Ryanair teatatud koondumise raames omandada väärtpabereid või viia läbi avaliku pakkumise vaid siis, kui ta ei teosta omandatud väärtpaberitega kaasnevat hääleõigust, välja arvatud kui komisjon selleks erandi teeb ja piisab märkusest, et mõiste „elluviimine” eespool toodud tõlgendust tuleb analoogia alusel kohaldada ka hageja argumentidele seoses artikliga 7.
Accordingly, in relation to this legal ground also, Aer Lingus has failed to demonstrate the existence of a prima facie case.
Seega ei ole Aer Lingus ka selle õigusliku aluse osas suutnud tõendada nõude põhjendatust selle esmasel vaatlusel.
Finally, the applicant argues that the interpretation of Article 8(4) and (5) adopted by the Commission, in conjunction with the Article 21(3) prohibition of Member States applying their national legislation on competition to any concentration having a Community dimension, gives rise to a lacuna which is incompatible with the aim of the Regulation.
Lõpetuseks väidab hageja, et komisjoni poolt artikli 8 lõigetele 4 ja 5 antud tõlgendus, koosmõjus artikli 21 lõikega 3, milles keelatakse liikmesriikidel kohaldada ühenduse seisukohalt oluliste koondumiste suhtes siseriiklikke konkurentsialaseid õigusakte, tekitab õiguslünga, mis ei ole aga kooskõlas määruse eesmärgiga.
In this respect it should first be noted that the same factual scenario, whereby an undertaking enjoys a minority shareholding in a competitor, not giving rise to control, and that such competitor might consider that the minority shareholding in question is harmful to competition, could very well occur in cases where
Selle kohta tuleb esiteks märkida, et samasugune faktiline situatsioon, kus ettevõtjal on konkurendis kontrolli mitte andev vähemusosalus, mida see konkurent võib pidada konkurentsi kahjustavaks, võib suure tõenäosusega ilmneda olukordades, kus vähemusosalust ei ole omandatud koondumise teel. Sel juhul ei saaks ilmselgelt määrust kohaldada
In this scenario, the Regulation would clearly not apply, and the impossibility for the Commission to scrutinise the minority shareholding in question under Article 8(4) and (5) of the Regulation would clearly not be deemed to constitute a lacuna in the ability of the Community to secure undistorted competition.
KOMISJON ja komisjoni võimetus seda vähemusosalust artikli 8 lõigete 4 ja 5 alusel uurida ei oleks ilmselgelt käsitletav õiguslüngana ühenduse võimes tagada moonutamata konkurents.
As far as the operation of Article 21 is concerned, it should be pointed out, first, that Article 21(3) must be read in conjunction with Article 21(1).
Mis puutub artikli 21 kohaldumist, siis tuleb esiteks märkida, et artikli 21 lõiget 3 tuleb lugeda koos artikli 21 lõikega 1.
Article 21(1) provides that the Regulation alone is to apply to concentrations having a Community dimension as defined in Article 3 of the Regulation.
Artikli 21 lõikes 1 on sätestatud, et ühenduse seisukohalt olulisele koondumisele, nagu see on määratletud määruse artiklis 3, kohaldatakse ainult määrust.
In this light, in circumstances such as those in the present case, where a concentration has been notified, declared incompatible with the common market by the Commission and on this basis the public bid was abandoned, no concentration with a Community dimension as defined in Article 3 is in existence.
Seda arvestades ei eksisteeri sellistel asjaoludel, nagu esinevad käesolevas asjas, kus koondumisest on teatatud, komisjon on selle ühisturuga kokkusobimatuks tunnistanud ja seetõttu on avalik pakkumine lõpetatud, ühenduse seisukohalt olulist koondumist, nagu see on määratletud määruse artiklis 3.
Nor can a concentration with a Community dimension be contemplated by the parties in these circumstances, since any such concentration would be in violation of an existing Commission decision.
Samuti ei saa sellistel asjaoludel pooled ühenduse seisukohalt olulist koondumist kavandada, kuna sellega rikutaks kehtivat komisjoni otsust.
On this basis, as the Commission sets out in its written observations, Article 21(3) cannot be said, prima facie, to apply since there is no concentration in existence, or contemplated, to which the Regulation alone must apply.
Seda arvestades ei saa esmasel vaatlusel väita, nagu märgib ka komisjon oma kirjalikes seisukohtades, et asjas tuleks artikli 21 lõiget 3 kohaldada, kuna käimas ei ole ega kavandata koondumist, millele kohalduks ainult määrus.
The remaining minority shareholding is, prima facie, no longer linked to an acquisition of control, ceases to be part of a ‘concentration’ and lies outside the scope of the Regulation.
Allesjääv vähemusosalus ei ole esmasel vaatlusel seotud kontrolli omandamisega, see ei ole enam „koondumise” osa ja jääb määruse kohaldumisalast välja.
Accordingly, Article 21, which under recital 8 to the Regulation is aimed at ensuring that concentrations generating significant structural changes are reviewed exclusively by the Commission in application of the ‘one-stop shop principle’, does not in principle, under these circumstances, prevent the application by national competition authorities and national courts of national legislation on competition.
Neid asjaolusid arvestades ei takista üldiselt artikkel 21, mis määruse põhjenduse 8 kohaselt peaks tagama, et märkimisväärseid struktuurimuutusi tekitavaid koondumisi peaks ainukontrolli põhimõttest lähtuvalt läbi vaatama üksnes komisjon, siseriikliku konkurentsiõiguse kohaldamist riiklike konkurentsiasutuste ja kohtute poolt.
In this respect, the fact that the Commission’s decision finding the concentration incompatible with the common market is being challenged before the Court of First Instance makes no material difference, since, on the basis of Article 242 EC, actions before the Court of Justice do not have suspensory effect.
Selles suhtes ei ole oluline asjaolu, et komisjoni otsus koondumise ühisturuga kokkusobimatuks tunnistamise kohta on Esimese Astme Kohtus vaidlustatud, sest EÜ artikli 242 kohaselt ei ole Euroopa Kohtu otsustel õigusakti toimet peatavat mõju.
In addition, if the relevant national competition authorities were deterred from taking definitive measures by
Kui asjassepuutuvad siseriiklikud konkurentsiasutused ei saa menetlusökonoomia kaalutlustel võtta lõplikke siduvaid meetmeid, saavad need ametiasutused kohaldada