natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Further, it would, in reality, be impossible to be the sole importer of such a product because of the possibility of direct sales by means of the Internet.
Pealegi on Interneti kaudu toimuva võimaliku otsemüügi tõttu tegelikult võimatu olla sellise toote ainuimportija.
As regards the subjectmatter of its application, the applicant makes clear that it is asking the Court of First Instance to annul item 2 in the table annexed to the contested regulation, without annulling the measure in its entirety.
Seoses hagi esemega täpsustab hageja, et ta palub Esimese Astme Kohtul tühistada vaidlustatud määruse lisas oleva tabeli punkt 2 meedet tervikuna tühistamata.
According to the fourth paragraph of Article 230 EC, the admissibility of proceedings brought by a natural or legal person for annulment of a regulation is subject to the condition that the provisions of the regulation at issue in the proceedings in reality constitute, in their substance, a decision of direct and individual concern to that person.
Tulenevalt EÜ artikli 230 neljandast lõigust on füüsilise või juriidilise isiku poolt esitatud tühistamishagi vastuvõetavuse tingimuseks, et vaidlustatud määrus oleks sisuliselt otsus, mis puudutab seda isikut otseselt ja isiklikult.
According to settled caselaw, the criterion for distinguishing between a regulation and a decision must be sought in the general application or otherwise of the measure in question.
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt eristatakse määrust otsusest selle alusel, kas asjaomane akt on üldkohaldatav või mitte.
A measure is of general application if it applies to objectively determined situations and produces its legal effects with respect to categories of persons envisaged generally and in the abstract (see the order of the Court of First Instance of 11 September 2007 in Case T-35/06 Honig-Verband v Commission [2007] ECR II-2865, paragraph 39, and the caselaw cited).
Akt on üldkohaldatav, kui see on kohaldatav objektiivselt määratletud olukordadele ja toob endaga kaasa õiguslikke tagajärgi üldiselt ja abstraktselt määratletud isikute kategooria suhtes (vt Esimese Astme Kohtu 11. septembri 2007. aasta määrus kohtuasjas T-35/06: Honig-Verband vs. komisjon, EKL 2007, lk II-2865, punkt 39 ja viidatud kohtupraktika).
Thus, according to settled caselaw, natural and legal persons may not, as a rule, bring actions under the fourth paragraph of Article 230 EC for annulment of tariff classification regulations.
Seega ei ole vastavalt juurdunud kohtupraktikale vastuvõetavad tariifse klassifitseerimise määruse peale esitatud tühistamishagid, mille on esitanud füüsilised või juriidilised isikud EÜ artikli 230 neljanda lõigu alusel.
In spite of the apparent specificity of the descriptions which they contain, such measures are none the less of entirely general application, since they concern all products of the type described, regardless of their individual characteristics and origin, and they take effect, in the interests of the uniform application of the Common Customs Tariff, in relation to all customs authorities in the Community and all importers (see Case 40/84 Casteels v Commission [1985] ECR 667, paragraph 11, and Sony Computer Entertainment Europe v Commission, paragraph 58, and the caselaw cited).
Kuigi neis määrustes sisalduvad kirjeldused on konkreetsed, on need aktid siiski üldkohaldatavad, kuna esiteks hõlmavad need kõiki kirjeldatud tüübile vastavaid kaupu sõltumata nende individuaalsetest näitajatest ja päritolust ning teiseks mõjutavad nad ühise tollitariifistiku ühtse kohaldamise eesmärgil kõiki ühenduse tolle ja kõiki importijaid (vt Euroopa Kohtu 14. veebruari 1985. aasta otsus kohtuasjas 40/84: Casteels vs. komisjon, EKL 1984, lk 667, punkt 11, ja eespool viidatud kohtuotsus Sony Computer Entertainment Europe vs. komisjon, punkt 58 ja viidatud kohtupraktika).
In this case, item 2 in the table annexed to the contested regulation provides that goods with the characteristics described in column 1 are to be classified, in the Combined Nomenclature, under CN Code 8528 21 90.
Käesoleval juhul sätestab vaidlustatud määruse lisas oleva tabeli punkt 2, et esimeses veerus kirjeldatud tehnilistele näitajatele vastav kaup tuleb kombineeritud nomenklatuuri tähenduses klassifitseerida KN-koodi 8528 21 90 alla.
The provision applies to all products of the type described regardless of their individual characteristics and origin (see, to that effect, Casteels v Commission, paragraph 11).
See säte kohaldub kõigi analoogsete või kirjeldatud tüüpi toodete suhtes sõltumata nende individuaalsetest tehnilistest näitajatest ja päritolust (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Casteels vs. komisjon, punkt 11).
That provision is therefore to be seen as a measure of general application within the meaning of the second paragraph of Article 249 EC.
Seega kujutab asjaomane säte endast üldkohaldatavat meedet EÜ artikli 249 teise lõigu tähenduses.
It concerns an objectively determined situation and produces legal effects with respect to persons envisaged generally and in the abstract, namely, importers of the products it describes (see, to that effect, Iposea v Commission, paragraph 24, and the caselaw cited).
Säte kohaldub objektiivselt määratletud olukordadele ja toob endaga kaasa õiguslikke tagajärgi üldiselt ja abstraktselt kindlaksmääratud isikute rühmale ning eelkõige selles sättes kirjeldatud toote importijatele (vt selle kohta eespool viidatud kohtumäärus Iposea vs. Komisjon, punkt 24 ja viidatud kohtupraktika).
However, even a measure of general application may, in certain circumstances, be of direct and individual concern to some economic operators and therefore may be challenged by them under the fourth paragraph of Article 230 EC, provided, however, that it affects them by reason of certain attributes which are peculiar to them or by reason of circumstances in which they are differentiated from all other persons, and which distinguish them individually in the same way as the addressee of a decision (Case 25/62 Plaumann v Commission [1963] ECR 95, at 107, and Case C-309/89 Codorníu v Council [1994] ECR I-1853, paragraph 20).
Isegi kui üldkohaldatav akt võib teatavatel tingimustel puudutada isiklikult teatavaid ettevõtjaid, kes võivad seega akti vaidlustada EÜ artikli 230 esimese lõigu alusel, saavad nad seda siiski teha vaid tingimusel, et see akt mõjutab neid mingi neile omase tunnuse või neid iseloomustava faktilise olukorra tõttu, mis neid kõigist teistest isikutest eristab, ning seega individualiseerib neid sarnaselt otsuse adressaadiga (Euroopa Kohtu 15. juuli 1963. aasta otsus kohtuasjas 25/62: Plaumann vs. komisjon, EKL 1963, lk 197, 223, ja 18. mai 1994. aasta otsus kohtuasjas C-309/89: Codorníu vs. nõukogu, EKL 1994, lk I-1853, punkt 20).
In that regard, the applicant submits, in particular, that the classification in question was triggered by its application to the IRC for BTI, that no other similar product was demonstrated to the Nomenclature Committee and that, on the basis of the demonstration of the operation of the product in question, a draft tariff classification regulation referring to ‘Apple type’ monitors was circulated to the Member States.
Sellega seoses väidab hageja eelkõige, et kõnealuse klassifikatsiooni tingis tema STI taotlus Iiri maksu- ja tolliametile, et nomenklatuurikomiteele ei esitletud ühtki teist sarnast toodet ja et liikmesriikides levitati asjaomase toote funktsioneerimise esitluse alusel koostatud tariifse klassifitseerimise määruse eelnõud, milles viidati „Appletüüpi” monitoridele.
However, such circumstances cannot distinguish the applicant individually for the purposes of the fourth paragraph of Article 230 EC.
Need asjaolud siiski hagejat EÜ artikli 230 neljanda lõigu tähenduses ei individualiseeri.
The fact that a person is involved in the procedure leading to the adoption of a Community measure is capable of distinguishing that person individually in relation to that measure only if the applicable Community legislation grants him certain procedural guarantees (see the order of the Court of First Instance of 14 December 2005 in Case T-369/03 Arizona Chemical and Others v Commission [2005] ECR II-5839, paragraph 72, and the caselaw cited).
Ettevõtja osalemine akti vastuvõtmise menetluses individualiseerib ettevõtja selle aktiga seoses ainult siis, kui kohaldatav ühenduse õigus annab talle teatavad menetluslikud tagatised (vt Esimese Astme Kohtu 14. detsembri 2005. aasta määrus kohtuasjas T-369/03: Arizona Chemical jt vs. Komisjon, EKL 2005, lk II-5839, punkt 72 ja viidatud kohtupraktika).
Such is not the case here.
Käesoleval juhul see nii ei ole.
In addition, while similar circumstances were taken into account to declare the action in Sony Computer Entertainment Europe v Commission admissible, they could not, above all in the light of the caselaw cited above, have been the decisive factor.
Pealegi, kuigi otsusele Sony Computer Entertainment Europe vs. komisjon aluseks olnud kohtuasjas arvestati esitatud hagi vastuvõetavaks tunnistamisel sarnaste asjaoludega, ei saanud need eelkõige eespool viidatud kohtupraktikat arvestades olla otsustavaks teguriks.
It was only ‘[i]n the light of all [that preceded and] in the exceptional circumstances of [that] case’, that the applicant was, in that case, held to be individually concerned (Sony Computer Entertainment Europe v Commission, paragraph 77).
Ainult „kõike eeltoodut arvestades ja käesoleva juhtumi erandlikel asjaoludel” loeti hageja isiklikult puudutatuks (eespool viidatud kohtuotsus Sony Computer Entertainment Europe vs. komisjon, punkt 77).
The same is true as regards the fact that the applicant is the only undertaking holding BTI for the product in question under heading 8471.
Sama kehtib ka seoses asjaoluga, et hageja on ainus ettevõtja, kes valdab asjaomase toote rubriiki 8471 klassifitseerivat STI-d.
First, the limited validity of BTI is prescribed by Article 12 of the Customs Code itself.
Esiteks on STI piiratud kehtivusaeg ette nähtud tolliseadustiku enda artiklis 12.
Second, it should be recalled that, according to settled caselaw, the possibility of determining more or less precisely the number or even the identity of the persons to whom a measure applies by no means entails that the measure in question must be regarded as being of individual concern to them provided that it applies to them by virtue of an objective legal or factual situation defined by the measure in question (Case T-138/98 ACAV and Others v Council [2000] ECR II-341, paragraph 64, and Iposea v Commission, paragraph 31).
Teiseks on kohane meenutada, et vastavalt väljakujunenud kohtupraktikale ei tähenda asjaolu, et meetme isikulisse kohaldamisalasse kuuluvate õigussubjektide arvu või isikuid on võimalik suurema või väiksema täpsusega kindlaks määrata, et asjaomane meede puudutab neid isiklikult, kuna määrust kohaldatakse asjaomases aktis määratletud objektiivsest õiguslikust ja faktilisest olukorrast lähtudes (Esimese Astme Kohtu 22. veebruari 2000. aasta otsus kohtuasjas T-138/98: ACAV jt vs. nõukogu, EKL 2000, lk II-341, punkt 64, ja eespool viidatud kohtumäärus Iposea vs. komisjon, punkt 31).
It must, however, be made clear that the single fact that the applicant is or is not the sole authorised importer of the product concerned into the Community constitutes a relevant factor for the assessment of the applicant’s individual concern ‘having regard to the other aspects discussed above’, but it is not sufficient, in itself, to establish
Lisaks on kohane täpsustada, et pelk asjaolu, kas hageja on või ei ole ainus asjaomane volitatud importija ühenduses, on isikliku puudutatuse hindamisel asjakohane ainult seoses „eespool viidatud teiste asjaoludega”, kuid see ei ole iseenesest piisav, et tõendada, et vaidlustatud määrus puudutab hagejat isiklikult (vt selle kohta
In that regard, the applicant does not claim to be the exclusive importer of the LCD monitors in question and makes no mention of any right entitling it to have imports of those products into the European Economic Area prevented.
Hageja ei väida, et ta on asjaomaste LCD monitoride ainuimportija ning ta ei viita ühelegi õigusele, mis võimaldaks tal keelata nende toodete impordi Euroopa majanduspiirkonda.
It is concerned by the contested regulation solely in its objective capacity as an actual or potential importer of the 20” LCD monitors.
Vaidlustatud määrus puudutab hagejat üksnes tema objektiivse omaduse tõttu: ta on 20-tolliste LCD monitoride tegelik või potentsiaalne importija.
As regards the description of the product which is the object of the classification in question, it is a very general description.
Asjaomase klassifikatsiooni esemeks oleva toote kirjeldus on väga üldine.
In addition, no photography, no logo nor any other sign of an Apple trade mark appears in the table annexed to the contested regulation.
Pealegi ei ole vaidlustatud määruse lisas esitatud tabelis ühtki fotot, logo või muud tähist, millel oleks Apple’i kaubamärk.
That conclusion is not undermined by the fact that there is a reference to the Apple monitors in a statement of the IRC to the Nomenclature Committee or by the alleged, but unproven, circulation to the Member States of a draft tariff classification regulation referring to ‘Apple type’ monitors.
Seda sedastust ei mõjuta ka asjaolu, et Apple’i monitoridele viidati Iiri maksu- ja tolliameti teatises nomenklatuurikomiteele, ega see, et liikmesriikides levitati väidetavalt – kuid mitte tõendatult –„Apple-tüüpi” monitoridele viitava tariifse klassifitseerimise määruse eelnõud.
That is a reference, in the course of the procedure which led to the adoption of the contested regulation, to a generic reference product and not an identification of the specific product.
Tegemist on vaidlustatud määruse vastuvõtmisele eelnenud menetluse staadiumis tehtud viitega võrdluse aluseks olevale tavatootele, mitte konkreetse toote identifitseerimisega.
In summary, the applicant emphasises the alleged adoption of the contested regulation on the basis of its application for BTI and demonstration of the operation of the product in question to the Nomenclature Committee, the circulation of a draft tariff classification regulation for ‘Apple type’ monitors and the fact that it is the sole holder of BTI under heading 8471.
Kokkuvõttes väidab hageja, et vaidlustatud määrus võeti väidetavalt vastu lähtuvalt tema esitatud STI taotlusest, asjaomase toote funktsioneerimise esitlusest nomenklatuurikomitees ja „Appletüüpi” monitoride tariifse klassifitseerimise määruse eelnõu levitamisest ning seetõttu, et ta on ainus rubriiki 8471 klassifitseeriva STI valdaja.
It follows from all the foregoing that none of those factors is sufficient, by itself, to conclude that the contested regulation is of individual concern to the applicant. It
Kõike eeltoodut arvestades ei piisa ühestki neist asjaolust eraldivõetuna tuvastamaks, et vaidlustatud määrus puudutab hagejat isiklikult. Siiski tuleb eespool
Such is not the case.
See ei ole nii.
The rather general description of the goods concerned as well as the absence of any visual or textual factor clearly referring to a specific economic operator excludes the applicant, in this case, from being affected individually.
Käesoleval juhul välistab võimaluse, et hageja on mingil viisil isiklikult puudutatud, kauba küllaltki üldine kirjeldus ja see, et puudub mis tahes visuaalne või tekstiline element, mis viitaks selgelt konkreetsele ettevõtjale.
It follows that the applicant is concerned by the contested regulation only in its objective capacity as an importer of LCD monitors such as those referred to in the table annexed to that regulation, in the same way as any operator, actually or potentially, in an identical situation.
Sellest tuleneb, et vaidlusalune määrus puudutab hagejat üksnes seoses selle objektiivse omadusega, et ta on nimetatud määruse lisas sisalduvas tabelis käsitletutega sarnaste LCD monitoride importija, nagu iga teine ettevõtja, kes on tegelikult või potentsiaalselt samasuguses olukorras.
It follows from all the foregoing considerations that the contested regulation is not of individual concern to the applicant and that the action must therefore be dismissed as inadmissible.
Kõigist eeltoodud põhjendustest nähtub, et vaidlustatud määrus ei puuduta hagejat isiklikult, ja seetõttu tuleb hagi jätta vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.
Since the applicant has been unsuccessful, and the Commission has applied for costs, the applicant must be ordered to pay the Commission’s costs.
Kuna hageja on kohtuvaidluse kaotanud, mõistetakse kohtukulud vastavalt komisjoni nõudele välja hagejalt.
Apple Computer International shall pay the costs.
Mõista kohtukulud välja Apple Computer International’ilt.
Case T-215/06
Kohtuasi T-215/06
Office for Harmonisation in the Internal Market(Trade Marks and Designs) (OHIM)
Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)
(Community trade mark — Application for a figurative Community trade mark representing a maple leaf — Absolute ground for refusal — Service mark — Article 7(1)(h) of Regulation (EC) No 40/94 — Article 6ter of the Paris Convention —Matters of law brought before the departments of OHIM and before the Court)
Ühenduse kaubamärk – Vahtralehte kujutava kujutismärgi ühenduse kaubamärgina registreerimise taotlus – Absoluutne keeldumispõhjus – Teenuste kaubamärk – Määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkt h – Pariisi konventsiooni artikkel 6 ter – Siseturu Ühtlustamise Ameti talitustele ja Esimese Astme Kohtule esitatud õiguslikud asjaolud
Judgment of the Court of First Instance (Fifth Chamber), 28 February 2008
Esimese Astme Kohtu otsus (viies koda), 28. veebruar 2008 . . . . . . . . . .
Community trade mark — Appeals procedure — Appeals before the Community judicature — Legality of a decision of a Board of Appeal
Ühenduse kaubamärk – Apellatsioonimenetlus – Ühenduse kohtusse esitatud hagi – Apellatsioonikoja otsuse õiguspärasus
(Council Regulation No 40/94, Arts 7(1)(h) and 63(2))
(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 7 lõike 1 punkt h ja artikli 63 lõige 2)
SUMMARY — CASE T-215/06
KOKKUVÕTE – KOHTUASI T-215/06
Community trade mark — Definition and acquisition of the Community trade mark — Absolute grounds for refusal — Marks to be refused pursuant to the Paris Convention
Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omani­kuks saamine – Absoluutsed keeldumispõhjused – Kaubamärgid, mille registreerimisest tuleb Pariisi konventsiooni kohaselt keelduda
(Council Regulation No 40/94, Art. 7(1)(h))
(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 7 lõike 1 punkt h)
by Article 6ter(1)(a) of the Paris Convention .
artikli 6 ter lõike 1 punktis a sätestatud osi.
Therefore, the matters of law in the dispute brought before the Board of Appeal include the issue of the applicability of Article 6ter of the Paris Convention to service marks, even if the applicant for the mark did not put forward a view on that matter and even if the Board of Appeal omitted to rule on that aspect.
Seega kuulub nimetatud küsimus apellatsioonikojale esitatud vaidluse õiguslike asjaolude hulka, isegi kui kaubamärgi taotleja ei ole selles osas oma seisukohta väljendanud ja apellatsioonikoda ei ole seda aspekti käsitlenud.
That issue is also one of the matters of law in the dispute brought before the Court and must be examined by the Court, as that examination is necessary to deal with the plea alleging infringement of Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94.
See küsimus kuulub ka Esimese Astme Kohtule esitatud vaidluse õiguslike asjaolude hulka ning viimasel tuleb määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti h rikkumisel põhinevale väitele vastamiseks seda kontrollida.
Although it must rule
Kuigi otsus tuleb
The issue of the applicability of Article 6ter(1)(a) of the Paris Convention for the Protection of Industrial Property to service marks is a preliminary matter which must be resolved in order to ensure that Regulation No 40/94 on the Community trade mark is properly applied having regard to a plea alleging infringement of Article 7(1)(h) of that regulation.
Tööstusomandi kaitse Pariisi konventsiooni artikli 6 ter lõike 1 punkti a kohaldatavus teenuste kaubamärkidele on selline eelnev küsimus, mille lahendamine on määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti h rikkumisel põhinevat väidet arvestades määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta nõuetekohaseks kohaldamiseks hädavajalik.
In order to establish whether a mark which is applied for, in so far as it covers services, is a mark whose registration may be contrary to Article 6ter(1)(a) of the Paris Convention, it is necessary to establish whether that provision applies to service marks.
Tegemaks kindlaks, kas taotletud kaubamärk kujutab teenuseid puudutavas osas endast kaubamärki, mille puhul on võimalik, et selle registreerimine on Pariisi konventsiooni artikli 6 ter lõike 1 punktiga a vastuolus, tuleb teha kindlaks, kas see säte on kohaldatav teenuste kaubamärkidele.
If that is not the case, then the refusal of the Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) to register such a mark in respect of the services actually constitutes infringement of Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94, without the need to examine whether the mark sought includes the elements referred to
Vastasel korral on Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) keeldumine registreerida see kaubamärk teenuste jaoks tõesti määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti h rikkumine, ilma et oleks vaja kontrollida, kas taotletud kaubamärk sisaldab Pariisi konventsiooni
only on the application of the parties, whose task it is to define the scope of the dispute, the Court cannot be bound merely by the arguments relied upon by the parties in support of their claims, since it would otherwise be forced, in some circumstances, to base its decisions on erroneous legal considerations.
teha üksnes poolte nõuete kohta, mis moodustavad vaidluse raamistiku, ei pea kohus piirduma üksnes argumentidega, mille pooled on esitanud väidete toetuseks; vastasel korral võib ta sattuda olukorda, kus ta on sunnitud oma otsuses tuginema vääratele õiguslikele kaalutlustele.
Under Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94 on the Community trade mark, ‘trade marks which have not been authorised by the competent authorities and are to be refused pursuant to Article 6ter of the Paris Convention [for the Protection of Industrial Property]’ must not be registered.
Määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 7 lõike 1 punkti h sätestab, et ei registreerita „kaubamärke, mille kasutamiseks puudub pädeva asutuse luba ja mille registreerimisest tuleb keelduda [Tööstusomandi kaitse] Pariisi konventsiooni artikli 6 ter kohaselt”.
The wording of Article 6ter refers only to ‘trade marks’.
Viimatinimetatud sätte sõnastus hõlmab üksnes „kaubamärke”.
It is clear from Article 1(2), Article 6(1) and Article 6sexies of the Paris Convention that the Convention establishes a distinction between, on the one hand, ‘trade marks’ which, as is apparent from Article 7 thereof, are registered for goods and, on the other hand, ‘service marks’.
Pariisi konventsiooni artikli 1 lõikest 2, artikli 6 lõikest 1 ja lõpuks artiklist 6e tuleneb, et nimetatud konventsioon teeb vahet ühelt poolt „kaubamärkide”, mis vastavalt artiklile 7 registreeritakse kaupade jaoks, ja teisalt „teenuste kaubamärkide” vahel.
As Article 6ter refers only to trade marks, that is to say to marks for goods, the conclusion must be that the prohibition
Kuna artikkel 6 ter hõlmab üksnes kaubamärke, st kaupade kaubamärke, siis tuleb
Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94 merely refers to Article 6ter of the Paris Convention, by stating that ‘the following shall not be registered: trade marks which … are to be refused pursuant to Article 6ter of the Paris Convention’.
Tuleb märkida, et määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkt h kõigest osundab Pariisi konventsiooni artiklile 6 ter, täpsus -tades et „[e]i registreerita kaubamärke, mille […] registreerimisest tuleb keelduda Pariisi konventsiooni artikli 6 ter kohaselt”.