natgillin/translations-raw huggingface dataset:
While the Gerechtshof recognised the importance of availability for third parties which, according to the caselaw of the Court, must be taken into consider -ation when examining the absolute grounds for refusal in Article 3 of Directive 89/104, it refused to consider any new arguments on the interpretation of the requirement of availability for the purposes of establishing the protection afforded to a trade mark when the sign does not come under one of those grounds for refusal in Article 3.
Kuigi ta tunnistas, et on oluline kättesaadavus kolmandatele isikutele, mida Euroopa Kohtu praktika kohaselt tuleb direktiivi 89/104 artikli 3 absoluutsete keeldumispõhjuste hindamisel arvesse võtta, ei nõustunud ta uue aruteluga kättesaadavuse kohustuse tähendusest, et täpsustada kaubamärgi kaitset, kui tähis ei kuulu viidatud artiklis 3 esitatud keeldumispõhjuste alla.
The Gerechtshof held that the conduct of the four defendant companies did not infringe the trade mark rights relied on by adidas. However, it did not give a declaratory ruling on the use of the two stripes, since, because they were too general, the actions brought failed to take into account the scope of protection of a trade mark, which is not static but subject to a number of factors which vary in time and space, which is of particular importance in assessing infringement.
Gerechtshof otsustas, et nelja vastustajast ettevõtja tegevus ei rikkunud Adidase viidatud kaubamärgiõigusi; siiski ei teinud ta tuvastavat otsust kahe triibu kasutamise kohta, kuna need taotlused olid liiga üldised ning ei võtnud arvesse kaubamärgi kaitse ulatust, mis ei ole staatiline, vaid sõltub teatud tingimustest, mis ajas ja ruumis muutuvad ning on esmase tähtsusega rikkumise hindamisel.
The Gerechtshof took the view that it was not possible to describe the threestripe mark as intrinsically strong, because in itself it has little distinctive character.
Gerechtshof’i arvates ei tule kolme triibuga kaubamärki käsitleda algselt tugevana, kuna sellel üksi on väike eristusvõime.
However, by 1996, as a result of adidas’ advertising efforts, the sign had acquired distinctive character through use, from which it followed that its protection had increased.
Siiski oli 1996. aastal tähis Adidase reklaamialaste pingutuste tulemusel omandanud virtuaalse
With regard to the appeal in cassation, the Hoge Raad accepts that adidas’ threestripe trade mark has acquired considerable distinctive character through widespread use. However, the referring court is uncertain as to the scope of protection of a mark composed of a sign which in itself lacked distinctive character for the purposes of Article 3(1)(c) of Directive 89/104, which obtained such character through use, and
Hoge Raad loeb kassatsioonimenetluse eesmärgil tõendatuks, et Adidase kolme triibuga kaubamärk on omandanud suure eristusvõime oma eriti laia kasutamise tõttu; sellel kohtul on siiski kahtlused sellisest tähisest koosneva kaubamärgi kaitse ulatusest, millel algselt puudus eristusvõime direktiivi 89/104 artikli 3 lõike 1 punkti c alusel, mis selle eristusvõime kasutamise teel omandas
ADIDAS AND ADIDAS BENELUX relevant public as being signs used to distinguish goods or merely to embellish them?
ADIDAS JA ADIDAS BENELUX asjaomase avalikkuse hinnangul teatud kaupu või kõigest kaunistavad neid?
which was subsequently registered. In par -ticular, the Hoge Raad wishes to ascertain whether it is necessary to take account of the general interest in ensuring that the availability of certain signs is not unduly restricted for other traders who offer the goods or ser -vices concerned (Freihaltebedürfnis).
ja mis seejärel registreeriti; eeskätt soovib ta teada, kas on vajalik kaaluda avalikku huvi, mis seisneb selles, et teatud tähiste kättesaadavust ei piirataks õigustamatult teiste asjaomaseid kaupu või teenuseid pakkuvate ettevõtjate jaoks (Freihaltebedürfnis).
In those circumstances, the Hoge Raad stayed the proceedings and referred the following questions for a preliminary ruling:
Neis tingimustes peatas Hoge Raad menetluse ja esitas järgmised eelotsuse küsimused:
The order for reference was received at the Court Registry on 21 February 2007.
Neid küsimusi sisaldanud määrus saabus Euroopa Kohtu kantseleisse 21. veebruaril 2007.
Written observations were lodged, within the period laid down in Article 23 of the Statute of the Court of Justice, by Marca Mode, H & M, adidas, the Italian and United Kingdom governments, and the Commission of the European Communities.
Euroopa Kohtu põhikirja artiklis 23 märgitud tähtajaks esitasid kirjalikke märkusi Marca Mode, H & M, Adidas, Itaalia ja Ühendkuningriigi valitsus ning Euroopa Ühenduste Komisjon.
At the hearing, held on 6 December 2007, the representatives of adidas, Marca Mode and H & M, and the agents of the
Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, siis kas selles osas omab tähtsust see, kas kõnealused, kättesaadavuse kohustusele alluvad tähised eristavad
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-102/07
RUIZ-JARABO ETTEPANEK — KOHTUASI C-102/07 valitsuse ja valitsuse, Ühendkuningriigi komisjoni esindajad.
A — Overview
A. Käsitlus
The referring court asks about the scope of protection of trade marks. In order to reply to that question, it is necessary to examine the limitations of the exercise of the rights conferred by that industrial property right, under Articles 5 and 6 of the Directive.
Eelotsusetaotluses uuritakse, milline on kaubamärgi kaitse ulatus; vastamiseks on vaja uurida direktiivi artiklites 5 ja 6 selle intellektuaalomandi liigile antud õiguste kasutamise piirjooni.
In that connection, it is appropriate to point out to the referring court the need to establish whether adidas’ sign in the main proceedings comes under Article 3(1)(b) or Article 3(1)(c) of the Directive, because, in contrast with subparagraph (c), the ground for refusal of registration or invalidity, as the case may be, laid down in subparagraph (b), does not fall within the limitations of trade mark rights referred to in Article 6(1).
Sellega seoses tuleb eelotsusetaotluse esitanud organi tähelepanu juhtida vajadusele selgitada, kas põhikohtuasjas käsitletud Adidase tähis kuulub direktiivi artikli 3 lõike 1 punkti b või punkti c alla, kuna erinevalt viimatimainitud punktist ei sisaldu esimesena viidatud punktis esitatud registreerimisest keeldumise või selle vajaduse korral tühistamise põhjus artikli 6 lõikes 1 viidatud kaubamärgiõiguses.
It follows from the foregoing that the outcome will be different depending on whether the mark in itself lacked distinctive character (governed by Article 3(1)(b) of the Directive) or whether it is an indication designating the product (Article 3(1)(c) of the Directive).
Millest tuleneb, et lõpptulemus ei ole sama, kui embleemil algselt puudus eristusvõime (direktiivi artikli 3 lõike 1 punkt b) või kui see kirjeldas kauba mõnda omadust (sama sätte punkt c).
However, owing to its factual nature, that assessment may be made only by the Hoge Raad or, if it is barred from examining the facts in an appeal in cassation, by the court whose judgment is the subject of the appeal.
Lisaks peab selle faktilise laadi tõttu nimetatud küsimusele vastama Hoge Raad või kui kassatsiooniastmes ei saa faktiliste asjaolude üle otsustada, siis a quo kohtunik.
In view of the close connection between those two questions, I agree with the Italian Government that it is advisable to consider them together, with particular emphasis on the first question in which the Netherlands court essentially asks whether the general
Vaidlusalune embleem omandas eristusvõime Adidase poolt kasutamise teel, nagu märgitakse eelotsusetaotluses, mistõttu tuleb selle suhtes kohaldada neid sümboleid käsitlevaid sätteid, mida vastavalt direktiivi artikli 3 punktidele b, c ja d ei saa registreerida.
According to the case-file, the contested sign acquired distinctive character through the use made of it by adidas.
Kuna Hoge Raad rõhutab nimelt kättesaadavuse kohustust kui võimalikku kasulikku hermeneutilist kriteeriumi viidatud sätete tõlgendamiseks, siis omandab
ADIDAS AND ADIDAS BENELUX interest in keeping a particular sign available constitutes a factor to be taken into account when interpreting the extent of the rights conferred on the proprietor of a mark in an action for infringement of that right.
ADIDAS JA ADIDAS BENELUX kättesaadavuse kohustusele”, mille kohaselt esinevad „koos eristusvõime puudumisest tulenevate takistustega ka teised avaliku huvi kaalutlused, mis soovitavad piirata teatud tähiste registreerimist, et kõik ettevõtjad võiksid neid vabalt kasutada”. 9
principle of German law’, according to which, ‘in addition to the impediments associated with a lack of distinctive character, there are also other public interest considerations which militate in favour of limiting the registration of certain signs so that they may be used freely by all operators’. 9
Madalmaade kõrgeim kohus soovib sisuliselt teada, kas avalik huvi säilitada konkreetse tähise kättesaadavus on tööstusomandi rikkumise menetluses kaubamärgist selle omanikule tulenevate õiguste mõju ulatuse tõlgendamise element.
Errors or omissions on my part excepted, although it has frequently referred to the requirement of availability, the Court 7has never carried out a detailed analysis of that legal principle of German origin. I therefore feel moved to undertake a more comprehensive examination which goes beyond the simple definition I have put forward in other opinions.
Vaatamata korduvatele viidetele kättesaadavuse kohustusele, ei ole Euroopa Kohus 7 kunagi viinud läbi selle Saksa päritolu õigusinstituudi üksikasjalikku uurimist, kui ma just ei eksi või ei ole midagi tähelepanemata jätnud, mis paneb mind läbi viima põhjalikumat analüüsi, mis ületab teistes ettepanekutes antud pelka määratlust.
I drew attention, on the one hand, to the German origins of the principle, even using its German name (Freihaltebedürfnis), 10 and, on the other, to its close connection with the general interest.
Toon seega ühelt poolt esile selle saksa päritolu, sh selle nime saksa keeles („Freihaltebedürfnis”), 10ja teiselt poolt selle lähedase seose avaliku huviga.
However, in order to understand better that principle of national law, and its significance within the Community legal system, it is appropriate to explore its development in both legal orders.
Siiski, et mõista paremini seda siseriiklikku õiguspõhimõtet ja selle tähendust ühenduse süsteemis, näib sobiv süüvida selle arengusse mõlemas õiguskorras.
B — Introduction: availability
B. Sissejuhatus: kättesaadavuse kohustus
Origin: German law
Päritolu: Saksa õigus
In the Opinion in Koninklijke, 8 I referred to the ‘so-called “requirement of availability”
Kohtuasjas Koninklijke 8 esitatud ettepanekus viitan „Saksa teooriast pärinevale nn
9 — Paragraph 52 of the Opinion cited in the previous footnote.
9 – Eelmises joonealuses märkuses viidatud ettepaneku punkt 52.
383 et seq., and the variant Freihaltungsbedürfnis, used, for example, in Bender, A., ‘Absolute Eintragungshindernisse — Art. 7 GMV’, Ekey, F. and Klippel, D., Heidelberger Kommentar zum Markenrecht, C.F. Müller, Heidelberg, 2003, p. 893.
7 – Vt nt ja peamiselt 4. mai 1999. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-108/97 ja C-109/97: Windsurfing Chiemsee (EKL 1999, lk I-2779); 19. septembri 2002. aasta otsus kohtuasjas C-104/00 P: DKV (EKL 2002, lk I-7561); 8. aprilli 2003. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-53/01, C-54/01 ja C-55/01: Linde jt (EKL 2003, lk I-3161); ja 29. aprilli 2004. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-456/01 P ja C-457/01 P: Henkel vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (EKL 2004, lk I-5089).
‘the WZG’) was in force. 11In practice, it was thought that the wording of Paragraph 4(2)(1) was too concise, because it prohibited only the registration of signs composed exclusively of numbers, letters or words containing an indication of the kind, age, place of production, qualities, intended purpose, price, quantity or weight of the goods. 12
12 andmetel põhineva tulevikuohuga (tegelikkus); ja see peab olema väga tõsine ja tähtis (tõsisus). 16
As a result of that German caselaw and administrative practice, 17an applicant for a trade mark was required to prove that the sign had distinctive character and that it had not been reserved for the use of all competitors. 18
Selle Saksa kohtupraktika ja haldustava 17alusel pidi kaubamärgi taotleja tõendama nii tähise eristusvõimet kui ka ümber lükkama selle kõigile konkurentidele kasutamiseks säilitamise vajaduse. 18
To overcome a number of difficulties, the caselaw which was developed extended the range of signs in respect of which registration is prohibited to include all signs whose individual function as a monopoly was considered to be contrary to the interests of competitors. 13 That approach had an effect on the examination of trade mark applications, since a refusal based on the requirement of availability exempted the German authorities from assessing the distinctive character of the mark requested. 14
Sellest tulenevate probleemide lahendamiseks arendati välja kohtupraktika, mis laiendas selliste tähiste ringi, mida ei saa registreerida, kõigile neile tähistele, mille monopoliseerimist loeti konkurentide huvidega vastuolus olevaks; 13selline teguviis mõjutas kaubamärgitaotluste hindamist, kuna kättsaadavuse kohustusele tuginev registreerimata jätmine võttis Saksa ametilt kohustustuse uurida taotletud embleemi eristusvõimet. 14
The traditional German interpretation associated three adjectives with the principle of availability, requiring it to be real, current
Traditsiooniline saksa tõlgendus sidus kättesaadavuse põhimõttega kolm omadust, nõudes et see oleks konkreetne, tegelik ja tõsine.
In short, in German trade mark law, the Freihaltebedürfnis principle became an unwritten condition of trade mark applications, 19 created by caselaw and additional to the legal requirements imposed by the WZG.
Kokkuvõttes muutus Freihaltebedürf­ nis Saksa kaubamärgiõiguses kohtupraktikas välja kujundatud kirjutamata kohaldamiseeskirjaks, 19 mis lisandus WZG-s kehtestatud seadusjärgsetele tingimustele.
ADIDAS AND ADIDAS BENELUX of Article 3(1)(c) of the Directive does not depend on there being a real, current or serious need to leave [a sign or indication] free … under German case-law…’, 21a declaration which did not go unnoticed by German legal writers. 22
ADIDAS JA ADIDAS BENELUX või tõsise kättesaadavuse kohustuse […] olemasolust Saksa kohtupraktika tähenduses […]”; 21see avaldus ei jäänud Saksa teoorias tähelepanuta. 22
The amendment of the German legislation which took place in 1995 with the entry into force, on 1 January of that year, of the new Law on trade marks based on the Directive, affected the wording of Paragraph 4(2) of the WZG; as a result, the absolute grounds for refusal set out therein were inserted into Paragraph 8 of the new Law.
1995. aastal toimunud seadusemuudatus direktiivi alusel koostatud uue Saksa kaubamärgiseaduse jõustumisega tolle aasta 1. jaanuaril mõjutas WZG § 4 lõike 2 sõnastust, viies sealsed absoluutsed keeldumispõhjused üle uue seaduse § 8.
Incompatibility of the principle with Community law
Vastuolu ühenduse õigusega
However, the Court did not reject outright the Freihaltebedürfnis principle, since it acknowledged the link between the principle and the general interest underlying the provision which the Landgericht München I had asked the Court to interpret.
Kuid Euroopa Kohus ei lükanud otseselt tagasi Freihaltebedürfnis’e teooriat, kuna ta tunnistas selle seost avaliku huviga, mis on aluseks sellele õigusnormile, mille tõlgendus huvitas viidatud Müncheni kohut.
23That provides the basis for the view that the prohibition of registration of descriptive signs or indications as provided for in Article 3(1)(c) of the Directive reflects the aim of precluding the monopolisation of such signs or indications to ensure that the legitimate expectation of a company to use them freely is not infringed. 24
23Seega on põhjendatud seisukoht, et direktiivi artikli 3 lõike 1 punkti c tähenduses kirjeldavate märkide või tähiste registreerimisest keeldumine vastab soovile takistada nende monopoliseerimist, et mitte riivata ühiskonna õiguspärast soovi neid takistusteta kasutada. 24
In 1997, the Landgericht München I (Regional Court I of Munich) submitted a reference to the Court for a preliminary ruling in the Windsurfing Chiemsee case.
Landgericht München I (Müncheni 1. apellatsioonikohus) esitas 1997. aastal Euroopa Kohtule eelotsuse küsimused kohtuasjas Windsurfing Chiemsee.
20It is not surprising that, in the light of the 1995 legislation, the Bavarian referring court asked, inter alia, whether the Freihaltebedürfnis principle was compatible with Article 3(1)(c) of the Directive.
20Ei ole üllatav, et 1995. aasta õigusakti teksti alusel küsis Baieri kohus muu hulgas ka seda, kas Freihaltebedürfnis on kooskõlas direktiivi artikli 3 lõike 1 punktiga c.
Since then, Community caselaw has repeatedly drawn attention to the need to apply the principle of availability — which is inherent in the general interest — and has linked it to the abovementioned aim of ensuring that a mark or indication may continue to be used freely when deciding
Alates sellest on ühenduse kohtupraktika korduvalt esile toonud vajadust kohaldada avalikust huvist tulenevat kättesaadavuse põhimõtet ja on selle suunanud viidatud sätte eesmärgile säilitada vabaks kasutamiseks embleem või tähis, otsustades selle registree-
21 — Paragraph 35 of the judgment in Windsurfing Chiemsee.
21 – Viidatud kohtuotsus Windsurfing Chiemsee, punkt 35.
It is well-known that that dispute concerned geographical indications of origin, but that does not diminish the scope or importance of the statement of the Court to the effect that ‘… the application
Nagu on teada, käsitles vaidlus geograafilisi päritolutähiseid, see aga ei mõjuta ega riiva Euroopa Kohtu kinnitust, mille kohaselt „[…] direktiivi artikli 3 lõike 1 punkti c kohaldamine ei sõltu konkreetse, tegeliku
23 — Paragraphs 26 and 27 of the judgment in Windsurfing Chiemsee.
23 – Kohtuotsus Windsurfing Chiemsee, punktid 26 ja 27.24 – Ströbele, P., op. cit., lk 431.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-102/07 whether it is eligible for registration.
RUIZ-JARABO ETTEPANEK — KOHTUASI C-102/07 nagu kassaatorid ja Ühendkuningriigi valitsus oma kirjalikes märkustes soovitavad.
25 It has also extended that view to Article 3(1)(b) and (e).
rimise mõju ulatuse üle, 25ja laiendades seda arusaama ka viidatud artikli 3 punktidele b ja e. 26
This is an appropriate point at which to conclude the analysis of the requirement of availability, since it is not worth considering minor factors which would be of no assistance in the analysis of the questions referred for a preliminary ruling by the Hoge Raad, and which might cloud understanding of this Opinion.
Siinkohal sobib lõpetada kättesaadavuse kohustuse uurimine, kuna ei ole mõtet keskenduda kõrvalistele aspektidele, mis ei aita kaasa Hoge Raadi eelotsuse küsimuse lahendamisele ja mis võivad käesoleva ettepaneku mõistmise keeruliseks muuta.
It is now necessary, using the relevant knowledge gained about that principle, to examine Article 6 of the Directive in more detail, and to ascertain the extent to which it includes the principle as part of the general interest.
Selle õigusinstituudi kohta saadud teadmistest lähtudes võib nüüd keskenduda direktiivi artiklile 6, uurides, kuidas see võtab üle selle keskse elemendi avaliku huvi osana.
I am aware that there is a logical and systematic connection between Articles 5 and 6 of the Directive, which will in all likelihood have an interpretative influence on the final outcome, but it is essential to bear in mind Article 6(1) when it comes to determining the boundaries of the exercise of the iusprohibendi by the proprietor of a trade mark, in accordance with the heading of the article.
Ma ei ignoreeri loogilist ja süsteemset seost direktiivi viidatud artiklite 5 ja 6 vahel, mille hermeneutiline mõju lõplikule lahendusele näib olevat tõenäoline, kuid ei tule ka unustada artikli 6 lõiget 1, kui uuritakse nimelt, mis on kaubamärgi omaniku ius prohibendi kasutamise piirid kooskõlas selle artikli 27 pealkirjaga.
27 In addition, the copious caselaw on Article 5 of the Directive would not suffice for the purposes of replying to the referring court, which, without referring to it, relies on Article 6 of that Community legislation.
Samuti on rohke kohtupraktika direktiivi artikli 5 kohta ebapiisav, et vastata eelotsusetaotluse esitanud kohtule, kes viitab selle ühenduse õigusakti artiklile 6, seda küll otse nimetamata.
C — Interpretation of Article 6(1) of the Directive
C. Direktiivi artikli 6 lõike 1 tõlgendamine
Before embarking on an analysis of this provision, I must point out that I am not persuaded by the view that the resolution of the main proceedings lies in restricting
Enne selle sätte uurimist tuleb märkida, et mulle ei meeldi idee otsida lahendust põhikohtuasjale, taandades eelotsuse küsimuste analüüsi direktiivi artikli 5 tõlgendamisele,
Article 5 of the Directive sets out the rights of a trade mark proprietor.
Direktiivi artiklis 5 on loetletud kaubamärgi omaniku õigused.
There are two arguments in favour of finding that the requirement of availability does not apply in that context. The first is the origin of the Freihaltebedürfnis principle, which is clearly linked to the registration of signs rather than to the scope of the exercise of the rights of the holder of the sign.
Selles sfääris on kättesaadavuse kohustuse kõrvalejätmiseks kaks argumenti: esiteks Freihaltebedürfnis’e eesmärk, mis on selgelt seotud embleemide registreerimisega, mitte aga sümboli omaniku õiguste ulatusega; teiseks direktiivi ülesehitus, kus artikkel 6 reguleerib otsesõnu selle õiguse piire, mistõttu artikli 5
26 — As regards Article 3(1)(b) of the Directive, in addition to Henkel v OHIM, see the judgment in Case C-329/02 SAT.1 v OHIM [2004] ECR I-8317, paragraphs 26 and 27. Regarding Article 3(1)(e), in addition to Libertel, see the judgment in Case C-299/99 Philips [2002] ECR I-5475, paragraph 80.
26 – Seoses direktiivi artikli 3 lõike 1 punktiga b vt peale eespool viidatud kohtuotsuse Henkel vs. Siseturu Ühtlustamise Amet ka 16. septembri 2004. aasta otsus kohtuasjas C-329/02: SAT.1 vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (EKL 2004, lk I-8317, punktid 26 ja 27), seoses selle sätte punktiga e vt viidatud kohtuotsus Libertel ja 18. juuni 2002. aasta otsus kohtuasjas C-299/99: Philips (EKL 2002, lk I-5475, punkt 80).
27 — Set out in point 10 of this Opinion.
27 – Esitatud käesoleva ettepaneku punktis 10.
Article 5 would entail the addition of an unwritten condition, which would be contrary to the principle of legal certainty and to the spirit of the Community provision.
ADIDAS JA ADIDAS BENELUX tõlgendamisel Saksa põhimõtte kohaldamine lisaks kirjutamata tingimuse, mis on vastuolus õiguskindluse ja ühenduse õigusnormi mõttega.
Accordingly, Article 6(1) includes as signs whose use the holder of the industrial property right may not prohibit: names (subparagraph (a)), descriptive signs (sub -paragraph (b)), and the use of the trade mark to indicate the intended purpose of the goods or services concerned (subparagraph (c)), provided that such use takes place ‘in accordance with honest practices in industrial or commercial matters’.
Seega on artikli 6 lõikes 1 esitatud tähiste seas, mille kasutamist tööstusomandiõiguse omanik ei saa keelata, nimed (punkt a) ja kirjeldavad sümbolid (punkt b) ning kaubamärgi kasutamine otstarbe näitamiseks (punkt c), kui „kõnealune isik kasutab neid kooskõlas ausa tööstus- või kaubandustavaga”.
Moreover, the clear similarities and the marked differences between Articles 3(1) and 6(1) of the Directive militate in favour of an analysis of both provisions, albeit one which does not focus on Article 6(1)(a) because that provision does not concern the substance of the questions referred and has been interpreted in detail in the recent caselaw of the Court. 28
Lisaks sunnivad direktiivi artikli 3 lõike 1 ja artikli 6 lõike 1 ilmselged sarnasused ja väidetavad erinevused uurima mõlemat sätet, hoidudes artikli 6 punkti a süüvimast, kuna see ei ole seotud eelotsuse küsimuste sisuga ning selle tõlgendamist on Euroopa Kohtu hiljutises praktikas olulisel määral käsitletud. 28