natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The French Government states that the translation of all documents transmitted into a language which the addressee understands is a necessary precondition for protecting his interests and for guaranteeing the rights of the defence.
Prantsuse valitsus rõhutab, et kõikide edastatavate dokumentide tõlkimine keelde, millest adressaat aru saab, toimub adressaadi huvide kaitseks ja on kaitseõiguste tagamise vajalik eeldus.
It also takes the view that the same rules on transmission and in particular the same translation requirements apply to all documents affected by service irrespective of whether they are the documents to be served themselves or annexes.
Prantsuse valitsus on ka seisukohal, et kõikide kättetoimetatavate dokumentide kohta peavad kehtima ühesugused edastamise reeglid ja eelkõige ühesugune kohustus tõlkida dokument olenemata sellest, kas tegemist on kättetoimetatava dokumendi enda või selle lisadega.
The annexes form an integral part of the document.
Lisad on dokumendi lahutamatu osa.
Furthermore, Article 8(2) of Regulation No 1348/2000 provides that the receiving agency must return the documents of which a translation is requested to the transmitting agency if the addressee refuses to accept the document to be served.
Muus osas näeb Prantsuse valitsuse arvates määruse nr 1348/2000 artikli 8 lõige 2 ette, et vastuvõttev asutus saadab dokumendid, mille tõlkimist nõutakse, tagasi edastanud asutusele, kui adressaat keeldub kättetoimetatava dokumendi vastuvõtmisest.
It thus follows from the wording of that article that the translation of all documents transmitted, and not only of the document to be served, may be required.
Osundatud artikli sõnastusest nähtub niisiis, et nõuda võib kõikide edastatud dokumentide, mitte ainult kättetoimetatava dokumendi enda tõlkimist.
The Italian Government considers, with reference to the use of the plural noun ‘documents’, that Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 must be interpreted as meaning that the addressee may refuse to accept the document to be served where the relevant annexes are in a language other than that of the Member State addressed or
Itaalia valitsus viitab nimisõna „dokumendid” kasutamisele mitmuses ja on seisukohal, et määruse nr 1348/2000 artikli 8 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et adressaat võib keelduda kättetoimetatava dokumendi vastuvõtmisest, kui selle juurde kuuluvad lisad on muus keeles kui adressaatliikmesriigi ametlik
The Slovak Government states, in the light of the system provided for in Regulation No 1348/2000, explained first and foremost in its recitals, that in the interest of a uniform interpretation and application of the regulation the expression ‘document to be served’ means not only the main document, but also the annexes which have been served on the addressee together with that document.
Slovakkia valitsus tõdeb, pidades silmas määruse nr 1348/2000 sätteid, eelkõige selle põhjendusi, et määruse ühetaolise tõlgendamise ja kohaldamise huvides tuleb mõiste „kättetoimetatav dokument” all mõista nii põhidokumenti kui ka lisasid, mis toimetati adressaadile kätte koos nimetatud dokumen- diga.
In order for the addressee to be able to familiarise itself thoroughly with the document which was served on it in the present case and to be able effectively to assert its rights before the court of the Member State of transmission, it is necessary for it to know precisely the content of the entire document to be served.
Selleks et käesolevas kohtuasjas kättetoimetatud dokumendiga põhjalikult tutvuda ja oma õigusi edastava liikmesriigi kohtus tõhusalt kaitsta, on oluline, et adressaat tunneks täpselt kogu kättetoimetatava dokumendi sisu.
For that reason, the Slovak Government takes the view that Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 must be interpreted as meaning that an addressee also has the right to refuse to accept a document to be served pursuant to Article 8(1) where only the annexes to the document to be served are not in a language of the Member State addressed or in the language of the Member State of transmission which the addressee understands.
Eeltoodud põhjusel on Slovakkia valitsus seisukohal, et määruse nr 1348/2000 artikli 8 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et adressaadil on määruse nr 1348/2000 ar -tikli 8 lõike 1 alusel õigus keelduda dokumendi vastuvõtmisest ka juhul, kui ainult selle juurde kuuluvad lisad on muus keeles kui adressaatliikmesriigi ametlik keel või edastava liikmesriigi keel, millest adressaat aru saab.
WEISS UND PARTNER employs a generic expression, referring to ‘a document to be served’, which would suggest that the expression should be given a broad interpretation; it could cover both the application and the annexes thereto.
Seetõttu on lisad põhimõtteliselt hagiavalduse osaks. Muus osas on määruse nr 1348/2000 artikli 8 lõikes 1 kasutatud kättetoimetatava dokumendi nimetamiseks üldmõistet, mis viitab mõistele laias tähenduses ning võib hõlmata nii hagiavaldust kui ka selle lisasid.
The standard form in the annex to Regulation No 1348/2000 does not answer the question of what is meant by a document to be served.
Määrusele nr 1348/2000 lisatud vorm ei anna samuti teavet selle kohta, mis on kättetoimetatav dokument.
The Czech Government takes the view that the annexes to the application are to be understood as forming a whole with the application, and the same language rules must be applied to those annexes.
Tšehhi valitsus leiab, et hagiavaldust ja selle lisasid tuleb vaadelda tervikuna ja et nende suhtes tuleb kohaldada ühesugust keeleregulatsiooni.
The main argument for this interpretation is the fact that the importance of the annexes to the application for the defendant and for the court during the proceedings justifies an interpretation of the right to correct procedure as covering the notification of the defendant of the content of the annexes.
Eeltoodud arusaama kasuks räägib peamiselt argument, et menetluse raames õigustab hagiavalduse lisade tähendus kostja ja kohtu jaoks sellist tõlgendust, et õigus nõuetekohasele menetlusele hõlmab kostja teavitamist lisade sisust.
The annexes must be translated even where the applicant cites significant parts of those annexes in the application or elsewhere.
Lisad peavad olema tõlgitud ka juhul, kui hageja on neid hagiavalduses olulisel määral tsiteerinud või muul moel ära märkinud.
A balance must be created between the parties, which implies equality of arms in legal proceedings.
Poolte vahel peab valitsema tasakaal, mis tähendab kohtuvaidluses võrdseid menetluslikke võimalusi.
If the applicant encloses an annex with the application, it may be assumed that he is aware of its content and that opportunity must also be given to the defendant.
Kui hageja lisab hagiavaldusele lisa, siis võib arvata, et temale on selle sisu teada; sama võimalus tuleb anda ka kostjale.
Quoting the relevant parts in the application itself does not affect the defendant’s right at all.
Oluliste osade äratoomine hagiavalduses ei muuda kostja õigusi.
Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 is therefore to be interpreted as meaning that the addressee also has the right to refuse to accept a document where only the annexes to the document are in a language other than the official language or language which the addressee understands.
Määruse nr 1348/2000 artikli 8 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et adressaadil on õigus keelduda dokumendi vastuvõtmisest ka juhul, kui ainult selle juurde kuuluvad lisad on muus keeles kui adressaatliikmesriigi ametlik keel või mõni muu keel, millest adressaat aru saab.
Recital 10 in the preamble to Regulation No 1348/2000 contains a reason for the language regime set forth in Article 8(1) of Regulation No 1348/2000.
Määruse nr 1348/2000 kümnendas põhjenduses on põhjendatud määruse nr 1348/2000 artikli 8 lõike 1 keelerežiimi.
The need for a translation of the annexes must be assessed with reference to the effect on the interests of the addressee of the application.
Lisade tõlkimise nõuet tuleb hinnata, lähtudes selle mõjust hagiavalduse adressaadi huvidele.
Thus, it is not necessary to translate the annexes if their content is reproduced in the application itself.
Lisade tõlkimine ei ole komisjon arvates vajalik, kui nende sisu on hagiavalduses ära toodud.
On the other hand, linguistic comprehension of the annexes is important for the protection of the addressee’s interests if the application refers to annexes without quoting their content.
Seevastu on keeleline arusaamine lisadest oluline adressaadi huvide kaitse seisukohalt, kui hagiavalduses on lisadele viidatud nende sisu ära toomata.
If the annexes contain necessary information which is not contained in the application, the defendant may refuse to accept them if they are not translated.
Kui lisad sisaldavad vajalikku teavet, mida hagiavaldus ei sisalda, võib kostja keelduda nende vastuvõtmisest, kui need ei ole tõlgitud.
That the addressee agreed in a contract that correspondence was to be conducted in the language of the State of transmission does not mean that he actually understands that language.
B. Teine eelotsuse küsimus peetakse edastava liikmesriigi keeles, ei järeldu, et adressaat sellest keelest tõepoolest aru saab.
Nor can it be justified, dogmatically, why a contractual agreement between persons governed by private law which the parties intended to apply only to the proper performance of the contract between those two parties should have a restrictive effect with regard to the public law right to a fair hearing enjoyed by the addressee vis-à-vis the courts having jurisdiction.
Dogmaatiliselt ei saa põhjendada, miks peaks eraõiguslike isikute vaheline lepinguline kokkulepe, mis kehtib poolte tahtel ainult lepingu tavakohasel täitmisel, piirama adressaadi subjektiivset avalikku õigust õiguslikule ärakuulamisele.
Büro Weiss points out that it is not compatible with Regulation No 1348/2000 to make the right to refuse acceptance dependent on whether the addressee concluded a contract with the opposing party in which he agreed that correspondence was to be conducted in the language of the Member State of transmission.
Weissi büroo viitab, et määrusega nr 1348/2000 on vastuolus dokumendi vastuvõtmisest keeldumise õiguse sõltuvusse seadmine sellest, kas adressaat on sõlminud menetluse teise poolega lepingu, milles pooled on kokku leppinud, et kirjavahetust peetakse edastava liikmesriigi keeles.
Such provision does not indicate that the addressee for service actually understands the language of the Member State of transmission.
Nimetatud kokkuleppest ei nähtu, kas adressaat saab tõepoolest aru edastava liikmesriigi keelest.
In particular, he could employ the services of a translation company in conducting correspondence.
Kirjavahetuse pidamiseks võib ta kasutada tõlkebüroo teenuseid.
Agreeing on a contractual language cannot be treated in the same way as agreeing to conduct legal proceedings in the corresponding language of the court.
Lepingu keeles kokkuleppimine ei tähenda, et pool oleks nõus lahendama õigusvaidlust asjaomases kohtu töökeeles.
Conducting legal proceedings typically places much higher demands on the addressee’s knowledge of the foreign language than dealing with contractual relations in the addressee’s own specialist area, in particular because of the specialist legal language used.
Õigusvaidlus esitab — juba eriomase õiguskeele tõttu — üldjuhul kõrgemaid nõudmisi adressaadi võõrkeeleoskusele kui lepingu täitmine oma erialal.
Grimshaw Architects takes the view that Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 cannot be interpreted as meaning that an addressee ‘understands’ the language of a Member State of transmission because, in the course of his business, he agreed in a contract with the applicant that correspondence was to be conducted in the language of the Member State of transmission.
Grimshaw büroo on seisukohal, et määruse nr 1348/2000 artikli 8 lõiget 1 ei saa tõlgendada nii, et adressaat saab edastava liikmesriigi keelest aru juba seetõttu, et ta on majandustegevuses leppinud hagejaga kokku, et kirjavahetust peetakse edastava liikmesriigi keeles.
The fact that in the course of his business the addressee of a document agreed in a contract with the applicant that correspondence was to be conducted in the language of the Member
Tõsiasi, et adressaat on majandustegevuses leppinud hagejaga kokku, et kirjavahetust peetakse edastava liikmesriigi keeles, üksnes viitab keeleoskusele.
IHK Berlin takes the view that an agreement between the parties to use a certain language in the disputed legal relationship now the subject of litigation takes precedence over Article 8(1)(b) of Regulation No 1348/2000.
IHK Berlin on seisukohal, et poolte kokkulepe kasutada vaidlusaluses õigussuhtes teatud keelt on ülimuslikum määruse nr 1348/2000 artikli 8 lõike 1 punkti b ees.
Such an agreement establishes the factual presumption that the addressee understands a document if it concerns the specific legal relationship and is written in the agreed language.
Niisugune kokkulepe põhjendab tema arvates faktilistel asjaoludel põhinevat oletust, et adressaat saab dokumendist aru, kui see puudutab asjaomast õigussuhet ja on koostatud kokkulepitud keeles.
The fact that the parties had specified a language for their legal relationship was intended to serve the smooth performance of the contract and was also important if a conflict were to arise, including a legal action.
Kui pooled on kokku leppinud õigussuhtes kasutatavas keeles, aitab see kaasa lepingu tõrgeteta täitmisele ja omab tähtsust ka siis, kui tekivad lahkhelid, mis võivad viia hagini.
By making such provision, the parties mutually waive the
Omavahelist suhet selliselt reguleerides loobuvad mõlemad pooled lepingus kokkulepitud
WEISS UND PARTNER right to rely on Article 8(1)(b) of Regulation No 1348/2000 when they receive a document written in the contractual language.
WEISS UND PARTNER keeles koostatud dokumendi saamisel tuginemast määruse nr 1348/2000 artikli 8 lõike 1 punktile b.
is to be interpreted as meaning that the addressee has the right to refuse to accept a document to be served or the annexes to that document which are not in the official language of the Member State addressed or in a language of the Member State of transmission which the addressee understands; the contractual language chosen by the parties for their correspondence is not significant, including the case where the annexes to the document were served on the addressee in that contractually agreed language.
kättetoimetatava dokumendi või täpsemalt selle lisade vastuvõtmisest, mis ei ole koostatud adressaatliikmesriigi ametlikus keeles ega edastava liikmesriigi keeles, millest adressaat aru saab; sealjuures ei oma poolte vahel lepingus kokkulepitud kirjavahetuse pidamise keel tähtsust ka siis, kui adressaadile kättetoimetatud dokumendi lisad on lepingus kokkulepitud keeles.
The entitlement to refuse service of a document which is in a language other than the language known to the addressee cannot cease to apply solely because the parties agreed to use that language in their correspondence.
Õigus keelduda kättetoimetatava dokumendi vastuvõtmisest, kui see on muus keeles kui keel, millest adressaat aru saab, ei lakka olemast ainult seetõttu, et pooled on kokku leppinud kirjavahetuse pidamise selles keeles.
There may well be doubts as to whether agreements on the contractual choice of a language can bind a contracting party to use that language as well should difficulties arise in the contractual relationship, in particular where the dispute between the parties is brought before a court.
On kaheldav, kas lepingus sisalduv kokkulepe teatud keele kasutamiseks on siduv ka siis, kui lepingu täitmisel ilmnevad erimeelsused ja lahkarvamuste lahendamiseks pöördub üks pool kohtusse.
However, that fact alone is not sufficient for it to be considered that the language of the Member State of transmission is understood by the addressee for the purposes of Article 8(1)(b) of Regulation No 1348/2000 and to release the national court from the need to make an assessment in the individual case.
Prantsuse valitsus väljendab esmalt seisukohta, et siseriiklik kohus peab konkreetse juhtumi asjaolusid silmas pidades hindama, kas adressaat saab edastava liikmesriigi keelest aru määruse nr 1348/2000 artikli 8 lõike 1 punkti b tähenduses.
If the language of the Member State of transmission were considered to be understood by the addressee solely because a clause of the contract provided that correspondence was to be conducted in that language, a legal presumption would be introduced which went far beyond the provision made in the regulation.
Seejuures võib ühe aspektina arvestada asjaolu, et lepingupooled on kirjavahetuse pidamiseks kokku leppinud edastava liikmesriigi keeles.
The Italian Government takes the view that Article 8(1) of Regulation No 1348/2000
Sellegipoolest ei piisa ainuüksi eeltoodud asjaolust, et pidada edastava liikmesriigi keelt adressaadile arusaadavaks määruse nr 1348/2000 artikli 8 lõike 1 punkti b tähenduses ja vabastada siseriiklik kohus konkreetse juhtumi asjaolude kontrollimisest.
In the view of the Slovak Government, Article 8(1)(b) of Regulation No 1348/2000 cannot be interpreted as meaning that the addressee ‘understands’ the language of a Member State of transmission solely because an agreement exists between him and the applicant to conduct their correspondence in the context of their business activities in the language of the Member State of transmission.
Slovakkia valitsus leiab, et määruse nr 1348/2000 artikli 8 lõike 1 punkti b ei saa tõlgendada nii, et adressaat „saab” edastava liikmesriigi keelest „aru” juba seetõttu, et tema ja taotluse esitaja vahel sõlmitud lepingus on kokku lepitud pidada majandustegevuses kirjavahetust edastava liikmesriigi keeles.
According to the Slovak Republic, a private agreement between the addressee and the applicant to use the language of the Member State of transmission in correspondence in the context of their business
Slovakkia Vabariik on seisukohal, et edastava liikmesriigi keele kasutamine majandustegevuses peetavas kirjavahetuses adressaadi ja hageja vahelise eraõigusliku
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-14/07 activities is not relevant for the purpose of ensuring due service within the meaning of the regulation.
KOHTUJURIST TRSTENJAKI ETTEPANEK — KOHTUASI C-14/07 kokkuleppe alusel ei anna alust pidada dokumenti kehtivalt kättetoimetatuks määruse tähenduses.
the applicant, in the course of its business, that correspondence was to be conducted in the language of the Member State of transmission may be used only as an indication that that language is understood; that agreement in itself is not sufficient proof, however, that the addressee actually understands the language of the Member State of transmission.
käesoleval juhul leppisid adressaat ja hageja majandustegevuses sõlmitud lepingus kokku, et kirjavahetust peetakse edastava liikmesriigi keeles, võib pidada keelest arusaamise seisukohalt vaid pidepunktiks, kuid leping ise ei tõenda piisavalt, et adressaat saaks edastava liikmesriigi keelest tõepoolest aru.
The Czech Government takes the view that the agreement to use a certain language in the exercise of business activity does not necessarily imply knowledge of the language for the purposes of Article 8(1) of Regulation No 1348/2000.
Tšehhi valitsus leiab, et kokkulepe kasutada majandustegevuses teatud keelt ei eelda ilmtingimata selle keele oskamist määruse nr 1348/2000 artikli 8 lõike 1 tähenduses.
The agreement between the parties to use a certain language may be taken into consideration by the court in assessing whether a refusal to accept a document constitutes the misuse of a right, but does not give a clear answer itself.
Kohus võib poolte asjaomast kokkulepet teatud keele kasutamise kohta arvesse võtta, kui ta hindab, kas dokumendi vastuvõtmisest keeldumise puhul on tegemist õiguse kuritarvitamisega, kuid kokkulepe ise ei anna ühest vastust.
Agreement to use a certain language in correspondence between two undertakings does not in itself mean that both sides understand the language to such an extent that they can effectively defend their rights in proceedings in which the application and the annexes thereto are written in that particular language.
Nõusolek kasutada kahe ettevõtja vahelises kirjavahetuses teatatud keelt ei tähenda veel iseenesest, et mõlemad pooled saaksid sellest keelest aru sellisel määral, et tõhusalt kaitsta oma õigusi kohtumenetluses, milles esitatud hagiavaldus ja selle lisad on koostatud kõnealuses keeles.
The Commission points out that nothing in Regulation No 1348/2000 in general or in Article 8(1) in particular indicates that the question whether the addressee ‘understands’ the language of the State of transmission should be assessed on the basis of a mere presumption and not on the basis of actual capacity.
Komisjon märgib, et määruses nr 1348/2000 tervikuna ja eriti selle artikli 8 lõi -kes 1 ei viita miski vajadusele hinnata küsimust, kas adressaat „saab aru” edastava liikmesriigi keelest pelgalt eelduse ja mitte tegeliku keeleoskuse alusel.
The word ‘understands’ points to a factual, objective situation and not to a mere assumption, even if that assumption might be based on certain circumstantial evidence, such as the contractual agreement regarding the language to be used in correspondence.
Väljend „saab aru” viitab tegelikule, objektiivsele olukorrale, mitte pelgale oletusele ka juhul, kui see tugineb kaudsetele tõenditele, nagu kokkulepe kirjavahetuse keele osas. Tõsiasja, et
WEISS UND PARTNER written in the agreed language.
WEISS UND PARTNER tatud lisad on kõnealuse kirjavahetuse osa ja on koostatud kõnealuses keeles.
In that case there would be misuse of the right to refuse acceptance.
Kõnealusel juhul on IHK Berlini arvates dokumendi vastuvõtmisest keeldumisega asjaomast õigust kuritarvitatud.
The French Government takes the view, relying on the wording of Article 8(1) of Regulation No 1348/2000, that the addressee has the right to refuse to accept a document and the annexes thereto if they are written in the language agreed by the parties for correspondence and that language is not a language of the Member State addressed or a language of the Member State of transmission which the addressee understands.
Prantsuse valitsus on määruse nr 1348/2000 artikli 8 lõike 1 sõnastust silmas pidades seisukohal, et adressaadil on õigus keelduda kättetoimetatava dokumendi ja selle lisade vastuvõtmisest, kui need on poolte kirjavahetuse pidamiseks kokkulepitud keeles, mis ei ole adressaatliikmesriigi ametlik keel või edastava liikmesriigi keel, millest adressaat aru saab.
No exception should therefore be made either directly or indirectly to the right to refuse to accept a document which is in a language other than the languages provided for in Article 8 of Regulation No 1348/2000.
Seega ei tohi teha otsest ega kaudset erandit õigusest keelduda vastu võtmast dokumenti, mis on koostatud muus kui määruse nr 1348/2000 artiklis 8 ettenähtud keeles.
Any other interpretation would impair the full effectiveness of the regulation.
Teistsugune tõlgendus kahandaks määruse täielikku mõju.
IHK Berlin considers that the addressee may not rely on Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 in order to refuse acceptance of annexes to a document if he has agreed by contract with the sender in the course of his business that correspondence is to be conducted in the language of the Member State of transmission and the annexes transmitted concern that correspondence and are
IHK Berlin leiab, et adressaat ei või määruse nr 1348/2000 artikli 8 lõikele 1 tuginedes keelduda kättetoimetatava dokumendi lisade vastuvõtmisest, kui ta on majandustegevuses sõlminud saatjaga lepingu ning selles kokku leppinud, et kirjavahetust peetakse edastava liikmesriigi keeles, kusjuures edas-