natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Energy and environment in the European Union
Energia ja keskkond Euroopa Liidus
This is the first indicator-based report produced by the European Environment Agency on energy and theenvironment.
Käesolev trükis on esimene Euroopa Keskkonnaagentuurikoostatud indikaatoritel pőhinev aruanne energia ja keskkonnakohta.
It covers the European Union (EU), and isdesigned to provide policy-makers with the informationnecessary for assessing how effectively environmental policiesand concerns are being integrated with energy policies, inline with the environmental integration process initiated bythe European Council’s Cardiff Summit in 1998.
Aruanne hőlmab Euroopa Liitu (EL) ning eesmärgiks onanda poliitikutele informatsiooni hindamaks kuivőrd tőhusalt onkeskkonnapoliitika ja -küsimused integreeritudenergiapoliitikasse arvestades nn.
The reportaims to support the EU sixth environmental actionprogramme and in this way to provide input, from anenvironmental perspective, to sustainable development in the EU.
Cardiffi protsessi. Aruandeeesmärk on toetada Euroopa Liidu kuuendatkeskkonnategevusprogrammi ning edendadasäästvat arengut Euroopa Liidus.
Energy is central to social and economic well-being.
Majandusliku ja sotsiaalse heaolu seisukohalt on energia vägaoluline.
Itprovides personal comfort and mobility, and is essential tomost industrial and commercial wealth generation.
Energia tagab isikutele mugavuse ja mobiilsuse ning onolulise tähtsusega valdava osa tööstus- ja äririkkuse loomisel.
However,energy production and consumption place considerablepressures on the environment, including contributing toclimate change, damaging natural ecosystems, tarnishing thebuilt environment and causing adverse effects to humanhealth.
Samasaga tekitab energia tootmine ja tarbimine keskkonnalemärkimisväärse koormuse, sh. aitab kaasa kliimamuutustele,kahjustab looduslikke ökosüsteeme, rikub elukeskkonda ningavaldab negatiivne mőju inimeste tervisele.
EU energy policy reflects these wide-ranging issues and hasthree main goals:
Euroopa Liidu energiapoliitika kajastab neid laiaulatuslikkeküsimusi ning on seadnud kolm pőhieesmärki:
• • • security of supplycompetitivenessenvironmental protection.
• • • varustuskindlus konkurentsivőime keskkonnakaitse.
While these areas may be considered separately, they arestrongly interrelated.
Nimetatud valdkonnad on omavahel tugevasti seotud, ehkki neidvőib käsitleda ka eraldi.
For example, improvements in energyefficiency both benefit security of supply by reducing theamount of energy consumed and reduce emissions ofgreenhouse gases and pollutants by reducing theconsumption of fossil fuels. On the other hand, energymarket liberalisation and more price competition benefitcompetitiveness through reduced costs, but unless externalcosts are fully internalised and energy demand management
Näiteks tänu energiaefektiivsuseparanemisele kahaneb tarbitava energia kogus ja tőusebvarustuskindlus, ning samas vähenevad kasvuhoonegaaside jasaasteainete heitmeid, kuna fossiilsete kütuste tarbimine väheneb.Teisalt aitavad energiaturu liberaliseerimine ja kasvavhinnakonkurents kulude kärpimise kaudu kaasakonkurentsivőime tugevnemisele, ent kui ettevőtteväliseidkulusid täies ulatuses arvesse ei vőeta ning kui energianőudlusejuhtimine ei parane, vőib kulude vähendamisega kaasnedahinnalangus, mis hakkab tőenäoliselt pidurdama energia säästmistning isegi ergutama energiat tarbima.
In line with the energy policy goals, the specificenvironmental objectives of EU energy policy onenvironmental integration (as detailed in the European Commission communication on environmental integrationwithin Community energy policy, 1998) are to:
EL energiapoliitika konkreetsed eesmärgidkeskkonnaintegratsiooni vallas (milliseid kirjeldatakseüksikasjalikult Euroopa Komisjoni teatises‘Keskkonnaintegratsioon Ühenduse energiapoliitika raames’,1998) on kooskőlas energiapoliitika sihtidega ning on järgmised:
• • reduce the environmental impact of energy productionand usepromote energy saving and energy efficiencyincrease the share of production and use of cleanerenergy.
• • energia tootmise ja kasutamise mőju vähendaminekeskkonnaleenergia säästmise ja energiaefektiivsuse edendaminepuhtama energia toomise ja kasutamise osakaalusuurendamine.
This report provides an assessment, based on indicators, ofprogress by the energy sector towards environmentalintegration.
Käesolevas aruandes hinnatakse näitajaid aluseks vőttes, kuivőrdedukalt on energiasektoris kulgenud keskkonnaintegratsiooniprotsess.
These examine performance in the EU as awhole, as well as in individual Member States, and aresupported, where possible, by an analysis of progress towardsquantitative targets.
Vaatluse all on nii kogu Euroopa Liidu kui üksikuteliikmesriikide tulemuslikkus, mida vőimaluse korral täiendabanalüüs selle kohta, kuidas lähenetakse kvantitatiivsetelesihtmärkidele.
In line with the sectoral reporting strategy adopted by the Agency, the report addresses six policy questions to provide asystematic evaluation of all aspects of the environmentalintegration of the energy sector.
Agentuuri kehtestatud sektoriviisilise aruandmise strateegiatjärgides käsitletakse aruandes kuut tegevuspoliitika küsimust, misvőimaldab süsteemselt hinnata kőiki energiasektorikeskkonnaintegratsiooni aspekte.
1.Is the use of energy having less impact on the environment?2.Are we using less energy?3.How rapidly is energy efficiency being increased?4.Are we switching to lesspolluting fuels?
1.Kas energia kasutamine on hakanud keskkonnale vähem mőjuavaldama?
5.How rapidly are renewable energy technologies beingimplemented?
3.Kui kiiresti suurendatakse energiaefektiivsust?
6.Are we moving towards a pricing system that betterincorporates environmental costs?
4.Kas toimub üleminek vähem saastavatele kütustele?
Overall, while there have been some successes, there has beeninsufficient progress in most of the areas of environmentalintegration covered by this report.
Mőningastele edusammudele vaatamata on üldjuhul edasiminekenamikes käesolevas aruandes käsitletud keskkonnaintegratsioonivaldkondades olnud ebapiisav.
In relation to the above sixquestions, the following conclusions can be drawn:
Eeltoodud kuue küsimuse aluselsaab teha järgmised järeldused:
1.(a)Emissions of greenhouse gases in the EU fell between 1990and 2000, but without additional measures are unlikely tofall further to 2010 and beyond because of increasedenergy-related emissions.
1.(a)Ajavahemikus 1990 kuni 2000 kasvuhoonegaaside heitmed Euroopa Liidus küll kahanesid, kuid nende edasinevähenemine aastani 2010 ja pärast seda on lisameetmeidrakendamata ebatõenäoline, põhjuseks energiasektorigaseotud heitmete kasv.
Ongoing successful initiatives insome Member States appear to point the way forward.
Paistab, et mõningates liikmesriikidestoimuvad edukad algatused näitavad kätte tee, mida möödaedasi minna.
(b)Measures taken to reduce atmospheric pollution fromenergy use are proving successful, with a number of Member States on track to meet the reduction targets setfor 2010.
(b)Tulemusrikkaks on osutunud meetmed, mida rakendatakseenergia kasutamisest tuleneva õhu saastumise vähendamiseks.Paljud liikmesriigid on õigel teel, täitmaks aastaks 2010 seatudheitmete vähendamise eesmärke.
(c)Oil pollution from coastal refineries, offshore installationsand maritime transport has been reduced, but still placessignificant pressures on the marine environment.
(c)Rannikul paiknevatest naftatöötlemistehastest,merepaigaldistest ja meretranspordist tulenev naftareostus onküll vähenenud, ent tekitab merekeskkonnale siiski olulisekoormuse.
2.Energy consumption is increasing, mainly because of growth intransport but also in the household and services sectors.However, the rate of increase is expected to slow by 2010 asfuel efficiency improvements in transport are realised.
2.Energia tarbimine suureneb, pőhjuseks peamiselt energiatarbimise kasv transpordis, aga samuti kodumajapidamises jateenindussektoris. Kuid aastaks 2010 vőib loota kasvutempoaeglustumist sedamööda, kuidas paraneb kütusekasutuseefektiivsus transpordisektoris.
3.Improvements in energy efficiency have been slow, butimprovements in some Member States are showing thepotential benefits of good practices and strategies.
3.Energiaefektiivsus paraneb aeglaselt, ent mőningate liikmesriikidehead tulemused näitavad, millist kasu vőivad tuua head tavad jastrateegiad.
4.The EU is switching from coal to the relatively cleaner naturalgas, but after 2010 no further switching is expected.Furthermore, some nuclear installations will retire and, if theseare replaced by fossil fuel plants, increases in carbon dioxideemissions are likely.
4.Euroopa Liit läheb söelt üle suhteliselt puhtamale kütusele —looduslikule gaasile, ent ei saa loota, et see protsess jätkub ka pärast2010. a. Lisaks viiakse ekspluatatsioonist välja mőnedtuumarajatised, ning juhul kui need asendatakse fossiilsetelkütustel töötavate elektrijaamadega, hakkavad süsinikdioksiidiheitmed tőenäoliselt kasvama.
This underlines the need to furtherstrengthen support for renewable energy sources.
See rőhutab vajadust tugevamalttoetada taastuvaid energiaallikaid.
5.Renewable energy targets are unlikely to be met under currenttrends, but experience in some Member States suggests thatgrowth could be accelerated by appropriate support measures.
5.Praeguste tendentside jätkudes ei őnnestu taastuvenergiaeesmärke arvatavasti täita, kuid mőningate liikmesriikidekogemused kinnitavad, et asjakohaste toetusmeetoditega saabkasvutempot kiirendada.
6.Despite increases in energy taxation, most energy prices in the EU have fallen, as a result mainly of falling international fossilfuel prices but also of the liberalisation of energy markets.
6.Energiamaksude tőusust hoolimata on enamik energiahindu Euroopa Liidus langenud, pőhjuseks peamiselt fossiilsete kütusterahvusvaheliste hindade langus, aga samuti energiaturgudeliberaliseerimine.
Inthe absence of appropriate policies to internalise the externalcosts of energy and improve energy demand management,reduced prices are likely to act as a disincentive to energysaving and may encourage energy consumption.
Kui aga puuduvad asjakohasedtegevuspőhimőtted, kuidas ettevőtteväliseid energiakulusid arvessevőtta ja energianőudlust paremini juhtida, hakkavad langevadhinnad tőenäoliselt pidurdama energia säästmist ning vőivadenergiatarbimist ergutada.
The following sections provide an assessment of each of thekey energy and environment policy questions.
Järgnevates osades hinnatakse neid energia- ja keskkonnapoliitikaolulisimaid küsimusi ükshaaval.
1.Is the use of energy having lessimpact on the environment?
1.Kas energia kasutamine onhakanud keskkonnale vähemmőju avaldama?
Greenhouse gas emissions Greenhouse gas emissions in the EU related to the use ofenergy fell proportionately less than total greenhouse gasemissions between 1990 and 2000, increasing their share ofthe total to 82 %.
Ajavahemikus 1990 kuni 2000 vähenesid Euroopa Liidus energiakasutamisega seotud kasvuhoonegaaside heitmedproportsionaalselt vähem kui kasvuhoonegaaside koguheitmed,mistőttu energia kasutamisega seotud heitmete osakaalkasvuhoonegaaside hulgas kasvas 82 %-ni.
The reduction in energyrelated emissionscan be partly attributed to one-off reductions in Germany andthe UK. Nevertheless, the EU achieved its commitment tostabilise carbon dioxide emissions in 2000 at 1990 levels.
Energia kasutamisegaseotud heitmete vähenemise saab osaliselt kanda Saksamaal ja Ühendkuningriigis toimunud ühekordsete vähendamiste arvele.Ometi täitis Euroopa Liit oma kohustuse ja stabiliseeris 2000.aastal süsinikdioksiidi heitmed 1990. aasta tasemele.
However, it will be difficult for the EU to meet its Kyoto Protocol target of reducing total greenhouse gas emissions by8 % from 1990 levels by 2010.
Kuid Euroopa Liidul osutub raskeks täita Kyoto protokollis seatudeesmärki vähendada aastaks 2010 kasvuhoonegaasidekoguheitmed 8 % vőrra alla 1990.a. taseme.
Without additional measures,total emissions in 2010 are likely to be about the same as in1990, with a further fall in non-energy related emissions beingoffset by a rise in energyrelated emissions, driven mainly bythe transport sector.
Kui täiendavaidmeetmeid ei rakendata, jääb koguheitmete hulk 2010. a.arvatavasti enam-vähem samaks mis 1990. aastal, kusjuuresenergiasektoriga mitte seotud heitmete edasise vähenemisenullib energiasektoriga seotud heitmete kasv, mille peamisekstőukejőuks on transpordisektor.
Assuming that the Kyoto Protocol target will be met usingonly domestic measures, the majority of Member States havenot made sufficient progress to ensure meeting their targetsunder the EU burden-sharing agreement. Distance-to-targetsanalysis performed on the basis of 1999 data shows that Finland, France, Germany, Luxembourg, Sweden and the UKreduced total emissions at least enough to be on track toachieve their 2010 targets.
Eeldades, et Kyoto protokolli eesmärk saavutatakse vaidsiseriiklikke meetmeid kasutades, siis pole enamik liikmesriiketeinud piisavaid edusamme, mis tagaksid nende eesmärkidetäitmise Euroopa Liidu kohustuste jaotamise lepingust tulenevalt.1999. a. andmete pőhjal tehtud vahekokkuvőte näitab, et Soome,Prantsusmaa, Saksamaa, Luksemburg, Rootsi ja Ühendkuningriikvähendasid koguheitmeid piisavalt, et püsida 2010. a. eesmärkidetäitmise teel.
However, in all Member States,with the exception of Sweden, energyrelated emissionsbetween 1990 and 1999 either fell less than or increased morethan total emissions.
Samas aga ajavahemikus 1990 kuni 1999 kőigisliikmesriikides peale Rootsi energiasektoriga seotud heitmed kaskahanesid vähem kui koguheitmed vői kasvasid rohkem kuikoguheitmed.
Beyond 2010 energy consumption levels are expected tocontinue to increase, at least to 2020.
Arvatakse, et energia tarbimise kasv jätkub pärast 2010. a., ningseda vähemalt aastani 2020.
Meeting the European Commission’s proposed EU total emission reduction target of1 % per year from 1990 levels up to 2020 would require longterm changes in energy production and consumptionpatterns (power plants, buildings, transport, etc.).
Euroopa Komisjoni poolt väljapakutud eesmärgi täitmine — EL koguheitmete vähendamine1 % vőrra aastas kuni 2020. aastani, vőttes aluseks 1990. a. tasemed— nőuab pikaajalisi muutusi energia tootmise ja tarbimisemallides (elektrijaamad, ehitised, transport jne.). Neid malle
Total EU greenhouse gas emissions fell between 1990 and2000, but energyrelated emissions, by far the largestcomponent, fell considerably less, making significant reductionsin total emissions in coming decades unlikely.
Kasvuhoonegaaside heitmed küll vähenesid ajavahemikus1990–2000, kuidenergiasektoriga seotud heitmed, mismoodustavad suurima osa neist, vähenesid tunduvalt vähem,mistőttu pole lähikümnenditel koguheitmete märkimisväärsetvähenemist loota.
Most Member States have failed to reduce greenhouse gasemissions in line with their share of the EU commitment underthe Kyoto Protocol.
Enamik liikmesriike pole suutnud vähendada kasvuhoonegaasideheitmeid vastavalt Kyoto protokolliga vőetud kohustustele.
The reduction in energyrelated greenhouse gas emissions overthe last decade was achieved through considerable reductionsby the manufacturing and energy supply sectors, mostly offsetby growth in transport.
Energiasektoriga seotud kasvuhoonegaaside heitmete vähenemineviimasel kümnendil saavutati nende olulise vähendamisegatootmissektoris ja energiavarustussektoris, mille agatranspordisektoris toimunud kasv ära nullis.
A number of initiatives to pave the way for long-termgreenhouse gas emission reductions from energy use areongoing in Member States.
hakkavad määrama őige varsti langetatavad otsused, ningenergiasektoriga seotud heitmete vähendamiseks tulevikus peabkohe tegutsema asuma.
For example, seven Member States have already introduced carbon taxes.
Näiteks seitsmes liikmesriigis on juba kehtestatud‘süsinikumaks’.
Change in energy-relatedgreenhouse gas emissions byeconomic sector, 1990–99
Energiasektoriga seotudkasvuhoonegaaside heitmedmajandussektorite lőikes1990–1999
Performance in reducing totaland energyrelated greenhousegas emissions to meet Kyoto Protocol targets, 1999
Kasvuhoonegaaside koguheitmete ning energiasektorigaseotud kasvuhoonegaasideheitmete vähendamisetulemuslikkus Kyoto protokollieesmärkide täitmiseks 1999
Total greenhousegas emissions
Kasvuhoonegaaside koguheitmed
Energy supply
Energeetika
Energy-relatedgreenhouse gasemissions
Energiasektoriga seotud kasvuhoonegaaside heitmed
Households and services
Kodumajapidamine ja teenindus
EU 15 Luxembourg Germany United Kingdom Finland France Sweden Greece Italy Austria Netherlands Belgium Portugal Denmark Ireland Spain
EL 15 Luksemburg Saksamaa Suurbritannia Soome Prantsusmaa Rootsi Kreeka Itaalia Austria Holland Belgia Portugal Taani Iirimaa Hispaania
5% change
5Muutuse %
-25-15-551525Distance in 1999 to linear target path (index points)
-25-15-5515Kaugus sihtjooneni 1999 a. (indekspunktid)
Note: The diagram indicates whether a Member State was on track in 1999 to meet its shared Kyoto Protocol target.
Märkus: Diagramm näitab, kas liikmesriik oli 1999.a. őigel teel, et täita Kyoto protokolliga vőetudeesmärki.
A negative value suggestsan over-achievement and a positive value anunder-achievement against the linear target pathfrom 1990 to 2010.
Aluseks vőetakse sihtjoon 1990–2010,ning negatiivne väärtus näitab etteruttamist japositiivne väärtus näitab mahajäämist.
For the purpose of thisanalysis it is arbitrarily assumed that energyrelated emissions will be reduced proportionatelywith total emissions. Source: EEA.
Käesolevasanalüüsis on meelevaldselt eeldatud, et energiasektoriga seotud heitmeid vähendataksekoguheitmetega proportsionaalselt.Allikas: EEA.
Air pollution Energy use is a major source of atmospheric pollutants. Itcontributes just over 90 % of EU sulphur dioxide emissions,almost all emissions of nitrogen oxides, about half the nonmethane volatile organic compound emissions and around85 % of particulates.
Energia kasutamine on suurimaid őhku saastavate ainete allikaid.Euroopa Liidus tekib üle 90 % vääveldioksiidi heitmetest,peaaegu kőik lämmastikoksiidide heitmed, umbes pool lenduvateorgaaniliste ühendite heitmetest (välja arvatud metaan) ningumbes 85 % tahketest osakestest, energia kasutamise tulemusena.
Measures taken to reduce atmospheric pollution from the useof energy have been successful.
Meetmed, mida on rakendatud energia kasutamisest tulenevaőhusaaste vähendamiseks, on andnud häid tulemusi.
These include theintroduction of catalytic converters, the use of pollutionabatement technologies encouraged by the large combustionplant directive and the use of best avaiable techniquesrequired by the integrated pollution prevention and controldirective.
Nendemeetmete hulka kuulub katalüüsjärelpőletite kasutuselevőtt;saaste vähendamise tehnoloogiate kasutamine, millele on kaasaaidanud suurte pőletusseadmete direktiiv; ning parima vőimalikutehnika kasutamine, mida nőuab saastuse kompleksse vältimise jakontrollimise direktiiv.
Fuel switching from coal and oil to natural gas hasalso made an important contribution to the reduction ofatmospheric pollution.
Ka söekütuse ja vedelkütuse asendamiselloodusliku gaasiga on olnud tähtis osa őhusaaste vähendamisel.
In the electricity sector, more than half of the reductions inemissions of sulphur dioxide and nitrogen oxides resultedfrom the introduction of emission-specific abatementmeaures, about a quarter from changes in the fossil fuel mix,and the rest from improved efficiency of fossil-fuelledelectricity production and increased shares of nuclear andrenewables.
Konkreetsete heitmete vähendamiseks kavandatud meetmedvähendasid vääveldioksiidi ja lämmastikoksiidide heitmeidelektrisektoris enam kui poole vőrra ning muudatused fossiilsetekütuste bilansis umbes neljandiku vőrra. Ülejäänud väheneminetoimus tänu sellele, et elektri tootmine fossiilsetest kütustestmuutus efektiivsemaks ning kasvas tuuma- ja taastuvenergiaosakaal.
Target reductions for total (energy and non-energy related)emissions of sulphur dioxide, nitrogen oxides and nonmethane volatile organic compounds for 2010, relative to1990, have been set in the national emissions ceilingsdirective.
2010. aastaks seatud eesmärgid vääveldioksiidi,lämmastikoksiidide ja lenduvate orgaaniliste ühendite (väljaarvatud metaan) koguheitmete vähendamiseks on lähtuvalt 1990.aastast (energiasektoriga seotud ja energiasektoriga mitte seotudheitmete osas) sätestatud direktiivis, milles käsitletakseliikmesriikide heitmete ülemmäärasid.
Overall, the EU is on course to meet these targetsand is also making good progress in reducing particulateemissions.
Euroopa Liit püsibüldjoontes nende eesmärkide täitmise kursil ning edukaltvähendatakse ka tahkete osakeste heitmeid.
The energyrelated emissions of all these pollutantshave been reduced more quickly than total emissions.
Kőigi nendesaasteainete puhul on energiasektoriga seotud heitmedvähenenud kiiremini kui koguheitmed.
Most Member States have contributed to all these reductionsbut Greece, Ireland, Portugal and Spain need to take furtheraction to ensure that they meet their targets.
Enamik liikmesriike on andnud oma panuse kőnealusesseheitmete vähendamisse, kuid Kreeka, Iirimaa, Portugal ja Hispaania peavad oma eesmärkide täitmiseks edasisi meetmeidrakendama.
Energyrelated sulphur dioxide emissions fell considerablybetween 1990 and 1999.
Energiasektoriga seotud vääveldioksiidi heitmed vähenesidajavahemikus 1990 kuni 1999 tunduvalt.
This is the main reason that the EUand most Member States are expected to achieve their 2010targets for reducing total sulphur dioxide emissions, as set inthe national emission ceilings directive.
Tänu sellele vőibki loota,et EL ja enamik liikmesriike täidavad oma 2010. aastaks seatudeesmärgid vääveldioksiidi koguheitmete vähendamise osasvastavalt liikmesriikide heitmete ülemmäärade direktiivile.
Energyrelated emissions of nitrogen oxides also fell, placingthe EU and some Member States on track to achieve their 2010reduction targets for total nitrogen oxide emissions, as set inthe same directive.
Energiasektoriga seotud lämmastikoksiide heitmed vähenesidsamuti, mistőttu EL ja mőned liikmesriigid peaksid suutma täita oma2010. aastaks seatud eesmärke lämmastikoksiidide koguheitmetevähendamise osas vastavalt samale direktiivile.
The reduction in energyrelated emissions of non-methanevolatile organic compounds (NMVOCs) has greatly helped toput the EU and some Member States on course to achieve their2010 targets for reducing total NMVOC emissions, as set in thenational emission ceilings directive.
Energiasektoriga seotud lenduvate orgaaniliste ühendite (väljaarvatud metaan) vähendamine on Euroopa Liitu ja mőningaidliikmesriike tublisti aidanud őigele kursile asuda, täitmaks oma2010. aastaks seatud eesmärke lenduvate orgaaniliste ühendite(välja arvatud metaan) koguheitmete vähendamise osas vastavaltliikmesriikide heitmete ülemmäärade direktiivile.
Energyrelated emissions of particulates fell by 37 % between1990 and 1999, mainly as a result of reductions from powerplant and road transport.
Energiasektoriga seotud tahkete osakeste heitmed vähenesidajavahemikus 1990 kuni 1999 37 % vőrra, peamiselt tänuelektrijaamades ja maanteetranspordis toimunud vähenemisele.
Change in total and energyrelated emissions of nitrogenoxides, 1990–99
Joonis 4: Selgitused vääveldioksiidiheitmete vähenemise kohtaelektrisektoris 1990–1999
Excluding the increased share of nuclear andrenewable energy
Välja arvatud tuuma- ja taastuvenergia osakaalu kasv
Excluding efficiencyimprovements
Välja arvatud efektiivsuse tõus
Excluding fossil fuel switching related NOx 1990–99
Energiasektoriga seotud NOx
United Kingdom Germany Sweden Luxembourg Netherlands Italy Denmark France Finland Belgium Austria Ireland SpainPortugalG reece EU 15
Suurbritannia Saksamaa Rootsi Luksemburg Holland Itaalia Taani Prantsusmaa Soome Belgia Austria Iirimaa Hispaania Portugal Kreeka EL 15
Actual emissions
Tegelikud heitmed
-20% change
-20Muutus %