natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore, the Ombudsman considered that OLAF’s text was misleading.
Seetõmu leidis ombudsman, et OLAFi tekst oli eksitav.
Furthermore, OLAF’s press review mentioned that its deputy spokesman had told the EUobserver that he saw no reason for a disclaimer as regards the article in the Süddeutsche Zeitung.
Lisaks mainiti OLAFi pressiülevaates, et tema esindaja asetäitja oli rääkinud “EUobserverile”, et ta ei näinud põhjust vabandada seoses “Süddeutsche Zeitungis” ilmunud artikliga.
However, since OLAF had not presented the contents of that article correctly, the Ombudsman considered that the meaning of the spokesman’s statement had been distorted.
Ent kuna OLAF ei olnud esitanud selle artikli sisu korrektselt, leidis ombudsman, et esindaja avalduse tähendust oli moonutatud.
In a draW recommendation, he therefore asked OLAF to review and correct the information in its press review.
Soovituse projektis palus ta OLAFil oma pressiülevaade läbi vaadata ja seda parandada.
In response, OLAF suggested three possibilities as to how the Ombudsman’s draW recommendation could be implemented: (i) to eliminate two paragraphs of the press review; (ii) to modify one paragraph or (iii) to remove all press analyses from its website and to discontinue this service.
Oma vastuses pakkus OLAF välja kolm võimalust selle kohta, kuidas ombudsmani soovituse projekti ellu viia: i) jäma välja kaks pressiülevaate lõiku, ii) muuta ühte lõiku või iii) eemaldada kõik pressianalüüsid OLAFi veebilehelt ja lõpetada selline teenus.
The Ombudsman informed OLAF that the first two of the possibilities appeared to be likely to solve the problem and that the complainant considered the second of the options to be particularly appropriate.
Ombudsman teavitas OLAFit, et esimesed kaks võimalust tõenäoliselt lahendaksid probleemi ning et kaebuse esitaja pidas kõige sobivamaks teist võimalust.
OLAF then changed the wording of the paragraph concerned and the complainant acknowledged that OLAF had made the necessary corrections.
Seejärel muutis OLAF asjaomase lõigu sõnastust ja kaebuse esitaja tunnistas, et OLAF oli teinud vajalikud parandused.
Although noting that the complainant had also made further criticism of OLAF, the Ombudsman took the view that OLAF had accepted his draW recommendation and that the measures taken to implement it were satisfactory.
Ehkki märkides, et kaebuse esitaja oli teinud OLAFi aadressil ka muud kriitikat, võmis ombudsman seisukoha, et OLAF oli kiitnud heaks tema soovituse projekti ja et selle rakendamiseks võetud meetmed olid rahuldavad.
CASES CLOSEDFOR OTHER REASONS
MUUDEL PÕHJUSTEL LÕPETATUD JUHTUMID
ARTICLE 226 COMPLAINT CONCERNING PENSION TRANSFER
ARTIKLI 226 ALUSEL ESITATUD KAEBUS PENSIONI ÜLEKANDMISE KOHTA
Summary of decision on complaint 1423/2004/ELB against the European Commission
Komisjoni vastu esitatud kaebuse 1423/2004/ELB otsuse kokkuvõte
The complainant, a temporary agent of the European Parliament, had previously acquired pension rights through working in the agricultural sector in France.
Kaebuse esitaja, Euroopa Parlamendi ajutine töötaja, oli varem omandanud pensioniõigused, töötades Prantsusmaa põllumajandussektoris.
He unsuccessfully sought to transfer these pension rights to the Community pension scheme, in accordance with the StaT Regulations.
Ta püüdis ebaõnnestunult kanda neid pensioniõigusi üle ühenduse pensionisüsteemi kooskõlas personalieeskirjaga.
He then made an Article 226 complaint against France to the Commission.
Seejärel esitas ta komisjonile artiklile 226 vastava kaebuse Prantsusmaa vastu.
In his complaint to the Ombudsman, the complainant alleged that the Commission had failed to deal properly with his Article 226 complaint.
Kaebuses ombudsmanile väitis kaebuse esitaja, et komisjon ei olnud nõuetekohaselt menetlenud tema artiklile 226 vastavat kaebust.
The Commission explained that, with the agreement of the French Ministry of Social ATairs, a French pension authority was considering the possibility of transferring pension rights irrespective of whether France had ratified a special agreement on transfer of pension rights.
Komisjon selgitas, et Prantsusmaa Sotsiaalministeeriumi nõusolekul kaalus Prantsusmaa pensioniamet võimalust kanda pensioniõigused üle sõltumata sellest, kas Prantsusmaa oli erilepingu pensioniõiguste ülekande kohta ratifitseerinud või mime.
It advised the complainant to contact the administration for which he was working (i.e., Parliament), inviting it to address a reasoned reminder to the relevant French pension authority.
Ta soovitas kaebuse esitajal võma ühendust selle institutsiooni haldusosakonnaga, kelle alluvuses ta töötas (s.t Euroopa Parlament), paludes tal saata põhjendatud meeldetuletus asjaomasele Prantsuse pensioniametile.
The Commission considered that it was not appropriate for the moment to bring the mamer before the Court of Justice.
Komisjon leidis, et asja Euroopa Kohtusse andmiseks ei olnud sel ajal alust.
However, if no result was achieved in the short term, the Commission would review its position and bring the mamer before the Court.
Kui aga lühikese aja jooksul lahendust ei leita, vaataks komisjon oma seisukoha üle ja annaks asja kohtusse.
The Commission subsequently informed the Ombudsman of the reply sent by the French pension authority, in which it stated that provisions similar to the ones adopted for the general regime could be adopted for agricultural employees and that the requests submimed to it would be re-examined.
Hiljem teavitas komisjon ombudsmani Prantsuse pensioniameti vastusest, mille kohaselt võib põllumajandustöötajate suhtes rakendada üldsüsteemi sämeid ja komisjon vaatab talle esitatud taotlused uuesti läbi.
On the basis of the available evidence concerning the ongoing activity of the Commission to ensure compliance with Community law in this mamer, the Ombudsman considered that the Commission did not appear to have gone outside the limits of its legal authority as guardian of the Treaty.
Ombudsman leidis, et kuna on tõendatud, et komisjon püüab nimetatud asja suhtes järjekindlalt kindlustada ühenduse õiguse rakendamist, ei ole ta ületanud oma õiguslikke volitusi asutamislepingu täitmise järelevalvajana.
The Ombudsman considered it useful to make a further remark pointing out that he understood the Commission to be commimed to finding a solution that would enable the complainant to enjoy his rights as a servant of the European Communities.
Ombudsman leidis olevat vajaliku teha lisamärkus, mille kohaselt komisjonil on kohustus leida lahend, mis võimaldaks kaebuse esitajal kasutada oma õigusi Euroopa ühenduse teenistujana.
ARTICLE 226 COMPLAINT IN A CASE PENDING BEFORE A NATIONAL SUPREME COURT
ARTIKLI 226 ALUSEL ESITATUD KAEBUS RIIGI ÜLEMKOHTUS POOLELI OLEVA JUHTUMI KOHTA
Summary of decision on complaint 3254/2004/(OV)ID against the European Commission
Euroopa Komisjoni vastu esitatud kaebuse 3254/2004/(OV)ID otsuse kokkuvõte
The complaint to the Ombudsman alleged that the Commission had not dealt properly with the complainant’s Article 226 complaint, concerning the Greek authorities’ failure to recognise him as a Chemical Engineer on the basis of his professional qualification, obtained in the United Kingdom, as a Materials Engineer.
Ombudsmanile esitatud kaebuses väideti, et komisjon ei olnud menetlenud nõuetekohaselt kaebuse esitaja artikli 226 alusel esitatud kaebust, mis käsitles Kreeka ametiasutuste keeldumist tunnustada teda kui keemiainseneri tema materjaliinseneri kutsekvalifikatsiooni alusel, mis oli saadud Ühendkuningriigis.
The complainant alleged, in particular, that the Commission had wrongly interpreted and applied Directive 89/48/EEC25 and Articles 43 and 47 of the EC Treaty in his case.
Kaebuse esitaja väitis, et eelkõige oli komisjon tema asjas direktiivi 89/48/EMÜ25 ja EÜ asutamislepingu artikleid 43 ja 47 valesti tõlgendanud ja kohaldanud.
In deciding whether it is justified to pursue an inquiry into a complaint, the Ombudsman examined whether an assessment of the merits of the complaint would involve an examination of legal or factual issues raised in an action fi led before a Community or national court.
Otsustades, kas kaebuse uurimine on põhjendatud, uuris ombudsman, kas kaebuse sisu hindamine hõlmaks juriidilisi või faktilisi küsimusi, mis sisalduvad ühenduse või riiklikku kohtusse antud asjas.
This is all the more important where the complaint involves issues pertaining to the interpretation and application of
See on veelgi tähtsam juhul, kui kaebus hõlmab küsimusi, mis käsitlevad riiklike õigusaktide tõlgendamist ja kohaldamist, kuna riiklikud kohtud saavad neid küsimusi ombudsmanist paremini lahendada.
Council Directive 89/48/EEC of 21 December 1988 on a general system for the recognition of higher-education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years’ duration, OJ 1989 L 19, p. 16.
Nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiiv vähemalt kolmeaastase kutseõppe läbimisel antavate kõrgharidusdiplomite tunnustamise üldsüsteemi kohta, EÜT 1989 L 19, lk 16.
DECISIONS FOLLOWING AN INQUIRY national legislation, since national courts are in a bemer position than the Ombudsman to deal with such questions.
UURIMISE TULEMUSENA TEHTUD OTSUSED
AWer having carefully examined the complaint, the complainant’s observations on the Commission’s opinion, and the action for annulment that the complainant had fi led before the Council of State (the Supreme Administrative Court) of Greece in September 2004, the Ombudsman found that an assessment of the merits of the complainant’s allegation would involve a thorough examination of issues raised in the complainant’s action before the Council of State of Greece, including, inter alia, questions pertaining to the interpretation and application of Greek legislation regarding the regulation in Greece of the professional activities of a “Materials Engineer, with specialisation in Polymer Science and Technology” and their relationship with the activities which fall within the scope of the profession of Chemical Engineer, as regulated in that Member State.
Olles hoolikalt uurinud kaebust, kaebuse esitaja tähelepanekuid komisjoni arvamuse kohta ja tühistamisavaldust, mille kaebuse esitaja oli esitanud 2004. aasta septembris Kreeka kõrgeimale halduskohtule, leidis ombudsman, et kaebuse esitaja väidete hindamine hõlmaks nende küsimuste põhjalikku uurimist, mis sisalduvad kaebuse esitaja hagis Kreeka kõrgeimale halduskohtule, näiteks küsimused, mis käsitlevad Kreeka õigusaktide tõlgendamist ja kohaldamist seoses polümeeriteadusele ja tehnoloogiale spetsialiseerunud materjaliinseneri kutsealase tegevuse reguleerimisega Kreekas ning kõnealuse ametialase tegevuse seost liikmesriigis sätestatud keemiainseneri ametialase tegevusega.
Under these circumstances, the Ombudsman concluded that further inquiry into, and consideration of, the complaint was not justified, since it would, in essence, amount to a duplication of the legal proceedings initiated by the complainant before the Greek Council of State.
Nendel asjaoludel jõudis ombudsman järeldusele, et kaebuse edasine uurimine ja kaalumine ei ole põhjendatud, kuna see tegelikult dubleeriks kaebuse esitaja poolt algatatud kohtumenetlust Kreeka kõrgeimas halduskohtus.
The Ombudsman explained, however, the circumstances in which the complainant might renew his complaint to the Ombudsman a W er the completion of the national legal proceedings.
Ombudsman selgitas, millistel asjaoludel võib kaebuse esitaja oma kaebuse ombudsmanile uuesti esitada, kui riiklik kohtumenetlus on lõppenud.
FREE LENDING OF BOOKS FROM PUBLIC LIBRARIES
RAAMATUTE TASUTA LAENUTAMINE AVALIKEST RAAMATUKOGUDEST
Summary of decision on joint complaints 3452/2004/JMA and others against the European Commission
Euroopa Komisjoni vastu esitatud ühiste kaebuste 3452/2004/JMA ja muude kaebuste otsuse kokkuvõte
The Ombudsman received a large number of complaints concerning the Commission’s decision to start infringement proceedings against Spain in relation to the implementation of Directive 92/100
Ombudsman on saanud suure arvu kaebusi, mis käsitlevad komisjoni otsust alustada rikkumismenetlust Hispaania vastu seoses direktiivi 92/100 kohaldamisega, mis käsitleb teatavaid autoriõigusega
According to the complainants, the Commission had taken the view that the practice of Spanish public libraries to lend books to the public free of charge was contrary to the Directive.
Kaebuse esitajate väitel oli komisjon võtnud seisukoha, et Hispaania avalike raamatukogude tava laenutada raamatuid tasuta oli direktiiviga vastuolus.
They alleged that the Commission’s interpretation of the Directive and its subsequent decision to pursue infringement proceedings against Spain undermined the existence of public libraries as a basic public service and went against the fundamental rights of citizens to have access to culture.
Nad väitsid, et komisjoni direktiivi tõlgendus ja tema hilisem otsus alustada Hispaania vastu rikkumismenetlust ohustas avalike raamatukogude kui põhilise avaliku teenuse osutajate olemasolu ja rikkus kodanike põhiõigust kultuurist osa saada.
As part of his inquiry into the case, the Ombudsman requested information from his national and regional counterparts in the European Network of Ombudsmen.
Osana antud juhtumi uurimisest palus ombudsman teavet riiklikelt ja piirkondlikelt kolleegidelt, kes kuuluvad Euroopa ombudsmanide võrgustikku.
On the basis of the responses from the Network, it appeared that many Member States had been able to correctly implement Directive 92/100 by means that do not involve charging individuals for borrowing books from public libraries.
Võrgustikult saadud vastuste alusel ilmnes, et paljud liikmesriigid olid suutnud nõuetekohaselt kohaldada direktiivi 92/100 nii, et üksikisikud ei pea avalikest raamatukogudest raamatute laenamise eest raha maksma.
The Commission explained that it had initiated infringement proceedings not because public libraries in Spain lend books free of charge but because the Spanish authorities had failed to ensure that authors were remunerated for the lending of their works through public libraries.
Komisjon selgitas, et ta oli algatanud rikkumismenetluse mime seetõmu, et Hispaania avalikud raamatukogud laenutavad raamatuid tasuta, vaid seetõmu, et Hispaania ametiasutused ei olnud suutnud tagada, et autoritele makstakse tasu, kui nende töid avalikest raamatukogudest laenutatakse.
Respect for the right of copyright and related rights and the remuneration of these rights, as provided for in Directive 92/100, does not mean that borrowers may no longer borrow books free of charge, nor does it mean that libraries are required to pay additional fees.
Autoriõiguse ja sellega seotud õiguste järgimine ning nende õiguste tasustamine direktiivis 92/100 sätestatud viisil ei tähenda, et raamatute laenutajad ei võiks enam raamatuid tasuta laenutada ega seda, et raamatukogusid kohustatakse võtma lisatasu.
In most Member States this remuneration is financed by the relevant public authorities.
Enamikus liikmesriikides maksavad autoritasu asjaomased ametiasutused.
The Commission also informed the Ombudsman that it had referred the mamer to the Court of Justice (Case C-36/05).
Komisjon teavitas ombudsmani asja saatmisest Euroopa Kohtusse (kohtuasi C-36/05).
In view of the legal proceedings in the Court of Justice, the Ombudsman closed his consideration of the case.
Ombudsman lõpetas asja käsitlemise, võmes arvesse Euroopa kohtu algatatud kohtumenetlust.
He underlined that his inquiry, and especially the cooperation with national ombudsmen, had helped clarify for complainants the reasons for the Commission’s actions and the possibilities for correct implementation of the Directive.
Ta rõhutas, et tema uurimine ja eriti koostöö riiklike ombudsmanidega on aidanud selgitada kaebuse esitajatele komisjoni tegevuse põhjusi ning direktiivi nõuetekohase kohaldamise võimalusi.
Council Directive 92/100/EEC of 19 November 1992 on rental right and lending right and on certain rights related to copyright in the fi eld of intellectual property, OJ 1992 L 346, p. 61.
Nõukogu 19. novembri 1992. aasta direktiiv 92/100/EMÜ rentimis- ja laenutamisõiguse ja teatavate autoriõigusega kaasnevate õiguste kohta intellektuaalomandi vallas, EÜT 1992 L 346, lk 61.
CASES CLOSED AFTER ASPECIAL REPORT
PÄRASTERIARUANNETLÕPETATUDJUHTUMID
FAILURE TO GIVE VALID REASONS FOR CONTINUING TO LEGISLATE BEHIND CLOSED DOORS
SEADUSLOOMEGA SEOTUD TEGEVUSE JÄTKAMINE SULETUD USTE TAGA MÕJUVAID PÕHJENDUSI ESITAMATA
Summary of special report following complaint 2395/2003/GG against the Council of the European Union
Euroopa Liidu Nõukogu vastu esitatud kaebuse 2395/2003/GG kohta koostatud eriaruande kokkuvõte
The complainants, a German MEP and a representative of the youth group of the Christian Democratic Union (CDU), alleged that the Council’s Rules of Procedure were not in conformity with Article 1(2) of the Treaty on European Union, according to which the Council and the other Community institutions and bodies must take decisions as openly as possible.
Kaebuse esitajad, kelleks on Euroopa Parlamendi Saksa saadik ja Kristliku Demokraatliku Liidu (CDU) noorterühma esindaja, väitsid, et nõukogu kodukord ei ole kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikli 1 teise lõiguga, mille kohaselt nõukogu ja muud ühenduse institutsioonid ning asutused on kohustatud otsuseid tegema nii avalikult kui võimalik.
The Council argued that the degree of openness of its meetings is a political choice to be made by the Council.
Nõukogu väitis, et tema istungite avatuse määr on nõukogu poliitiline valik.
The Ombudsman disagreed on the grounds that Article 1(2) of the Treaty on European Union applies to the Council and that, although Article 207 of the EC Treaty provides for it to adopt its own Rules of Procedure, it does not provide that the degree to which its meetings in its legislative capacity are to be open to the public should be regarded as a political choice and leW to the discretion of the Council.
Ombudsman ei nõustunud sellega põhjusel, et Euroopa Liidu lepingu artikli 1 teist lõiget kohaldatakse ka nõukogu suhtes ning ehkki EÜ asutamislepingu artiklis 207 nähakse eme, et nõukogu võtab vastu oma kodukorra, ei nähta kõnealuses artiklis eme, et nõukogu õigusloomega seotud istungite avatuse aste oleks poliitiline valik, mis jääb nõukogu otsustada.
The Council also argued that Article 1(2) of the Treaty on European Union merely indicated that the future Union should be as open as possible.
Nõukogu väitis ka, et Euroopa Liidu lepingu artikli 1 teises lõigus ainult viidatakse sellele, et liit peaks tulevikus olema nii avatud kui võimalik.
The Ombudsman took the view that developments since that Article was adopted in its present form in 1997 should also be taken into account.
Ombudsman võmis seisukoha, et tuleks arvestada ka arengut, mis on aset leidnud pärast nimetatud artikli praegusel kujul vastuvõtmist 1997. aastal.
He pointed out that the Council had already adopted new Rules of Procedure in 2000 that provided for increased openness of its meetings as a legislator.
Ta nimetas, et nõukogu võmis juba 2000. aastal vastu uue kodukorra, milles nähti em e tema istungite suurem avatus, kui ta tegutseb õigusloojana.
In the Ombudsman’s view, the Council thus made it clear that steps to increase the transparency of its legislative activity had to and could be taken.
Ombudsmani arvates tegi nõukogu seega selgeks, et tuli teha ja oli võimalik teha samme nõukogu õigusloomega seotud tegevuse läbipaistvuse suurendamiseks.
The adoption of these new Rules of Procedure also confirmed that doing so was and is possible under Community law as it presently stands.
Uue kodukorra vastuvõtmine kinnitas ka seda, et see oli ja on võimalik praeguse kehtiva ühenduse õiguse kohaselt.
The Ombudsman therefore concluded that the Council had failed to submit any valid reasons as to why it should be unable to amend its Rules of Procedure with a view to meeting in public whenever it is acting in its legislative capacity.
Seetõmu jõudis ombudsman järeldusele, et nõukogu ei olnud esitanud ühtegi mõjuvat põhjust selle kohta, miks ta ei võiks muuta oma kodukorda nii, et kõik õigusloomega seotud istungid oleksid avalikud.
The Ombudsman forwarded this finding of maladministration to the European Parliament in a special report, with a recommendation that the Council “should review its refusal to decide to meet publicly whenever it is acting in its legislative capacity”.
Ombudsman teatas sellest haldusomavolist Euroopa Parlamendile eriaruandes koos soovitusega, et nõukogu “peaks läbi vaatama oma otsuse, milles ta keeldub avaliku istungi korraldamisest, kui ta tegutseb õigusloojana”.
EDUCATIONAL COSTS FOR CHILDREN WITH SPECIAL EDUCATIONAL NEEDS
HARIDUSALASTE ERIVAJADUSTEGA LASTE ÕPPEKULUD
Summary of special report following complaint 1391/2002/JMA against the European Commission
Komisjoni vastu esitatud kaebuse 1391/2002/JMA kohta koostatud eriaruande kokkuvõte
The complainant was a Commission oU cial whose daughter had special educational needs that could not be met by the European Schools, which provide education free of charge to the staT of the Community institutions and bodies.
Kaebuse esitaja oli komisjoni ametnik, kelle tütrel olid sellised haridusalased erivajadused, millele ühenduse institutsioonide ja asutuste töötajatele tasuta haridust pakkuvad Euroopa Koolid ei suuda vastata.
Since the European Schools were unable to cater for her daughter, the complainant had to send the child to a d iT erent school and pay part of the cost of her education.
Kuna Euroopa Koolid ei suutnud hoolitseda tema tütre eest, pidi kaebuse esitaja saatma lapse teise kooli ja maksma kinni osa tema õppekuludest.
The Ombudsman’s inquiry showed that the integration of disabled children into the ordinary education system is a policy goal of the Commission which to date, however, lacks a mandatory character.
Ombudsmani uurimine näitas, et puuetega laste integreerimine tavalisse haridussüsteemi on komisjoni poliitiline eesmärk, mis pole siiski seni kohustuslikku laadi.
Furthermore, there is considerable divergence among the laws and practices of the Member States in this regard.
Lisaks valitseb selles valdkonnas märkimisväärne erinevus eri liikmesriikide õiguse ja tavade vahel.
Against this background, the Ombudsman took the view that the Commission had oTered a reasonable explanation as to why the European Schools cater for only some children with special educational needs, while children with a more severe degree of disability are not integrated into the Schools.
Neid asjaolusid arvestades võmis ombudsman seisukoha, et komisjon oli pakkunud põhjendatud selgituse selle kohta, miks hoolitsevad Euroopa Koolid ainult teatavate erivajadustega laste eest, samas kui koolidesse ei võeta vastu sügavama puudega lapsi.
The Ombudsman was not convinced, however, that the Commission had adequately explained the financial aspects of the mamer.
Ombudsman ei olnud siiski kindel, et komisjon oli piisavalt põhjendanud asjaga seotud rahalisi asepkte.
In the absence of such an explanation, the Ombudsman found unjustified discrimination in the d iT ering financial treatment of staT.
Sellise põhjenduse puudumise tõmu leidis ombudsman, et töötajate erinev rahaline käsitlemine oli ebaõiglane ning diskrimineeriv.
The Ombudsman therefore made a draW recommendation to the Commission that it should take the necessary steps to ensure that parents of children with special educational needs who are excluded from the European Schools because of their degree of disability should not be required to contribute to the educational costs of their children.
Seepärast esitas ombudsman komisjonile soovituse projekti, et ta võtaks vajalikke meetmeid tagamaks, et haridusalaste erivajadustega õpilaste vanemad, kelle laps ei saa oma puude raskuse tõmu Euroopa Koolis käia, ei pea oma laste õppekulude maksmisel osalema.
The Commission’s detailed opinion expressed willingness in principle to review the current policy, subject to budgetary constraints which could be tackled in the budget process.
Komisjoni üksikasjalik arvamus väljendas põhimõmelist soovi vaadata läbi kehtivad tegevuspõhimõm ed, arvestades eelarvepiiranguid, mida võiks eelarvemenetluses lahendada.