natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In that context, the provisions of the Treaty on freedom of establishment apply to a case such as that before the referring court.
Neil asjaoludel kuuluvad sellises asjas nagu põhikohtuasi kohaldamisele asutamisvabadust käsitlevad asutamislepingu sätted.
In any event, should the provisions of the KStG 1996 have restrictive effects on the free movement of capital, it follows from the caselaw that those effects would be the unavoidable consequence of such an obstacle to freedom of establishment as there
Isegi kui eeldada, et 1996. aasta KStG sätete kohaldamine piirab kapitali vaba liikumist, siis ilmneb kohtupraktikast, et selline mõju on igal juhul asutamisvabaduse võimaliku piirangu vältimatu tagajärg ega õigusta seega nende õigusnormide eraldi
BURDA might be, and do not therefore justify an independent examination of that legislation from the point of view of Article 73b of the Treaty (Oy AA, paragraph 24 and the caselaw cited therein).
BURDA kontrollimist asutamislepingu artikli 73b seisukohast (vt eespool viidatud kohtuotsus Oy AA, punkt 24 ja viidatud kohtupraktika).
It follows from the foregoing that the present question must be answered solely in the light of the provisions of the Treaty on freedom of establishment.
Eelnevast järeldub, et käesolevale küsimusele tuleb vastata ainult asutamisvabadust käsitlevaid asutamislepingu sätteid silmas pidades.
Whether there is a restriction on freedom of establishment
Asutamisvabaduse piirangu esinemine
Freedom of establishment, which Article 52 of the Treaty grants to Community nationals and which includes the right to take up and pursue activities as selfemployed persons and to set up and manage undertakings, under the conditions laid down for its own nationals by the law of the Member State of residence, entails, in accordance with Article 58 of the EC Treaty (now Article 48 EC), for companies or firms formed in accordance with the law of a Member State and having their registered office, central administration or principal place of business within the European Community, the right to exercise their activity in the Member State concerned through a subsidiary, branch or agency (see, inter alia, Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas, paragraph 41, and Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 42).
Ühenduse kodanikele asutamislepingu artikliga 52 tagatud asutamisvabadus, mis hõlmab õigust alustada ja jätkata tegutsemist füüsilisest isikust ettevõtjana ning asutada ja juhtida ettevõtjaid samadel tingimustel, mida oma kodanike jaoks sätestab selle liikmesriigi õigus, kus niisugune asutamine toimub, hõlmab EÜ asutamislepingu artikli 58 kohaselt (nüüd EÜ artikkel 48) äriühingute, mis on asutatud vastavalt mõne liikmesriigi seadusele ja millel on Euroopa ühenduse piires registrijärgne asukoht, juhatuse asukoht või peamine tegevuskoht, õigust tegutseda vastavas liikmesriigis tütarettevõtja, filiaali või esinduse kaudu (vt eelkõige eespool viidatud kohtuotsused Cadbury Schweppes ja Cadbury Schweppes Overseas, punkt 41, ja Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, punkt 42).
In the case of companies, it should be borne in mind that their registered office for the purposes of Article 58 of the Treaty serves, in the same way as nationality in the case of individuals, as the connecting factor with the legal system of a Member State.
Äriühingute kohta on oluline märkida, et nende asukoht asutamislepingu artikli 58 tähenduses omab tähtsust, kuna sel alusel määratakse kindlaks, millise liikmesriigi õiguskorrale nad alluvad, nagu seda tehakse füüsiliste isikute puhul kodakondsuse alusel.
Acceptance of the proposition that the Member State of residence may freely apply different treatment merely by reason of the fact that the registered office of a company is situated in another Member State would deprive Article 52 of the Treaty of all meaning.
Kui lubada, et asukohajärgne liikmesriik võiks äriühinguid kohelda erinevalt vaid seetõttu, et äriühingu asukoht on teises liikmesriigis, muutuks asutamislepingu artikkel 52 sisutühjaks.
Freedom of establishment thus aims to guarantee the benefit of national treatment in the host Member State, by prohibiting any discrimination based on the place in which companies have their seat (see, inter alia, to that effect, Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 43 and the caselaw cited therein).
Asutamisvabadus tagab ka välismaiste isikute kohtlemise vastuvõtvas liikmesriigis võrdselt selle liikmesriigi residentidega ja keelab igasuguse diskrimineerimise äriühingu asukoha tõttu (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, punkt 43 ja viidatud kohtupraktika).
It is clear from the order for reference that the corrective mechanism at issue in the main proceedings is intended to ensure that the amount of tax paid by the company making the distribution corresponds, after correction, to the amount of the tax credit erroneously granted to the shareholder.
Eelotsusetaotlusest ilmneb, et põhikohtuasjas käsitletav korrigeerimismehhanism peab tagama, et kasumit jaotava äriühingu poolt tasutud maksusumma vastaks pärast korrigeerimist aktsionärile ekslikult lubatud maksu ümberarvutuse summale.
To that end, the corrective mechanism provides that the available capital belonging to EK 02 is to be taken into account for the purposes of taxation so as to ensure that the tax and the tax credit are in accordance with the tax certificates supplied to the shareholders.
Korrigeerimismehhanism näeb selle saavutamiseks ette, et kategooriasse EK 02 kuuluv omakapital võetakse maksustamisel arvesse, et tagada maksu ja maksu ümberarvutuse vastavus aktsionäridele välja antud maksutõendile.
It should be pointed out that, in accordance with the corrective mechanism — which is intended to avoid a tax credit being granted in respect of tax not paid — the correction does not relate to the amount of the tax credit but to the amount of the tax paid by the company making the distribution.
Tuleb märkida, et selle korrigeerimismehhanismiga, mis peab vältima maksu ümberarvutuse võimaldamist maksu eest, mida ei ole makstud, ei korrigeerita mitte maksu ümberarvutuse summat, vaid kasumit jaotanud äriühingu tasutud maksusummat.
Moreover, it is common ground that the corrective mechanism laid down in Paragraph 28(4) of the KStG 1996 is applicable to a company resident in Germany, regardless of whether it is a subsidiary of a parent company which is also resident in Germany or of a parent company resident in another Member State.
Ka ei ole vaidlust selles, et 1996. aasta KStG § 28 lõikes 4 ette nähtud korrigeerimismehhanismi kohaldatakse Saksamaal asuva äriühingu suhtes, olgu siis tegu samuti Saksamaal asuva emaettevõtja või mõnes teises liikmesriigis asuva emaettevõtja tütarettevõtjaga.
In that context, Burda maintains that the discriminatory treatment in the case before the referring court consists, specifically, in the application of the same corrective mechanism to different situations, inasmuch as nonresident parent companies of resident subsidiaries, unlike resident parent companies, are not granted a tax credit to compensate for the corporation tax paid by the company making the distribution.
Neil asjaoludel leiab Burda, et põhikohtuasjas seisneb diskrimineeriv kohtlemine just sama korrigeerimismehhanismi kohaldamises erinevatele olukordadele, mis erinevad selle poolest, et mitteresidendist emaettevõtjale ei anta erinevalt residendist emaettevõtjast õigust maksu ümberarvutusele, mis tasakaalustaks kasumit jaotanud äriühingu makstud ettevõtte tulumaksu.
Since discrimination can consist in applying the same rule to different situations, it must be determined — in order to establish the existence in the case before the referring court of discriminatory fiscal treatment, which is prohibited in principle by Article 52 of the Treaty — whether the national measure at issue places resident subsidiaries in a different situation according to whether the parent company is resident or nonresident and, consequently, according to whether or not the parent company receives a tax credit.
Kuna diskrimineerimine võib seisneda sama reegli kohaldamises erinevatele olukordadele, siis tuleb välja selgitada, kas põhikohtuasjas esineb diskrimineeriv ja seega asutamislepingu artikliga 52 põhimõtteliselt keelatud maksualane kohtlemine, kui residendist tütarühingud on asjassepuutuva siseriikliku meetme suhtes erinevas olukorras sõltuvalt sellest, kas nende emaettevõtja on resident või mitteresident ja kas viimased seega saavad maksu ümberarvutuse teha või mitte.
In that regard, it should be pointed out that it is clear from the order for reference that the application of the corrective mechanism laid down in Paragraph 28(4) of the KStG 1996 does not alter Burda’s tax burden on the basis of whether its parent company is resident in Germany or in another Member State.
Selle kohta tuleb meenutada, et eelotsusetaotlusest nähtub, et 1996. aasta KStG § 28 lõikes 4 ette nähtud raamatupidamisliku korrigeerimismehhanismi kohaldamine ei saa muuta Burda maksukoormust vastavalt sellele, kas tema emaettevõtja asub Saksamaal või mõnes teises liikmesriigis.
It cannot therefore be accepted that the application of Paragraph 28(4) of the KStG 1996 caused, in regard to the subsidiary, different situations to receive identical treatment, since the position of the subsidiary in regard to the legislation of its Member State of residence, in this case, the Federal Republic of Germany, is not different according to whether it distributes its profits to a nonresident parent company or to a resident one.
Seega ei saa väita, et 1996. aasta KStG § 28 lõike 4 kohaldamine viib tütarettevõtjate ühesuguse kohtlemiseni erinevates olukordades, kuna tütarettevõtjad ei ole erinevas olukorras oma asukohajärgse liikmesriigi – antud juhul Saksamaa Liitvabariigi – õigusnormi suhtes vastavalt sellele, kas nad jaotavad oma kasumit mitteresidendist emaettevõtjale või residendist emaettevõtjale.
That assessment is not weakened by the fact, pointed out by the national court, that, for nonresident shareholders, the tax levied on the company making the distribution becomes definitive in the sense that the increase in the tax burden imposed on the company making the distribution is not compensated for by the allocation of a corresponding tax credit.
Seda hinnangut ei saa seada kahtluse alla tõsiasi, millele paneb rõhku eelotsusetaotluse esitanud kohus, et mitteresidendist aktsionäride jaoks muutub kasumit jaotanud ettevõtja maksustamine lõplikuks selles mõttes, et kasumit jaotava äriühingu maksukoormuse suurenemine ei ole tasakaalustatud sellele vastava maksu ümberarvutuse võimaldamisega.
It should be pointed out that, according to the caselaw, it is for each Member State to organise, in compliance with Community law, its system of taxation of distributed profits and, in that context, to define the tax base as well as the tax rates which apply to the company making the distribution and/or to the shareholder to whom the dividends are paid, in so far as they are liable to tax in that State (Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 50).
Seoses sellega tuleb täpsustada, et kohtupraktika kohaselt on iga liikmesriigi ülesanne luua ühenduse õigust arvestades oma süsteem jaotatud kasumi maksustamiseks ning selle raames määratleda maksubaas ja maksumäärad, mida kohaldatakse dividende maksva äriühingu ja/või neid saava aktsionäri suhtes selles osas, milles nad antud riigis on kohustatud maksu tasuma (eespool viidatud kohtuotsus Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, punkt 50).
According to the same line of authority, in the absence of any unifying or harmonising Community measures, Member States retain the power to define, by treaty or unilaterally, the criteria for allocating their powers of taxation, particularly with a view to eliminating double taxation (Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 52).
Samast kohtupraktikast nähtub, et ühenduse tasandil ühtlustamis- või harmoneerimismeetmete puudumisel jääb liikmesriikidele õigus määratleda kahepoolsete lepingutega või ühepoolselt maksualase pädevuse jaotuse pidepunktid, pidades eelkõige silmas topeltmaksustamise kaotamist (eespool viidatud kohtuotsus Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, punkt 52).
On that basis, the tax credit granted to the resident parent company under the national legislation applicable in the main proceedings is intended to prevent economic double taxation of profits distributed by a resident subsidiary which have already been taxed in the latter’s hands.
Põhikohtuasjas kohaldatavate siseriiklike õigusnormide alusel residendist emaettevõtjale lubatud maksu ümberarvutuse eesmärk on vältida residendist tütarettevõtja jaotatud kasumi majanduslikku topeltmaksustamist, kui viimane oli juba üks kord kohustatud sellelt maksu maksma.
In the case before the referring court, which concerns the crossborder distribution of profits, it is, in principle, not for the Member State in which the subsidiary is resident to prevent that economic double taxation but for the Member State in whose territory the parent company is resident.
Põhikohtuasjas, mis on seotud kasumi piiriülese jaotamisega, peab majanduslikku topeltmaksustamist vältima põhimõtteliselt mitte tütarettevõtja asukoha liikmesriik, vaid hoopis see liikmesriik, mille territooriumil on asutatud emaettevõtja.
In accordance with Article 4 of Directive 90/435, the Member State in which the parent company is resident must either exempt from tax profits received by it from a subsidiary resident in another Member State or authorise the parent company to deduct from the amount of tax payable that fraction of the corporation tax paid by the subsidiary which relates to those profits.
Direktiivi 90/435 artikli 4 alusel on emaettevõtja asukoha liikmesriik kohustatud kas vabastama maksust kasumi, mille emaettevõtja on saanud teises liikmesriigis asutatud tütarettevõtjalt, või siis lubama tal tasumisele kuuluvast maksusummast maha arvata selle osa tütarettevõtja poolt makstud maksust, mis on omistatav sellele kasumile.
Consequently, in both hypotheses, the Member State in which the parent company is resident is required to accord fiscal treatment which is designed to achieve the same result as the tax credit granted by the Member State in which the subsidiary is resident to parent companies established there, with the effect that economic double taxation of profits distributed in the form of dividends is also avoided.
Mõlemal juhul on emaettevõtja asukoha liikmesriik kohustatud tagama maksualase kohtlemise, mis järgib sama eesmärki nagu maksu ümberarvutus, mida tütarettevõtja asukoha liikmesriik võimaldab seal asuvatele emaettevõtjatele, nii et dividendide kujul jaotatud kasumi majanduslik topeltmaksustamine on samuti välditud.
Thus, just as the resident parent company of a resident subsidiary is granted a tax credit by its Member State of residence, acting also in its capacity as the Member State in which the subsidiary is resident, the nonresident parent company of a resident subsidiary is protected against the risk of economic double taxation of profits distributed in the form of dividends, but by the Member State in which it is resident.
Nii nagu emaettevõtja asukohariik, olles ühtlasi tütarettevõtja asukohariik, lubab residendist tütarettevõtja residendist emaettevõtjal teha maksu ümberarvutuse, on ka residendist tütarettevõtja mitteresidendist emaettevõtja kaitstud dividendide kujul jaotatud kasumi majandusliku topeltmaksustamise ohu eest, kuid teda kaitseb tema asukohajärgne liikmesriik.
Consequently, the taxation of distributed profits, such as those covered by EK 02 in the circumstances of the main proceedings, is, in any event, compensated for by the Member State in which the parent company is resident.
Seega tasakaalustab sellise kasumi maksustamise, mis on jaotatud kategooriasse EK 02 kuuluva kasumina põhikohtuasjas esinevatel asjaoludel, igal juhul emaettevõtja asukoha liikmesriik.
It follows that, for the purposes of the application of the legislation at issue in the main proceedings, the situation of the resident subsidiary of a resident parent company is no different from that of the resident subsidiary of a nonresident parent company, with the result that no discrimination exists in that regard against the resident subsidiary.
Sellest järeldub, et põhikohtuasjas käsitletavate õigusnormide kohaldamise suhtes ei erine residendist emaettevõtja residendist tütarettevõtja olukord mitteresidendist emaettevõtja residendist tütarettevõtja olukorrast, nii et mingit residendist tütarettevõtja diskrimineerivat kohtlemist ei saa selles osas tuvastada.
It follows from the foregoing that the answer to the second question must therefore be that Article 52 of the Treaty (now, after amendment, Article 43 EC) must be interpreted as not precluding the application of a national measure, such as Paragraph 28(4) of the KStG 1996, under which the taxation of profits distributed by a subsidiary resident in a Member State to its parent company is subject to the same corrective mechanism regardless of whether the parent company is resident in the same Member State or in another Member State even though — unlike a resident parent company — a nonresident parent company is not granted a tax credit by the Member State in which the subsidiary is resident.
Eelnevast lähtudes tuleb teisele küsimusele vastata, et asutamislepingu artiklit 52 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus sellise siseriikliku meetme nagu 1996. aasta KStG § 28 lõike 4 kohaldamine, mille alusel kehtib liikmesriigis asutatud tütarettevõtja poolt emaettevõtjale jaotatud kasumi maksustamise kohta sama korrigeerimismehhanism olenemata sellest, kas emaettevõtja asub samas liikmesriigis või mõnes teises liikmesriigis, kuigi erinevalt residendist emaettevõtjast ei anna tütarettevõtja asukoha liikmesriik mitteresidendist emaettevõtjale õigust maksu ümberarvutusele.
A provision of national law which, in relation to cases where profits are distributed by a subsidiary to its parent company, provides for the taxation of income and asset increases of the subsidiary which would not have been taxed if they had remained with the subsidiary and had not been distributed to the parent company does not constitute a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of Council Directive 90/435/EEC of 23 July 1990 on the common system of taxation applicable in the case of parent companies and subsidiaries of different Member States.
Siseriiklik õigusnorm, mis näeb tütarettevõtja kasumi emaettevõtjale jaotamise korral ette tütarettevõtja tulude ja varade juurdekasvu maksustamise, mida ei oleks maksustatud, kui viimane oleks jätnud need jaotamata selle asemel, et neid jaotada emaettevõtjale, ei sätesta kinnipeetavat maksu nõukogu 23. juuli 1990. aasta direktiivi 90/435/EMÜ eri liikmesriikide emaettevõtjate ja tütarettevõtjate suhtes kohaldatava ühise maksustamissüsteemi kohta artikli 5 lõike 1 tähenduses.
Article 52 of the Treaty (now, after amendment, Article 43 EC) must be interpreted as not precluding the application of a national measure, such as Paragraph 28(4) of the Law on Corporation Tax 1996 (Körperschaftsteuergesetz 1996), in the version applicable to the facts of the main proceedings, under which the taxation of profits distributed by a subsidiary resident in a Member State to its parent company is subject to the same corrective mechanism regardless of whether the parent company is resident in the same Member State or in another Member State even though — unlike a resident parent company — a nonresident parent company is not granted a tax credit by the Member State in which the subsidiary is resident.
Asutamislepingu artiklit 52 (muudetuna EÜ artikkel 43) tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus põhikohtuasjas kohaldatavas sõnastuses sellise siseriikliku meetme nagu 1996. aasta ettevõtte tulumaksu seaduse (Körperschaftsteuergesetz 1996) § 28 lõike 4 kohaldamine, mille alusel kehtib liikmesriigis asutatud tütarettevõtja poolt emaettevõtjale jaotatud kasumi maksustamise kohta sama korrigeerimismehhanism olenemata sellest, kas emaettevõtja asub samas liikmesriigis või mõnes teises liikmesriigis, kuigi erinevalt residendist emaettevõtjast ei anna tütarettevõtja asukoha liikmesriik mitteresidendist emaettevõtjale õigust maksu ümberarvutusele.
Joined Cases C-329/06 and C-343/06
Liidetud kohtuasjad C-329/06 ja C-343/06
(References for a preliminary ruling from the Verwaltungsgericht Sigmaringen and the Verwaltungsgericht Chemnitz)
(eelotsusetaotlused, mille on esitanud Verwaltungsgericht Sigmaringen ja Verwaltungsgericht Chemnitz)
(Directive 91/439/EEC — Mutual recognition of driving licences — Withdrawal of a licence in one Member State for use of narcotic drugs or alcohol — New licence issued in another Member State — Refusal to recognise right to drive in the first Member State — Residence not in accordance with Directive 91/439/EEC)
Direktiiv 91/439/EMÜ – Juhiloa vastastikune tunnustamine – Ühes liikmesriigis narkootikumide või alkoholi tarvitamise eest juhiloa äravõtmine – Teises liikmesriigis väljastatud uus juhiluba – Juhtimisõiguse tunnustamisest keeldumine esimeses liikmesriigis – Elukoht, mis ei vasta direktiivile 91/439/EMÜ
Transport — Road transport — Driving licences — Directive 91/439
Transport – Maanteevedu – Juhiluba – Direktiiv 91/439
(Council Directive 91/439, as amended by Regulation No 1882/2003, Arts 1(2), 7(1) and 8(2) and (4))
(Nõukogu direktiiv 91/439 (muudetud määrusega nr 1882/2003), artikli 1 lõige 2, artikli 7 lõige 1 ja artikli 8 lõiked 2 ja 4)
SUMMARY — JOINED CASES C-329/06 AND C-343/06
KOKKUVÕTE – LIIDETUD KOHTUASJAD C-329/06 JA C-343/06
(Council Directive 91/439, as amended by Regulation No 1882/2003, Arts 1(2) and 8(2) and (4))
(Nõukogu direktiiv 91/439 (muudetud määrusega nr 1882/2003), artikli 1 lõige 2 ja artikli 8 lõiked 2 ja 4)
normally resident in the territory of the Member State of issue.
on esimeses liikmesriigis varasem juhiluba ära võetud, väljastava liikmesriigi territooriumil.
(see para. 73, operative part 1)
(vt punkt 73, resolutiivosa punkt 1)
On a proper construction of Articles 1(2), 7(1) and 8(2) and (4) of Directive 91/439 on driving licences, as amended by Regulation No 1882/2003, it is contrary to those provisions for a Member State to refuse to recognise in its territory the right to drive stemming from a driving licence subsequently issued by another Member State beyond any period in which the person concerned is forbidden to apply for a new licence and, therefore, to recognise the validity of that licence, so long as the licence-holder has not satisfied the necessary conditions in that first Member State for the issue of a new licence following the withdrawal of a previous licence, including the examination of fitness to drive certifying that the grounds justifying the withdrawal are no longer in existence.
Direktiivi 91/439 juhilubade kohta (muudetud määrusega nr 1882/2003) artikli 1 lõiget 2, artikli 7 lõiget 1 ja artikli 8 lõikeid 2 ning 4 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus see, kui liikmesriik keeldub oma territooriumil tunnustamast juhtimisõigust – mis tuleneb juhiloast, mille teine liikmesriik on väljastanud hiljem, pärast asjaomasele isikule uue juhiloa taotlemiseks määratud keeluaja möödumist – ja seetõttu keeldub ka tunnustamast nimetatud juhiloa kehtivust, kui selle loa omaniku puhul ei ole täidetud tingimused, mis on esimeses liikmesriigis ette nähtud niisugusteks juhtudeks – st pärast juhiloa äravõtmist uue juhiloa väljastamiseks –, sh juhtimissobivuse kontroll, mis näitab, et juhiloa äravõtmist õigustanud asjaolusid enam ei ole.