natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Thus, according to Mr Turco, the Court of First Instance erred in law in holding that it was lawful for the Council, on the basis of that provision, to refuse access to the legal opinion drawn up by the Council’s legal service on the proposal for a Directive laying down minimum standards for the reception of applicants for asylum in Member States.
Ühtlasi pani Esimese Astme Kohus tema arvates toime õigusnormi rikkumise, kui ta pidas õiguspäraseks, et nõukogu keelas tal nimetatud sätte alusel tutvuda nõukogu õigustalituse koostatud õigusliku arvamusega varjupaigataotlejate vastuvõtmiseks liikmesriikides ette nähtud miinimumnõudeid käsitleva direktiivi ettepaneku kohta.
Mr Turco maintains that only Article 4(3) of Regulation No 1049/2001 can provide a basis for a refusal to disclose legal opinions issued by the Council’s legal service relating to draft legislation.
Tema arvates võib õigusaktide ettepanekute kohta koostatud nõukogu õigustalituse õiguslike arvamuste avalikustamisest keelduda ainult määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 3 põhjal.
First the literal interpretation.
Kõigepealt keeleline tõlgendamine.
The wording of the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 refers generally to the protection of ‘legal advice’.
Määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 teise taande tekstis nimetatakse „õigusnõustamise” kaitset üldiselt.
The wording used does not state that only legal advice relating to court proceedings would be covered, as would wording such as ‘court proceedings and in particular legal advice’ or ‘legal advice provided in the course of court proceedings’.
Selle sõnastuses ei märgita, et mõeldud on ainult kohtumenetlusega seonduvat õigusnõustamist, nagu seda osutaks näiteks selline sõnastus nagu „kohtumenetlused ja eelkõige õigusnõustamine” või „õigusnõustamine kohtumenetluse raames”.
Accordingly, where the legislature makes no distinction, no distinction should be made.
Järelikult, kui seadusandja ei erista, ei saa eristada.
Admittedly, it is apparent from settled caselaw that exceptions to the principle of the widest possible public access to documents held by the institutions must be interpreted and applied strictly.
Mõistagi nähtub väljakujunenud kohtupraktikast, et erandeid üldsuse võimalikult laiast juurdepääsust institutsioonide dokumentidele tuleb tõlgendada ja kohaldada kitsalt. 8M.
8Mr Turco infers from this that it should be possible to refuse access to legal opinions given by the legal services of the institutions on draft legislation only by virtue of the more limited exception in Article 4(3) of Regulation No 1049/2001.
Turco järeldab sellest, et juurdepääsu institutsioonide õigustalituste poolt õigusaktide ettepanekute kohta koostatud õiguslikule arvamusele võib keelata vaid määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 3 kõige kitsama erandi alusel.
That exception is indeed applicable only to cases where disclosure of a document ‘would seriously undermine the institution’s decisionmaking process, unless there is an overriding public interest in disclosure’, while under Article 4(2) access to a document is refused where disclosure ‘would undermine the protection of … legal advice … unless there is an overriding
Erand on kohaldatav vaid juhul, „kui sellise dokumendi avaldamine kahjustaks tõsiselt institutsiooni otsustamisprotsessi, välja arvatud juhul, kui avaldamine teenib ülekaalukaid üldisi huve”, samas kui artikli 4 lõike 2 sõnastuse järgi keelatakse juurdepääs dokumentidele, mille avaldamine kahjustaks „õigusnõustamist, […] välja arvatud juhul, kui [kõnealuse dokumendi] avaldamine teenib ülekaalukaid üldisi huve”.
8 — For a recent restatement, see Case C-266/05 P Sison v Council [2007] ECR I-1233, paragraph 63, and Case T-36/04 API v Commission [2007] ECR II-3201, paragraph 53.
8 – Hiljutiste meenutamiseks vt 1. veebruari 2007. aasta otsus kohtuasjas C-266/05 P: Sison vs. nõukogu (EKL 2007, lk I-1233, punkt 63); Esimese Astme Kohtu 12. septembri 2007. aasta otsus kohtuasjas T-36/04: API vs. komisjon (EKL 2007, lk II-3201, punkt 53).
That argument does not stand up to scrutiny.
See argument osutub kontrollimisel väheveenvaks.
I am in agreement with the Court of First Instance in considering that the wording of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, the origin of the reference to legal advice in that provision and the practical effect of
Olen nõus Esimese Astme Kohtuga, kes leiab, et nii määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 sõnastus, kus nimetatakse õigusnõustamist selles sättes, kui ka nimetatud sätte kasulik mõju räägivad selle kasuks, et seda erandit ei tule vaadelda
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-39/05 P AND C-52/05 P public interest in disclosure’ of that document.
KOHTUJURIST POIARES MADURO ETTEPANEK – LIIDETUD KOHTUASJAD C-39/05 P JA C-52/05 P juurdepääs dokumentidele juhtudel, kui institutsioonid toimivad seadusandjana”.
However, the principles of a strict interpretation of the exceptions and of a wide interpretation of the right of access apply only where there is a need for interpretation. In claris non fit interpretatio.
Kuid erandite kitsalt tõlgendamise ja dokumentidega tutvumise õiguse laialt tõlgendamise põhimõtteid kohaldatakse vaid juhul, kui on vaja tõlgendada.
As the Court of First Instance correctly pointed out, 9the reference to ‘legal advice’ does not raise any difficulty of interpretation.
Nagu Esimese Astme Kohus õigesti rõhutas, 9ei valmista mõiste „õigusnõustamine” tõlgendamine mingeid raskusi.
If that express reference to legal advice is intended to have a practical effect, it must be agreed that it does not cover only legal advice drawn up in the context of court proceedings, quite the reverse.
Kui tahetakse, et õigusnõustamise sõnaselgelt nimetamine avaldaks kasulikku mõju, tuleb nõustuda, et selle all ei mõelda üksnes kohtumenetluse raames koostatud õiguslikke arvamusi, pigem vastupidi.
In the legislative context of the right of access to documents prior to Regulation No 1049/2001, the Court of First Instance had held that the protection of court proceedings covered ‘not only the pleadings or other documents lodged, internal documents concerning the investigation of the case before the court, but also correspondence concerning the case between the Directorate-General concerned and the Legal Service or a lawyers’ office’.
Määrusele nr 1049/2001 eelnevas dokumentidega tutvumise õiguse normatiivses kontekstis on Esimese Astme Kohus nimelt otsustanud, et kohtumenetluste kaitse ei hõlma „mitte ainult kostja vastust ja muid esitatud dokumente ning käimasoleva kohtuasja menetlemisega seotud sisedokumente, vaid ka kohtuasja käsitlevat kirjavahetust asjaomase peadirektoraadi ja õigustalituse või advokaadibüroo vahel”.
11There is, prima facie, no reason to depart from that understanding of the expression ‘court proceedings’ in the context of the new legislative instrument constituted by Regulation No 1049/2001, 12because it was with knowledge of that caselaw meaning of ‘court proceedings’ that the reference to ‘legal advice’ was added to that regulation.
11Põhimõtteliselt ei ole aga põhjust mõiste „kohtumenetlus” sellisest määratlusest kõrvale kalduda ka uue õigusakti, nagu määruse nr 1049/2001 rakendamisel, 12sest „õigusnõustamine” lisati kõnealusesse määrusesse nimelt sellises, kohtupraktikas kohtumenetluse mõistele antud määratluses.
Accordingly, as the Court of First Instance correctly pointed out, 13since legal
Järelikult, nagu Esimese Astme Kohus õigesti märkis 13 – lähtudes sellest, et kohtu- menetluse raames koostatud õiguslikud arvamused on juba hõlmatud kohtumenetluse kaitse kohta käiva erandiga määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 teise taande mõttes –, peab samas sättes õigusnõustamise kohta sätestatud erand olema tingimata erineva ulatusega ja hõlmama institutsioonide õigustalituste poolt õigusaktide
That outcome, which is apparent from the wording of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, is reinforced by the lessons provided by the history of the reference to legal advice in that provision.
Määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 teksti põhjal järeldatut kinnitavad ka selles sättes nimetatud õigusnõustamise vallas aja jooksul omandatud kogemused.
The legislation which, prior to Regulation No 1049/2001, governed the right of access to documents provided expressly for an exception on the ground of confidentiality only in respect of the protection of court proceedings and not in favour of the protection of the legal advice of the institutions.
Õigusaktide tekstid, milles sätestati enne määrust nr 1049/2001 dokumentidega tutvumise õigus, nägid konfidentsiaalsuse sõnaselgelt ette vaid kohtumenetluse kaitseks ja mitte institutsioonide õiguslike arvamuste kaitseks.
10 That is why the Community legislature intended to provide, in Regulation No 1049/2001, for an exception relating to legal advice alongside that relating to court proceedings.
10Seetõttu soovis ühenduse seadusandja sätestada määruses nr 1049/2001 lisaks kohtumenetlusele erandi ka õigusnõustamise kohta.
9 — Paragraph 61 of the judgment under appeal.
9 – Vaidlustatud kohtuotsuse punkt 61.
11 — Case T-92/98 Interporc v Commission [1999] ECR II-3521, paragraph 41.
11 – Esimese Astme Kohtu 7. detsembri 1999. aasta otsus kohtuasjas T-92/98: Interporc vs. komisjon (EKL 1999, lk II-3521, punkt 41).
12 — The Court of First Instance has, moreover, explicitly held that this is the case: see Joined Cases T-391/03 and T-70/04 Franchet and Byk v Commission [2006] ECR II-2023, paragraph 89, and API v Commission, paragraph 60.
12 – Esimese Astme Kohus on pealegi sõnaselgelt nii otsustanud: vt Esimese Astme Kohtu 6. juuli 2006. aasta otsus liidetud kohtuasjades T-391/03 ja T-70/04: Franchet ja Byk vs. komisjon (EKL 2006, lk II-2023, punkt 89); eespool viidatud kohtuotsus API vs. komisjon, punkt 60.
13 — Paragraph 65 of the judgment under appeal.
13 – Vaidlustatud kohtuotsuse punkt 65.
16 The first exception was subsequently reworded to include ‘the ability of the institutions to seek the advice of their legal services’ 17and, following legislative discussion, the wording was finally abridged and clarified to become that in Regulation No 1049/2001. 18
hõlmaks „institutsioonide õigust küsida oma õigustalitlustelt arvamust”, 17ja selle sõnas- tust lühendati ja täpsustati pärast õigusloomealast arutelu lõpuks sellisele kujule, nagu see on määruses nr 1049/2001. 18
B — The application of the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001
B. Määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 teise taande kohaldamine
Mr Turco however submits that the insertion of ‘legal advice’ in Regulation No 1049/2001 is designed solely to clarify the scope of the exception relating to the protection of court proceedings as interpreted in Interporc v Commission.
M. Turco väidab aga, et „õigusnõustamist” on määruses nr 1049/2001 nimetatud ainult selleks, et sõnaselgelt täpsustada kohtumenetluse kaitse kohta sätestatud erandi ulatust, nagu see tuleneb kohtuotsusest Interporc vs. komisjon.
However, if that were the case, another formulation of the kind already mentioned above would undoubtedly have been used by the drafters of that regulation, such as ‘court proceedings and in particular legal advice’.
Ent kui see nii oleks, kasutanuks kõnealuse määruse autorid kahtlemata teistsugust sõnastust, nagu ma eespool märkisin – „kohtumenetlused ja eelkõige õigusnõustamine”.
Furthermore, the applicant’s assertion is disproved by the drafting history of Regulation No 1049/2001.
Pealegi lükkavad selle kinnituse ümber määrust nr 1049/2001 ettevalmistavad tööd.
That history clearly indicates that there was no intention at all to establish a link between ‘court proceedings’ and ‘legal advice’, but that the purpose of inserting ‘legal advice’ was to enshrine in legislation the judicial approach 14which, in order to protect the confidentiality of the opinions of the legal services of the institutions relating to draft legislation, had added to the categories of public interest expressly referred to by the legislative instruments then in force governing the right of access to documents those of ‘the stability of the Community legal order’ and the ‘proper functioning of the institutions’.
Nendest tuleneb selgesti, et määruses ei kavatsetud mingil määral seostada „kohtumenetlusi” ja „õigusnõustamist”, vaid et viimane lisati selleks, et sätestada õigusaktides kohtulik lahendus, 14millega lisati – institutsioonide õigustalituste poolt õigusaktide ettepanekute kohta koostatud arvamuste konfidentsiaalsuse kaitseks – tol ajal kehtivates dokumentidega tutvumise õigust reguleerivates õigusaktides sõnaselgelt osutatud üldise huvi kategooriatesse „ühenduse korra stabiilsuse” ja „institutsioonide sujuva toimimise” kategooriad.
15As the Council has pointed out, the initial Commission proposal for a regulation provided for two separate exceptions, relating to the
15Nagu nõukogu meenutas, nägi komisjoni määruse esialgne ettepanek tõepoolest ette kaks iseseisvat erandit „ühenduse õiguskorra
14 — See the Order of the President of the Court of First Instance in Case T-610/97 R Carlsen and Others v Council [1998] ECR II-485.
14 – Vt Esimese Astme Kohtu presidendi 3. märtsi 1998. aasta määrus kohtuasjas T-610/97 R: Carlsen jt vs. nõukogu (EKL 1998, lk II-485).
16 — Proposal for regulation 2000/C 177 E/10 of the European Parliament and of the Council regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents (OJ 2000 C 177 E, p. 70).
16 – Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. detsembri 2000. aasta määruse ettepanek 2000/C 177 E/10 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (EÜT 2000, C 177 E, lk 70).
17 — Proposal compromise drafted by the French presidency in December 2000 (Doc. 14938/00 of 22 December 2000).
17 – 2000. aasta detsembris Prantsuse eesistumise koostatud kompromissettepanek (dok 14938/00, 22. detsember 2000).
15 — Academic legal writing has not, moreover, been mistaken in regarding that as a restatement of the approach in Carlsen: see in particular, De Leeuw, M.E., ‘The regulation on public access to European Parliament, Council and Commission documents in the European Union: are citizens better off?’, ELR Vol. 28 (2003), no 3, p.
18 – Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse muudetud ettepanek üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (KOM (2001) 299 (lõplik), EÜT 2001, C 240 E, lk 165).
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-39/05 P AND C-52/05 P disclosure of the legal opinion requested.
KOHTUJURIST POIARES MADURO ETTEPANEK – LIIDETUD KOHTUASJAD C-39/05 P JA C-52/05 P taotletava õigusliku arvamuse avalikustamist.
I will examine those two points in turn.
Uurin neid kahte punkti järgemööda.
incorrect understanding of the scope of the exception relating to legal advice.
arusaamisel õigusnõustamise suhtes ette nähtud erandist.
(a) The principle of a case-by-case examination
a) Juhtumipõhise hindamise põhimõte
The task promises to be difficult.
See on üsna keeruline.
The second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 is one of those provisions whose application can seem to be mission impossible.
Määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 teine taane kuulub tekstide hulka, mille kohaldamine võib näida võimatu ülesandena.
The legislature has in fact sought to bring together in the same legislative space two requirements which are perfectly contradictory and difficult to reconcile, irresistibly calling to mind Elizabeth Taylor’s words to Paul Newman in the film Cat on a Hot Tin Roof, based on the play by Tennessee Williams: ‘I’m not living with you.
Seadusandja on püüdnud panna samasse normatiivruumi kokku kaks täiesti vastupidist ja raskesti ühitatavat ettekirjutust, mis meenutab seda, mida Elisabeth Taylor ütles Paul Newmanile Tennessee Williamsi näidendi järgi tehtud filmis „Kass kuumal plekk-katusel”: „Ma ei ela sinuga.
We occupy the same cage, that’s all’.
Me oleme ühes puuris, see on kõik”.
The Court will scarcely be able to do more than attempt to reduce as much as possible the discomfort of cohabitation in that legislative ‘cage’.
Euroopa Kohus ei saa teha enamat kui püüda muuta selles normatiivses „puuris” kooseksisteerimine võimalikult vähe ebamugavaks.
The question of the application on a case-by-case basis of the exception on the ground of confidentiality laid down in respect of legal advice
Õigusnõustamise konfidentsiaalsuse kohaldamine
It is, admittedly, apparent from wellestablished caselaw that access to documents which have been requested can be refused only following an assessment, carried out in respect of each document requested, to determine, in the light of the information which it contains, whether its disclosure would actually undermine a public interest protected by an exception on the ground of confidentiality.
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt võib taotletud dokumentidele juurdepääsu keelata ainult pärast iga taotletud dokumendi individuaalset hindamist, et selle sisu põhjal kindlaks määrata, kas dokumendi avaldamine kahjustab tõepoolest konfidentsiaalsuse erandiga kaitstud üldisi huve.
That requirement for a specific and individual examination stems firstly from the principle that the exceptions to the right of access must be interpreted and applied strictly.
See konkreetse ja individuaalse hindamise nõue tuleneb esiteks dokumentidega tutvumise õigusest tehtavate erandite kitsalt tõlgendamise ja kohaldamise põhimõttest.
19It is also imposed by the principle of proportionality which requires an institution to contemplate partial access to a document for the purpose of disclosing items of information therein which are not covered by an exception to the access to documents; 20 confidentiality can be extended only in so far as is necessary to protect the public interest justifying the derogation from the principle of transparency.
19Seda nõuab ka proportsionaalsuse põhimõte, mis kohustab institutsiooni kaaluma dokumendiga osaliselt tutvumise õigust, et avalikustada selles sisalduv teave, mis ei kuulu dokumentidega tutvumise õigusest tehtava erandi alla; 20konfidentsiaalsust võib laiendada vaid üldise huvi kaitseks vajalikul määral, mis õigustab läbipaistvuse põhimõttest erandi tegemist.
Those approaches, which were already current under the law as it stood prior to Regulation No 1049/2001, are all the more valid under
Need lahendused, mis olid kasutusel juba
19 — See inter alia Joined Cases C-174/98 P and C-189/98 P Netherlands and Van der Wal v Commission [2000] ECR I-1, paragraph 27; Case T-124/96 Interporc v Commission [1998] ECR II-231, paragraphs 49 to 52; Case T-174/95 Svenska Journalistförbundet v Council [1998] ECR II-2289, paragraphs 110 to 112; Case T-204/99 Mattila v Council and Commission [2001] ECR II-2265, paragraph 87; and Case T-211/00 Kuijer v Council [2002] ECR II-485, paragraphs 55 and 56.
19 – Vt eelkõige 11. jaanuari 2000. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-174/98 P ja C-189/98 P: Madalmaad ja Van der Wal vs. komisjon (EKL 2000, lk I-1, punkt 27); Esimese Astme Kohtu 6. veebruari 1998. aasta otsus kohtuasjas T-124/96: Interporc vs. komisjon (EKL 1998, lk II-231, punktid 49–52); 17. juuni 1998. aasta otsus kohtuasjas T-174/95: Svenska Journalistförbundet vs. nõukogu (EKL 1998, lk II-2289, punktid 110–112); 12. juuli 2001. aasta otsus kohtuasjas T-204/99: Mattila vs. nõukogu ja komisjon (EKL 2001, lk II-2265, punkt 87) ja 7. veebruari 2002. aasta otsus kohtuasjas T-211/00: Kuijer vs. nõukogu (EKL 2002, lk II-485, punktid 55 ja 56).
20 — See inter alia Case C-353/99 P Council v Hautala [2001] ECR I-9565, paragraphs 26 to 30; Case T-123/99 JT’s Corporation v Commission [2000] ECR II-3269, paragraph 44; and Kuijer v Council, paragraph 57.
20 – Vt eelkõige 6. detsembri 2001. aasta otsus kohtuasjas C-353/99 P: nõukogu vs. Hautala (EKL 2001, lk I-9565, punktid 26–30); Esimese Astme Kohtu 12. oktoobri 2000. aasta otsus kohtuasjas T-123/99: JT’s Corporation vs. komisjon (EKL 2000, lk II-3269, punkt 44) ja eespool viidatud kohtuotsus Kuijer vs. nõukogu, punkt 57.
According to both appellants, the Court of First Instance erred in upholding the existence of a general need for confidentiality in respect of legal opinions, resulting in the exclusion of those opinions as a document category from the right of access.
Mõlemad apellandid on seisukohal, et Esimese Astme Kohus eksis, leides, et õigusnõustamise puhul valitseb üldine konfidentsiaalsuse vajadus, mille tõttu viimaseid ei loeta dokumentidega tutvumise õiguse alla kuuluvate dokumendiliikide hulka.
In doing so, it failed to have regard to the requirement for an individual and specific examination since a request for access can be refused only in the light of the content of each document requested.
Nende arvates eiras Esimese Astme Kohus sellega individuaalse ja konkreetse hindamise nõuet, sest juurdepääsutaotluse võib rahuldamata jätta ainult iga taotletava dokumendi sisu arvestades.
That plea cannot be upheld as it is based in part on an incorrect reading of the judgment under appeal and in part on an
Selle etteheitega ei saa nõustuda, sest see põhineb osaliselt vaidlustatud kohtuotsuse ebatäpsel lugemisel ja osaliselt vääral
In the present case, however, the Court of First Instance, far from permitting the Council, as the appellants allege, to carry out an abstract and overall assessment of the risk of undermining the protection of legal advice which disclosure of the document requested would have created, acted in accordance with the principles set out above.
Käesoleval juhul ei lubanud aga Esimese Astme Kohus nõukogul – nagu heidavad kohtule ette hagejad – hinnata taotletud dokumendi avaldamisega õigusnõustamise kaitsele tekitatavat ohtu abstraktselt ja üldiselt, vaid järgis eespool meenutatud põhimõtteid.
After expressly pointing out the Council’s obligation ‘to assess in each individual case whether the documents whose disclosure is sought actually fall within the exceptions set out in Regulation No 1049/2001’, 24 it investigated whether that institution had correctly fulfilled that obligation.
Olles sõnaselgelt meenutanud, et nõukogu on kohustatud „igal üksikjuhul hindama, kas dokumendid, mille avalikustamist taotletakse, kuuluvad tõepoolest määruses nr 1049/2001 loetletud erandite alla”, 24kontrollis ta, kas nimetatud institut- sioon on seda kohustust korralikult täitnud.
that regulation, in so far as the regulation seeks to govern the exercise of a right which, due to its being enshrined in Article 255 EC by the Treaty of Amsterdam, has acquired the status of a fundamental right.
määrusele nr 1049/2001 eelnenud õiguses, kehtivad veelgi kindlamini selle määruse alusel, kuivõrd nimetatud määrus reguleerib sellise õiguse kasutamist, mis omandas Amsterdami lepingu abil EÜ artiklis 255 sätestamise kaudu põhiõiguse staatuse.
21It thus comes as no surprise that the caselaw has transposed them into the context of the application of Regulation No 1049/2001.
21Samuti ei ole üllatav, et kohtupraktikas kanti need üle määruse nr 1049/2001 kohaldamisalasse.
According to the Community judicature, as the purpose of that piece of legislation is to give the fullest possible effect to the right of public access to documents held by the institutions, the exceptions on the ground of confidentiality which are provided for must be interpreted and applied strictly.
Ühenduse kohus on sedastanud, et kuna see õigusakt annab üldsusele võimalikult suure õiguse tutvuda institutsioonide dokumentidega, tuleb nendes ette nähtud konfidentsiaalsuse erandeid tõlgendada ja kohaldada kitsalt.