natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The EMCDDA estimates there are around 3 million intensive cannabis users (defined as daily or almost daily cannabis use) in the EU.
EMCDDA hinnangul on ELis umbes 3 miljonit inimest, kes tarbivad kanepit intensiivselt (see tähendab kanepi tarbimist iga päev või peaaegu iga päev).
Although the number of these requiring interventions is unknown, the number of cannabis-related treatment demands is small in relation to this figure.
Kuigi ei ole teada, kui paljud neist vajavad abi, on kanepiga seotud ravitaotluste arv selle arvuga võrreldes väike.
A number of factors are likely to be associated with the increased demand for cannabis treatment, and this remains an area requiring research scrutiny.
Kanepi tõttu ravi taotlemise suurenemine tuleneb ilmselt mitmetest teguritest ning seda valdkonda tuleb veel põhjalikult uurida.
Possible reasons for an increase include an escalation in intensive cannabis use and related problems in the population, an increased perception of the risks of cannabis use, an increase in the number of referrals to treatment from the criminal justice system, clearly important in some countries, and changes in the reporting system and/or its coverage (76).
Tõusu võimalikeks põhjusteks on intensiivse kanepitarbimise hoogustumine ning sellega seotud probleemid elanikkonna hulgas, parem arusaamine kanepitarbimisega kaasnevatest ohtudest, kriminaalõigussüsteemi poolt ravile saatmise juhtude arvu suurenemine, mis on mõnedes riikides selgelt oluline, ning muudatused aruandesüsteemis ja/või selle hõlmavus. (76)
The available data suggest that cannabis clients in outpatient treatment centres tend to be relatively young: virtually all cannabis clients new to treatment are under 30 years old.
Kättesaadavad andmed annavad alust arvata, et kanepi tarbimise tõttu ambulatoorsetes ravikeskustes ravi saavad patsiendid on suhteliselt noored; peaaegu kõik uued kanepi tõttu ravi taotlevad isikud on nooremad kui 30 aastat.
Teenagers in specialised drug treatment are more likely to be recorded as having a primary cannabis problem than are clients in other age groups, with cannabis accounting for 75 % of treatment demands among those younger than
Uimastiravi saavate teismeliste puhul mainitakse probleemide peamise põhjusena kanepit sagedamini kui muudesse vanuserühmadesse kuuluvate patsientide puhul, kanepi tõttu taotleb ravi 75% alla 15aastastest ja 63% 15–19aastastest ravialustest noortest. (79)
Most clients report having first used cannabis when in the youngest age groups, with 36.8 % using the drug for the first time before the age of 15.
Enamik patsiente teatab, et tarbis kanepit esmakordselt kõige noorematesse vanuserühmadesse kuulumise ajal, kusjuures 36,8% tarbis seda esmakordselt enne 15. eluaastat.
Almost no one seeking treatment reports having used cannabis for the first time after the age of
Ravi taotlejate hulgas peaaegu ei olegi selliseid, kes teatavad, et
Overall, cannabis clients can be divided into three groups: those who use it occasionally (34 %), those using it once to several times a week (32 %) and those using it daily (34 %).
Üldiselt võib kanepit tarbivad patsiendid jagada kolme rühma: juhuslikud tarbijad (34%), üks või mitu korda nädalas tarbijad (32%) ning igapäevased tarbijad (34%).
This variation probably reflects differences in referral to treatment (e.g. more referrals from the criminal justice system or from social networks) (77).
Selline varieerumine peegeldab ilmselt erinevusi ravile saatmise osas (nt rohkem juhtumeid, mil ravile saatjaks on kriminaalõigussüsteem või sotsiaaltöövõrgustik). (77)
The extent to which cannabis users in treatment meet diagnostic criteria for either dependence or harmful drug use is an important question.
On oluline küsimus, mil määral vastavad ravile pöördunud kanepitarbijad kas siis sõltuvuse või ohtliku uimastitarbimise diagnostilistele kriteeriumitele.
Currently, this is an area requiring further investigation.
Seda valdkonda tuleb veel põhjalikumalt uurida.
As referral practices differ between countries, there is a need for studies to document the differing clinical characteristics of those receiving treatment for cannabis use.
Kuna ravile saatmise praktika on riigiti erinev, on vaja uuringuid, et selgitada välja kanepitarbimise tõttu ravi saavate patsientide erinevad kliinilised näitajad.
Well-implemented universal prevention programmes can delay or reduce the initiation of young people into the use of substances such as tobacco, alcohol and cannabis.
Hästi rakendatud üldised ennetusprogrammid võivad edasi lükata või vähendada kahjulike ainete, nagu tubakas, alkohol ja kanep, tarbimise alustamist noores eas.
The importance of this is underlined by evidence that early-onset users (pre- to mid-adolescence) have a significantly higher risk of developing drug problems, including dependence (Von Sydow et al., 2002; Chen et al., 2005).
Selle tähtsust rõhutab asjaolu, et noores eas (lapseeast kuni noorukiea keskpaigani) uimastite tarbimist alustanud inimestel on suurem oht uimastiprobleemide, muuhulgas sõltuvuse tekkimiseks (Von Sydow et al., 2002; Chen et al., 2005).
An additional consideration in striving to prevent or delay the onset of initiation into cannabis use is the fact that adolescents are more vulnerable to cannabis toxicity.
Lisaks tuleb püüda kanepitarbimise alustamist ennetada või edasi lükata ka seetõttu, et noorukid on tundlikumad kanepi toksilisuse suhtes.
The profiles of young cannabis users, at least in the early stages of consumption, do not differ from those of young alcohol or tobacco users.
(72) Vt tabel TDI-4 (ii osa) 2006. a statistikabülletäänis.(73) Vt joonis TDI-1 2006. a statistikabülletäänis.
Annual report 2006: the state of the drugs problem in Europe prevention for young people should not focus on cannabis alone, but should be aimed at preventing use of alcohol and tobacco too.
See kinnitab mõtet, et üldine ennetustöö noorte hulgas ei peaks keskenduma ainuüksi kanepile, vaid eesmärgiks peaks olema vältida ka alkoholi ja tubaka tarbimist.
available data from the first two or three months of operation show attendance figures of 3 500–4 000 individuals per month, of whom 2 000–2 500 were cannabis users (the others being parents, relatives and youth workers).
Esmaste kättesaadavate andmete alusel esimese kahe-kolme tegevuskuu kohta oli külastatavus 3500–4000 inimest kuus, kellest 2000–2500 olid kanepitarbijad (ülejäänud olid nende vanemad, sugulased ja noorsootöötajad).
Alternative strategies are to offer short but structured courses with around 10 group sessions (Germany, Denmark, the Netherlands, Austria).
Alternatiivseks variandiks on pakkuda lühikesi struktureeritud kursusi, mis koosnevad umbes kümnest rühmatunnist (Saksamaal, Taanis, Madalmaades, Austrias).
An accompanying manual, SKOLL (self-control training), has been launched by a Dutch–German Euregio project.
Madalmaade-Saksa ühisprojekti EUREGIO raames on välja antud kursust täiendav käsiraamat SKOLL (enesekontrolli treening).
Often, cannabis-specific ‘training courses’ rely on the fact that cannabis use or possession is illegal and participants are referred via the criminal justice system.
Sageli on kanepiteemalised treeningkursused üles ehitatud asjaolule, et kanepi tarbimine või omamine on illegaalne ning osalejad suunatakse kursustele kriminaalõigussüsteemi kaudu.
Motivation to participate largely comes from the fact that attendance at such courses is an obligatory part of a judicial sentence.
Motivatsioon osaleda tuleneb suuresti sellest, et sellistel kursustel käimine on kohtuotsusega kohustuslikuks tehtud.
Nonetheless, these methods enable contact to be established with at least part of the group at risk.
Siiski aitavad kõnealused meetodid luua kontakti vähemalt osaga riskirühmast.
Gender is an important issue in cannabis prevention (see the selected issue on gender).
Sugupool on kanepitarbimise ennetamises oluline (vt valikteema sugude kohta).
Boys are at more risk of progression to more intensive use, perhaps because girls are more responsive to parental disapproval and are more cautious in the selection of their peers.
Poiste puhul on suurem oht, et tarbimine muutub intensiivseks, võibolla sellepärast, et tüdrukud on vastuvõtlikumad vanemate hukkamõistu suhtes ning hoolikamad kaaslaste valikul.
However, this is changing as the traditional roles of males and females change in modern societies.
Olukord on aga muutumas, sest tänapäeva ühiskonnas on meeste ja naiste traditsioonilised rollid muutumas.
In several European countries projects aimed at preventing cannabis as well as alcohol use (Bagmaendene, Denmark; Beer-Group, Germany; and Risflecting, Austria) attempt to address boys’ lack of communication skills.
Mitmes Euroopa riigis üritatakse nii kanepi- kui ka alkoholitarbimise ennetamisele suunatud projektides („Bagmaendene” Taanis, „Beer-Group” Saksamaal ja „Risflecting” Austrias) parandada poiste suhtlemisoskusi.
It is known that one reason for intensive consumption of alcohol and cannabis among boys is that they find it difficult to approach girls, and thus these projects offer training in flirting.
On teada, et poiste intensiivse alkoholi- ja kanepitarbimise üheks põhjuseks on raskused tüdrukutele lähenemisel, ning seepärast õpetatakse nende projektide käigus flirtimisoskusi.
Selective prevention in schools targets risk factors associated with drug use such as early school leaving, antisocial behaviour, academic underachievement, low bonding, and infrequent attendance at school and impaired learning because of drug use.
Koolides tehtava valikulise ennetustöö käigus pööratakse tähelepanu uimastitarbimisega seotud riskifaktoritele, nagu näiteks koolist väljalangemine, antisotsiaalne käitumine, halb õppeedukus, vähene seltsivus ning sagedane koolist puudumine ning uimastitarbimisest põhjustatud õppimisraskused.
The German project Stoned at School aims to train teachers in early detection and early intervention, prevention of cannabis consumption, and establishing contact between schools and drug counselling facilities.
Saksa projekti „Stoned at School” („Koolis pilves“) eesmärk on anda õpetajatele väljaõpet kanepitarbimise varase tuvastamise, varase sekkumise ja ennetamise osas, ning luua kontakt koolide ja uimastialase nõustamise keskuste vahel.
Like similar projects in Austria, it is a 10-module training scheme to increase teachers’ awareness of cannabis consumption and identify pupils at risk.
Nagu sarnased projektid Austrias, on ka see kümneosaline väljaõppeprogramm mõeldud õpetajate kanepitarbimise alase teadlikkuse tõstmiseks ja ohus olevate õpilaste väljaselgitamiseks.
Many European selective prevention interventions tend towards the provision of information on cannabis.
Euroopas keskenduvad paljud valikulise ennetustöö raames läbiviidavad sekkumisprojektid teabe jagamisele kanepi kohta.
Several more evidence-based approaches, including normative restructuring (e.g. learning that most peers disapprove of use), assertiveness training, motivation and goal-setting, as well as myth correction (on value associations with cannabis), have yet to become established as standard elements of cannabis prevention programmes.
Mitmed muud faktipõhised lähenemisviisid, muuhulgas normatiivne restruktureerimine (nt selgitamine, et enamik kaaslasi ei kiida uimastite tarbimist heaks), enesekindluse treening, motiveerimine ja eesmärkide püstitamine ning müütide kummutamine (kanepiga seotud väärtushinnangute kohta), tuleb alles teha kanepitarbimisega seotud ennetusprogrammide tavapäraseks osaks.
A recent meta-analysis of prevention programmes for vulnerable young people (Roe and Becker, 2005) found that information-based approaches have little or no impact on consumption behaviours or attitudes, whether in universal prevention or selective prevention.
Hiljutise meta-analüüsi käigus, mis käsitles tundlikele noortele mõeldud ennetusprogramme (Roe ja Becker, 2005), selgus, et teabepõhised meetmed mõjutavad vähe või ei mõjuta üldse uimastitarbimisega seotud käitumisviise ja suhtumisi, olgu siis tegemist üldise või valikulise ennetustööga.
The same authors found that comprehensive social influence programmes have an important effect on vulnerable young people.
Samad autorid leidsid, et ulatuslikud sotsiaalse mõjutamise programmid avaldavad tundlikele noortele suurt mõju.
Specific drug counselling centres are frequent in Germany, France and the Netherlands.
Saksamaal, Prantsusmaal ja Madalmaades on palju uimastialase nõustamise keskuseid.
Since January 2005, more than 250 ‘cannabis consultation’ clinics have been set up throughout the French territories.
Alates 2005. a jaanuarist on Prantsusmaal avatud kokku rohkem kui 250 kanepiteemalise nõustamise kliinikut.
Aimed at teenagers who are experiencing difficulties as a result of their use of cannabis or other drugs, as well as their parents, these facilities are anonymous, free and open to all.
Need kanepi või muude uimastite tarbimise tõttu raskustesse sattunud teismelistele ja ka nende vanematele mõeldud keskused on anonüümsed, tasuta ja kõigile avatud.
They are located in the major French cities for easy access.
Juurdepääsetavuse huvides asuvad need Prantsusmaa suuremates linnades.
Consultations are carried out by professionals trained in the use of evaluation tools and brief interventions that deal with addictions, and are also able to identify social, medical or psychiatric services appropriate for clients needing specialised care.
Nõustajateks on asjatundjad, kes on saanud väljaõppe sõltuvuse hindamise vahendite ja lühiajaliste sekkumismeetmete kasutamise osas ning kes oskavad otsustada, milline sotsiaalne, meditsiiniline või
An important point emerging from the few available evaluations of European selective cannabis prevention projects (FRED, Way-Out, Sports for Immigrants and others; see above and EDDRA at http://eddra.emcdda.europa.eu) is the efficacy of comprehensive social influence techniques.
Ulatuslike sotsiaalse mõjutamise meetodite efektiivsus on üks olulisi fakte, mis ilmnes vähestes kättesaadavates hinnangutes kanepitarbimisega seotud valikulise ennetustöö projektide kohta Euroopas (FRED, „Way-Out”, „Sports for Immigrants” ja muud; vt materjalid ülalpool ja EDDRA materjalid aadressil http://eddra.emcdda.europa.eu).
Among the positive effects achieved by these techniques are a reduction in consumption levels, an increase in the self-perception of problem use, a reduction in the main risk factors and associated problems, as well as increased selfcontrol and motivation.
Vastavate meetoditega saavutatud positiivsed tulemused on muuhulgas tarbimise vähenemine, sagedasem probleemse tarbimise teadvustamine uimastitarbija enda poolt, peamiste riskifaktorite ja nendega seotud probleemide vähenemine ning enesekontrolli ja motiveerituse suurenemine.
Brief intervention for cannabis users
Kanepitarvitajate lühimõjutus
Brief interventions are cost-effective and may be particularly appropriate to cannabis users, as they are found to work well with drug users who:
• tunnetavad mõningaid uimastitarbimisest tulenevaid probleeme; ei ole veel raskesti sõltuvuses;
• are experiencing few problems with their drug use;
• on uimasteid tarvitanud lühikest aega;
• have a short history of drug use;
• on kindla tagapõhjaga (sotsiaalse, haridusliku, perekondliku);
Brief intervention is an approach that aims to make people reflect on their use of drugs and to provide them with skills to control it.
Lühimõjutus on niisugune lähenemine, mille eesmärk on panna inimesi oma uimastitarvitamist ise teadvustama ja anda neile oskusi, kuidas seda kontrolli all hoida.
The concept is largely based on motivational interviewing, a non-judgemental, non-confrontational approach that explores the client’s values, objectives, self-assessment of use and gives feedback on discrepancies between the client’s self-image and actual status.
Kontseptsioon põhineb peamiselt motiveerival vestlusel, mitte hukkamõistval ega ründaval lähenemisel; vestlusel uuritakse kanepitarvitaja väärtushinnanguid, eesmärke, iseenda hinnangut uimastitarvitamisele ning antakse tagasisidet tema enesehinnangu ja tegeliku seisundi erinevuste kohta.
• have stable backgrounds (social, academic, family);
• on ebakindlad või tunnevad vastakaid tundeid oma uimastitarbimise muutmise suhtes.
• are unsure or ambivalent about changing their drug use.
Lühimõjutuse sihtmärk on sageli alkoholi või uimasti tarvitamise varane staadium, et ennetada tõsisemate probleemide kujunemist.
Brief intervention is often targeted at an early stage of a person’s alcohol or drug use to prevent the development of serious drug problems later on.
Lühimõjutus on osutunud väga kasulikuks valikuliseks ennetusmeetmeks niisuguste kanepitarvitajate puhul, kes muidu raviprogrammi ei satuks.
There is evidence for the effectiveness of brief intervention in preventing alcohol and tobacco misuse, and there is growing interest in the value of this approach for other substances.
Intensiivse kanepitarvitaja puhul ei pruugi kasu olla koolitusprogrammidest, mis propageerivad täielikku uimastitest hoidumist.
This kind of approach is now used in several countries, including Germany, the Netherlands, Austria and the United Kingdom, where interventions may take the form of counselling, ‘cannabis courses’ or even self-help websites.
Niisugust lähenemist kasutatakse praegu mitmes riigis, sealhulgas Saksamaal, Madalmaades, Austrias ja Ühendkuningriigis, kus mõjutamine võib toimuda nõustamise vormis, „kanepikursustena” või isegi eneseabi pakkuvate Interneti-lehekülgedena.
For example, the German website-based counselling programme, Quit the Shit (www.drugcom.de), is an innovative approach, using telematics, for cannabis users who want to reduce or stop their drug use.
Näiteks Saksamaal on kanepitarvitajatele, kes soovivad vähendada või lõpetada kanepi tarbimist, Interneti-põhine nõustamisprogramm „Quit the Shit” (www.drugcom.de), millel on uuenduslik, telemaatiline lähenemine.
Similar websites with self-help components include www.jellinek.nl/zelfhulp/cannabis/frameset.html by Jellinek (the Netherlands) and www.knowcannabis.org.uk/ by HIT (United Kingdom).
Samalaadsed eneseabi elemente sisaldavad Interneti-leheküljed on www.jellinek.nl/zelfhulp/cannabis/frameset.html, koostanud Jellinek (Madalmaad), ja www.knowcannabis.org.uk/, koostanud HIT (Ühendkuningriik).
Chapter 4Amphetamines, ecstasy and other psychotropic drugs
4. peatükkAmfetamiinid, ecstasy ja muud psühhotroopsed ained
Supply and availability (81)
Pakkumine ja kättesaadavus (81)
In many European countries the second most commonly used illegal substance is some form of synthetically produced drug.
Paljudes Euroopa riikides on illegaalsete uimastite hulgas tarbimissageduselt teisel kohal mingi sünteetiline uimasti.
The use of these substances among the general population is typically low, but prevalence rates among younger age groups are significantly higher, and in some social settings or cultural groups the use of these drugs may be particularly high.
Nende ainete tarbimine kogu elanikkonna hulgas on tavaliselt väike, kuid levimus nooremate vanuserühmade hulgas on oluliselt suurem, eriti levinud võib nende uimastite tarbimine olla teatavates sotsiaalsetes oludes või mõnesse subkultuuri kuuluvates rühmades.
Globally, amphetamines (amphetamine and methamphetamine) and ecstasy are among the most prevalent synthetic drugs.
Amfetamiinid (amfetamiin ja metamfetamiin) ning ecstasy on kõige levinumad sünteetilised uimastid kogu maailmas.
The production of amphetamines and ecstasy is difficult to quantify because ‘it starts with readily available chemicals, in easily concealed laboratories’ (UNODC, 2003a).
Amfetamiinide ja ecstasy toodangu suurust on raske määrata, sest “nende tootmist alustatakse kergesti kättesaadavatest kemikaalidest kergesti varjatavates laborites” (UNODC, 2003a).
The most recent estimate of annual global production of amphetamines and ecstasy is about 520 tonnes (UNODC, 2003b).
Kõige värskema hinnangu kohaselt on amfetamiinide ja ecstasy kogutoodang maailmas umbes 520 tonni aastas (UNODC, 2003b).
Global seizures of these substances peaked in 2000 at 46 tonnes.
Kõige rohkem, maailmas kokku 46 tonni, konfiskeeriti neid aineid 2000. a.
Following a decline in 2001 and 2002, seizures increased again to 34 tonnes in 2003, and declined slightly to 29 tonnes in 2004.
Pärast langust 2001. ja 2002. a suurenes konfiskeeritud kogus 34 tonnini 2003. a ning vähenes pisut 2004. a, 29 tonnini.
In 2004, the share of global amphetamines and ecstasy seizures accounted for by methamphetamine fell to 38 % (from 66 % in 2003), with ecstasy accounting for 29 % and amphetamine 20 % (CND, 2006).
2004. a langes metamfetamiini osakaal amfetamiinide ja ecstasy konfiskeerimiste hulgas kogu maailmas 38%-le (66%-lt 2003. a), kusjuures ecstasy’t oli 29% ja amfetamiini 20% (CND, 2006).
Amphetamine and methamphetamine are central nervous system stimulants.
Amfetamiin ja metamfetamiin on kesknärvisüsteemi stimulandid.
Of the two drugs, amphetamine is by far the more commonly available in Europe.
Neist kahest on Euroopas amfetamiin palju laialdasemalt kättesaadav.
Worldwide, increasing levels of use of methamphetamine are a cause for considerable concern, as the drug is associated with a range of severe health problems.
Kogu maailmas põhjustab metamfetamiini tarbimise kasv suurt muret, sest seda uimastit seostatakse mitmete tõsiste terviseprobleemidega.
Within Europe, significant methamphetamine use appears to be restricted to the Czech Republic.
Euroopas piirdub metamfetamiini märkimisväärne tarbimine Tšehhi Vabariigiga.
Ecstasy refers to synthetic substances that are chemically related to amphetamines but which differ to some extent in their effects.
Sõnaga ecstasy tähistatakse sünteetilisi aineid, mis on amfetamiinidega keemiliselt sarnased, kuid mõju poolest teatud määral erinevad.
The best-known member of the ecstasy group of drugs is 3,4-methylenedioxy-methamphetamine (MDMA), but other analogues are also occasionally found in ecstasy tablets (MDA, MDEA, etc.).
Tuntuim uimasti ecstasy-rühmas on 3,4-metüleendioksümetamfetamiin (MDMA), kuid aeg-ajalt avastatakse ecstasy tablettides ka muid analooge (MDA, MDEA, jne).
These drugs are sometimes known as entactogens, a reference to their very specific mood-altering effects.
Mõnikord nimetatakse neid uimasteid entaktogeenideks, viidates nende väga erilisele meeleolu muutvale mõjule.
Sometimes they provoke effects more typically associated with hallucinogenic substances.
Mõnikord avaldavad need toimet, mida tavaliselt seostatakse hallutsinogeensete ainetega.
Outside Europe, amphetamine is mainly manufactured in North America and Oceania (CND, 2006).
Väljaspool Euroopat toodetakse amfetamiini peamiselt Põhja-Ameerikas ja Okeaanias (CND, 2006).
Trafficking in amphetamine in 2004 remained mainly intraregional.
2004. a oli amfetamiinikaubandus peamiselt piirkondliku ulatusega.
Most amphetamine found on European illicit markets comes from Belgium, the Netherlands and Poland, and also from Estonia and Lithuania (in the Nordic countries) (Reitox national reports, 2005; WCO, 2005).
Suurem osa Euroopa keelatud ainete turul leiduvast amfetamiinist on pärit Belgiast, Madalmaadest ja Poolast, aga ka Eestist ja Leedust (Põhjamaades) (Reitoxi riikide aruanded, 2005; WCO, 2005).
Historically, lysergic acid diethylamide (LSD) has been by far the best-known hallucinogenic drug, but overall consumption levels have been low and somewhat stable for a considerable time.
Lüsergiinhappe dietüülamiid (LSD) on läbi aegade olnud kõige tuntum hallutsinogeenne uimasti, kuid selle tarbimise üldine tase on juba mõnda aega olnud madal ja teataval määral stabiilne.
Recently, evidence of increased availability and use of naturally occurring hallucinogenic substances, hallucinogenic mushrooms in particular, has emerged.
Viimasel ajal on ilmnenud tõendeid looduslike hallutsinogeensete ainete, eelkõige hallutsinogeensete seente kättesaadavuse ja tarbimise suurenemisest.