natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As for the overriding public interest put forward by Mr Turco, it is not, according to the Council, constituted by the mere fact that the disclosure of those opinions given in the context of the debate on legislative initiatives would increase the transparency and openness of the decisionmaking process, as the same could be said of all written opinions or similar documents of the Council’s legal service, thereby making it practically impossible for the Council to refuse access under Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 and thus depriving that provision of practical effect.
Mis puutub M. Turco nimetatud ülekaalukasse üldisesse huvisse, siis nõukogu leiab, et niisugune ülekaalukas üldine huvi ei ole tekkinud üksnes asjaolust, et dokumentide avalikustamine, mis sisaldavad seadusandliku algatuse arutelul tõusetunud õiguslikke küsimusi käsitlevat õigustalituse arvamust, teeniks üldist huvi institutsiooni otsustamisprotsessi läbipaistvuse ja avalikkuse suurendamisega; sama võiks öelda kõikide nõukogu õigustalituse kirjalike arvamuste või sarnaste dokumentide kohta – siis ei oleks nõukogul praktiliselt võimalik keelata määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 alusel neile juurdepääsu ja seega kaotaks see säte oma kasuliku mõju.
On 22 November 2002, Mr Turco made a confirmatory application claiming that the Council had incorrectly applied the exceptions to the right of public access to the documents of the institutions, provided for in Article 4(2) and (3) of Regulation No 1049/2001, and that the principle of democracy and citizen participation in the legislative process constituted an overriding public interest in the disclosure of the opinion of the Council’s legal service.
M. Turco esitas 22. novembril 2002 kordustaotluse, väites, et nõukogu on määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõigetes 2 ja 3 sätestatud institutsioonide dokumentidega tutvumise õigusest tehtud erandeid vääralt kohaldanud, ja osutades, et demokraatia ja kodanike õigusloomes osalemise põhimõte on ülekaalukas üldine huvi, mis õigustab nõukogu õigustalituse arvamuse avalikustamist.
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 28 February 2003, Mr Turco brought an action for annulment of the Council’s decision of 19 December 2002.
M. Turco esitas nõukogu 19. detsembri 2002. aasta otsuse tühistamiseks hagiavalduse, mis saabus Esimese Astme Kohtu kantseleisse 28. veebruaril 2003.
C — The judgment under appeal
C. Vaidlustatud kohtuotsus
By decision of 19 December 2002, the Council agreed to disclose the introductory paragraph of that opinion, in which it is stated that the opinion contains the advice of the Council’s legal service on the question of the powers of the Community regarding access to the labour market by third-country nationals.
Nõukogu nõustus 19. detsembri 2002. aasta otsusega avalikustama selle arvamuse sissejuhatava lõigu, milles on märgitud, et arvamus sisaldab nõukogu õigustalituse nõuannet küsimuses, milline on ühenduse pädevus kolmandate riikide kodanike tööturule juurdepääsu valdkonnas.
As to the remainder, it refused to revise its position.
Ülejäänud osas keeldus ta aga oma seisukohta muutmast.
It justified its confirmation of refusal of access on the grounds that the independent advice of its legal service deserves particular protection, because it is an important instrument which enables the Council to be sure of the compatibility of its acts with Community law and to move forward the discussion of the legal aspects at
Ta põhjendas dokumendiga tutvumise keelu kinnitamist kaalutlustega, et tema õigustalituste sõltumatud arvamused väärivad erilist kaitset, sest need on olulised töövahendid, mille abil saab kindlaks teha nõukogu toimingute vastavuse ühenduse õigusele ja arendada
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-39/05 P AND C-52/05 P relating to infringement of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, which he substantiated with three arguments.
KOHTUJURIST POIARES MADURO ETTEPANEK – LIIDETUD KOHTUASJAD C-39/05 P JA C-52/05 P määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 rikkumisest ja mida ta põhjendas kolme argumendiga.
Primarily, he submitted that there had been an error as to the legal basis, since legal opinions drawn up in the context of the examination of legislative proposals are covered by the exception laid down by Article 4(3) of Regulation No 1049/2001 and not by that referred to in Article 4(2) which covers only legal opinions drawn up in the context of court proceedings.
Esimese võimalusena väitis ta, et on eksitud õigusliku alusega, kuna õigusaktide ettepanekute uurimisega seonduv õigusnõustamine kuulub kõnesoleva määruse artikli 4 lõikes 3 sätestatud erandi alla ja mitte artikli 4 lõikes 2 ette nähtud erandi alla, mis hõlmab tema arvates vaid kohtumenetlusega seonduvat õigusnõustamist.
That interpretation defended by the applicant did not convince the Court of First Instance which held that it was at variance with the wording of the provision, which does not include such a restriction, and that it would mean that the inclusion of legal advice among the exceptions under Regulation No 1049/2001 had no practical effect, since the Community legislature intended, in Article 4(2) of that regulation, to provide for an exception relating to legal advice distinct from that relating to court proceedings.
Selline hageja antud tõlgendus ei veennud Esimese Astme Kohut, kes otsustas, et see ei sobi kokku teksti sõnastusega, mis ei sisalda niisugust piirangut ja et see kaotaks määruses nr 1049/2001 ette nähtud erandite hulgas nimetatud õigusnõustamise kasuliku mõju, kusjuures ühenduse seadusandja on kõnesoleva määruse artikli 4 lõikes 2 soovinud sätestada õigusnõustamise kohta erandi, mis erineb kohtumenetlustega seonduvast.
In fact legal advice drawn up by the Council’s legal service in the context of court proceedings is already included in the exception relating to the protection of court proceedings.
Nimelt kuuluvad nõukogu õigustalituse poolt kohtumenetlustega seoses koostatud arvamused juba kohtumenetluse kaitsega seonduva erandi alla.
Consequently, according to the Court of First Instance, the Council could legitimately rely on the exception relating to legal advice which is set out in the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, in order to decide whether it should give the applicant access to the relevant opinion of its legal service.
Järelikult on Esimese Astme Kohus arvamusel, et nõukogu võis õigusega tugineda määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 teises taandes ette nähtud õigusnõustamisega seonduvale erandile, et kindlaks määrata, kas ta lubab hagejal tutvuda oma õigustalituse kõnesoleva arvamusega.
The applicant also disputed the relevance of the need to protect the legal opinion in question, which was identified by the Council in the contested decision.
Ta ei nõustunud ka, et õiguslik arvamus vajab kaitset, nagu nõukogu määras kindlaks vaidlustatud otsuses.
In reply to the first point, the Court of First Instance acknowledged that the fact that the document in question is a legal opinion cannot, of itself, justify the refusal of access because the Council is bound to assess in each individual case whether the documents whose disclosure is sought actually fall within the exceptions set out in Regulation No 1049/2001.
Esimesele punktile vastates tunnistas Esimese Astme Kohus, et üksnes asjaolu, et kõnesolev dokument on õiguslik arvamus, ei õigusta dokumendile juurdepääsu keelamist, sest nõukogu on kohustatud igal üksikjuhul hindama, kas dokumendid, mille avalikustamist taotletakse, kuuluvad tõepoolest määruses nr 1049/2001 loetletud erandite alla.
Furthermore, according to the Court of First Instance, the reasoning given by the Council for its refusal to disclose the entirety of the legal opinion in question seems to relate to all of its legal service’s advice on legislative acts and not specifically to the legal opinion in question.
Peale selle leiab Esimese Astme Kohus, et nõukogu põhjendus kõnesoleva õigusliku arvamuse terviklikust avalikustamisest keeldumiseks näib puudutavat kõiki tema õigustalituse arvamusi õigusaktide kohta ja mitte konkreetselt kõnesolevat õiguslikku arvamust.
The applicant’s arguments were, however, rejected for two reasons: the generality of the reasoning was justified by the fact that giving additional information, making particular reference to the contents of the legal opinion in question, would deprive the exception of its purpose, and the fact that the Council finally agreed to disclose the introductory paragraph of the opinion indicates that it considered its content before giving a decision on the request for access.
Ta ei nõustu siiski hageja argumentidega kahel põhjusel: põhjenduse üldine iseloom on õigustatud asjaoluga, et asjaomase õigusliku arvamuse sisuga seotud täiendava teabe esitamine muudaks erandi kohaldamise tarbetuks; asjaolust, et nõukogu soostus lõpuks avalikustama arvamuse sissejuhatava lõigu, ilmneb, et ta uuris selle sisu enne teabenõude üle otsustamist.
As regards the challenge to the existence of an interest in the protection of the legal opinion in question, which was relied on by the Council, the Court of First Instance discounted any error of assessment, on the grounds that the disclosure of that opinion, firstly, would make public the Council’s internal discussions on the question of the legality of the legislative act to which it related and therefore, ‘given the particular nature of such documents’,
Mis puutub sellesse, et vaidlustatakse nõukogu väidetav vajadus kaitsta kõnealust õiguslikku arvamust, siis lükkab Esimese Astme Kohus etteheite kaalutlusvea kohta tagasi põhjusel, et asjaomase õigusliku arvamuse avalikustamise tulemusena oleks avalikustatud nõukogu sisemised arutelud arvamuses käsitletud õigusakti seaduslikkuse küsimuses, mis võiks „nende dokumentide olemust arvestades” tekitada kahtlusi asjaomase õigusakti seaduslikkuses, – ning teiselt poolt ohustaks see nõukogu õigustalituse arvamuste sõltumatust.
The Kingdom of Sweden and Mr Turco have appealed before the Court of Justice against that judgment of the Court of First Instance. In support of their appeals, the appellants raise pleas in law which, in essence, call in question the reasoning followed by the Court of First Instance in rejecting the arguments which had been put forward at first instance.
Viimaseks heidab hageja nõukogule ette, et ta ei kontrollinud, kas on olemas ülekaalukas üldine huvi, eelkõige otsustusprotsessi läbipaistvuse ja avalikkuse ning demokraatia põhimõtetega seotud huvi, mis õigustaks avalikkuse juurdepääsu õigusaktide ettepanekutega seonduvatele õiguslikele arvamustele.
Mr Turco claims, first, that there was a misinterpretation of the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, as the Court of First Instance wrongly held that legal opinions relating to draft legislation could fall within the scope of that provision although only Article 4(3) of the Regulation can apply to such opinions.
Ka sellega seoses ei nõustunud Esimese Astme Kohus väitega, et tehti kaalutlusviga, tuues kaks põhjendust.
Secondly, Mr Turco and the Swedish Government submit that the Court of First Instance misapplied the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 in holding that legal opinions of the Council’s legal service relating to draft legislation are by definition covered by the exception laid down by that provision in favour of legal advice.
Läbipaistvuse, avalikkuse ja demokraatia põhimõtted on määruse nr 1049/2001 kõikide sätete aluseks, nii et kõnesoleva määruse artikli 4 lõikes 2 osutatud ülekaalukas üldine huvi peab nendest põhimõtteliselt erinema või vähemalt on taotleja kohustatud tõendama – mida viimane antud juhul ei teinud –, et konkreetse juhu erilistel asjaoludel on nende põhimõtete kohaldamine niivõrd oluline, et see kaalub üles taotletava dokumendi kaitse vajaduse.
Thirdly, the appellants claim that the Court of First Instance misinterpreted and misapplied the concept of an overriding public interest capable of justifying the disclosure of a document which is in principle covered by the exception on the ground of confidentiality provided for in respect of legal advice.
Peale selle on taotleja, kes kavatseb tugineda ülekaalukale üldisele huvile, mis õigustaks õigusliku arvamuse avaldamist, kohustatud selle oma taotluses esitama, et institutsioon saaks väljendada küsimuses oma seisukoha, kuigi viimane võib sellise ülekaaluka üldise huvi ise kindlaks teha.
Lastly, the applicant complained that the Council did not examine whether there was an overriding public interest, in particu- lar that related to the transparency of the decisionmaking process and to the principles of openness and democracy, which would justify public access to legal opinions relating to legislative initiatives.
Selle Esimese Astme Kohtu otsuse kaebasidki Rootsi Kuningriik ja M. Turco edasi Euroopa Kohtusse. Oma hagide põhjenduseks esitavad apellandid väited, milles nad sisuliselt ja põhiosas vaidlustavad Esimese Astme Kohtu arutluskäigu, millega see lükkas tagasi esimeses astmes esitatud argumendid.
There too, the Court of First Instance discounted any error of assessment and made two findings.
M. Turco väidab esiteks, et Esimese Astme Kohus tõlgendas määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 teist taanet vääralt, kui ta leidis ekslikult, et õigusaktide ettepanekutega seoses toimuv õigusnõustamine kuulub kõnesoleva sätte kohaldamisalasse, kuigi selliste arvamuste suhtes võib kohaldada ainult kõnesoleva määruse artikli 4 lõiget 3.
The principles of transparency, openness and democracy underlie all the provisions of Regulation No 1049/2001, with the result that the overriding public interest mentioned in Article 4(2) of that regulation must, as a rule, be distinct from those principles or, at the very least, the applicant must show, which he failed to do in the present case, that, having regard to the specific facts of the case, the invocation of those same principles is so pressing that it overrides the need to protect the document requested.
Teiseks väidavad M. Turco ja Rootsi valitsus, et Esimese Astme Kohus kohaldas määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 teist taanet vääralt, kui ta otsustas, et nõukogu õigustalituse õiguslikud arvamused õigusaktide ettepanekute kohta kuuluvad olemuslikult selles sättes õigusnõustamise kohta ette nähtud erandi alla.
Furthermore, it is for the applicant who intends to rely on an overriding public interest capable of justifying the disclosure of a legal opinion to invoke it in his application so as to invite the institution to give a decision on that point, although the institution may itself identify an overriding public interest of that kind.
Kolmandaks heidavad apellandid Esimese Astme Kohtule ette, et kohus on ebatäpselt tõlgendanud ja vääralt kohaldanud ülekaalukat üldist huvi, mis õigustab põhimõtteliselt õigusnõustamise puhul ette nähtud konfidentsiaalsuse erandi alla kuuluva dokumendi avalikustamist.
Before dealing in detail with those pleas, I must quickly refute the final two pleas in law raised by Mr Turco.
Enne nende väidete üksikasjalikku käsitlemist pean ma lühidalt ümber lükkama M. Turco kaks viimast väidet.
Mr Turco claims, first, in essence, that the Court of First Instance contravened the principle of a community governed by the rule of law.
M. Turco heidab Esimese Astme Kohtule esiteks ette sisuliselt seda, et kohus on eiranud ühenduses kehtivat õigusriigi põhimõtet.
By accepting
Tunnistades,
Since none of the arguments put forward by the applicant found favour with the Court of First Instance, it dismissed the action for annulment of the refusal of access to the opinion of the Council’s legal service, by judgment of 23 November 2004.
Kuna ükski hageja esitatud argument ei olnud Esimese Astme Kohtu silmis vastuvõetav, jättis kohus nõukogu õigustalituse arvamusega tutvumisest keeldumise vastu esitatud tühistamishagi 23. novembri 2004. aasta kohtuotsusega rahuldamata.
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-39/05 P AND C-52/05 P the exception relating to legal advice, the Court of First Instance did not have to rule on the independence of that legal service or of its members, but on the extent to which the disclosure of its legal opinions could affect the independence, that is to say the sincerity with which it is required to give them.
KOHTUJURIST POIARES MADURO ETTEPANEK – LIIDETUD KOHTUASJAD C-39/05 P JA C-52/05 P otsustamiseks ei pidanud Esimese Astme Kohus avaldama seisukohta nimetatud õigustalituse või selle liikmete sõltumatuse kohta, vaid selle kohta, mil määral võib tema õigusliku arvamuse avalikustamine mõjutada õigustalituse sõltumatust, see tähendab nõutavat ausust õigusnõustamisel.
The Court of First Instance ruled on that point by finding that the ‘independence of the opinions of [the] legal service’ can justify a refusal to disclose.
Esimese Astme Kohus esitas oma seisukoha, leides, et „õigustalituse arvamuste sõltumatus” võib õigustada avalikustamisest keeldumist.
5Furthermore, the Court of First Instance cannot properly be criticised for failing to discuss, for the purposes of that assessment, the applicant’s assertion that the disclosure of the opinions of the Council’s legal service would help to protect that service from improper external influences since, as the Court of First Instance rightly pointed out, the applicant had put forward no explanation in support of it.
5Kohtule ei saa õigustatult ette heita, et ta ei arutanud sellisele otsusele jõudmisel hageja väidet, mille kohaselt aitab õigustalituse arvamuste avalikustamine kaitsta nõukogu õigustalitust väljastpoolt tulenevate ebaseaduslike mõjude eest, sest – nagu Esimese Astme Kohus õigesti rõhutas – ei olnud hageja selle põhjenduseks esitanud ühtegi selgitust.
6 In that regard it should be borne in mind that ‘although the Court of First Instance is required to give reasons for its decisions, it is not obliged to respond in detail to every single argument advanced by a party, par -ticularly if the argument is not sufficiently clear and precise’.
6Tuletan siinkohal meelde, et „Esimese Astme Kohtu kohustust oma otsuseid põhjendada ei saa tõlgendada nii, et ta peab vastama üksikasjalikult igale hageja esitatud argumendile, eriti kui argumendid ei ole piisavalt selged ja täpsed”.
7 that access to a legal opinion may be refused on the ground that its disclosure could give rise to lingering doubts as to the lawfulness of the legislative act to which it relates, 4 the Court of First Instance favoured the view of a stable legal order based on unlawful acts.
7 et õigusliku arvamusega tutvumist võib keelata põhjusel, et selle avalikustamine võib tekitada kahtlusi arvamuses käsitletud õigusakti seaduslikkuses, 4 eelistab Esimese Astme Kohus tema arvates õigusvastastel aktidel põhineva stabiilse õiguskorra väljavaadet.
It is evident that that argument cannot succeed.
Selle argumendiga ei saa ilmselgelt nõustuda.
By the grounds which the appellant has called in question, the Court of First Instance highlighted the risk that the subjective opinion of the Council’s legal service on the lawfulness of a legislative act might, if disclosed, fuel challenges before the courts which may prove to be misplaced.
Esimese Astme Kohus pidas hageja vaidlustatud väidetes silmas nimelt riski, et nõukogu õigustalituse subjektiivne arvamus õigusakti õiguspärasuse kohta võib viia avalikustamise korral ennatlike kohtuvaidlusteni.
On the other hand, that opinion in no way prejudges the lawfulness of the legislative act to which it refers.
Seevastu ei otsusta kõnesolev arvamus mingil määral selle üle, kas käsitletav õigusakt on õigusega kooskõlas.
The role of the legal service is limited to providing the Council with assistance in its assessment ex ante of the lawfulness of an act, but it is not the arbiter of the legality of the acts which that institution adopts, since only the Court of Justice has the power to give a legally binding ruling on that point.
Õigustalituse roll piirdub nõukogu abistamisega akti õiguspärasuse eelhindamisel, kuid ta ei otsusta selle institutsiooni poolt vastu võetavate aktide õiguspärasuse üle, sest niisugust õiguslikult lõplikku otsust on volitatud tegema ainult Euroopa Kohus.
Moreover, that is the reason why the Council is perfectly entitled to disregard an unfavourable opinion from its legal service, even though, politically, it would have more difficulty in doing so if the opinion were published.
Sellepärast ongi nõukogul täielik õigus oma õigustalituse vastuarvamusest kõrvale kalduda, mida oleks poliitiliselt raskem teha siis, kui arvamus oleks avalikustatud.
Paradoxically, however, as the Council correctly points out, making its opinions public would be likely to prejudice the independence and the candour with which its legal service issues them and, therefore, the benefit which the institution may derive from them in its a priori assessment of the lawfulness of an act.
Paradoksaalselt võib aga – nagu nõukogu õigesti märgib – tema arvamustele tehtav reklaam ohustada õigustalituse sõltumatust ja ausust arvamuse avaldamisel ning seetõttu ei pruugi see olla institutsioonile kasulik akti õiguspärasuse hindamisel a priori.
Let us come back now to the main points of the appellants’ arguments.
Tulen nüüd tagasi hagejate põhiargumentide juurde.
For the purposes of clarity in the examination of the substance of the appeal, rather than set out each plea in turn, I will divide my analysis into two stages.
Apellatsioonkaebuse põhjendatuse kontrollimise selguse mõttes jagan ma analüüsi kahte etappi selle asemel, et käsitleda iga väidet eraldi.
First I will examine whether the legal opinions of the Council’s legal service relating to draft legislation are covered by the exception set out in the second indent of
Kõigepealt uurin, kas nõukogu õigustalituse õiguslikud arvamused õigusaktide ettepanekute kohta kuuluvad pigem määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 teises taandes või selle määruse artikli 4 lõikes 3 sätestatud erandi
Mr Turco also complains that the Court of First Instance failed to give sufficient reasons in that it did not deal with some of his arguments relating to the independence of the Council’s legal service.
M. Turco heidab Esimese Astme Kohtule ette ka ebapiisavat põhjendamist, kuna viimane ei vastanud tema arvates mõnedele tema argumentidele nõukogu õigustalituse sõltumatuse kohta.
However, for the purpose of ruling on the application of
Ent õigusnõustamise suhtes kehtestatud erandi kohaldatavuse üle
5 — Judgment under appeal, paragraph 79.6 — Ibidem.
5 – Vaidlustatud kohtuotsus, punkt 79.6 – Ibidem.
7 — Case C-197/99 P Belgium v Commission [2003] ECR I-8461, paragraph 81, and judgment of 11 January 2007 in Case C-404/04 P Technische Glaswerke Ilmenau v Commission, paragraph 90.
7 – 11. septembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-197/99 P: Belgia vs. komisjon (EKL 2003, lk I-8461, punkt 81) ja 11. jaanuari 2007. aasta otsus kohtuasjas C-404/04 P: Technische Glaswerke Ilmenau vs. komisjon (EKL 2005, lk I-3539, punkt 90).
4 — See paragraph 78 of the judgment under appeal.
4 – Vt vaidlustatud kohtuotsuse punkt 78.
SWEDEN AND TURCO v COUNCIL
ROOTSI JA M. TURCO VS.
Then I will consider the way in which the second indent of Article 4(2) is to be applied.
Seejärel arutan, kuidas tuleb kohaldada artikli 4 lõike 2 teist taanet.
that reference all militate in favour of not regarding that exception as (only) protecting legal advice drawn up in the context of court proceedings.
(üksnes) kohtumenetluse raames koostatud õigusnõustamise kaitsena.
A — The scope of the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001
A. Määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 teise taande kohaldamisala
Does the exception to the right of access to documents, laid down in the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 in favour of legal advice, cover only legal advice issued in the context of court proceedings?
Kas määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 teises taandes dokumentidega tutvumise õigusest õigusnõustamise suhtes ette nähtud erand hõlmab ainult kohtumenetluse raames toimuvat õigusnõustamist?
That is Mr Turco’s opinion.
Selline on M. Turco arvamus.