natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In order to determine whether the customs authorities may, for the purpose of applying an antidumping duty pursuant to Decision No 67/94, refer to the price indicated in a sale prior to that on the basis of which the customs declaration was made in the case where they question the accuracy of the price indicated in the declaration, the relevant provisions of the implementing regulation and Articles 29 to 31 of the Community Customs Code must be considered, regard being had to the specific characteristics of a variable antidumping duty.
Selleks et kindlaks teha, kas toll võib tugineda otsuse nr 67/94 kohase dumpinguvastase tollimaksu kohaldamiseks hinnale, mis tuli tasuda seoses müügitehinguga, mis eelnes müügitehingule, mille kohta esitati tollideklaratsioon, juhul kui nad vaidlustavad tollideklaratsioonis märgitud hinna tõelevastavuse, tuleb uurida rakendusmääruse ja ühenduse tolliseadustiku artiklite 29–31 asjakohaseid sätteid, võttes arvesse muutuva suurusega dumpinguvastaste tollimaksude iseloomulikke tunnuseid.
It should be noted in this connection that, according to Article 1(3) of Decision No 67/94, the provisions in force concerning customs duties are to apply.
Sellega seoses tuleb meenutada, et vastavalt otsuse nr 67/94 artikli 1 lõikele 3 kohaldatakse tollimakse puudutavaid kehtivaid sätteid.
In this context, Article 181a of the implementing regulation, introduced by Regulation No 3254/94, provides that the customs authorities need not necessarily determine the customs valuation of imported goods on the basis of the transaction value method if they are not satisfied, on the basis of reasonable doubts, that the declared value represents the total amount paid or payable, and they may refuse to accept the declared price if those doubts continue after they have asked for additional information or documents and have provided the person concerned with a reasonable opportunity to respond to the grounds for those doubts.
Antud juhul tuleb toonitada, et rakendusmääruse artikkel 181a, mis lisati määrusega 3254/94, näeb ette, et kui toll põhjendatult kahtleb selles, kas deklareeritud väärtus väljendab makstud või makstavat kogusummat, ei pea ta tolliväärtust tehinguväärtuse meetodil kindlaks määrama ja kui need kahtlused püsivad, võib ta deklareeritud hinnaga mitte nõustuda pärast seda, kui on palunud lisateavet või mis tahes täiendavaid dokumente ja olles andnud asjaomasele isikule nende kahtluste põhjenduste kohta vastuväidete esitamiseks piisava võimaluse.
Although that provision of the implementing regulation was not yet in force when the goods at issue in the main proceedings were declared, it codifies, according to the information supplied by Commission, a customs practice common at both international and Community level, as applied at the time at which the facts in the main proceedings took place.
Kuigi rakendusmääruse see säte ei olnud veel jõustunud ajal, mil kõnesolev kaup deklareeriti, koondab see vastavalt komisjoni esitatud teabele kehtiva rahvusvahelise ja ühenduse tollipraktika sellisena, nagu seda kohaldati põhikohtuasja asjaolude toimumise ajal.
In addition, Article 29(2)(a) of the Community Customs Code lays down the same procedural requirements when the customs authorities have grounds for taking the view that the relationship between the buyer and the seller influenced the price.
Lisaks näeb ühenduse tolliseadustiku artikli 29 lõike 2 punkt a ette samad menetlusnõuded juhul, kui tollil on põhjust arvata, et ostja ja müüja vahelised sidemed on hinda mõjutanud.
The conclusion must therefore be drawn that those procedural requirements are inherent in the valuation system.
Seega tuleb järeldada, et menetlusnõuded on tolliväärtuse määramise süsteemiga lahutamatult seotud.
On the basis of Article 181a of the implementing regulation and the abovementioned customs practice, the Commission takes the view that the Italian customs authorities were entitled to use the price indicated in a sale prior to that on the basis of which the customs value was declared.
Nii rakendusmääruse artiklile 181a kui ka eespool viidatud tollipraktikale viidates leiab komisjon, et Itaalia tollil oli õigus kasutada hinda, mis tuli tasuda seoses müügitehinguga, mis eelnes sellele müügitehingule, mille põhjal deklareeriti tolliväärtus.
Article 181a of the implementing regulation merely states that the customs authorities ‘need not determine the customs valuation … on the basis of the transaction value method’ but does not specify what other value is to be substituted for the transaction value in such a case.
Tuleb märkida, et rakendusmääruse artikkel 181a märgib üksnes seda, et „toll ei pea […] tolliväärtust tehinguväärtuse meetodil kindlaks määrama”, kuid ei täpsusta, millise muu väärtusega saaks sellisel juhul tehinguväärtust asendada.
Pursuant to Articles 30 and 31 of the Community Customs Code, which apply to the antidumping duty established by Decision No 67/94 by virtue of Article 1(3) of that decision, where the customs value of the imported goods cannot be determined under Article 29 of the Code, it is to be determined by application, first, of Article 30 and, second, of Article 31.
Ühenduse tolliseadustiku artiklite 30 ja 31 kohaselt, mida kohaldatakse otsusega nr 67/94 kehtestatud dumpinguvastasele tollimaksule vastavalt selle otsuse artikli 1 lõikele 3, tuleb siis, kui imporditud kauba tolliväärtust ei saa kindlaks määrata selle seadustiku artikli 29 alusel, seda teha esmalt artikli 30 ja seejärel artikli 31 alusel.
The question thus arises whether, where it is impossible, during the examination referred to in paragraph 52 of this judgment, to determine the real transaction value, that is to say, the price actually paid or payable in the transaction in respect of which the customs declaration has been made, the customs authorities may, in accordance with Articles 30 and 31 of the Community Customs Code, refer to the price indicated for a prior sale.
Seega tõusetub küsimus, kas toll võib vastavalt ühenduse tolliseadustiku artiklitele 30 ja 31 tugineda varasema müügitehingu hinnale juhul, kui käesoleva kohtuotsuse punktis 52 märgitud uurimise ajal ei ole võimalik kindlaks määrata tegelikku tehinguväärtust, st sellise tehingu eest tegelikult makstud või makstavat hinda, mille kohta on esitatud tollideklaratsioon.
It should be pointed out, on the one hand, with regard to Article 30 of the Community Customs Code, that that article seeks essentially to establish the customs value on the basis of the price usually charged for the goods in question.
Esiteks, mis puudutab ühenduse tolliseadustiku artiklit 30, siis tuleb meenutada, et selle artikli eesmärk on määratleda tolliväärtus asjaomase kauba eest tavaliselt makstava hinna põhjal.
However, the specific characteristic of dumping cases lies in the introduction of goods onto the Community market at a price below that charged on that market.
Dumpingu eripära seisneb kauba toomises ühenduse turule madalama hinnaga kui turuhind.
In addition, the particular characteristic of a variable antidumping duty lies in the fact that it is calculated on the basis of the difference between the minimum import price and the price actually agreed for the goods in question.
Lisaks põhineb muutuva suurusega dumpinguvastase tollimaksu iseärasus asjaolul, et see maks arvutatakse minimaalse impordihinna ja asjaomase kauba osas konkreetselt kokku lepitud hinna vahelise erinevuse põhjal.
Consequently, the customs value determined in accordance with Article 30 by reference to the price generally paid or payable cannot be used for the purpose of applying a variable antidumping duty.
Järelikult ei saa muutuva suurusega dumpinguvastase tollimaksu kohaldamiseks kasutada artikli 30 kohaselt kindlaks määratud tolliväärtust tavaliselt makstud või makstava hinna alusel.
On the other hand, Article 31(1) of the Community Customs Code provides that, under the conditions which it sets out, the customs value is to be determined on the basis of data available in the Community, using reasonable means consistent with the principles and general provisions of the international agreements and the provisions which it sets out.
Teiseks näeb ühenduse tolliseadustiku artikli 31 lõige 1 ette, et selles sättes täpsustatud tingimustel määratakse tolliväärtus kindlaks ühenduses kättesaadavate andmete alusel, kasutades meetodeid, mis on kooskõlas rahvusvaheliste kokkulepete põhimõtete ja üldsätetega ning selles viidatud sätetega.
It should be pointed out in this regard that, according to the case-law, the Community legislation on customs valuation seeks to introduce a fair, uniform and neutral system excluding the use of arbitrary or fictitious customs values (Unifert, paragraph 35, Case C-15/99 Sommer [2000] ECR I-8989, paragraph 25, and Case C-306/04 Compaq Computer International Corporation [2006] ECR I-10991, paragraph 30) and that that objective meets the requirements of commercial practice (Case C-299/90 Hepp [1991] ECR I-4301, paragraph 13).
Sellega seoses tuleb meenutada, et tulenevalt kohtupraktikast on tolliväärtuse määramist käsitlevate ühenduse õigusnormide eesmärk kehtestada tolliväärtuse õiglane, ühetaoline ja erapooletu süsteem, mis välistab suvaliste ja fiktiivsete tolliväärtuste kasutamise (vt eespool viidatud kohtuotsus Unifert, punkt 35; 19. oktoobri 2000. aasta otsus kohtuasjas C-15/99: Sommer, EKL 2000, lk I-8989, punkt 25, ja 16. novembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-306/04: Compaq Computer International Corporation, EKL 2006, lk I-10991, punkt 30) ning et see eesmärk vastab kaubandustegevuse nõuetele (25. juuli 1991. aasta otsus kohtuasjas C-299/90: Hepp, EKL 1991, lk I-4301, punkt 13).
In accordance with Point 2 of the Interpretative Notes on Customs Value in Annex 23 to the implementing regulation, concerning Article 31(1) of the Community Customs Code, the methods of valuation to be used under Article 31(1) should be those laid down in Articles 29 and 30(2) of the Code but a ‘reasonable flexibility’ in the application of those methods would be in conformity with the objectives and provisions of Article 31(1) of the Code.
Vastavalt rakendusmääruse lisa 23 tõlgendusmärkuste punktile 2, mis puudutab ühenduse tolliseadustiku artikli 31 lõiget 1, peaksid nimetatud artikli 31 alusel kasutatavad tolliväärtuse määramise meetodid olema need, mis on sätestatud selle seadustiku artiklis 29 ja artikli 30 lõikes 2, kuid artikli 31 lõike 1 eesmärkidele ja sätetele vastab „põhjendatud paindlikkus” kõnealuste meetodite rakendamisel.
Having regard to the need to establish a customs value for the purpose of applying a variable antidumping duty and to the ‘reasonable flexibility’ mentioned in Point 2 of the Interpretative Notes, it must be accepted that the price indicated in a sale which took place prior to that on the basis of which the customs declaration was made may constitute data available in the Community which Article 31(1) of the Community Customs Code allows to be used as a basis for determining customs value.
Arvestades vajadust määrata tolliväärtus muutuva suurusega dumpinguvastase tollimaksu kohaldamiseks ja arvestades tõlgendusmärkuste punktis 2 nimetatud põhjendatud paindlikkust, tuleb tõdeda, et hind, mis tuli tasuda seoses müügitehinguga, mis eelnes müügitehingule, mille kohta esitati tollideklaratsioon, võib endast kujutada ühenduses kättesaadavat teavet, mida ühenduse tolliseadustiku artikli 31 lõige 1 lubab kasutada tolliväärtuse kindlaksmääramise alusena.
Having regard to the particular characteristic of a variable antidumping duty, as indicated in paragraph 58 of this judgment, reference to that price constitutes a means
Võttes arvesse käesoleva kohtuotsuse punktis 58 meenutatud muutuva suurusega dumpinguvastase tollimaksu iseärasust, kujutab viide sellisele hinnale endast meetodit, millega määrata kindlaks nimetatud väärtus, mis on samal ajal „mõistlik” artikli 31 lõike 1 mõttes ja
However, under Article 31(2)(b) of the Community Customs Code, the customs value determined under Article 31(1) may not be based on a system which provides for the acceptance for customs purposes of the higher of two alternative values.
Vastavalt ühenduse tolliseadustiku artikli 31 lõike 2 punktile b ei või selle artikli lõike 1 kohaselt kindlaks määratud tolliväärtus põhineda süsteemil, mis näeb ette kahest võimalikust väärtusest kõrgema tolliväärtuse valiku aktsepteerimise.
Adapted to a context concerning a variable antidumping duty, that provision excludes a system which provides for the acceptance of the lower value.
See säte, kohandatuna muutuva suurusega dumpinguvastase tollimaksu konteksti, välistab süsteemi, mis näeb ette madalaima väärtuse aktsepteerimise.
Moreover, Article 31(2)(g) of the Code excludes the determination of customs value on the basis of arbitrary or fictitious values.
Lisaks välistab nimetatud seadustiku artikli 31 lõike 2 punkt g tolliväärtuse põhinemise suvalisel või fiktiivsel väärtusel.
Consequently, it is appropriate to point out that the relevant customs value for the purpose of determining a variable antidumping duty corresponds to the price agreed in the most recent sale prior to that for which the customs declaration was made and in regard to which the customs authorities have no objective reason to doubt its accuracy.
Järelikult tuleb täpsustada, et asjassepuutuv tolliväärtus muutuva suurusega dumpinguvastase tollimaksu kohaldamiseks vastab hinnale, mis lepiti kokku sellise varasema müügitehingu käigus, mis on ajaliselt lähim müügitehingule, mille kohta esitati tollideklaratsioon ja mille tõelevastavuses kahtlemiseks puudub tollil igasugune objektiivne põhjus.
In the light of all of the foregoing, the answer to the question referred to the Court must be that, in accordance with Article 1(2) of Decision No 67/94, the customs authorities may not determine the customs value for the purpose of applying the antidumping duty established by that decision on the basis of the price indicated for the goods concerned in a sale prior to that on the basis of which the customs declaration was made when the declared price corresponds to the price actually paid or payable by the importer.
Kõike eelnevat arvesse võttes tuleb eelotsuse küsimusele vastata, et otsuse nr 67/94 artikli 1 lõike 2 kohaselt ei või toll selle otsusega kehtestatud dumpinguvastase tollimaksu kohaldamiseks tolliväärtust kindlaks määrata hinna põhjal, mis tuli tasuda asjaomase kauba eest seoses müügitehinguga, mis eelnes müügitehingule, mille kohta esitati tollideklaratsioon, kui deklareeritud hind vastas importija poolt tegelikult makstud või makstavale hinnale.
If the customs authorities have reasonable doubts as to the accuracy of the declared value and their doubts are confirmed after they have asked for additional information or documents and have provided the person concerned with a reasonable opportunity to respond to the grounds for those doubts, without it being possible to determine the price actually paid or payable, they may, in accordance
Juhul kui toll põhjendatult kahtleb deklareeritud väärtuse tõelevastavuses ja kui need kahtlused osutuvad õigeks pärast seda, kui toll on palunud lisateavet või mis tahes täiendavaid dokumente ning on andnud asjaomasele isikule nende kahtluste põhjenduste kohta vastuväidete esitamiseks piisava võimaluse, ilma et oleks võimalik kindlaks määrata tegelikult makstud või makstavat hinda, võib toll vastavalt ühenduse tolliseadustiku artiklile 31 arvutada tolliväärtuse
CARBONI E DERIVATI with Article 31 of the Community Customs Code, calculate the customs value for the purpose of applying the antidumping duty established by Decision No 67/94 by reference to the price agreed for the goods in question in the most recent sale prior to that on the basis of which the customs declaration was made and in regard to which the customs authorities have no objective reason to doubt its accuracy.
CARBONI E DERIVATI otsusega nr 67/94 kehtestatud dumpinguvastase tollimaksu kohaldamiseks vastavalt hinnale, mis lepiti kokku sellise varasema müügitehingu käigus, mis on ajaliselt lähim müügitehingule, mille kohta esitati tollideklaratsioon ja mille tõelevastavuses kahtlemiseks puudub tollil igasugune objektiivne põhjus.
Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the actions pending before the national court, the decision on costs is a matter for that court.
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus.
In accordance with Article 1(2) of Commission Decision No 67/94/ECSC of 12 January 1994 imposing a provisional antidumping duty on imports into the Community of hematite pig iron, originating in Brazil, Poland, Russia and Ukraine, the customs authorities may not determine the customs value for the purpose of applying the antidumping duty established by that decision on the basis of the price indicated for the goods concerned in a sale prior to that on the basis of which the customs declaration was made when the declared price corres- ponds to the price actually paid or payable by the importer.
Komisjoni 12. jaanuari 1994. aasta otsuse nr 67/94/ESTÜ ajutise dumpinguvastase tollimaksu kehtestamise kohta ühendusse imporditud Brasiilia, Poola, Venemaa ja Ukraina päritoluga hematiitmalmile artikli 1 lõike 2 kohaselt ei või toll selle otsusega kehtestatud dumpinguvastase tollimaksu kohaldamiseks tolliväärtust kindlaks määrata hinna põhjal, mis tuli tasuda asjaomase kauba eest seoses müügitehinguga, mis eelnes müügitehingule, mille kohta esitati tollideklaratsioon, kui deklareeritud hind vastas importija poolt tegelikult makstud või makstavale hinnale.
If the customs authorities have reasonable doubts as to the accuracy of the declared value and their doubts are confirmed after they have asked for additional information or documents and have provided the person concerned with a reasonable opportunity to respond to the grounds for those doubts, without it being possible to determine the price actually paid or payable, they may, in accordance with Article 31 of Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992 establishing the Community Customs Code, calculate the customs value for the purpose of applying the antidumping duty established by Decision No 67/94 by reference to the price agreed for the goods in question in the most recent sale prior to that on the basis of which the customs declaration was made and in regard to which the customs authorities have no objective reason to doubt its accuracy.
Juhul kui toll põhjendatult kahtleb deklareeritud väärtuse tõelevastavuses ja kui need kahtlused osutuvad tõeks pärast seda, kui toll on palunud lisateavet või mis tahes täiendavaid dokumente ning on andnud asjaomasele isikule nende kahtluste põhjenduste kohta vastuväidete esitamiseks piisava võimaluse, ilma et oleks võimalik kindlaks määrata tegelikult makstud või makstavat hinda, võib toll vastavalt nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, artiklile 31 arvutada tolliväärtuse otsusega nr 67/94 kehtestatud dumpinguvastase tollimaksu kohaldamiseks vastavalt hinnale, milles lepiti kokku sellise varasema müügitehingu käigus, mis on ajaliselt lähim müügitehingule, mille kohta esitati tollideklaratsioon ja mille tõelevastavuses kahtlemiseks puudub tollil igasugune objektiivne põhjus.
Case C-293/06
Kohtuasi C-293/06
(Freedom of establishment — Taxation of companies — Monetary effects upon the repatriation of startup capital granted by a company established in one Member State to its permanent establishment in another Member State)
Asutamisvabadus – Ettevõtte tulumaks – Ühes liikmesriigis asuva äriühingu poolt oma teises liikmesriigis asuvale püsivale tegevuskohale antud asutamiskapitali repatrieerimise rahalised tagajärjed
Freedom of movement for persons — Freedom of establishment — Tax legislation — Taxation of companies — Deduction of losses
Isikute vaba liikumine – Asutamisvabadus – Maksuõigusnormid – Ettevõtte tulumaks – Kahjumi mahaarvamine
(EC Treaty, Art. 52 (now, after amendment, Art. 43 EC) and Art. 58 (now Art. 48 EC))
(EÜ asutamislepingu artikkel 52 (muudetuna EÜ artikkel 43) ja artikkel 58 (nüüd EÜ artikkel 48))
SUMMARY — CASE C-293/06 circumstances, taxation which removes any disparities arising from national tax rules, given that the decisions made by a company as to the establishment of commercial structures abroad may be to the company’s advantage or not, according to circumstances.
KOKKUVÕTE – KOHTUASI C-293/06 äriühingu otsused välismaal äristruktuuride asutamise kohta võivad olla selle äriühingu jaoks igal üksikjuhul rohkem või vähem soodsad või ebasoodsad.
However, the tax disadvantage concerned relates to a specific operational factor which is capable of being taken into consideration only by the tax authorities of the principal undertaking.
Ent see ebasoodus olukord maksustamisel on tingitud erilisest äritingimusest, mida saab arvesse võtta ainult peamise ettevõtja maksuhaldur.
It is contrary to Article 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 43 EC) in conjunction with Article 58 of the EC Treaty (now Article 48 EC) for a Member State, when determining the national basis of assessment, to exclude a currency loss suffered by a company with a registered office in that State upon the repatriation of startup capital granted to its permanent establishment in another Member State.
EÜ asutamislepingu artikliga 52 (muudetuna EÜ artikkel 43) koostoimes EÜ asutamislepingu artikliga 58 (nüüd EÜ artikkel 48) on vastuolus see, et liikmesriik ei arvesta siseriiklikult maksustatava summa määramisel valuutakursikahjumit, mille selle riigi territooriumil asutatud äriühing sai talle kuuluvale teises liikmesriigis asuvale püsivale tegevuskohale antud asutamiskapitali repatrieerimisel.
It is also contrary to those provisions for a Member State to allow a currency loss to be deducted as operating expenditure in respect of an undertaking with a registered office in a Member State only in so far as its permanent establishment in another Member State does not make any taxfree profits.
Nende artiklitega on vastuolus ka see, et ettevõtja, kelle asukoht on liikmesriigis, saab valuutakursikahjumi oma jooksvate kuludena maha arvata üksnes siis, kui talle kuuluv püsiv tegevuskoht, mis asub teises liikmesriigis, ei ole üldse saanud maksuvaba kasumit.
A limit on the setting-off of currency losses suffered by that permanent establishment according to its results cannot be justified by the argument that the undertaking which owns that establishment would be likely to benefit from a double advantage from the currency loss.
Mis puudutab nimetatud püsiva tegevuskoha valuutakursikahjumi mahaarvamise piiramist sõltuvalt selle tegevuse tulemustest, siis ka seda ei saa õigustada argumendiga, mis lähtub asjaolust, et seda tegevuskohta omav ettevõtja võib valuutakursikahjumi puhul saada topeltsoodustuse.
A Member State which has waived its tax powers by concluding a double taxation convention cannot rely on the lack of tax powers with respect to the results of a permanent establishment which belongs to a company established in the territory of that State in order to justify the refusal to deduct expenditure incurred by that company which, by its nature, cannot be taken into account in the Member State where that establishment is situated.
Liikmesriik, kes loobus oma maksustamispädevuse teostamisest topeltmaksustamise vältimise lepingu sõlmimisega, ei saa äriühingu näidatud kulude mahaarvamisest keeldumise õigustamiseks tugineda maksustamispädevuse puudumisele sellise püsiva tegevuskoha majandustulemuste osas, mis kuulub selle riigi territooriumil asuvale äriühingule, kui tulenevalt kulude olemusest ei saa neid võtta arvesse liikmesriigis, kus asub püsiv tegevuskoht.
Such a tax system increases the economic risks incurred by a company established in one Member State wishing to set up a body in another Member State where the currency used is different from that of the State of origin and thereby constitutes an obstacle to the freedom of establishment.
Selline maksusüsteem suurendab majanduslikku riski liikmesriigis asuva äriühingu jaoks, kes soovib luua üksust teises liikmesriigis, kus kasutatakse päritoluriigist erinevat vääringut, ja piirab seega asutamisvabadust.