natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In response to the judgments in Case 33/88 Allué and Coonan [1989] ECR 1591 and in Joined Cases C-259/91, C-331/91 and C-332/91 Allué and Others [1993] ECR I-4309, the Italian Republic adopted Decree-Law No 120 of 21 April 1995, converted into Law No 236 of 21 June 1995 (GURI No 143 of 21 June 1995, p. 9) (‘Law No 236/95’), the purpose of which was to reform foreignlanguage teaching in Italian universities.
Pärast 30. mail 1989 kohtuasjas 33/88: Allué ja Coonan (EKL 1989, lk 1591) ja 2. augustil 1993 liidetud kohtuasjades C-259/91, C-331/91 ja C-332/91: Allué jt (EKL 1993, lk I-4309) tehtud otsuseid võttis Itaalia Vabariik vastu 21. aprilli 1995. aasta dekreetseaduse nr 120, mida on muudetud 21. juuni 1995. aasta seadusega nr 236 (GURI nr 143, 21.6.1995, lk 9; edaspidi „seadus nr 236/95”) ja mille eesmärk oli võõrkeele õpetamise reform Itaalia ülikoolides.
Law No 236/95 laid down four fundamental rules:
Seadus nr 236/95 nägi ette järgmised neli olulisemat sätet:
(a) the post of foreignlanguage assistant, as established by Article 28 of DPR No 382/80, was abolished and replaced by that of ‘associate and mother-tongue linguistic expert’ (‘linguistic associate’);
— võõrkeelt emakeelena rääkivate lektorite ametikoht, mis kehtestati Vabariigi Presidendi 11. juuli 1980. aasta dekreedi nr 382 artikliga 28, kaotatakse ja asendatakse „keelevaldkonna töötajate ja emakeele spetsialisti” ametikohaga (edaspidi „keelevaldkonna töötajad”);
(b) linguistic associates are to be engaged by universities on the basis of an employment contract governed by private law (and no longer on a selfemployed basis), usually concluded for an indeterminate period and, in exceptional circumstances, in order to meet temporary requirements, for a fixed term;
— ülikoolid võtavad keelevaldkonna töötajad tööle eraõigusliku töölepingu alusel (mitte enam füüsilisest isikust ettevõtjaga sõlmitava lepingu alusel), mis sõlmitakse tavaliselt tähtajatuna või erandlikel juhtudel ajutiste vajaduste rahuldamiseks tähtajalisena;
(c) linguistic associates are to be engaged following a public selection procedure, the detailed rules of which are laid down by universities according to their respective statutes;
— keelevaldkonna töötajad võetakse tööle avaliku valikumenetluse alusel, mille läbiviimise korra määravad ülikoolid kindlaks vastavalt ülikoolis kehtestatud eeskirjadele;
(d) those who were previously foreignlanguage assistants, and persons who have reached the end of their contract, unless the non-renewal of the contract is due to the person’s lack of aptitude or to the removal of the post, are entitled to a preferential right of employment and, in addition, they retain, under Article 4(3) of Law No 236/95, the rights acquired in the course of previous employment relationships.
— isikud, kellega on sõlmitud võõrkeelt emakeelena rääkiva lektori leping, ning isikud, kelle leping on lõppenud ja kelle lepingu pikendamata jätmise põhjuseks ei ole isiku sobimatus või ametikoha kaotamine, omavad tööle saamisel eelisõigust ja säilitavad seaduse nr 236/95 artikli 4 kolmanda lõigu alusel varasema töösuhtega omandatud õigused.
Article 1(1) of Decree-Law No 2 of 14 January 2004 laying down urgent provisions relating to the economic treatment of linguistic associates in certain universities and concerning equivalent qualifications (GURI No 11 of 15 January 2004, p. 4) provides:
14. jaanuari 2004. aasta dekreetseaduse nr 2, mis käsitleb kiireloomulisi meetmeid teatavate ülikoolide keelevaldkonna töötajate majanduslike tingimuste ja samaväärsete kvalifikatsioonide kohta (GURI nr 11, 15.1.2004, lk 4), artikli 1 lõige 1 sätestab:
‘In compliance with the judgment delivered by the Court of Justice … on 26 June 2001 in Case C-212/99 [Commission v Italy [2001] ECR I-4923], the financial treatment of linguistic associates, former foreignlanguage assistants … at the universities of La Basilicata, Milan, Palermo, Pisa, “La Sapienza” in Rome, and the Eastern
„Kooskõlas Euroopa Kohtu [26. juuni 2001. aasta otsusega kohtuasjas C-212/99: komisjon vs. Itaalia (EKL 2001, lk I-4923)] tagatakse Basilicata, Milano, Palermo, Pisa ja Rooma „La Sapienza” ülikoolide ning Napoli Orientalistika Ülikool-Instituudi keelevaldkonna töötajatele ehk endistele võõrkeele lektoritele […] proportsionaalselt
University Institute in Naples … shall correspond to that afforded to part-time tenured researchers, on a pro rata basis according to the number of hours worked and on the basis that full-time employment is equal to 500 hours, with effect from the original date of recruitment, save where more advantageous treatment may be afforded; …’
KOHTUOTSUS 15.5.2008 — KOHTUASI C-276/07 töötatud tundide arvuga ja lähtudes täistööajast, milleks on 500 tundi aastas, algsest töölevõtmise kuupäevast alates samasugused majanduslikud tingimused nagu ajutistele teadustöötajatele, kui ei ole ette nähtud soodsamaid tingimusi; […]”
Article 2 of Law No 230 of 18 April 1962 on the regulation of fixedterm contracts (GURI No 125 of 17 May 1962, ‘Law No 230/62’), applicable to all Italian workers whose employment relationship is governed by contracts under private law, provides that, ‘if the employment relationship continues after the date of expiry originally fixed or if the period is subsequently extended, the contract of employment shall be deemed to be a contract for an indeterminate period from the date on which the worker was first employed’.
Tähtajalisi lepinguid reguleeriva 18. aprilli 1962. aasta seaduse nr 230 (GURI nr 125, 17.5.1962; edaspidi „seadus nr 230/62”), mida kohaldatakse kõikidele riigi kodanikest töötajatele, kelle töösuhe on reguleeritud eraõigusliku lepinguga, artikkel 2 sätestab, et „kui pärast esialgu määratud või hiljem pikendatud töölepingu lõppemise tähtaega töösuhet jätkatakse, loetakse tööleping töötaja algsest töölevõtmise kuupäevast alates tähtajatuks”.
It is apparent from the decision for reference that the category of exchange assistants has never been abolished.
Eelotsusetaotlusest nähtub, et vahetuslektorite kategooriat ei ole kaotatud.
Ms Delay, a Belgian citizen, was employed as an exchange assistant by the Università degli Studi di Firenze from 1 November 1986 to 31 October 1994 under fixedterm contracts successively renewed.
Belgia kodanik N. Delay töötas 1. novembrist 1986 kuni 31. oktoobrini 1994 Università degli studi di Firenzes vahetuslektorina järjestikku pikendatud tähtajaliste lepingute alusel.
She had first taken part in a competition organised by the General Commissariat for International Relations in Brussels for French-language and -literature assistants.
Esmalt osales N. Delay Brüsseli rahvusvaheliste suhete sekretariaadi korraldatud prantsuse keele ja kirjanduse lektorite konkursil.
Then, Ms Delay having being successful, her curriculum vitae was sent to the university in question, together with the names of other successful candidates, so that the university should choose an exchange assistant.
Pärast konkursi läbimist saadeti tema elulookirjeldus koos teiste konkursi läbinud isikute nimedega eelnimetatud ülikoolile vahetuslektori väljavalimiseks.
On 31 October 1994 her contract was not renewed, her name no longer appearing in the list supplied to the Università degli studi di Firenze by the Belgian authorities.
N. Delay leping jäeti 31. oktoobril 1994 pikendamata ja tema nime ei olnud enam nimekirjas, mille Belgia asutused olid Università degli studi di Firenzele edastanud.
On 28 December 1994, after two months without working, Ms Delay concluded with that same university a contract for an indefinite period governed by Law No 236/95 applicable, from 1 January 1994, to linguistic associates.
Pärast kahekuulist pausi kutsealases töös sõlmis N. Delay 28. detsembril 1994 sama ülikooliga tähtajatu töölepingu seaduse nr 236/95 alusel, mida kohaldatakse keelevaldkonna töötajatele alates 1. jaanuarist 1994.
Although her duties were similar, the remuneration payable under the new system was less than that previously received by Ms Delay.
Vaatamata asjaolule, et N. Delay tööülesanded olid jäänud samaks, oli tema töötasu uute eeskirjade kohaselt väiksem kui varasem töötasu.
Upon its proving impossible to reach any agreement with the Università degli studi di Firenze, the applicant brought an action before the Tribunale di Firenze (District Court, Florence) on 21 July 2003 claiming, in particular, that her contract should be recognised as having been for an indefinite period since 1 November 1986, that is to say, from the beginning of her employment relationship with the Università degli studi di Firenze.
Kuna N. Delay ei jõudnud Università degli studi di Firenzega kokkuleppele, esitas ta 21. juulil 2003 Tribunale di Firenzele hagi, milles nõudis muu hulgas, et tema leping tunnistataks alates 1. novembrist 1986, st Università degli studi di Firenzega sõlmitud töösuhte algusest peale tähtajatuks lepinguks.
In essence, she claimed to be entitled to be covered by the rules laid down in Decree-Law No 2 of 14 January 2004 on the recognition of the rights acquired by former foreignlanguage assistants.
N. Delay taotles sisuliselt seda, et talle kohaldataks 14. jaanuari 2004. aasta dekreetseaduses nr 2 sätestatud eeskirju, mis käsitlevad endiste võõrkeelt emakeelena rääkivate lektorite omandatud õiguste tunnustamist.
The Tribunale di Firenze dismissed her action, taking the view, in particular, that exchange assistants formed a category quite separate from that of foreignlanguage assistants, remaining subject to special legislation.
Tribunale di Firenze jättis tema taotluse rahuldamata, leides eelkõige, et vahetuslektorid on täiesti eraldiseisev kategooria võrreldes võõrkeelt emakeelena rääkivate lektoritega, kelle suhtes kehtivad jätkuvalt erieeskirjad.
Ms Delay brought an appeal against that judgment before the Corte d’appello di Firenze (Court of Appeal, Florence) which, considering that it was not clear that the
N. Delay kaebas selle kohtuotsuse peale edasi Corte d’appello di Firenzele, kes olles leidnud, et kuna ei ole selge, kas Euroopa Kohtu 18. juuli 2006. aasta otsuses
‘On a proper construction of Article 39 [EC] and secondary acts (in particular, the interpretations given in Case C-212/99 [Commission v Italy] and Case C-119/04 [Commission v Italy]), are the rules valid which are applied to so-called “exchange assistants”, who were previously bound by fixedterm contracts (under Law No 62/1967), and who, when such contracts are replaced by contracts of indefinite duration, are not guaranteed the protection of all their rights from the date of their original recruitment, in respect not only of salary increases but also of seniority and the payment by the employer of social security contributions?’
„Kas [EÜ] artiklit 39 ja teiseseid õigusakte (eriti [eespool viidatud] 26. juuni 2001. aasta kohtuotsusest [komisjon vs. Itaalia] ja 18. juuli 2006. aasta kohtuotsusest [komisjon vs. Itaalia] tulenevaid tõlgendusi) võib mõista nii, et varem (seaduse nr 62/1967 kohaselt) tähtajalise lepingu alusel töötavatele „vahetuslektoritele” kohaldatavad eeskirjad, mis ei taga neile sellise lepingu tähtajatu lepinguga asendamise korral nende algsest töölevõtmise kuupäevast alates omandatud kõigi õiguste säilimist mitte üksnes palgatõusu, vaid ka nende tööstaaži ja tööandja poolt tehtavate sotsiaalkindlustusmaksete osas, on õiguspärased?”
By this question the national court seeks, in substance, to ascertain whether it is contrary to Article 39 EC that, when a fixedterm contract of employment as an exchange assistant is replaced by a contract of employment for an indefinite period as a linguistic associate, a person in the position of the applicant in the main proceedings should be refused recognition of the rights acquired since the date of her first recruitment, with consequences with regard to remuneration, the account to be taken of seniority and the payment, by the employer, of contributions to a social security scheme.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib antud küsimusega sisuliselt teada, kas EÜ artikli 39 lõikega 2 on vastuolus see, kui vahetuslektori tähtajalise töölepingu keelevaldkonna töötaja tähtajatu töölepinguga asendamisel keeldutakse põhikohtuasja hagejaga sarnases olukorras oleva isiku algsest töölevõtmise kuupäevast alates omandatud õiguste tunnustamisest palga, tööstaaži ja tööandja poolt tehtavate sotsiaalkindlustusmaksete osas.
It is to be borne in mind that, as provided for by Article 39(2) EC, freedom of movement for workers entails the abolition of any discrimination based on nationality between workers of the Member States as regards employment, remuneration and other conditions of work and employment.
Tuleb meenutada, et EÜ artikli 39 lõike 2 kohaselt nõuab töötajate vaba liikumine igasuguse kodakondsusel põhineva liikmesriikide töötajate diskrimineerimise kaotamist nii töölevõtmisel, töö tasustamisel kui ka muude töötingimuste puhul.
The principle of equal treatment, of which Article 39 EC is a specific expression, requires that comparable situations should not be treated differently and that different situations should not be treated in the same way, unless such treatment is objectively justified (see, in particular, Case C-303/05 Advocaten voor de Wereld [2007] ECR I-3633, paragraph 56).
Võrdse kohtlemise põhimõte, mis on EÜ artiklis 39 konkreetsemalt sätestatud, nõuab, et sarnaseid olukordi ei koheldaks erinevalt ja erinevaid olukordi ei koheldaks ühtemoodi, välja arvatud juhul, kui selline kohtlemine on objektiivselt põhjendatud (vt eelkõige 3. mai 2007. aasta otsus kohtuasjas C-303/05: Advocaten voor de Wereld, EKL 2007, lk I-3633, punkt 56).
For it to be found that Ms Delay has been subject to discriminatory treatment it is therefore necessary to establish whether an Italian worker placed in a situation comparable to that of the applicant in the main proceedings would have been entitled to recognition of his rights acquired since the date of his first recruitment.
N. Delay suhtes diskrimineeriva kohtlemise tuvastamiseks tuleb seega kontrollida, kas põhikohtuasja hagejaga sarnases olukorras oleva riigi kodanikust töötaja puhul oleks tema algsest töölevõtmise kuupäevast alates omandatud õigusi tunnustatud.
It is important to observe that, when a national worker whose employment relationship is governed by private law is entitled, by virtue of Law No 230/62, to have his fixedterm employment contract converted into one for an indefinite period, all his acquired rights are guaranteed from the date of his original recruitment.
Peab märkima, et kui eraõiguslikus töösuhtes oleva riigi kodanikust töötaja tähtajaline tööleping muudetakse seaduse nr 230/62 alusel tähtajatuks töölepinguks, tagatakse kõik tema algsest töölevõtmise kuupäevast alates omandatud õigused.
That guarantee has consequences not only with regard to increases in salary, but also with regard to seniority and to payment, by the employer, of social security contributions.
See puudutab mitte ainult palgatõusu, vaid ka tööstaaži ja tööandja poolt tehtavaid sotsiaalkindlustusmakseid.
The Court has previously held that Law No 230/62 must serve as a measure of comparison to determine whether the new system applying to former foreignlanguage assistants is similar to the general system applying to the national workforce or whether, on the contrary, it affords them a lower level of protection (Case C-212/99 Commission v Italy, paragraph 25).
Nagu Euroopa Kohus on varem leidnud, tuleb seadust nr 230/62 võtta lähtealusena kontrollimaks, kas endistele võõrkeelt emakeelena rääkivatele lektoritele, nüüd keelevaldkonna töötajatele kohaldatavad eeskirjad on analoogsed riigi kodanikest töötajatele kohaldatavate üldeeskirjadega või näevad neile vastupidi ette madalama kaitsetaseme (eespool viidatud 26. juuni 2001. aasta kohtuotsus komisjon vs. Itaalia, punkt 25).
If national workers are entitled, under Law No 230/62, to reinstatement from the point of view of increases in salary, seniority and the payment by the employer of social security contributions, from the date of their original recruitment, former foreignlanguage assistants who have become linguistic associates must also be entitled to similar reinstatement with effect from the date of their original recruitment (Case C-212/99 Commission v Italy, paragraph 30).
Kui riigi kodanikest töötajatel on seaduse nr 230/62 alusel õigus palgatõusu, tööstaaži ja tööandja poolt tehtavate sotsiaalkindlustusmaksete osas teenistuskäigu ennistamisele algsest töölevõtmise kuupäevast alates, siis peab ka endistel võõrkeelt emakeelena rääkivatel lektoritel, nüüd keelevaldkonna töötajatel olema sarnane õigus ennistamisele algsest töölevõtmise kuupäevast alates (eespool viidatud 26. juuni 2001. aasta kohtuotsus komisjon vs. Itaalia, punkt 30).
It has, however, to be borne in mind that application of Law No 230/62 to national workers presupposes continuance of the employment relationship between employer and workers.
Peab siiski meenutama, et seaduse nr 230/62 riigi kodanikest töötajatele kohaldamise eelduseks on tööandja ja töötaja vahelise töösuhte jätkumine.
The documents submitted to the Court show that Ms Delay’s contract of employment as an exchange assistant expired on 31 October 1994 and that her contract of employment as a linguistic associate was not concluded until 28 December, two months later.
Euroopa Kohtule esitatud toimikust ilmneb, et N. Delay vahetuslektori tööleping lõppes 31. oktoobril 1994 ning et keelevaldkonna töötaja leping sõlmiti temaga alles kaks kuud hiljem, 28. detsembril 1994.
It is for the national court, which alone has jurisdiction to assess the facts and to interpret the national legislation, to determine whether there exists any continuity linking the duties performed by Ms Delay as an exchange assistant in the service of the Università degli studi di Firenze and those entrusted to her as a linguistic associate by that university.
Üksnes siseriiklik kohus on pädev asjaolusid hindama ja siseriiklikke õigusnorme tõlgendama tuvastamaks, kas tööülesanded, mida N. Delay täidab Università degli studi di Firenzes keelevaldkonna töötajana, on jätkuks tööülesannetele, mida ta täitis kõnealuses ülikoolis vahetuslektorina.
In carrying out that assessment, the national court must determine, first, whether the duties involved in the work carried out by exchange assistants are the same as those involved in the work carried out by linguistic associates, having particular regard to
Siseriiklik kohus peab vastava hinnangu andmisel kontrollima esiteks, kas vahetuslektorite ja keelevaldkonna töötajate kutsealase tegevuse funktsionaalne sisu on eelkõige võõrkeele kursuste pedagoogiliste kriteeriumide ja üliõpilaste teadmiste hindamise
DELAY the definition of the pedagogical profile of the foreignlanguage teaching courses and to the evaluation of the students’ knowledge and, second, whether the two kinds of duties in question meet the same teaching needs of Italian universities.
DELAY osas sama, ning teiseks, kas mõlemad tööülesannete rühmad vastavad Itaalia ülikoolide õppevajadustele.
If the national court should find that there is continuity linking the duties of an exchange assistant and those of a linguistic associate performed by Ms Delay, despite the temporary interruption of the employment relationship with her employer, it would be necessary to consider whether a national worker placed in a comparable situation would have been entitled, pursuant to Law No 230/62, to the recognition of rights acquired since the date of his first recruitment.
Kui eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab, et N. Delay töötamine keelevaldkonna töötajana on jätkuks vahetuslektori ametikohal töötamisele hoolimata asjaolust, et tema töösuhe tööandjaga oli ajutiselt katkestatud, tuleb välja selgitada, kas sarnases olukorras oleva riigi kodanikust töötaja puhul oleks seaduse nr 230/62 alusel tunnustatud tema algsest töölevõtmise kuupäevast alates omandatud õigusi.
So far as more particularly concerns the effects of an interruption of the employment relationship, it is to be emphasised that, in paragraph 28 of its judgment in Case C-212/99 Commission v Italy, the Court held that only an analysis concentrating on the substance, rather than the form, of statutory schemes will make it possible to establish whether their actual application to different categories of workers in comparable legal situations leads to situations which are compatible or, in contrast, incompatible with the fundamental principle of nondiscrimination on grounds of nationality.
Konkreetsemalt töösuhte katkestamise tagajärgede osas tuleb rõhutada, et Euroopa Kohus leidis eespool viidatud 26. juuni 2001. aasta kohtuotsuse komisjon vs. Itaalia punktis 28, et mitte õigusaktide vormil, vaid üksnes sisul põhineva analüüsi alusel on võimalik tuvastada, kas nende õigusaktide tegelik kohaldamine erinevatele töötajate kategooriatele, kes on õiguslikult sarnases situatsioonis, toob kaasa olukorra, mis on kooskõlas kodakondsusel põhineva mittediskrimineerimise aluspõhimõttega, või sellele põhimõttele mittevastava olukorra.
Having regard to all the foregoing considerations, the reply to be given to the question referred must be that it is contrary to Article 39(2) EC that, when a fixedterm contract of employment as an exchange assistant is replaced by a contract of employment for an indefinite period as a linguistic associate, a person in the position of the applicant in the main proceedings should be refused recognition of the rights acquired since the date of her first recruitment, with consequences with regard to remuneration, the account to be taken of seniority and the payment, by the employer, of contributions to a social security scheme, inasmuch as a national worker placed in a comparable situation would have been entitled to such recognition.
Eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb esitatud küsimusele vastata, et EÜ artikli 39 lõikega 2 on vastuolus see, kui vahetuslektori tähtajalise töölepingu keelevaldkonna töötaja tähtajatu töölepinguga asendamisel keeldutakse põhikohtuasja hagejaga sarnases olukorras oleva isiku algsest töölevõtmise kuupäevast alates omandatud õiguste tunnustamisest palga, tööstaaži ja tööandja poolt tehtavate sotsiaalkindlustusmaksete osas, samas kui riigi kodanikust töötaja õigusi oleks sarnases olukorras tunnustatud.
It is for the national court to ascertain whether that is so in the case in the main proceedings.
Siseriiklik kohus peab kontrollima, kas sellise juhtumiga on tegemist ka põhikohtuasjas.
It is contrary to Article 39(2) EC that, when a fixedterm contract of employment as an exchange assistant is replaced by a contract of employment for an indefinite period as a linguistic associate, a person in the position of the applicant in the main proceedings should be refused recognition of the rights acquired since the date of her first recruitment, with consequences with regard to remuneration, the account to be taken of seniority and the payment, by the employer, of contributions to a social security scheme, inasmuch as a national worker placed in a comparable situation would have been entitled to such recognition.
EÜ artikli 39 lõikega 2 on vastuolus see, kui vahetuslektori tähtajalise töölepingu keelevaldkonna töötaja ja emakeele spetsialisti tähtajatu töölepinguga asendamisel keeldutakse põhikohtuasja hagejaga sarnases olukorras oleva isiku algsest töölevõtmise kuupäevast alates omandatud õiguste tunnustamisest palga, tööstaaži ja tööandja poolt tehtavate sotsiaalkindlustusmaksete osas, samas kui riigi kodanikust töötaja õigusi oleks sarnases olukorras tunnustatud.
Case C-91/05
Kohtuasi C-91/05
Commission of the European Communities v Council of the European Union
Euroopa Ühenduste Komisjon versus Euroopa Liidu Nõukogu
(Action for annulment — Article 47 EU — Common foreign and security policy — Decision 2004/833/CFSP — Implementation of Joint Action 2002/589/CFSP — Combating the proliferation of small arms and light weapons — Community competence — Development cooperation policy)
Tühistamishagi — EL artikkel 47 — Ühine välis- ja julgeolekupoliitika — Otsus 2004/833/ÜVJP — Ühismeetme 2002/589/ÜVJP rakendamine — Väike- ja kergrelvade leviku vastane võitlus — Ühenduse pädevus — Arengukoostöö poliitika
Opinion of Advocate General Mengozzi delivered on 19 September 2007 . . .
Kohtujurist P. Mengozzi ettepanek, esitatud 19. septembril 2007 . . . . . . .