natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Finally, the Court would strengthen the position of citizens of the Union, in terms of both their rights and their integration.
Lõppkokkuvõttes tugevdaks Euroopa Kohus Euroopa kodaniku olukorda, seda nii tema õiguste kui ka integratsiooni valdkonnas.
PETERSEN the suspension or modification of invalidity benefits on that ground, 42 Member States are granted a wider freedom of action when the benefit at issue is unemployment benefit. 43
PETERSEN tushüvitiste maksmise peatamine või muutmine on elukoha muutuse korral keelatud, 42
Having made those preliminary points, it is necessary to analyse the questions referred for a preliminary ruling by the Austrian Verwaltungsgerichtshof.
Esimene küsimus: töövõimetushüvitise taotlejatele tehtavad töötushüvitise ettemaksed ja nende määratlemine
A — The question posed
A. Probleemiasetus
Using the reasoning put forward in this Opinion, I believe that choosing either classification will lead to the same outcome.
Kasutades käesolevas ettepanekus paku -tud arutluskäiku, rõhutan, et nii ühe kui ka teise kvalifikatsiooni kasuks otsustamine tingib sama tagajärje.
If the Court decides it is an invalidity benefit, the prohibition in the regulation will provide a categorical reply to the Verwaltungsgerichts- hof.
Kui otsustatakse, et tegemist on töövõimetushüvitisega, siis annab määrus Verwaltungsgerichtshofile kinnitava vastuse.
On the other hand, if the Court decides it is an unemployment benefit, Mr Petersen satisfies one of the conditions set out in points 25 to 38 of this Opinion, which means that he is entitled to the maximum level of Community protection under Articles 18 EC and 39 EC.
Vastupidi, kui otsustatakse, et tegemist on töötushüvitisega, siis vastab J. Petersen käesoleva ettepaneku punktides 25–38 esitatud tingimustele, mistõttu on tal võimalik kasu saada EÜ artiklite 18 ja 39 alusel pakutava ühenduse kaitse maksimaalsest määrast.
Mr Petersen has received a social secur- ity benefit which has elements peculiar to both unemployment benefit and incapacity benefit.
J. Petersen sai sotsiaalkindlustushüvitist, mis ühendab töötushüvitisele ja töövõimetushüvitisele omased elemendid.
Although it is beyond doubt that it must be regarded as a benefit under Regulation No 1408/71, 41it is necessary to choose one of those classifications because the regulation provides for different rules to apply to national measures for suspension and modification where the beneficiary transfers his residence.
Ehkki ei ole kahtlust sellest, et tegemist on hüvitisega määruse nr 1408/71 tähenduses, 41on vajalik otsustada, millisesse kategooriasse see kuulub, kuna viidatud õigusakt näeb ette eri eeskirjad seoses siseriiklike hüvitiste maksmise peatamise või muutmise meetmetega, mida kohaldatakse hüvitise saamise õigusega isiku elukoha muutuse korral.
While the regulation prohibits
Kui töövõime-
Notwithstanding the similarity in the outcomes, it is appropriate to examine the issue of the classification of the benefit, since the questions referred for a preliminary ruling turn first and foremost on that point.
Vaatamata tagajärgede samasusele tuleb siiski täpsemalt käsitleda hüvitise määratlemise teemat, kuna eelotsuse küsimused käsitlevad eelkõige seda küsimust.
41 — It meets all the conditions of the regulation and of caselaw, in that a benefit will be a social security benefit ‘if, first, it is granted, without any individual and discretionary assessment of personal needs, to recipients on the basis of a legally defined position and, second, it relates to one of the risks expressly listed in Article 4(1) of Regulation No 1408/71’ (Case 249/83 Hoeckx [1985] ECR 973, paragraphs 12 to 14, and Case C-78/91 Hughes [1992] ECR I-4839, paragraph 14).
41 – Kõnesolev hüvitis vastab kõigile viidatud määruses ja kohtupraktikas kehtestatud tingimustele, kuna sotsiaalkindlustushüvitisega on tegemist „ainult siis, kui seda makstakse ühelt poolt selle saajatele õigusaktides määratletud olukorra alusel ning väljaspool igasugust isiklike vajaduste individuaalset ja diskretsionaalset hindamist ja kui see on teiselt poolt seotud määruse nr 1408/71 artikli 4 lõikes 1 sõnaselgelt loetletud riskiga” (27. märtsi 1985. aasta otsus kohtuasjas 249/83:Hoeckx (EKL 1985, lk 973, punktid 12–14) ja 16. juuli 1992. aasta otsus kohtuasjas C-78/91: Hughes (EKL 1992, lk I-4839, punkt 15)).
42 — Article 10 of Regulation No 1408/71.43 — Article 69 of Regulation No 1408/71.
42 – Määrus nr 1408/71, artikkel 10.43 – Määrus nr 1408/71, artikkel 69.
B — Arguments of the governments, the Commission and Mr Petersen coefficient to avoid imbalances where invalidity benefit is granted.
B. Valitsuste, komisjoni ja J. Peterseni väited takse lahknevusi olukorras, kus määratakse töövõimetushüvitis.
The German, Austrian and Italian Governments and the Commission have maintained in their observations that the disputed benefit is an unemployment benefit, which comes under Article 4(1)(g) of Regulation No 1408/71.
Saksa, Austria ja Itaalia valitsus ning samuti komisjon kaitsesid oma märkustes seisukohta, et kõnealuse hüvitise näol on tegemist töötushüvitisega, mis kuulub määruse nr 1408/71 artikli 4 lõike 1 punkti g alla.
They all refer to the De Cuyper judgment, 44which found that the purpose and the basis of calculation of the benefit are criteria for reaching the correct classification. 45
Kõik viitasid kohtuotsusele De Cuyper 44, milles sedastati, et hüvitise eesmärk ja arvutusalus on õige määratlemise baasiks. 45
The Commission essentially agrees with those arguments, although it points out that, where invalidity benefit is granted, the authority with responsibility for administering the benefit must reimburse to the body responsible for unemployment benefit the sums paid during the period of the advance; where the benefit is not awarded, the amounts paid out are set off against the unemployment benefit to which the applicant for the advance was originally entitled (because it was a requirement that the applicant must be unemployed).
Komisjon on sisuliselt nende argumentidega nõus, kuigi ta rõhutab, et töövõimetushüvitise maksmisel peab seda haldav pädev ametiasutus maksma töötushüvitise maksmise eest vastutavale asutusele tagasi summad, mis on tasutud ettemaksete tegemise perioodil; kui abi otsustatakse mitte anda, siis loetakse makstud summad töötushüvitise alla, millele ettemakse taotlejal oli algselt õigus (kuna selle maksmiseks on nõutav töötus).
Thus, the German and Austrian Governments state that the advance at issue is intended to cover a situation of unemployment, because that status is necessary for the grant of the benefit.
Nii märkisid Saksa ja Austria valitsus, et vaidlusaluse ettemakse eesmärk on katta töötuse perioodi, kuna töötus on abi andmise tingimuseks.
Those governments also point out that there is always a risk of unemployment but that the risk inherent in invalidity benefit is based on facts which are unknown until the time of the administrative decision awarding the benefit.
Nad toovad samuti esile, et invaliidsushüvitise aluseks olev risk põhineb kuni abi andmist otsustava haldusotsuse võtmiseni tundmatutel asjaoludel.
Finally, the German and Austrian Governments argue that the benefit is calculated in accordance with the rules governing unemployment benefit, with the addition of a corrective
Lõpetuseks viitavad nad sellele, et hüvitis määratakse kindlaks vastavalt töötuse korral abi andmist käsitlevatele õigusnormidele, arvestades, et paranduskoefitsiendiga väldi-
44 — Case C-406/04 [2006] ECR I-6947.
44 – 18. juuli 2006. aasta otsus kohtuasjas C-406/04: De Cuyper (EKL 2006, lk I-6947).
45 — De Cuyper (cited in footnote 44), paragraph 25: ‘… in order to be categorised as social security benefits, benefits must be regarded, irrespective of the characteristics peculiar to different national legal systems, as being of the same kind when their purpose and object as well as the basis on which they are calculated and the conditions for granting them are identical.
45 – Eelmises joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus De Cuyper, punkt 25: „[…] sotsiaalkindlustushüvitistena määratlemiseks tuleb erinevate siseriiklike õigusaktide erijoontest hoolimata käsitada hüvitisi olemuselt samana, kui nende objekt ja eesmärk ning nende arvutusalus ja andmise tingimused on samasugused.
On the other hand, characteristics which are purely formal must not be considered relevant criteria for the classification of the benefits.’
Seevastu ei või hüvitiste liigitamisel pidada olulisteks tunnusteks puhtformaalseid tunnuseid”.
Finally, the German, Austrian and Italian Governments and the Commission do not regard as important the fact that, in order to receive the advance, the applicant is not required to be seeking employment, since that would distort the nature of a benefit designed to assist individuals who have applied for incapacity benefit but do not know the outcome of their claim and are also unemployed.
Lõpetuseks väidavad Saksa, Austria ja Itaalia valitsus koos komisjoniga, et ettemakse saamiseks ei pea huvitatud isik tööd otsima, kuna seeläbi muudetaks hüvitise olemust, millega aidatakse isikuid, kes väidavad, et nad on töövõimetud, kuid kes alles ootavad oma taotlusele antavat vastust ning on lisaks sellele töötud.
To alleviate such a situation, a third category was created in Austria, which has all the elements of an unemployment benefit but with one logical exception, because it would be difficult to require a person who has applied for an invalidity benefit to seek work.
Sellise olukorra lahendamiseks loodi Austrias tertium genus, millel on kõik töötushüvitise elemendid, kuid mis kätkeb loogilist erinevust, sest invaliidsushüvitist taotlevalt isikult on raske nõuda, et ta otsiks tööd.
Mr Petersen and the Spanish Government disagree with the German, Austrian and Italian Governments and the Commission, and take the view that the benefit at issue is an invalidity benefit under Article 4(1)(b) of Regulation No 1408/71.
J. Petersen ja Hispaania valitsus omakorda on eespool viidatud valitsustest ja komisjonist erineval arvamusel ning leiavad, et kõnealuse hüvitise puhul on tegemist töövõimetushüvitisega, mis kuulub määruse nr 1408/71 artikli 4 lõike 1 punkti b alla.
The arguments put forward reflect the dilemma faced by the Court, since there are reasons for and against both categories.
Esitatud väited peegeldavad dilemmat, mis tuleb Euroopa Kohtul lahendada, kuna argumente on mõlema valiku poolt ja vastu.
In principle, the benefit concerned is a sui generis benefit which is difficult to fit into the Community classification and is aimed at resolving the difficulties of those who claim entitlement to certain social security benefits.
Põhimõtteliselt on tegemist sui generis hüvitisega, mida on raske liigitada ühenduse tüpoloogia alla ning mille eesmärgiks on lahendada nende isikute raskused, kes arvavad, et neil on õigus teatud sotsiaalabile.
However, there are compelling reasons why the benefit should be classified as an unemployment benefit rather than as an invalidity benefit.
Kuid on kaalukaid põhjuseid, mis õigustavad selle abi määratlemist pigem töötushüvitise kui töövõimetushüvitisena.
The Kingdom of Spain, relying on a literal interpretation of the De Cuyper judgment, argues that, because he lacks the capacity for work, the benefit is intended to cover the possible invalidity of Mr Petersen.
Hispaania Kuningriik väidab kohtuotsuse De Cuyper grammatilisele tõlgendusele tuginedes, et kuna J. Petersen on töövõimetu, siis on abi eesmärk katta tema võimalikku invaliidsust.
The purpose of unemployment benefit is ‘enabling the workers concerned to provide for themselves following an involuntary loss of employment when they still have the capacity for work’.
Töötushüvitiste eesmärk on „võimaldada asjassepuutuvatel töötajatel hoolitseda oma vajaduste eest töökoha tahtmatu kaotamise järel, juhul kui nad on veel töövõimelised”.
46The latter condition, which requires anyone applying for un -employment benefit to be available for work, would exclude Mr Petersen and convert his advance into an invalidity benefit.
46Äsjatoodud tsitaat, mille kohaselt peab töötushüvitist taotlev isik olema Hispaania Kuningriigi väitel võimeline tööturul osalema, välistab J. Peterseni juhu ja muudab talle tehtavad ettemaksed töövõimetushüvitisteks.
It is not a condition of the disputed advance that the applicant must have the capacity for work 49or be available to the employment authorities.
On tõsi, et kõnealuse ettemakse puhul ei ole nõutav, et seda taotlev isik oleks töövõimeline, 49samuti ei pea ta olema kättesaadav tööturuametile.
50If the incapacity
50Kui tehakse
Mr Petersen’s representative has not referred to the De Cuyper judgment and the applicant’s position is based on the classification of the benefit as a social security benefit, relying on the judgments in Jauch 47and Offermanns.
J. Peterseni esindajad ei viita kohtuotsusele De Cuyper ja koondavad kaitse abi kvalifitseerimisele sotsiaalkindlustushüvitisena, viidates kohtuotsustele Jauch 47ja Offermanns 48.
48 benefit is granted, the decision acquires a kind of retroactivity vis-à-vis the advance and consequently transforms it into a benefit provided for in Article 4(1)(b) of Regulation No 1408/71; the body responsible for invalidity benefit must reimburse the authority
otsus anda töövõimetushüvitist, siis on sellel otsusel ettemaksete suhtes tagasiulatuv jõud, nii et need muutuvad algusest peale hüvitiseks, mis kuulub määruse nr 1408/71 artikli 4 lõike 1 punkti b alla, ning invaliidsushüvitise maksmise eest vastutav asutus peab töötus-
46 — De Cuyper (cited in footnote 44), paragraph 27.47 — Case C-215/99 [2001] ECR I-1901.48 — Case C-85/99 [2001] ECR I-2261.
47 – 8. märtsi 2001. aasta otsus kohtuasjas C-215/99: Jauch (EKL 2001, lk I-1901).
49 — Paragraph 23(2)(1) of the AlVG.
48 – 15. märtsi 2001. aasta otsus kohtuasjas C-85/99: Offermanns (EKL 2001, lk I-2261).
50 — A logical consequence of the foregoing exception.
49 – AIVG § 23 lõike 2 esimene lõik.50 – Varasema tingimuse mittekohaldamise loogiline tagajärg.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-228/07 responsible for the payment of unemployment benefit for the grant of the advance. 51
KOHTUJURIST RUIZ-JARABO ETTEPANEK – KOHTUASI C-228/07 hüvitisi maksvale asutusele tagastama ettemaksetena tasutud summad.
Finally, in De Cuyper the Court defined unemployment benefit in strict terms, emphasising that the applicant must have the capacity for work. 52
51Lõpetuseks määratleti kohtuotsuses De Cuyper töötushüvitis ranges tähenduses, rõhutades huvitatud isiku töövõimet. 52
Bearing that point in mind, it is import- ant not to overstate the fact that Mr Petersen, like any other recipient of the advance, is unable to work or to report to the employment authority during the period of unemployment.
Sellest ideest lähtudes tuleb kriitiliselt vaadelda asjaolu, et J. Petersen ei saa töötuse perioodil sarnaselt mis tahes teise ettemakseid saava isikuga töötada ega tööturuametile aru anda.
In the same way as the advance differs from unemployment benefit in those aspects (which are essential requirements in the light of Paragraph 7(1)(1) of the AlVG), it also fails to satisfy an essential condition of invalidity benefit, namely the financial element, which is calculated in accordance with the provisions on un -employment benefit. 53
Nii nagu ettemakse eristub töötushüvitisest nende asjaolude tõttu (mis kujutavad endast AIVG § 7 lõike 1 esimese lõigu kohaselt töötushüvitise peamiseid tingimusi), nii ei ole ettemakse puhul täidetud ka üks töövõimetushüvitise puhul nõutav põhitingimus – selle majanduslik sisu, mida arvutatakse vastavalt töötushüvitist käsitlevatele sätetele. 53
On that premiss, it would be possible to regard the disputed advance as an invalidity benefit, but there are important reasons for eschewing such a hasty conclusion.
Neist alustest lähtudes võiks mõelda, et kõnealune ettemakse kujutab endast töövõimetushüvitist, kuid on kaalukaid põhjuseid selle kiirustades võetud seisukoha ümberlükkamiseks.
The second reason relates to the fact that incapacity benefit is granted retroactively so that it may be set off against the amount of the unemployment benefit.
Teine põhjus seab viidatud seisukoha kahtluse alla seetõttu, et töövõimetushüvitist kohaldatakse tagasiulatuvalt töötushüvitisena makstud summa tagasimaksmiseks.
The nature of the advance changes if the application for incapacity benefit is granted but, where an application is refused, it becomes an unemployment benefit in the strict sense and there is no need for the reimbursement of any sums between the competent authorities. 54
Viidatud ettemaksete olemus muutub, kui töövõimetushüvitise taotlus rahuldatakse; kuid kui see jäetakse rahuldamata, siis kinnitatakse seda kui töötushüvitist selle kitsas tähenduses, ilma et toimuks mis tahes summade tagasimaksmist pädevate asutuste vahel. 54
The first reason is based on the sui generis nature of the advance, which is intended as a special allowance to provide assistance in a particular situation.
Esimene põhjus seisneb ettemakse sui generis laadis; seda käsitatakse kui erilist laadi hüvitist eripärase olukorra lahendamiseks.
As the Commission explained at the hearing, the advance at issue exists in a kind of legal ‘limbo’.
Nii nagu komisjon kohtuistungil kirjeldas, on vaidlusalune ettemakse õiguslikult ebaselge.
While it has characteristics peculiar to both categories, it also lacks certain elements inherent in both benefits, and it is impossible to classify it in such a way that it satisfies all the requirements of an invalidity benefit or of an unemployment benefit under Community law.
Sellel on nii ühe kui ka teise kategooria tunnused, kuid samas puuduvad mõned mõlemale tüpoloogiale iseloomulikud tunnused, mistõttu on võimatu liigitada seda rubriiki, mis ühendaks sajaprotsendiliselt kõik töövõimetushüvitist või töötushüvitist eristavad tunnused ühenduse õiguses.
54 — Paragraph 23(5) and (6) of the AlVG.
Viidatud kohtuasjas sai
51 — Paragraph 23(7) of the AlVG.
51 – AIVG § 23 lõige 5.
52 — De Cuyper (cited in footnote 44), paragraph 27.
52 – 44. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus De Cuyper, punkt 27.
Second, the advance is automatically terminated if the beneficiary accepts a job during the procedure for consideration of the application for incapacity benefit.
Teiseks lõppeb õigus ettemaksetele automaatselt, kui nende saaja võtab töövõimetushüvitise taotluse menetluse käigus vastu tööpakkumise.
Just as an unemployed person loses his entitlement to unemployment benefit when he takes up a job, so the beneficiary of the advance is subject to the same outcome.
Sarnaselt olukorrale, kus töötu kaotab õiguse töötushüvitisele, kui ta asub tööle, kaotab neile õiguse ka ettemaksete saaja.
Third, the system for calculating the advance is drawn up in accordance with the rules governing unemployment benefits, but with the inclusion of a corrective criterion to avoid excessive payments where incapacity benefit is subsequently granted.
Kolmandaks arvutatakse ettemaksed vastavalt töötushüvitisi käsitlevatele sätetele, ehkki kohaldatakse paranduskoefitsienti, et vältida lahknevusi juhul, kui tulevikus määratakse isikule töövõimetushüvitis.
Fourth, it is merely hypothetical that the beneficiary of the advance lacks the capacity to work and the only certainty is that he is unemployed, from which it follows that it is appropriate that the advance is based on that fact.
Neljandaks on ettemaksete saaja invaliidsus üksnes oletatav, sest ainsana on kindel see, et tegemist on töötuga, mistõttu tundub sobiv lugeda ettemaksed töötushüvitiseks.
case, a Belgian national was in receipt of an unemployment allowance a special feature of which was that it exempted him from registering as a job-seeker and, consequently, from the requirement of being available for work.
Belgia kodanik töötustoetust erilisel tingimusel, mis seisnes selles, et ta oli vabastatud kohustusest registreerida ennast tööotsijana ja seetõttu ka kohustusest olla tööturul kättesaadav.
55That exemption, which constituted a derogation from the statutory conditions laid down for the grant of unemployment benefits, did not prevent the Court from classifying the allowance as an unemployment benefit.
55 Selline vabastus, mis tähendas erandit õigusaktides ettenähtud tingimustest sarnaste hüvitiste andmiseks, ei takistanud Euroopa Kohtul määratleda seda töötushüvitisena.
At paragraph 27 of the judgment, the Court described such allowances as ones where the beneficiary still has the capacity to work, but found that a similar allowance must be regarded as an unemployment benefit, notwithstanding that it did not satisfy one of the conditions. The same finding could be applied to the present case, in that, although the Austrian advance does not satisfy an essential condition for classification as an unemployment benefit, it has a significant number of elements which make it similar to that type of benefit.
Otsuse punktis 27 kirjeldati neid hüvitisi kui selliseid, mida makstakse isikule, kes on veel töövõimeline, kuid leiti, et sarnane hüvitis kujutab endast töötushüvitist vaatamata sellele, et see ei vasta ühele nõutavatest tingimustest; sama on kohaldatav käesolevas kohtuasjas, kuna Austria ettemaksed vastavad – vaatamata ühe peamise tunnuse puudumisele, mille alusel saaks neid liigitada töötushüvitiseks – suurele hulgale iseloomulikele tunnustele, mis lähendavad neid viidatud laadi hüvitistele.
First of all, the advance is paid where a worker is unemployed and has also applied for incapacity benefit, which suggests that the individual concerned is particularly vulnerable.
Esiteks tehakse ettemakseid seetõttu, et tegemist on töötuga, kes on lisaks taotlenud töövõimetushüvitist – mis tähendab, et tegemist on eeldatavasti äärmiselt delikaatses olukorras oleva isikuga.
56In those circumstances, an unemployment allowance is provided out of the unemployment insurance funds and in accordance with the rules governing such
56 Neil asjaoludel on ette nähtud töötushüvitis, mida makstakse töötuskindlustusskeemist vastavalt seda liiki hüvitisi reguleerivatele õigusnormidele.
55 — De Cuyper (cited in footnote 44), paragraph 30.
55 – 44. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus De Cuyper, punkt 30.
However, the fundamental factor which tips the balance in favour of classifying the advance as an unemployment benefit is its purpose.
Kuid kõige tähtsam element, mis kallutab otsustama ettemaksete töötushüvitisena kvalifitseerimise kasuks, on nende eesmärk.
57 It is clear from the letter and the spirit of the Austrian legislation that the advance is intended to replace income from employment for a temporary period which
57Austria õigusnormide sõnastusest ja mõttest tuleneb, et selle abi eesmärk on toetada töötaja sissetulekuid perioodil,
56 — For the purposes of granting the advance to those who have applied for incapacity benefit, Paragraph 23(2)(3) of the AlVG provides that the competent insurance body must confirm ‘that it will probably be unable to give a definite decision on the benefit within two months of the date of entitlement to the pension’, which shows that the advance is awarded to cover the time delay caused by a lengthy administrative procedure.
56 – AIVG § 23 lõike 2 kolmanda lõigu kohaselt on töövõimetushüvitist taotlevale isikule ettemaksete tegemiseks vajalik, et „on esitatud pädeva kindlustusasutuse tõend selle kohta, et hüvitise taotluse kohta ei ole tõenäoliselt võimalik lõplikku otsust teha enne kahe kuu möödumist hüvitise saamise õiguse tekkimisest alates”, mis annab tunnistust sellest, et ettemakseid tehakse aeganõudva haldusmenetluse tingitud ajalise viivituse leevendamiseks.
57 — De Cuyper (cited in footnote 44), paragraph 25.
57 – 44. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus De Cuyper, punkt 25.
Thus, the purpose of the advance is to keep the applicant economically active in the employment market but also, as the German Government has pointed out, to keep him in a positive frame of mind.
Sel moel soovitakse hoida hüvitise taotleja nimetatud turul majanduslikult aktiivsena ning lisaks, nagu märkis Saksamaa valitsus, ka vaimselt aktiivsena.
A — Introduction
A. Sissejuhatus