natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is for the applicant to rebut the presumption that the contested decision is lawful by putting forward evidence capable of casting doubt on the findings set out in the contested decision.
Võistelda tuleb eeldusega, et vaidlustatud otsus on õiguspärane, ning esitada andmeid, mis võivad vaidlustatud otsuses sisalduvaid hinnanguid kummutada.
In that regard, the Commission states, first, that the cultural objective of the aid at issue was not called into question by the applicant and, second, that the contested aid did not overcompensate the costs relating to the activities in question, even though the file submitted by the French authorities is not without its weak points and provides no guarantee as to exactly how all the sums were used.
Komisjon märgib selle kohta, et esiteks ei ole hageja vaidlustanud vaidlusaluse abi kultuurilist eesmärki, ning teiseks – isegi arvestades et Prantsuse ametiasutuste esitatud materjalides esineb puudusi ning et need ei näita kõikide summade täpset kasutamist – ei saa vaidlusalune abi kõnealuse tegevusega seotud kulutusi hüvitada.
In fact, the Commission is of the view that, if the French authorities had submitted to it beforehand a complete file guaranteeing absolutely that the sums paid were strictly to offset the extra costs associated with the public service objectives pursued by CELF, the Commission could have concluded, by reference to the judgment in Altmark Trans and Regierungspräsidium Magdeburg, that there was no State aid.
Komisjon leiab, et kuigi Prantsuse ametiasutused edastasid talle eelnevalt täielikud materjalid, millest nähtus, et väljamakstud summasid kasutati täielikult CELF-i poolt osutatava avaliku teenusega seotud kulutuste hüvitamiseks, võis ta eespool viidatud kohtuotsusele Altmark Trans ja Regierungspräsidium Magdeburg viidates siiski järeldada, et tegemist ei olnud riigiabiga.
The Commission submits that the evidence produced by the applicant in order to dispute that there was a sufficient link between the aid paid and the small orders is of a very general nature.
Komisjon väidab, et väited, mida hageja on esitatud väljamakstud abi ja väikeste tellimuste vahelise piisava seose vaidlustamiseks, on äärmiselt üldised.
That evidence sought to deny the obvious, namely that it is more costly to process small orders than large orders.
Hageja sellekohastes väidetes ei ole arvestatud ilmselgeid tõsiasju, st et väikeste tellimuste töötlemine on kulukam suurte tellimuste täitmisest.
The Commission refers to a document entitled ‘CELF — CELF Profitability’, which gave details of the reasons for the extra costs associated with processing small orders, the latter representing almost half of CELF’s orders.
Komisjon viitab sellega seoses dokumendile pealkirjaga „CELF – CELF-i tegevuse tulusus”, kus on üksikasjalikult ära toodud väikeste tellimuste töötlemisega – mis moodustavad ligi poole CELF-i tellimustest – seotud lisakulutuste põhjused.
First of all, with regard to the alleged accounting devices, the Commission states that the use of individual multiplying factors is justified as the processing costs per book are, according to the French authorities, greater, on average by approximately 50%, for small orders by comparison with other orders.
Esiteks, seoses väidetavate kunstlike raamatupidamiskannetega kinnitab komisjon, et koefitsientide kasutamine oli õigustatud, kuna tellimuse töötlemise kulud ühe raamatu kohta olid Prantsuse ametiasutuste andmete kohaselt väikeste tellimuste puhul keskmiselt 50% võrra kõrgemad kui muude tellimuste puhul.
The use of individual multiplying factors was explained in detail in a letter from the French Government of 5 March 1998.
Koefitsientide kasutamist on üksikasjalikult selgitatud ühes Prantsuse valitsuse 5. märtsi 1998. aasta kirjas.
Secondly, as regards the fact that teletransmission was taken into account, the Commission points out that the contested decision was based on the information which was provided by the French authorities in 1998 and adjusted in 2003.
Teiseks, seoses kaugsidevahendite kasutamisega tuletab komisjon meelde, et vaidlustatud otsus põhineb teabel, mille Prantsuse ametiasutused edastasid aastal 1998 ning muutsid aastal 2003.
The cost of a small order was adjusted from EUR 27.44 per book to EUR 27.20 per book.
Väikeste tellimuste puhul oli ühele raamatule vastav kulu 27,20 eurot ja mitte 27,44 eurot.
By way of comparison, the costs associated with ordinary orders were EUR 18.44 per book.
Võrdluseks: tavaliste tellimustega seotud kulud olid 18,44 eurot raamatu kohta.
The Commission argues that each small order, whether or not tele-transmitted, entails extra costs.
Komisjon väidab, et iga väike tellimus, sõltumata sellest, kas see on tehtud elektroonilisel teel või mitte, toob kaasa lisakulutusi.
For example, when the books are stored, a small order occupies the same space as a larger order, which was not disputed by the applicant.
Näiteks raamatute ladustamisel hõivab väike tellimus sama suure ruumiosa kui suurem tellimus, mida hageja ei ole arvesse võtnud.
Furthermore, the average number of books per line is almost twice as low in the case of small orders, which increases the costs accordingly.
Lisaks on teoste keskmine arv tellimuse edastamise koha kohta väikeste tellimuste puhul peaaegu kaks korda väiksem, mis vastavalt suurendab kulutusi.
Thirdly, with regard to the allocation keys, the Commission is of the view that the number of invoices is a better criterion for calculating the accountancy costs associated with small orders than the number of books.
Kolmandaks, seoses jagamispõhimõtetega on komisjon seisukohal, et arvete arv on väikeste tellimustega seotud raamatupidamiskulude väljaarvutamise jaoks parem kriteerium kui raamatute arv.
By contrast, the number of books is more relevant for the purpose of the other services.
Seevastu on raamatute arv asjakohasem muude teenuste puhul.
The Commission states, in addition, that the applicant’s argument concerning CELF’s accounting devices is based essentially (almost two-thirds of the costs being as a result adjusted) on that unfounded criticism of the allocation keys.
Komisjon märgib lisaks, et hageja argumendid, mis puudutavad CELF-i kunstlikke raamatupidamiskandeid, tuginevad eelkõige (ligi kaht kolmandikku kulutustest on sel moel muudetud) põhjendamatul kriitikal jagamispõhimõtete osas.
The French Republic submits that CELF benefited from the contested aid on account of its general interest objective of meeting unprofitable orders placed by foreign booksellers.
Prantsuse Vabariik väidab, et vaidlusalust abi anti CELF-ile üldisest huvist lähtuvate ülesannete täitmiseks, st et täita välisriikide raamatupoodide tellimusi, mis ei ole tulusad.
The French Republic is of the view that the alleged errors identified by the applicant do not affect the accuracy of the facts relied on by the Commission in the contested decision.
Prantsuse Vabariik on seisukohal, et väidetavad vead, millele hageja on osutanud, ei lükka ümber nende faktiliste asjaolude sisulist täpsust, millest komisjon on lähtunud vaidlustatud otsuses.
It would be unreasonable to contend that the cost of processing small orders is not considerably greater than that of other orders.
Poleks mõistlik väita, et väikeste tellimuste töötlemise kulutused ei ole muude tellimustega seotud kulutustest oluliselt suuremad.
The French Republic states, finally, that there is not necessarily any link between small orders and small publishers.
Prantsuse Vabariik märgib lõpuks, et väikeste tellimuste ja väikeste kirjastuste vahel ei ole ilmtingimata seost.
By virtue of Article 87(3) EC, the Commission has a wide discretion the exercise of which involves complex economic and social assessments which must be made in a Community context.
Tuleb meenutada, et komisjonil on EÜ artikli 87 lõike 3 kohaldamisel lai kaalutlusõigus, mille kasutamine hõlmab keerulisi majanduslikke ja sotsiaalseid hinnanguid, mis tuleb läbi viia ühenduse kontekstis.
Judicial review of the manner in which that discretion is exercised is confined to establishing that the rules of procedure and the rules relating to the duty to give reasons have been complied with and to verifying the accuracy of the
Selle kaalutlusõiguse rakendamise kontrollimisel tuleb kohtul kontrollida üksnes menetlusnormide järgimist ja põhjendamiskohustuse täitmist, faktiliste asjaolude sisulist õigsust ning et rikutud ei oleks õigus-
In particular, it is not for the Community court to substitute its economic assessment for that made by the institution which adopted the decision (Case C-169/95 Spain v Commission [1997] ECR I-135, paragraph 34).
Eelkõige ei tohi ühenduse kohus otsuse vastuvõtja poolt antud majanduslikku hinnangut asendada enda omaga (Euroopa Kohtu 14. jaanuari 1997. aasta otsus kohtuasjas C-169/95: Hispaania vs. komisjon, EKL 1997, lk I-135, punkt 34).
In order to establish that the Commission committed a manifest error in assessing the facts such as to justify the annulment of the contested decision, the evidence adduced by the applicants must be sufficient to make the factual assessments used in the decision in question implausible (Case T-380/94 AIUFFASS and AKT v Commission [1996] ECR II-2169, paragraph 59, and Case T-308/00 Salzgitter v Commission [2004] ECR II-1933, paragraph 138).
Selleks et tuvastada komisjoni ilmselge viga asjaolude hindamisel, mis õigustaks vaidlustatud otsuse tühistamist, peavad hageja esitatud tõendid olema piisavad, et kõnealuses otsuses asjaoludele antud hinnang muutuks ebausutavaks (Esimese Astme Kohtu 12. detsembri 1996. aasta otsus kohtuasjas T-380/94: AIUFFASS ja AKT vs. komisjon, EKL 1996, lk II-2169, punkt 59, ja 1. juuli 2004. aasta otsus kohtuasjas T-308/00: Salzgitter vs. komisjon, EKL 2004, lk II-1933, punkt 138).
In exercising its discretion, the Commission has to ensure that the aims of free competition and those of the derogation are reconciled, whilst complying with the principle of proportionality (see, by analogy, AIUFFASS and AKT v Commission, paragraph 54).
Seega peab komisjon talle kuuluva kaalutlusõiguse rakendamisel püüdma ühildada vaba konkurentsi tagamist kõnealuse erandi eesmärgiga, järgides proportsionaalsuse põhimõtet (vt analoogia põhjal eespool viidatud kohtuotsus AIUFFASS ja AKT vs. komisjon, punkt 54).
Thus, Member States are not permitted to make payments which may improve the situation of the undertakings receiving the aid but which are not necessary for the attainment of the objectives specified in Article 87(3) EC (see, to that effect, Case 730/79 Philip Morris v Commission [1980] ECR 2671, paragraph 17).
Liikmesriikidel ei ole lubatud maksta abi, mille tulemusena abi saava ettevõtja olukord paraneb, juhul kui need väljamaksed ei ole vajalikud EÜ artikli 87 lõikes 3 ettenähtud eesmärkide saavutamiseks (vt selle kohta Euroopa Kohtu 17. septembri 1980. aasta otsus kohtuasjas 730/79: Philip Morris vs. komisjon, EKL 1980, lk 2671, punkt 17).
In particular, operating aid, that is to say, aid intended to relieve an undertaking of the expenses which it would itself normally have had to bear in its day-to-day management or its usual activities, does not in principle fall within the scope of Article 87(3) EC.
EÜ artikli 87 lõike 3 kohaldamisalasse ei kuulu põhimõtteliselt tegevustoetus, st abi, mille eesmärk on vabastada ettevõtjad selliste kulude kandmisest, mida nad oleks normaaltingimustes pidanud seoses igapäevase juhtimise või tavapärase tegevusega ise kandma.
The effect of such aid is in principle to distort competition in the sectors in which it is granted, whilst nevertheless being incapable, by its very nature,
Selline abi kahjustab põhimõtteliselt konkurentsitingimusi neis sektorites, milles tegutsevatele ettevõtjatele seda makstakse, ilma et võimaldaks
It is in the light of those principles that it is necessary to consider whether the applicant has succeeded in demonstrating that the contested decision is vitiated by a manifest error of assessment as regards the examination of whether the contested aid is compatible with the common market.
Neid põhimõtteid arvestades tuleb uurida, kas hageja on suutnud tõendada, et vaidlustatud otsuses on vaidlusaluse abi ühisturuga kokkusobivuse uurimisel tehtud ilmselge hindamisviga.
In the present case, the object of the contested aid was to disseminate French language and literature by means of a mechanism offsetting the extra costs of handling small orders.
Käesoleval juhul oli vaidlusaluse abi eesmärk prantsuse keele ja kirjanduse levitamine väikeste tellimuste töötlemisega seotud lisakulutuste hüvitamise mehhanismi abil (vaidlustatud otsuse põhjendused 44 ja 45).
The Commission therefore declared the contested aid compatible with the common market after weighing the objectives of promoting French culture against those of safeguarding free competition.
Komisjon tunnistas vaidlusaluse abi ühisturuga kokkusobivaks, olles kaalunud ühelt poolt selle eesmärki edendada Prantsuse kultuuri ja teiselt poolt säilitada vaba konkurents.
It took account, in particular, of the fact that the aid granted by France did not overcompensate the costs associated with processing small orders.
Eelkõige võttis ta sellega seoses arvesse asjaolu, et Prantsusmaa poolt antud abi ei suutnud väikeste tellimuste töötlemisega seotud lisakulutusi hüvitada.
It is therefore necessary to consider whether, as the applicant maintains, the Commission overestimated the abovementioned costs with the effect that the amount of aid paid clearly exceeded the cost of processing small orders and, therefore, went beyond the pursuit of the sole cultural objective covered by the derogation in Article 87(3)(d) EC which was identified by the Commission in the contested decision.
Seega tuleb uurida, kas – nagu väidab hageja – komisjon on ülalnimetatud kulutusi üle hinnanud, nii et makstud toetuste summa on ilmselgelt kõrgem kui väikeste tellimuste töötlemisega seotud kulutused, ning kas EÜ artikli 87 lõike 3 punktis d – millele komisjon vaidlustatud otsuses viitab – sätestatud erandi alla kuuluv kultuuri edendamine oli selle abi ainus eesmärk.
The applicant essentially puts forward two main arguments.
Hageja esitab sellega seoses sisuliselt kaks põhimõttelist argumenti.
First, it considers that the Commission committed an error by calculating the costs directly associated with small orders during the whole period in which the contested aid was paid on the basis of an extrapolation of the data for 1994 alone.
Esiteks on ta seisukohal, et komisjon on teinud vea seoses sellega, et arvutas väikeste tellimustega otseselt seotud kulutused kogu vaidlusaluse abi maksmise perioodi kohta välja ainuüksi aastat 1994 puudutavate andmete alusel.
Second, the applicant submits that the calculation of the costs for 1994 is, in any event, incorrect.
Teiseks väidab hageja, et 1994. aasta kulutuste arvestamine oli igal juhul ekslik.
If the applicant’s second argument were justified, it would not be necessary to consider its first argument.
Kui hageja teine argument on põhjendatud, ei ole esimest argumenti vaja uurida.
Indeed, whether the Commission’s conclusions for all of the period in question, which are based on an extrapolation of the data for 1994, are correct depends on whether its conclusions for that year are accurate.
Nende järelduste õigsus, mida komisjon tegi kogu vaidlusaluse perioodi kohta 1994. aastat puudutavate andmete alusel, sõltub seda aastat puudutavate järelduste täpsusest.
It is therefore necessary to ascertain whether the contested decision is vitiated by a manifest error of assessment with regard to the analysis of the aid received by CELF in 1994.
Seega tuleb kontrollida, kas vaidlustatud otsuse puhul on CELF-i poolt aastal 1994 saadud abi analüüsimisel tehtud ilmselge hindamisviga.
The applicant argues, in essence, that the costs directly associated with processing small orders were arbitrarily overestimated by the Commission by means of three mechanisms, namely unjustified individual multiplying factors, a failure properly to take account of the actual manner in which the orders were completed and incorrect allocation keys.
Hageja kinnitab selles osas sisuliselt seda, et komisjon hindas väikeste tellimuste töötlemisega otseselt seotud kulutusi omavoliliselt üle, lähtudes kolmest mehhanismist, st põhjendamatutest koefitsientidest, tellimuste töötlemise konkreetsete viiside valest arvestamisest ja ebaõigetest jagamispõhimõtetest.
The applicant therefore considers that a significant part of the expenses associated with other CELF activities were allocated to the processing of small orders.
Hageja leiab, et seeläbi kanti oluline osa CELF-i muude tegevustega seotud kuludest väikeste tellimuste töötlemise kulutuste alla.
The applicant thereby concludes that the contested aid was in actual fact used to finance CELF’S overall activities.
Hageja järeldab sellest, et vaidlusalust abi kasutati tegelikkuses CELF-i üldise tegevuse rahastamiseks.
It must be pointed out that the Commission calculated the costs directly associated with processing small orders on the basis of explanations provided to it by the French Republic in the procedure in which the contested aid was examined.
Tuleb täpsustada, et komisjon arvutas väikeste tellimuste töötlemisega otseselt seotud kulutused välja Prantsuse vabariigi poolt vaidlusaluse abi uurimismenetluse käigus esitatud selgituste alusel.
At recital 206 of the contested decision, the Commission concluded, on the basis of those explanations, that the cost of processing small orders in 1994 was FRF 4 446 706 (EUR 677 895.96), whereas the turnover for those activities was FRF 2 419 006 (EUR 368 775.09).
Neist selgitustest lähtudes asus ta vaidlustatud otsuse põhjenduses 206 seisukohale, et aastal 1994 olid väikeste tellimuste töötlemise kulud 4 446 706 Prantsuse franki (677 895,96 eurot), samas kui nende tellimuste käive oli 2 419 006 Prantsuse franki (368 775,09 eurot).
Consequently, given that the total contested aid
Kuna CELF-ile aastal 1994 antud vaidlusaluse abi kogusumma oli 2 000 000 Prantsuse franki (304 898,03 eurot), järeldas
The Commission also explained the way in which it calculated the costs directly associated with processing small orders in Annex IV to the contested decision.
Lisaks selgitab komisjon vaidlustatud otsuse IV lisas, mil viisil ta arvutas välja väikeste tellimuste töötlemisega otseselt seotud kulud.
First of all, that annex consists of a table containing the various categories of expenditure associated with CELF’s activities as an export agency — such as the cost of purchasing books, staff costs, overheads etc — as well as the costs which, in each of those categories, should have been incurred by CELF, according to the Commission, in processing small orders.
Esiteks on kõnealuses lisas esitatud tabel, kus on ära toodud erinevad CELF-i ekspordivahendustegevusega seotud kulude liigid – nagu nt raamatute ostukulud, personalikulud, üldkulud, jne – ning samuti kulud, mis tekkisid CELF-il komisjoni arvates iga nimetatud kategooria osas seoses väikeste tellimuste töötlemisega.
Secondly, that annex contains comments and explanations of the way in which some of those costs were allocated to the processing of small orders rather than to other CELF activities.
Teiseks sisaldab kõnealune lisa kommentaare ja selgitusi, mil viisil kanti teatavad kulud väikeste tellimuste töötlemisega seotud kulude alla, mitte CELF-i muu tegevuse alla.
It is apparent from the annex in question that the Commission failed to take account of the actual costs of processing small orders.
Kõnealusest lisast nähtub, et komisjon ei ole arvesse võtnud väikeste tellimuste töötlemise tegelikke kulusid.
On the contrary, the Commission made an estimate of those costs on the basis of the total costs incurred by CELF for each category.
Komisjon on vastupidi andnud neile kuludele hinnangu, lähtudes CELF-i poolt iga kululiigi osas tekkinud kogukuludest.
In order to do this, the Commission allocated part of the total costs to the processing of small orders by using an allocation key that was predetermined and, as the applicant pointed out, not necessarily the same for each category.
Selleks kandis komisjon osa kogukuludest väikeste tellimuste töötlemise kulude alla, kasutades kindlat jagamispõhimõtet ning, nagu hageja on märkinud, mis ei olnud kõikide kululiikide puhul üks ja seesama.
Thus, for example, in order to calculate the cost of purchasing books for small orders, the Commission divided the total cost of the books purchased by CELF by the number of those books.
Näiteks jagas komisjon väikeste tellimuste alla kuuluvate raamatute ostuhinna väljaarvutamisel CELF-i poolt ostetud raamatute koguhinna raamatute arvuga.
It then multiplied that figure, corresponding to the average cost per book, by the number of books forming part of small orders.
Seejärel korrutas ta saadud arvu, st ühe raamatu keskmise hinna, väikeste tellimuste alla kuulunud raamatute arvuga.
However, the Commission followed a different procedure when calculating CELF’s turnover for small orders.
Tuleb rõhutada, et komisjon toimis CELF-i väikeste tellimuste töötlemisega seotud tegevuse käibe väljaarvutamisel teisiti.
In that case, it did not simply calculate the average turnover per book and multiply that figure by the number of books covered by the activity in question but took into account the actual turnover.
Sel puhul ei arvutanud ta välja mitte ainult keskmist käivet ühe raamatu kohta, korrutades selle kõnealuse tegevuse alla kuulunud raamatute arvuga, vaid võttis arvesse tegelikku käivet.
If the Commission had calculated the turnover for small orders in accordance with the method it used to calculate the cost of purchasing books for small orders, the resulting turnover would have been much higher than that calculated in the contested decision, which would have had an impact on whether the contested aid was classified as excessive in relation to the cultural objective covered by the derogation in Article 87(3)(d) EC which was identified by the Commission in the contested decision.
Tuleb märkida, et kui komisjon oleks väikeste tellimuste töötlemist puudutava käibe arvutanud välja meetodiga, mida ta kasutas selle tegevuse alla kuuluvate raamatute ostuhinna väljaarvutamiseks, oleks saadud käive olnud tunduvalt kõrgem kui vaidlustatud otsuses näidatud käive, mis oleks mõjutanud vaidlusalusele abile antud hinnangut selles osas, kas see abi on EÜ artikli 87 lõike 3 punktis d – millele komisjon vaidlustatud otsuses viitab – kehtestatud erandiga kaetud kultuurilist eesmärki arvestades ülemäärane või mitte.
In fact, it is apparent from that decision, in particular from tables 3(a), 3(b), 3(c) and table 4, that the actual average price of the books sold as part of small orders is much lower than the average actual price of books sold by CELF.
Vaidlustatud otsusest, eelkõige selle tabelitest 3a, 3b ja 3c ning tabelist 4 nähtub, et väikeste tellimuste raames müüdud raamatute tegelik keskmine hind on CELF-i müüdud raamatute tegelikust keskmisest hinnast tunduvalt madalam.
The Court nevertheless considers that it is appropriate to leave aside the above consideration and to continue its analysis of the contested decision.
Esimese Astme Kohus leiab siiski, et vaidlustatud otsuse analüüsi tuleb jätkata, jättes kõrvale eeltoodud mõttekäigu.
It is also apparent from Annex IV to the contested decision that, for certain categories of costs, the Commission multiplied the figure calculated in accordance with the method set out at paragraph 110 by a given coefficient in order to establish the final cost to be allocated to small orders.
Vaidlustatud otsuse IV lisast nähtub ühtlasi, et teatud kululiikude puhul on komisjon punktis 110 kirjeldatud meetodi kohaselt välja arvutatud näitaja korrutanud läbi teatud kindlaksmääratud koefitsiendiga, et saada väikestele tellimustele vastav lõplik hind.
Thus, the costs grouped under the headings ‘Reception (of works), direct labour’ and ‘Sales department, direct labour’ were calculated on the basis of the average cost per book for each of those headings.
Nii on alaliikidesse „(raamatute) vastuvõtmine: otsene töökulu” ja „[k]ommertsteenus: otsene töökulu” kuuluvate kulude väljaarvutamisel lähtutud kummassegi neist alaliikidest kuuluvate raamatute keskmisest hinnast.