natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It must at the outset be noted that it is clear from the very terms of the second paragraph Article 249 EC that Community regulations are directly applicable in all Member States.
Alustuseks tuleb nentida, et juba EÜ artikli 249 teise lõigu sõnastusest nähtub, et ühenduse määrused on liikmesriikides vahetult kohaldatavad.
With regard to the use of the Structural Funds, it should be borne in mind that, according to Article 4(1) of Regulation No 2052/88, Community operations are to be established through close consultations between the Commission, the Member State concerned and the competent authorities and bodies designated by the Member State at national, regional, local or other level.
Seoses struktuurifondide kasutamisega tuleb meenutada, et määruse nr 2052/88 artikli 4 lõike 1 kohaselt toimib ühenduse ettevõtmine tihedas koostöös komisjoni, asjaomase liikmesriigi ning pädevate asutuste ja organitega, kelle liikmesriik määrab riiklikul, piirkondlikul, kohalikul või muul tasandil.
In addition, according to the sixth recital in the preamble to Regulation No 2082/93, in application of the principle
Määruse nr 2082/93 põhjenduse 6 kohaselt peaks abivormide rakendamine – kohaldades subsidiaarsuspõhimõtet ja
The Court has held that that principle is enshrined in the first subparagraph of Article 23(1) of Regulation No 4253/88, which provides that, in order to guarantee completion of operations carried out by public or private promoters, Member States are to take the necessary measures in implementing the operations to verify on a regular basis that operations financed by the Community have been properly carried out, to prevent and to take action against irregularities and to recover any amounts lost as a result of an irregularity or negligence (see Case C-271/01 COPPI [2004] ECR I-1029, paragraph 40).
Euroopa Kohus on sedastanud, et see põhimõte avaldub määruse nr 4253/88 artikli 23 lõike 1 esimeses lõigus, mis näeb ette, et avalike või eraalgatuslike ettevõtmiste lõpuleviimise tagamiseks võtavad liikmesriigid ettevõtmiste käigus vajalikud meetmed, et kontrollida korrapäraselt, kas ühenduse rahastatud ettevõtmised on korrektselt ellu viidud, vältida eeskirjade eiramisi ja võtta meetmeid nende vastu ning nõuda tagasi kuritarvituse või hooletuse tagajärjel kaotatud summad (vt 22. jaanuari 2004. aasta otsus kohtuasjas C-271/01: COPPI, EKL 2004, lk I-1029, punkt 40).
Similarly, the exercise of any discretion to decide whether or not it would be expedient to demand repayment of Community funds unduly or irregularly granted would be inconsistent with the duty imposed on national administrations by the first subparagraph of Article 23(1) of Regulation No 4253/88 to recover any amounts unduly or irregularly paid (see, by analogy, with regard to Regulation (EEC) No 729/70 of the Council of 21 April 1970 on the financing of the common agricultural policy (OJ, English Special Edition 1970 (I), p. 218), Joined Cases 205/82 to 215/82 Deutsche Milchkontor and Others [1983] ECR 2633, paragraph 22).
Samuti see, et liikmesriik kasutab kaalutlusõigust otsustamaks, kas alusetult või eeskirju eirates antud ühenduse summasid tagasi nõuda või mitte, on igal juhul vastuolus määruse nr 4253/88 artikli 23 lõike 1 esimese lõiguga siseriiklikele ametiasutustele pandud kohustusega nõuda tagasi alusetult või eeskirju eirates makstud summad (vt analoogia alusel nõukogu 21. aprilli 1970. aasta määruse (EMÜ) nr 729/70 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta (EÜT L 94, lk 13) artikli 8 lõike 1 kohta 21. septembri 1983. aasta otsus liidetud kohtuasjades 205/82–215/82: Deutsche Milchkontor jt, EKL 1983, lk 2633, punkt 22).
Finally, it should be added that, Regulation No 4253/88 is the relevant legal basis for the obligation to recover and not Regulation No 2988/95 which, as the Commission points out, merely lays down general rules for supervision and sanctions for the
Lõpuks on oluline lisada, et tagasinõudmise kohustuse õige õiguslik alus on määrus nr 4253/88 ja mitte määrus nr 2988/95, mis ühenduse finantshuve kaitstes piirdub
VERENIGING NATIONAAL OVERLEGORGAAN SOCIALE WERKVOORZIENING AND OTHERS purpose of safeguarding the Community’s financial interests.
VERENIGING NATIONAAL OVERLEGORGAAN SOCIALE WERKVOORZIENING JT kontrolli ja sanktsioone käsitlevate üldnormide kehtestamisega, nagu rõhutas komisjon.
Recovery must therefore be carried out on the basis of Article 23(1).
Seega peab tagasinõudmine toimuma nimetatud artikli 23 lõike 1 alusel.
It follows from those considerations that the answer to the first and seventh questions referred to the Court should be that Article 23(1) of Regulation No 4253/88 requires the Member States to recover any amounts lost as a result of an irregularity or negligence without there being any need for authority to do so under national law.
Eelnevatest kaalutlustest tuleneb, et esimestele ja seitsmendale küsimusele tuleb vastata, et määruse nr 4253/88 artikli 23 lõige 1 kehtestab liikmesriikide kohustuse nõuda tagasi kuritarvituse või hooletuse tagajärjel kaotatud summad, ilma et selleks oleks vaja siseriiklikus õiguses sätestatud volitusnormi.
The answer given to those questions makes it unnecessary to answer the second questions.
Tulenevalt neile küsimustele antud vastusest ei ole vaja vastata teisena esitatud küsimustele.
The questions concerning the application of the principles of the protection of legit­imate expectations and legal certainty, the effect of the fact that the recipient of the subsidies is a public­law person and the repayment to the Community of those subsidies
Küsimused õiguspärase ootuse kaitse ja õiguskindluse põhimõtete kohaldamise ning selle kohta, millist mõju avaldavad toetuse saaja staatus avalikõigusliku isikuna ja toetuste tagasimaksmine ühendusele
Inasmuch as the wording of the questions referred to the Court admits of doubt as to whether there is any need to answer the third and fourth questions, it should be pointed out that while it is for the Court of Justice, in the system laid down by Article 234 EC providing for cooperation, to provide the referring court with an answer which will be of use to it and enable it to determine the case before it, the Court may have to reformulate the questions referred (see, inter alia, Case C-88/99 Roquettes Frères [2000] ECR I-10465, paragraph 18; Case C-469/00 Ravil [2003] ECR I-5053, paragraph 27; Case C-286/05 Haug [2006] ECR I-4121, paragraph 17; and Case C-429/05 Rampion and Goddard [2007] ECR I-8017, paragraph 27).
Kuna eelotsuse küsimuste sõnastus lubab kahelda vajaduses vastata kolmandale küsimusele ja neljandatele küsimustele, siis tuleb seoses nende küsimustega märkida, et kuna EÜ artiklis 234 sätestatud siseriiklike kohtute ja Euroopa Kohtu vahelises koostöömenetluses on Euroopa Kohtu ülesanne anda siseriiklikule kohtule tarvilik vastus, mis võimaldaks viimasel poolelioleva kohtuasja lahendada, tuleb tal temale esitatud küsimused vajaduse korral ümber sõnastada (vt 28. novembri 2000. aasta otsus kohtuasjas C-88/99: Roquette Frères, EKL 2000, lk I-10465, punkt 18; 20. mai 2003. aasta otsus kohtuasjas C-469/00: Ravil, EKL 2003, lk I-5053, punkt 27; 4. mai 2006. aasta otsus kohtuasjas C-286/05: Haug, EKL 2006, lk I-4121, punkt 17, samuti 4. oktoobri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-429/05: Rampion ja Godard, EKL 2007, lk I-8017, punkt 27).
Thus, it would be useful for the national court to know whether the principles of the protection of legitimate expectations and legal certainty, as they are understood in Community law, are to be taken into account when applying Article 23(1) of Regulation No 4253/88.
Seega tuleb asja mõista nii, et eelotsusetaotluse esitanud kohtul on tarvis teada, kas määruse nr 4253/88 artikli 23 lõike 1 kohaldamisel tuleb arvestada õiguskindluse ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõtetega, nagu neid käsitatakse ühenduse õiguses.
If that is the case, the national court is unsure as to whether those principles may be understood in a broader sense in national law than in Community law and, in particular, whether a recipient of funds who has acted negligently or wrongfully within the meaning of Article 23(1) may rely on those principles when the administrative authority responsible for granting such funds committed an error in so doing.
Kui see on nii, siis tõstatab ta küsimuse, kas neid põhimõtteid võib siseriiklikus õiguses käsitada kaugemaleulatuvatena kui ühenduse õiguses ja eeskätt, kas abi saaja, kes pani toime hooletuse või kuritarvituse osutatud artikli 23 lõike 1 tähenduses, võib tugineda neile põhimõtetele, kui vastutav ametiasutus tegi nende summade andmisel vea.
In addition, the national court, in its fifth and sixth questions, wishes to know whether the fact that the recipient is a publiclaw person or that the Member State has repayed the funds to the Community can have an influence on the application of those same principles to the recovery of the funds.
Ühtlasi soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus viienda ja kuuenda küsimusega teada, kas toetuse saaja staatus avalikõigusliku isikuna või tõsiasi, et liikmesriik on need summad ühendusele tagasi maksnud, võivad mõjutada samade põhimõtete rakendamist summade tagasimaksmisel.
Gemeente Rotterdam and Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant claim that there is no Community legitimate expectation in this case which takes precedence over the principle of the protection of legitimate expectations in national law.
Gemeente Rotterdam ja Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant väidavad, et käesolevas asjas ei esine ühenduse tasandil õiguspärast ootust, mis oleks ülimuslik siseriikliku õiguspärase ootuse põhimõtte suhtes.
Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant also argues that the interests of the Community are not affected by failure to recover the funds from the recipient.
Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant arvab veel, et kui toetuse saaja ei maksa summasid tagasi, ei riiva see ühenduse huve.
The Netherlands Government considers that, in so far as recovery takes place under the rules of national law, the national principles of legal certainty and the protection of legitimate expectations may be wider in scope than the same general principles at Community level.
Madalmaade valitsus leiab, et kui tagasimaksmine toimub siseriikliku õiguse sätete alusel, siis võivad õiguskindluse ja õiguspärase ootuse kaitse siseriiklikud põhimõtted ulatuda kaugemale kui samad üldpõhimõtted ühenduse tasandil.
The conduct of the authority which granted the funds may be taken into account when applying those principles.
Nende põhimõtete kohaldamisel võib arvestada toetuse andnud ametiasutuse suhtumist.
The Netherlands Government pointed out at the hearing that the sums improperly granted from the Structural Funds had been repaid to the Community.
Madalmaade valitsus täpsustas kohtuistungil, et struktuurifondidest eeskirju eirates antud summad on ühendusele tagasi makstud.
The Commission suggests merging the questions and answering them on the basis of the principles laid down by the Court in Deutsche Milchkontor and Others, cited above, and in Case C-336/00 Huber [2002] ECR I-7699.
Komisjon teeb ettepaneku küsimused teisiti rühmitada ja vastata neile lähtudes põhimõtetest, mida Euroopa Kohus selgitas eespool viidatud kohtuotsuses Deutsche Milchkontor jt ning 19. septembri 2002. aasta otsuses kohtuasjas C-336/00: Huber (EKL 2002, lk I-7699).
It argues that Article 23(1) of Regulation No 4253/88 prohibits the application of the principles of legal certainty and the protection of legitimate expectations, as understood in the national law of a Member State, in such a way as to render impossible the recovery of funds unduly paid where the recipient has not acted in good faith.
Ta väidab, et liikmesriigi siseriiklikus õiguses tunnustatud õiguskindluse ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõtete kohaldamine on vastuolus määruse nr 4253/88 artikli 23 lõikega 1, kuna selle tulemusena jäävad alusetult makstud summad tagasi maksmata juhul, kui toetuse saaja ei ole heauskne.
In the contrary case, Community law does not prevent those principles being taken into account when recovering funds unduly paid where the national authorities have committed faults or have been negligent, on condition, however, that the interests of the Community are fully taken into account.
Vastupidisel juhul ei ole nende põhimõtete arvestamine alusetult makstud summade tagasimaksmisel ühenduse õigusega vastuolus, kui eksimustes ja hooletuses on süüdi siseriiklikud ametiasutused, seda aga vaid tingimusel, et ühenduse huve on täiel määral arvestatud.
All the interveners before the Court consider that the fact that the recipient of the funds is a publiclaw person is irrelevant to the application of the rules concerning recovery.
Kõik Euroopa Kohtu menetluses osalejad leiavad, et toetuse saaja staatus avalikõigusliku isikuna ei avalda mõju tagasimaksmise nõuete kohaldamisele.
It follows from the caselaw of the Court that, in the absence of provisions of Community law, disputes concerning the recovery of amounts wrongly paid under Community law must be decided by national courts in application of their own domestic law, subject to the limits imposed by Community law (Deutsche Milchkontor and Others, cited above; Huber, cited above; and Case C-158/06 ROM­projecten [2007] ECR I-5103, paragraph 23).
Alustuseks tuleb meenutada, et Euroopa Kohtu väljakujunenud praktikast tuleneb, et juhul kui puuduvad ühenduse õigusnormid, peavad siseriiklikud kohtud ühenduse õiguse alusel alusetult makstud summade tagasinõudmisega seonduvad vaidlused lahendama siseriikliku õiguse alusel, arvestades ühenduse õigusest tulenevaid piire (vt eespool viidatud kohtuotsused Deutsche Milchkontor jt, punkt 19, ja Huber, punkt 55, samuti 21. juuni 2007. aasta otsus kohtuasjas C-158/06: ROM-projecten, EKL 2007, lk I-5103, punkt 23).
The Court has laid down some of those limits.
Euroopa Kohus on neid piire selgitanud.
First of all, the application of national law must not hinder the application or the effectiveness of Community law.
Eeskätt ei tohi siseriikliku õiguse kohaldamine kahjustada ühenduse õiguse kohaldamist ja tõhusust.
That would be the case, in particular, if such an application made it impossible in practice to recover the sums improperly granted (Deutsche Milchkontor and Others, cited above, paragraphs 21 and 22).
Nii oleks see juhul, kui kohaldamisel muutuks eeskirju eirates antud abi tagasinõudmine praktiliselt võimatuks (vt eespool viidatud kohtuotsus Deutsche Milchkontor jt, punktid 21 ja 22).
It follows
Sellest tuleneb, et siseriiklik kohus peab
National legislation must also be applied in a manner which is not discriminatory as compared to procedures for deciding similar national disputes and the national authorities must act with the same degree of care, and in accordance with rules and procedures which do not make the recovery of the sums in question more difficult, as in comparable cases concerning solely the application of corresponding national legislation (Deutsche Milchkontor and Others, cited above, paragraphs 23).
Samuti tuleb siseriiklikku õigust kohaldada nii, et see ei ole diskrimineeriv võrreldes menetlusega, mida kohaldatakse sama tüüpi siseriiklike kohtuvaidluste lahendamisel, ja siseriiklikud ametiasutused on kohustatud neid asju menetlema samasuguse hoolsusega ja sellise korra kohaselt, mis ei muuda kõnealuste summade tagasinõudmist keerulisemaks kui see on sarnastel juhtudel vastavaid siseriiklikke sätteid rakendades (vt eespool viidatud kohtuotsus Deutsche Milchkontor jt, punkt 23).
In the main proceedings, the national court is thus required to implement the obligation which flows from Article 23(1) of Regulation No 4253/88 when it has before it an application to recover sums lost as a result of abuse or negligence and, if need be, to set aside or interpret a rule of national law such as the AWB which would prevent such recovery but has been drawn up with purely domestic situations in mind.
Seega on siseriiklik kohus põhikohtuasjades kuritarvituse või hooletuse tagajärjel kaotatud summade tagasinõudmise taotlust lahendades kohustatud tagama määruse nr 4253/88 artikli 23 lõikest 1 tuleneva kohustuse täitmise ja jätma vajadusel kohaldamata või tõlgendama niisugust siseriiklikku normi nagu Awb säte, mis tagasinõudmist takistab ja mis on välja töötatud vaid riigisisest olukorda silmas pidades.
It is common ground that the Court has also decided that it cannot be regarded as contrary to Community law for national law, as far as the withdrawal of administrative measures and the recovery of sums wrongly paid by public authorities are concerned, to take into account, in addition to the principle of legality, the principles of the protection of legitimate expectations and legal certainty, since those principles form part of the legal order of the Community (Deutsche Milchkontor and Others, cited above, paragraph 30; Joined Cases C-80/99 to C-82/99 Flemmer and Others [2001] ECR I-7211, paragraph 60; Huber, cited above, paragraph 56; and ROM­projecten, cited above, paragraph 24).
Selge on ka see, et Euroopa Kohus on asunud seisukohale, et ei saa pidada ühenduse õigusega vastuolus olevaks seda, kui siseriiklikus õiguses võetakse haldusaktide kehtetuks tunnistamise ja riigi ametiasutuste poolt alusetult välja makstud finantsabi tagasinõudmise juures seaduslikkuse põhimõtte kõrval arvesse ka õiguspärase ootuse kaitse ja õiguskindluse põhimõtteid, kuna viimati nimetatud on osa ühenduse õiguskorrast (vt eespool viidatud kohtuotsus Deutsche Milchkontor jt, punkt 30; 9. oktoobri 2001. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-80/99–C-82/99: Flemmer jt, EKL 2001, lk I-7211, punkt 60; eespool viidatud kohtuotsused Huber, punkt 56, ja ROM-projecten, punkt 24).
Those principles must be observed all the more strictly in the case of rules liable to have financial consequences (Case
Neid põhimõtteid tuleb eriti rangelt järgida siis, kui tegemist on õigusnormidega, mis võivad tekitada rahalisi kohustusi (vt 16. märtsi 2006. aasta otsus kohtuasjas C-94/05: Emsland-Stärke, EKL 2006, lk I-2619, punkt 43;
C-94/05 Emsland­Stärke [2006] ECR I-2619, paragraph 43; Case C-248/04 Konin­klijke Coöperatie Cosun [2006] ECR I-10211, paragraph 79; and ROM­projecten, cited above, paragraph 26).
26. oktoobri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-248/04: Koninklijke Coöperatie Cosun, EKL 2006, lk I-10211, punkt 79, ja eespool viidatud kohtuotsus ROM-projecten, punkt 26).
However, as was stated in paragraph 40 of the present judgment, Article 23(1) of Regulation No 4253/88 requires the Member States to recover any amounts lost as a result of an irregularity or negligence without there being any need for authority to do so under national law.
Nagu on märgitud käesoleva kohtuotsuse punktis 40, tekib määruse nr 4253/88 artikli 23 lõike 1 alusel siiski liikmesriikidel kohustus nõuda tagasi kuritarvituse või hooletuse tagajärjel kaotatud summad, ilma et selleks oleks vaja siseriiklikus õiguses sätestatud volitusnormi.
It follows that the principles of legal certainty and the protection of legitimate expectations must be applied in accordance with the rules of Community law.
Sellest tulenevalt peab õiguskindluse ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõtete rakendamine toimuma ühenduse õiguse nõuetest lähtudes.
It should be borne in mind that, in regard to the Structural Funds, Article 4(1) of Regulation No 2052/88 provides that Community operations are to be established through close consultations between the Commission, the Member State concerned and the competent authorities and bodies in the Member State.
Selle kohta on oluline meenutada, et määruse nr 2052/88 artikli 4 lõige 1 täpsustab struktuurifondide kohta, et ühenduse ettevõtmised kehtestatakse tihedas koostöös komisjoni, asjaomase liikmesriigi ning selle riigi pädevate asutuste ja organitega.
Those consultations are also reflected in the residual responsibility of the Member States towards the Community where sums from the Structural Funds are lost as a result of abuse or negligence.
Koostöö avaldub ka selles, et liikmesriikidel on kõrvalvastutus ühenduse ees juhul, kui struktuurifondidest pärit summad on kuritarvituse või hooletuse tagajärjel kaotatud.
The detailed rules for the enforcement of that responsibility are contained in Articles 23 and 24 of Regulation No 4253/88 which, the Court has decided, cannot be interpreted separately (see COPPI, cited above, paragraphs 27 to 29) and Article 5(2) of Regulation No 1681/94.
Selle vastutuse rakendamise kord on sätestatud määruse nr 4253/88 artiklites 23 ja 24, mille kohta Euroopa Kohus on selgitanud, et neid ei saa eraldatult tõlgendada (vt eespool viidatud kohtuotsus COPPI, punktid 27–29), samuti määruse nr 1681/94 artikli 5 lõikes 2.
The fact that the recipient of the funds is a publiclaw person is irrelevant to the application of those principles.
Toetuse saaja staatus avalikõigusliku isikuna ei mõjuta nende põhimõtete kohaldamist.
Moreover, the principle that the application of national law must not hinder the application or the effectiveness of Community law requires that the interests of the Community must be taken fully into consideration in the application of provisions such as Articles 4.49 and 4.57 of the AWB, which, according to the national court, give the national administrative authorities a discretionary power to recover sums unduly paid and which permit the recipient of such sums to rely, in their defence, on the principle of the protection of legitimate expectations (see, to that effect, Deut­sche Milchkontor and Others, cited above, paragraph 32; Joined Cases C-80/99 to
Põhimõte, et siseriikliku õiguse kohaldamine ei tohi kahjustada ühenduse õiguse kohaldamist ja tõhusust, nõuab, et ühenduse huve oleks täiel määral arvestatud selliste sätete kohaldamisel nagu Awb artiklid 4:49 ja 4:57, mis eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul annavad ametiasutustele kaalutlusõiguse alusetult makstud summade tagasinõude esitamise osas ja lubavad toetuse saajal tugineda õiguspärase
C-82/99 Flemmer and Others, cited above, paragraph 61; and Huber, cited above, paragraph 57).
KOHTUOTSUS 13.3.2008 – LIIDETUD KOHTUASJAD C-383/06–C-385/06 ootuse kaitse põhimõttele (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsused Deutsche Milchkontor jt, punkt 32; Flemmer jt, punkt 61, ning Huber, punkt 57).
In this respect, it should be pointed out that it has been held that the system of subsidies developed in the Community rules is based, inter alia, on compliance by the recipient with a series of conditions of entitlement to financial assistance.
Selles osas tuleb meenutada, et kohtupraktika kohaselt on ühenduse õigusaktidega väljatöötatud toetuste süsteemi aluseks eeskätt see, et toetuse saaja täidab rea kohustusi, mis annab talle õiguse saada ettenähtud finantsabi.
If the recipient does not fulfil all his obligations, it follows from Article 24(2) of Regulation No 4253/88 that the Commission is entitled to reconsider the scope of its obligations.
Kui toetuse saaja kõiki neid kohustusi ei täida, siis tuleneb määruse nr 4253/88 artikli 24 lõikest 2, et komisjonil on õigus oma kohustuste ulatus uuesti läbi vaadata.