natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Of this number, 34 were cases in which the Ombudsman’s intervention succeeded in obtaining a reply to unanswered correspondence (see the 1998 Annual Report section 2.9 for further details of the procedure used in such cases).
Neist 34 juhul oli tegemist juhtumitega, kus tänu ombudsmani sekkumisele saadi vastus vastamata jäänud kirjavahetusele (sellistel juhtudel kasutatava korra kohta saab lisateavet 1998. aasta aastaaruande jaost 2.9).
Five cases were dropped by the complainant.
Viiel juhul võ is kaebuse esitaja kaebuse tagasi.
In 87 cases, the Ombudsman’s inquiries revealed no instance of maladministration.
87 juhul ombudsmani uurimise käigus haldusomavoli ei tuvastatud.
A critical remark was addressed to the institution or body concerned in 20 cases.
Asjaomasele institutsioonile või asutusele saadeti kriitiline märkus 20 juhul.
A friendly solution was reached in four cases.
Kokkulepe saavutati neljal juhul.
Five dra recommendations were accepted by the institutions in 2003 and two cases were closed following a special report made to the European Parliament in 2002 (see section 3.6).
2003. aastal nõustusid institutsioonid viie soovituste projektiga ja kaks menetlust lõpetati pärast 2002. aastal Euroopa Parlamendile tehtud erie ekannet (vt jagu 3.6).
The full texts of the special reports are published on the Ombudsman’s website in all official languages.
Erie ekannete täistekstid on ombudsmani veebileheküljel ära toodud kõikides ametlikes keeltes.
7 Annexes
Lisad
CASES WHERE NO MALADMINISTRATION WASFOUND
JUHTUMID, MILLEPUHUL HALDUSOMAVOLIEITUVASTATUD
3.1.1 The European Parliament
3.1.1 Euroopa Parlament
ALLEGED LACK OF SERVICE-MINDEDNESS IN RECRUITMENT
VIDETAV TEENISTUSVALMIDUSE PUUDUMINE TÖÖKONKURSIL
Decision on complaint 406/2003/(PB)IJH (Confidential) against the European Parliament
Otsus Euroopa Parlamendi vastu esitatud kaebuse 406/2003/(PB)IJH (konfidentsiaalne) asjas
The complaint was classified as confidential, at the complainant’s request, in accordance with Article 2 (3) of the Statute of the Ombudsman.
Kaebus kuulutati kaebuse esitaja palvel konfidentsiaalseks vastavalt ombudsmani põhimääruse artikli 2 lõikele 3.
According to the complainant, the relevant facts are, in summary, the following:
Kaebuses toodud olulised asjaolud on kokkuvõtlikult alljärgnevad:
Long before the closing date, the complainant submi ed to the European Parliament an application for a high post, which was published in a Recruitment Notice.
Kaebuse esitaja andis tükk aega enne lõpptähtaega Euroopa Parlamendile avalduse kandideerimaks kõrgele ametikohale, mille kohta oli avaldatud konkursiteade.
The complainant received an answer from Parliament saying that the Advisory Commi ee would not proceed with his application since his fi le could not be assessed due to lack of documentary proof of, among other things, his qualifications, as required by the recruitment notice.
Kaebuse esitaja sai parlamendilt vastuse, milles öeldi, et nõuandekomitee ei hakka tema avaldusega tegelema, sest tema andmeid ei saa hinnata, kuna puudub dokumentaalne tõestus konkursiteates muu hulgas nõutud erialase e evalmistuse kohta.
The complainant accepts that Parliament has certain rules pertaining to applications.
Kaebuse esitaja nõustub, et parlament seab avaldustele teatud nõuded.
Nevertheless, he is of the opinion that Parliament should have informed him that they would have needed more documentation.
Sellegipoolest leiab ta, et parlament oleks pidanud teda teavitama lisadokumentide esitamise vajalikkusest.
In substance, the complainant alleges that the European Parliament, in dealing with his application for recruitment under a particular Contract Notice, has not been service-minded enough, since it did not contact him to request more documentation.
Sisuliselt väidab kaebuse esitaja seda, et Euroopa Parlament ei ole olnud antud konkursiteate peale saadetud avaldusega tegelemisel piisavalt teenistusvalmis, sest parlament ei võtnud temaga lisadokumentide nõudmiseks ühendust.
The complainant claims that his application should be reopened.
Kaebuse esitaja taotleb oma avalduse uut läbivaatamist.
THE INQUIRY
UURIMINE
The European Parliament’s opinion
Euroopa Parlamendi arvamus
The opinion of the European Parliament was, in summary, as follows:
Euroopa Parlamendi arvamus oli kokkuvõtlikult alljärgnev:
When examining an application, the Advisory Commi ee is bound by the text of the recruitment notice, which in the current case stipulated that candidates had to enclose, with their le er of application, a detailed curriculum vitae and evidence of their education, professional experience and current post.
Avalduse läbivaatamisel on nõuandekomiteele siduv konkursiteate tekst, milles antud juhul oli nõutud, et kandidaadid peavad oma avaldusele lisama detailse CV koos oma haridust, töökogemust ja senist töökohta tõendavate dokumentidega.
When examining the complainant’s application, the Advisory Commi ee found no documentary evidence of the statements made in the complainant’s CV.
Kaebuse esitaja avalduse läbivaatamisel leidis nõuandekomitee, et kaebuse esitaja CV-s kirjapandud andmed ei olnud dokumentaalselt tõendatud.
Decisions following an inquiry to verify whether the applicant meets the conditions in the recruitment notice.
Komitee varustamine kõikide vajalike andmetega, tõestamaks konkursiteates toodud tingimustele vastamist, on konkursiteates välja pakutud koha taotleja asi.
According to firmly established case law, neither the administration, nor the Commi ee, is required to conduct inquiries with a view to verifying whether the applicants meet all the conditions in the contract notice.
Vastavalt kinnistunud kohtupraktikale ei pea parlamendi administratsioon ega komitee iseseisvalt kontrollima, kas konkursil osalejad vastavad kõikidele konkursiteate tingimustele.
The complainant was invited to submit observations on the European Parliament’s opinion.
Kaebuse esitajat kutsuti avaldama oma seisukohti Euroopa Parlamendi arvamuse osas.
No observations appear to have been submi ed by the complainant.
Kaebuse esitaja seda ei teinud.
Alleged lack of service-mindedness
Väidetav teenistusvalmiduse puudumine
1.1 The complainant alleges that the European Parliament, in dealing with his application for recruitment, has not been service-minded enough, since it did not contact him to request more documentation.
1.1 Kaebuse esitaja väidab, et Euroopa Parlament ei olnud tema avaldusega tegeledes piisavalt teenistusvalmis, sest parlament ei võtnud temaga lisadokumentide nõudmiseks ühendust.
1.2 The European Parliament argues that the Advisory Commi ee, when examining an application, is bound by the text of the recruitment notice, which in the current case stipulated that candidates had to enclose, with their le er of application, evidence of their education, professional experience and current post.
1.2 Euroopa Parlament väidab, et nõuandekomiteed seob avalduse läbivaatamisel konkursiteate tekst, mis antud juhul nõudis, et kandidaadid lisaksid oma avaldusele haridust, töökogemust ja praegust töökohta tõendavad dokumendid.
The Parliament also points out that according to firmly established case law, it is not required to conduct inquiries with a view to verify whether the applicants meet all the conditions in the contract notice.
Lisaks juhib parlament tähelepanu sellele, et vastavalt kinnistunud kohtupraktikale ei pea parlament koguma andmeid, et selgitada välja osalejate vastavus kõikidele konkursiteate tingimustele.
The Ombudsman notes that the right to good administration is one of the fundamental rights
Ombudsman märgib, et õigus heale haldusele on üks Euroopa kodakondsusega seonduvaid
ANINQUIRY stemming from European citizenship5 and that good administration includes, as the complainant points out, the requirement to be service-minded.6 In considering the application of the principles
6 põhiõigusi ja hea haldustava hulka kuulub, nagu kaebuse esitaja viitab, teenistusvalmiduse nõue.
DECISIONSFOLLOWING of good administration in the present case, the Ombudsman points out that recruitment to the Community institutions is governed by specific rules laid down in the Staff Regulations and in the case law of the Community courts, respect for which is necessary to ensure equality of treatment of candidates.
Käesoleva asja puhul hea halduse põhimõtete kehtimist kaaludes juhib ombudsman tähelepanu sellele, et ühenduse institutsioonidesse personali töölevõtmisel kehtivad eraldi reeglid, mis on sätestatud personalieeskirjade ja ühenduse kohtupraktikaga ning millest tuleb kinni pidada kandidaatide võrdse kohtlemise tagamiseks.
1.4 According to the case law, a candidate in a competition must provide the Selection Board with all the information and documents necessary to enable it to check that the candidate satisfies the conditions laid down in the notice of competition.7 The Selection Board cannot be required to make enquiries itself in order to ensure that candidates satisfy all these conditions.8 Moreover, the Selection Board is bound by the wording of the notice of competition.9 In this case, the published notice stated that, by the closing date, candidates must have produced the supporting documents for their diplomas and/or professional experience.
1.4 Vastavalt kohtupraktikale peab konkursil osaleja esitama konkursikomisjonile kogu teabe ja dokumendid, mis on vajalikud, et komisjon saaks kontrollida, kas kandidaat vastab konkursiteates toodud tingimustele.7 Konkursikomisjonilt ei saa nõuda, et see selgitaks ise välja, kas kandidaat vastab kõikidele neile tingimustele.8Veelgi enam, konkursikomisjoni jaoks on konkursiteate sõnastus siduv.9 Antud juhul oli konkursiteates öeldud, et kandidaadid peavad tähtajaks esitama oma diplomid ja/või töökogemust tõendavad dokumendid.
In these circumstances, for Parliament to ask a candidate for more documentation could be inequality of treatment as regards, for instance, those candidates who complied with the notice of competition.
Antud oludes tähendaks see, kui parlament kandidaadilt lisadokumente küsiks, ebavõrdset kohtlemist võrreldes näiteks nende kandidaatidega, kes konkursiteate nõuetest kinni pidasid.
The Ombudsman therefore considers that, in the present case, the European Parliament has respected the principles of good administration and therefore finds no maladministration.
Seetõ u leiab ombudsman, et antud juhul on Euroopa Parlament kinni pidanud hea halduse põhimõtetest ja halduslikku omavoli ei esinenud.
In view of this finding, the complainant’s claim cannot be sustained.
Seda arvestades ei saa kaebuse esitaja taotlust rahuldada.
On the basis of the Ombudsman’s inquiries into this complaint, there appears to have been no maladministration by the European Parliament.
Ombudsman ei tuvastanud kaebuse alusel läbiviidud uurimise käigus Euroopa Parlamendi tegevuses halduslikku omavoli.
The Ombudsman therefore closes the case.
Seega lõpetab ombudsman asja menetlemise.
Article 41 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikkel 41.
Article 12 (1) of the European Code of Good Administrative Behaviour adopted by the European Parliament in its resolution C5-0438/2000 of 6 September 2001 (available on the Ombudsman’s website: h p://www.euroombudsman.eu.int).
Euroopa Parlamendi 6. septembri 2001. aasta resolutsiooniga C5-0438/2000 vastu võetud Euroopa hea haldustava eeskirja artikli 12 lõige 1 (kä esaadav ombudsmani veebileheküljel: h p://www.euroombudsman.eu.int).
See e.g. Case 225/87, Patricia Belardinelli and others v. Court of Justice of the European Communities [1989] ECR 2353, paragraph 24, and Case T-133/89, Jean-Louis Burban v. European Parliament [1990] ECR II-245, paragraph 34.
Vt nt kohtuasi 225/87, Patricia Belardinelli jt v Euroopa Ühenduste Kohus [1989] EKL 2353, lõige 24, ja kohtuasi T-133/89, Jean-Louis Burban v Euroopa Parlament [1990] EKL II-245, lõige 34.
See e.g. Case T-133/89, Jean-Louis Burban v. European Parliament [1990] ECR II-245, paragraph 34.
Vt nt kohtuasi T-133/89, Jean-Louis Burban v Euroopa Parlament [1990] EKL II-245, lõige 34.
See e.g. Case T-54/91, Nicole Almeida Antunes v. European Parliament [1992] ECR II-1739, paragraph 39.
Vt nt kohtuasi T-54/91, Nicole Almeida Antunes v Euroopa Parlament [1992] EKL II-1739, lõige 39.
3.1.2 The Council of the European Union
3.1.2 Euroopa Liidu Nõukogu
ACCESS TO EUROPEAN CONVENTION AGENDAS AND MINUTES
A KONVENDI PEVAKORDADELE JA
Decision on complaint 1795/2002/IJH as it relates to the Council of the European Union
Otsus kaebuse 1795/2002/IJH asjas seoses Euroopa Liidu Nõukoguga
In October 2002, Mr V. made a complaint to the Ombudsman on behalf of the European Citizen Action Service (ECAS) against the European Convention and the Council of the European Union.
2002. aasta oktoobris esitas hr V. ombudsmanile Euroopa Kodanikualgatuse Talituse (ECAS) nimel kaebuse Euroopa konvendi ja Euroopa Liidu Nõukogu vastu.
The present decision deals only with the complaint against the Council.
Käesolev otsus käsitleb ainult nõukogu vastu esitatud kaebust.
The Ombudsman’s inquiry into the complaint against the European Convention is the subject of a separate decision (see section 3.1.5).
Euroopa konvendi vastu esitatud kaebuse kohta teeb ombudsman eraldi otsuse (vt jagu 3.1.5).
According to the complainant, the relevant facts are, in summary, as follows:
Kaebuses toodud olulised asjaolud on kokkuvõtlikult alljärgnevad:
In May 2002, the complainant applied to the Council for access to the agendas and minutes of the Praesidium of the European Convention.
2002. aasta mais taotles kaebuse esitaja nõukogult juurdepääsu Euroopa konvendi presiidiumi päevakordadele ja protokollidele.
The Council did not reply within the 15 days laid down by Regulation 1049/2001.
Nõukogu ei vastanud määruses 1049/2001 sätestatud 15 päeva jooksul.
On 19 June 2002, the complainant submi ed a confirmatory application, to which the Council replied on 12 July 2002.
19. juunil 2002 esitas kaebuse esitaja kordustaotluse, millele nõukogu vastas 12. juulil 2002.
The reply stated, amongst other things, that the European Convention is a body distinct from the Council; that its documents are outside the scope of application of Regulation 1049/2001; and that the General Secretariat had forwarded the application to the Secretariat of the European Convention.
Muuhulgas oli vastuses öeldud, et Euroopa konvent on nõukogust eraldiseisev kolleegium, et konvendi dokumendid ei jää määruse 1049/2001 reguleerimisalasse ja et peasekretariaat on edastanud taotluse Euroopa konvendi sekretariaadile.
The complainant expresses his complaint to the Ombudsman in the form of requests to investigate, ascertain or establish certain ma ers.
Oma kaebuses palub kaebuse esitaja ombudsmanil uurida, kindlaks teha või välja selgitada teatud küsimused.
In summary, the complaint contains the following allegations against the Council:
Kokkuvõtlikult sisaldab kaebus nõukogu kohta alljärgnevaid väiteid:
The Council failed to reply to the complainant’s initial application for access to the agendas and minutes of the Praesidium of the European Convention within the 15 days laid down by Regulation 1049/2001 and failed to inform him of his rights of appeal;
• nõukogu ei vastanud kaebuse esitaja esmasele taotlusele saada juurdepääs Euroopa konvendi presiidiumi päevakordadele ja protokollidele määruses 1049/2001 sätestatud 15 päeva jooksul ega teavitanud teda tema kaebeõigusest;
The documents concerned are in the Council’s possession and the Council should therefore give access to them in accordance with Regulation 1049/2001.
• asjaomased dokumendid on nõukogu valduses ja seetõ u peaks nõukogu neile vastavalt määrusele 1049/2001 juurdepääsu võimaldama.
The Council’s opinion
Nõukogu arvamus
In summary, the Council’s opinion made the following points:
Arvamuses toodud asjaolud olid kokkuvõtlikult alljärgnevad:
The Convention was created by the European Council rather than by the Council, which is not represented as an institution in the Convention.
Konvendi lõi pigem Euroopa Ülemkogu kui nõukogu, mis ei ole konvendis institutsioonina esindatud.
The Council provides certain facilities to the Convention such as offi ce space and, like the European Parliament and the Commission, staff on secondment.
Nõukogu varustab konventi teatud vahenditega, nagu kontoriruumid ja, samuti nagu Euroopa Parlament ja Komisjon, on sinna delegeerinud oma esindajad.
The Praesidium of the Convention operates in a completely independent way from the Council and its General Secretariat.
Konvendi presiidium tegutseb nõukogust ja selle peasekretariaadist täiesti sõltumatult.
The fact that the Convention Secretariat works on the premises of the Council does not mean that the documents produced by the Convention are Council documents or even within its cognisance.
See, et konvendi sekretariaat töötab nõukogu ruumides, ei tähenda, et konvendi dokumendid oleksid nõukogu dokumendid ega isegi, et nõukogu nende sisust teadlik oleks.
The Secretariat of the Convention is independent from the General Secretariat of the Council.
Konvendi sekretariaat on nõukogu peasekretariaadist sõltumatu.
It is under the autonomous direction of a Secretary General who is not a member of the Council’s staffand who is under the authority of the President of the Convention.
Seda juhib autonoomselt peasekretär, kes ei kuulu nõukogu personali hulka ja kes allub konvendi presidendile.
Rather than merely informing the complainant that the Council did not hold the documents, which would have forced him to re-send his application to the Convention, thus entailing an unnecessary delay, the Council General Secretariat took a pragmatic approach and forwarded his email as speedily as possible to the Convention Secretariat.
Selle asemel, et kaebuse esitajale lihtsalt teatada, et nõukogul ei ole neid dokumente, mis oleks sundinud teda oma taotlust uuesti konvendile saatma ja oleks kaasa toonud tarbetu viivituse, lähenes peasekretariaat asjale pragmaatiliselt ja edastas tema meili nii kiiresti kui võimalik konvendi sekretariaadile.
The General Secretariat’s computer system sent an automatic acknowledgement of receipt to the complainant upon receipt of his e-mail.
Peasekretariaadi arvutisüsteem saatis kaebuse esitajale tema meili kä esaamisel automaatse vastuvõtuteatise.
This automatic reply did not contain a reference to the right to make a confirmatory application.
See automaatne vastus ei sisaldanud viidet õigusele esitada kordustaotlus.
In the present case such a reference would not have made sense, since the complainant was informed that the Council does not hold the documents.
Antud olukorras ei oleks sellisel viitel mõtet olnud, sest kaebuse esitajale teatati, et nõukogul ei ole neid dokumente.
Suggesting that a confirmatory application in the Council could possibly lead to another conclusion would have been misleading.
Soovitus, et kordustaotlus nõukogule võiks viia teistsuguse järelduseni, oleks olnud eksitav.
In its reply to the confirmatory application, the Council indeed failed to inform the complainant of the remedies open to him.
Oma vastuses kordustaotlusele ei teavitanud nõukogu tõepoolest kaebuse esitajat tema käsutuses olevatest õiguskaitsevahenditest.
The Council General Secretariat has taken steps to avoid this administrative omission recurring.
Nõukogu peasekretariaat on astunud samme, vältimaks sellise haldusalase tegevusetuse kordumist.
The complainant’s observations
Kaebuse esitaja seisukohad
The complainant accepts that the Council took a pragmatic approach in forwarding the complaint to the Convention Secretariat and that the Council Secretariat’s responded promptly in accordance with Article 7 (1) of Regulation 1049/2001.
Kaebuse esitaja nõustub, et nõukogu lähenes asjale pragmaatiliselt, edastades kaebuse konvendi sekretariaadile, ja et nõukogu sekretariaat reageeris viivitamatult vastavalt määruse 1049/2001 artikli 7 lõikele 1.
It would have been helpful, however, if the Council had sent a copy to the complainant.
Sellegipoolest oleks olnud hea, kui nõukogu oleks saatnud kaebuse esitajale kaaskirja koopia.
As regards the failure to inform about remedies, the complainant stated that he acknowledges and appreciates the Council’s General Secretariat efforts to avoid this recurring.
Seoses õiguskaitsevahenditest teavitamatajätmisega teatas kaebuse esitaja, et ta tunnustab ja hindab nõukogu peasekretariaadi jõupingutusi selle kordumise vältimiseks.
As an advisory and advocacy service for NGOs and individuals with the EU Institutions, ECAS emphasises that it is of utmost importance for citizens to know their rights.
Valitsusvälistele organisatsioonidele ja eraisikutele suunatud nõustamise ja õigusabi pakkujana EL institutsioonide juures rõhutab ECAS, et on äärmiselt oluline, et kodanikud tunneksid oma õigusi.
In a telephone conversation with the Ombudsman’s services on 7 March 2003, ECAS’ staffclarifi ed on the complainant’s behalf that he is satisfied with the Council’s response.
Ombudsmani ametkonnaga 7. märtsil 2003 peetud telefonikõnes selgitas ECAS töötaja kaebuse esitaja nimel, et nõukogu vastus rahuldab kaebajat.
The allegation of late reply to an application for access to documents and failure to inform of remedies
Väidetav viivitus dokumentidele juurdepääsu taotlusele vastamisel ja õiguskaitsevahenditest teavitamatajätmine
1.1 The complainant alleges that the Council failed to reply to his initial application for access to the agendas and minutes of the Praesidium of the European Convention within the 15 days laid down by Regulation 1049/2001 and failed to inform him of his rights of appeal.
1.1 Kaebuse esitaja väidab, et nõukogu ei vastanud tema esmasele taotlusele Euroopa konvendi päevakordadele ja protokollidele juurdepääsu saamiseks määruses 1049/2001 sätestatud 15 päeva jooksul ega teavitanud teda tema kaebeõigusest.
1.2 According to the Council, its General Secretariat took a pragmatic approach and forwarded the complainant’s email as speedily as possible to the Convention Secretariat.
1.2 Nõukogu sõnul lähenes selle peasekretariaat asjale pragmaatiliselt ja edastas kaebuse esitaja meili nii kiiresti kui võimalik konvendi sekretariaadile.
In its reply to the confirmatory application, the Council indeed failed to inform the complainant of the remedies open to him.
Oma vastuses kordustaotlusele ei teavitanud nõukogu tõepoolest kaebuse esitajat talle kä esaadavatest õiguskaitsevahenditest.
The Council General Secretariat has taken steps to avoid this administrative omission recurring.
Nõukogu peasekretariaat on astunud samme, et vältida sellise haldusalase tegevusetuse kordumist.
1.3 The evidence available to the Ombudsman is that the Council made a genuine effort to deal promptly and effectively with the complainant’s application.
1.3 Ombudsmanile kä esaadavate tõendite kohaselt püüdis nõukogu tõesti kaebuse esitaja taotlusega kiirelt ja tõhusalt tegeleda.
It has acknowledged the failure to inform the complainant of available remedies and taken steps to avoid this recurring in future.
Nõukogu on tunnistanud kaebuse esitaja teavitamatajätmist tema käsutuses olevatest õiguskaitsevahenditest ja astunud samme, et vältida selle kordumist tulevikus.
The Ombudsman understands that the complainant is satisfied with the Council’s response.
Ombudsman saab aru, et kaebuse esitaja on nõukogu vastusega rahul. Seega leiab ombudsman, et kaebuse see aspekt on institutsiooni poolt lahendatud.
Although the Council is kept informed of the progress of the Convention, the agendas and minutes of the Praesidium are not made available to the Council or its General Secretariat.
Uurimise põhjal tehtud otsused nõukogu hoitakse kursis konvendi tööga, ei anta presiidiumi päevakordi ja protokolle nõukogu ega selle peasekretariaadi käsutusse.
2.3 The Ombudsman is not aware of anything that could case doubt on the Council’s explanation of its relationship to the Praesidium of the European Convention.
2.3 Ombudsmanile ei ole teada ühtki asjaolu, mis seaks kahtluse alla nõukogu selgituse viimase suhete kohta Euroopa konvendi presiidiumiga.
The Ombudsman notes that the complainant accepts the Council’s explanation and acknowledges that this aspect of the complaint is unfounded.
Ombudsman märgib, et kaebuse esitaja nõustub nõukogu selgitusega ja tunnistab, et kaebuse see aspekt ei ole põhjendatud.