natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Green Paper on Territorial Cohesion, the way ahead of projects. e emphasis is on place-based policymaking with the word ‘territory’ reminding authorities they need to know the lay of the land before formulating policy. ere needs to be a change in sectoral policy planning. e development of sectoral policies should take into account, at all levels, the impact policies will have in the regions themselves.
Seisukoht, et me vajame vastuseisu suurtele ELi tööstuspoliitikatele, saavutab tähelepanu nagu ka fakt, et poliitika peab hästi töötamiseks olema kohandatav ka kohalikul tasandil. See hakkab läbi sõeluma teatud regionaalseid programme, mis suunavad globaalsed eelarved otse asjaga seotud suurlinnadesse, andes neile projektide ülesehitusel ja rakendamisel sõnaõiguse.
Agriculture, innovation, sustainable development – one size does not fit all.
Põllumajandus, innovatsioon, jätkusuutlik areng – üks suurus ei sobi kõigile.
e Green Paper fine tunes the approach, arguing that the implicit attention paid to Territorial Cohesion needs to become explicit − Regional Policy should, as its description implies, be applied to the different sorts of regions, in the ordinary meaning of this word, or to use another term, to territories.
Roheline raamat reguleerib seda lähenemist vaidlustades, et territoriaalsele ühtekuuluvusele pööratud tagasihoidlik tähelepanu tuleks muuta selgesõnalisemaks – regionaalpoliitikat tuleks rakendada, nagu ka selle kirjelduses on sõnastatud, erinevat tüüpi regioonides selle sõna tavalises tähenduses või – teist terminit kasutades – territooriumites.
A subnational focus needs to be encouraged with an emphasis on ‘place-based’ policies which integrate with policies on sectors such as sustainable development and access to services.
Siseriiklikult tuleks põhirõhk pöörata asukohal baseeruvale poliitikale, mis integreerib omavahel valdkondi, nagu jätkusuutlik areng ning ligipääs teenustele.
By suggesting a more flexible geography, the paper does not call into question national and regional competence in the field of spatial planning and land use.
Soovitades paindlikumat geograafiat ei too raamat esile küsimusi riiklikust ja regionaalsest pädevusest geograafilise planeerimise ja maakasutuse valdkonnas.
As Danuta Hübner, Commissioner for Regional Policy, explains; “We need to explore new forms of governance to further reinforce the difficult, but essential combination of high-level European direction and bottom-up adjustment to local needs and preferences.”
Nagu regionaalpoliitika volinik Danuta Hübner selgitab: „Peame leidma uusi juhtimisviise, veelgi tugevdama keerulist, kuid olulist kombinatsiooni kõrgetasemelisest Euroopa juhtimisest ning kohalikke vajadusi ning eelistusi ülenevast reguleerimisest.”
Diversity as an asset not a barrier
Mitmekesisus kui eelis, mitte takistus
Along with a change in perspective comes a change in philosophy − cooperation is not just about trying to transcend national borders, it is also a critical step towards strength.
Koos seisukohtade muutusega kaasneb ka filosoofia muutus – koostöö pole ainult riiklike piiride ületamine, see on ka oluline samm tugevuse suunas.
Cohesion Policy – turning territorial challenges into assets.
• tugevdada piirkondadevahelisi sidemeid ja integratsiooni, soodustades koostööd ja vahetust; ning
e emphasis on Territorial Cohesion at intergovernmental level showed the debate was advanced enough to aim for a shared vision of how cohesion fits in to EU policies – after a year of formulation the Green Paper was published, to consolidate opinion and shape a way ahead.
Valitsustevahelisel tasandil territoriaalsele ühtekuuluvusele tähelepanu pööramine näitas, et debatt oli piisavalt arenenud näitamaks laiemalt, et ühtekuuluvus sobib ELi poliitikaga – aasta pärast formuleerimist avaldati Roheline raamat, kindlustamaks arvamusi ning kujundamaks tulevikku.
Simple stereotypes such as ‘urban equals productivity – rural equals disadvantage’ need to be cleared away as does the idea that certain types of topography are inextricable linked to low GDP.
Tuleb kummutada lihtsad stereotüüpsed arusaamad nagu „linn tähendab tootlikkust – maapiirkond tähendab puudust” nagu ka idee, et teatud tüüpi topograafiaga on lahendamatult seotud madal SKT.
Some cities are struggling, some rural areas booming and territorial cooperation should focus on bringing the two together to provide the opportunity for the regions to improve the lives of the people living within them across the board.
Mõned suurlinnad vaevlevad probleemide käes, mõned maapiirkonnad on edukad ning territoriaalne koostöö peaks keskenduma kahe poole kokkusobitamisele, võimaldamaks neis piirkondades üle piiri elavate inimeste elujärge parandada.
Taking Territorial Cohesion to a new level
Viies territoriaalne ühtekuuluvus uuele tasemele
Funds should be channelled into kick starting synergies which are self-perpetuating, feeding back into the region after the project or programme is over. e focus should be shifted from shoring up to seeding the potential for growth – co-operating to compete.
Rahalised vahendid tuleks suunata selliste sünergiate käivitamiseks, mis jäävad püsima, tuues regioonile kasu ka pärast projekti või programmi lõppemist. Tuleks keskenduda mitte kinnistumisele, vaid kasvu propageerimisele – koostöö konkureerimiseks.
Until now, the traditional cornerstone of cohesion funding, and the unit of analysis upon which policy was based, has been the Member State’s medium-sized NUTS 2 administrative regions, identified by Eurostat as sharing a common set of parameters.
Kuni praeguseni on ühtekuuluvuse finantseerimise traditsiooniliseks nurgakiviks ja analüüsitavaks üksuseks, millel poliitikat rajatakse, olnud liikmesriigi keskmise suurusega nn NUTS-2 administratiivsed piirkonnad, mida EUROSTAT määratleb ühiste parameetritega piirkondadena.
e Commission welcomes your feedback during this process of debate which will run until the end of February, 2009.
Komisjon on väga tänulik arutuse, mis kestab kuni 2009. a. veebruari lõpuni, käigus tulevale tagasisidele.
See the Green Paper website: http://ec.europa.eu/regional_policy/consultation/terco/index_en.htm
Vaata Rohelise raamatu kodulehte: http://ec.europa.eu/regional_policy/consultation/terco/index_et.htm
Territorial cooperation calls a more flexible approach to geography that considers both smaller regions and larger ones such as the Danube Basin and the Black Sea region.
Territoriaalne koostöö vajab paindlikumat lähenemist geograafia osas, mis hõlmab nii väiksemaid kui suuremaid, nagu Doonau vesikond ja Musta mere piirkond.
The following selection of interviews highlights how the Green Paper is perceived by a cross section of people involved in regional policy.
Järgnev valik intervjuusid toob esile, kuidas Roheline raamat võeti vastu läbilõikes regionaalpoliitikaga seotud inimeste hulgas.
Their priorities and positions are interwoven with their occupations and to show their dierent perspectives, each interviewee was asked two key questions which remain the same in each case.
Nende prioriteedid ja seisukohad on läbipõimunud nende ametikohtadest ning näitavad erinevaid lähenemisi, igalt intervjueeritavalt küsiti kaks küsimust, mis on iga kord samad.
The third is of their own making, providing a window on their key preoccupations, varying according to their role.
Kolmas on nende enda moodustada, pakkudes võimaluse rääkida nende põhilistest eelnevatest tegemistest, erinedes sõltuvalt nende rollist.
Danuta Hübner, European Commissioner for Regional Policy
Danuta Hübner, Euroopa Regionaalasjade volinik
How do you envisage the recent Green Paper on Territorial Cohesion changing things on the ground?
Milline on teie arvates hiljutise Rohelise raamatu territoriaalse ühtekuuluvuse kohta mõju kohalikul tasandil?
Progress is needed to coordinate sectoral and territorial policies, even if the different policies remain autonomous. ere is also a need for further partnership to reinforce the difficult, but essential combination of high-level, European direction and the bottom-up definition of local needs and preferences.
Progressi on vaja valdkondade ja territoriaalsete poliitikate koordineerimiseks isegi siis, kui erinevad poliitikad jäävad iseseisvaks. Raske, kuid olulise kombinatsiooni kõrgetasemelisest euroopalikust juhtimisest ja kohalike vajaduste ja eelistuste määratlemisest tugevdamiseks on vaja partnerlust veelgi arendada.
e Green Paper asks us to consider the impact that policies, like transport or agriculture, have on the ground.
Roheline raamat palub meil arvestada mõju, mida avaldavad poliitikavaldkonnad, nagu transport või põllumajandus madalamal tasandil.
It asks how the harmonious development of different territories can be achieved through different public policies, and in particular through European Cohesion Policy.
Ta küsib, kuidas erinevate avalike poliitikate abil ja eriti Euroopa ühtekuuluvuspoliitika kaudu on võimalik saavutada erinevate territooriumite harmoonilist arengut.
A clearer knowledge of our territories, including territorial dynamics, impacts, scenarios, and so on, is needed for better decision making.
Paremate otsuste tegemiseks on tarvis meie territooriumitest, kaasa arvatud territoriaalsest dünaamikast, mõjudest, stsenaariumitest jne selgemat arusaama.
Data and indicators, as well as methods, must be able to detect the complex nature of the impact policies can have on the ground. ere are significant ongoing efforts in this respect, for instance within the ESPON programme.
Andmed ning indikaatorid, nagu ka meetodid peavad suutma tunda madalamal tasandil poliitikate mõju keerulist iseloomu. Selles osas tehakse hetkel olulisi pingutusi, näiteks ESPON programmi raames.
Cooperation seems to be a key theme in the Green Paper − what issues do you feel may need to be overcome in order to bring about real interregional and transnational regional co-operation?
Koostöö tundub olevat Rohelise raamatu peateema – milliseid probleeme tuleb teie meelest ületada selleks, et saavutada tõeline piiriülene ja riikidevaheline regionaalne koostöö?
e preamble of the Lisbon Treaty points out that the prime objective of the European Union is to ‘create an ever closer union among the peoples of Europe’ and to ‘ensure the economic and social progress of their countries by common action to eliminate the barriers which divide Europe’.
Lissaboni lepingu preambula toob välja, et Euroopa Liidu peamine eesmärk on „luua tihedam liit Euroopa inimeste vahel” ja „tavapäraste tegevuste kaudu kindlustada nende riikide majanduslik ja sotsiaalne areng, kaotades Euroopat jagavad takistused”.
To ensure this we need to focus on co-operation, and no matter how well we implement the internal market, barriers do still remain.
Poliitika peab olema ühtne kõigil tasemetel, olles suunatud vastavalt määratletud territooriumitel elavate inimeste vajadustele.
Policy needs to be integrated at all levels, addressing the needs of people living in appropriately defined territories.
Selle kindlustamiseks peame keskenduma koostööle ja olenemata sellest, kui hästi me siseturgu rakendame, esinevad siiski takistused.
I hope the Green Paper will trigger a far-reaching discussion, identifying the challenges common to certain types of regions and which will be better addressed through co-operation.
Ühtekuuluvuspoliitika tagab, et inimesed saavad oma territooriumite võimalustest maksimaalselt kasu ja Roheline raamat avab arutelu, kuidas seda kindlustada.
Cooperation and sharing experience between regions can be a key trigger in stimulating a dynamic, forward-looking regional development process.
Me kuulame, mida inimesed aruteluperioodil selle kohta arvavad ning salvestame osa nende kommentaaridest, kuid minu arvates on vaja arvestada konkreetseid aspekte.
Cohesion Policy is about ensuring people are able to make the most of the inherent features of the territories in which they live and the Green Paper opens up the debate on how to ensure this.
Loodan, et Roheline raamat käivitab kaugeleulatuva arutelu, määratledes teatud tüüpi regioonidele omased väljakutsed ning mida on parem saavutada läbi koostöö.
We are listening to what people are saying in this consultation period and are taking stock of their comments, but, in my view, there are concrete aspects to consider.
Koostöö ja kogemuste vahetamine regioonide vahel võib olla oluline võti dünaamilise ja tulevikku vaatava regionaalarengu protsesside stimuleerimisel.
Multilevel governance can give shape to sustainable cooperation within large, transnational areas such as mountain ranges, crossborder agglomerations and common territories at a more local scale.
Mitmetasandiline juhtimine võib suurtes ja riikidevahelistes piirkondades, nagu mägialad, piiriülesed liidetud alad ja tavalistel territooriumitel kohalikul tasandil kujundada jätkusuutlikku koostööd.
Here, the European Grouping for Territorial Co-operation, which can involve all public levels, appears to be an emblematic EU tool.
Siinkohal tundub Euroopa Territoriaalse Koostöö Rühm, millel on ligipääs kõikidele avaliku elu tasanditele, olevat tõhus vahend ELi poliitika elluviimiseks.
We need to rethink how we define ‘territory’ and make policy.
Peame üle vaatama, kuidas defineerida mõistet „territoorium” ning luua poliitikat.
Increasingly people are not confining themselves to established administrative borders – commuting to work and covering greater distances to shop or for leisure – so how they live within territories is changing.
Üha vähem inimesi piirab ennast administratiivsete piiridega – vahetades töökohti ja läbides suuremaid vahemaid ostude tegemiseks ja lõbustusteks – viis, kuidas nad elavad oma territooriumil, on muutumas.
At the same time, new challenges such as globalisation, climate change and migration require common European action which brings together all levels of policy making.
Samal ajal vajavad uued väljakutsed, nagu globaliseerumine, kliimamuutused ja migratsioon Euroopa ühtset tegutsemist, mis tooks kõik poliitika osapooled kokku.
Is the debate on Territorial Cohesion premature, given that the Lisbon Treaty in which it is enshrined has not yet been signed?
Kas arutelu territoriaalse ühtekuuluvuse kohta on enneaegne, kuna Lissaboni leping, milles see sisaldub, pole veel allkirjastatud?
e debate is not premature – it is important to realise the concept of Territorial Cohesion is not new.
Meil peab kõikides poliitika loomise tasanditel olema integreeritum lähenemine; poliitika peab vastama inimeste vajadustele territooriumites, mis on sobivalt määratletud.
In this context, the European Parliament, the informal meeting of Ministers
Need võivad olla kohalikud ühiskonnad või metropolid, piiriülesed alad või riikidevahelised merepiirkonnad või jõevesikonnad.
We need to have an integrated approach to policy making at all levels; public policies need to meet people’s needs in territories that are appropriately defined. ese territories could vary from local communities to metropolitan areas, from crossborder regions to transnational maritime or river basins.
Arutelu ei ole enneaegne – oluline on mõista, et territoriaalse ühtekuuluvuse kontseptsioon ei ole uus. Selles kontekstis on
Green Paper on Territorial Cohesion, the way ahead responsible for urban development and Territorial Cohesion in Leipzig in 2007, as well as many associations representing specific types of territories, asked the Commission to present a paper on Territorial Cohesion. e Green Paper is our answer.
Euroopa Parlament, mitteametlik linnade arengu ja territoriaalse ühtekuuluvuse eest vastutavate ministrite kohtumine Leipzigis 2007. aastal, nagu ka paljud territooriumide kindlaid tüüpe esindavad ühendused palunud komisjonil esitada raamat territoriaalse ühtekuuluvuse kohta. Roheline raamat on meie vastus.
By launching the debate, the Commission hopes to reach a common understanding of Territorial Cohesion, and common European solutions.
Mõttevahetuse algatamisega on komisjonil ambitsioon saavutada territoriaalse ühtekuuluvuse ühine mõistmine ja ühised Euroopa lahendused.
But we have to take the policy process into account. e Lisbon Treaty will make the Territorial Cohesion objective visible and explicit; but first it has to be ratified.
Kuid me peame arvestama poliitikaprotsessi. Lissaboni leping muudab territoriaalse ühtekuuluvuse eesmärgi nähtavaks ning selgesõnalisemaks, kuid esmalt tuleb see ratifitseerida.
Future Cohesion Policy shall deepen the territorial dimension of development; but at present we are working hard on making the implementation of the 2007−13 programmes a success.
Tuleviku ühtekuuluvuspoliitika suurendab arengu territoriaalset dimensiooni; kuid hetkel töötame kõvasti 2007–2013 programmide eduka rakendamise nimel.
We have to think of the future, but many things can be done within the present treaties and regulations.
Peame mõtlema tulevikule, kuid palju saab ära teha praeguste lepingute ja regulatsioonide raames.
e territorial dimension has been at the core of Cohesion Policy since its inception, through the system of eligibility, the system of distribution of financial resources and the way in which the programming has been organised.
Territoriaalne dimensioon on olnud ühtekuuluvuspoliitika tuumaks alates selle algusest, läbi aktsepteerimissüsteemi või finantsressursside jaotussüsteemi või programmide korraldamise.
But many feel the need to improve the way public policies address territorial needs, even if at present there is no firm agreement about the way to do so.
Kuid paljud tunnevad vajadust parandada riikliku poliitika territoriaalsete vajaduste käsitlemist, hoolimata üksmeele puudumisest selle korraldamisest.
Michel Delebarre, First Vice-President of the Committee of the Regions since 2008, Mayor of Dunkerque
Michel Delebarre, regioonide komitee esimene asepresident aastast 2008, Dunkerque’i linnapea
European regulation.
Igaüks tahab näha parimaid kasutusele võetud tavasid, kuid see on ilma mõningase rahastamise ja mõnede Euroopa regulatsioonideta võimatu.
We need to say, loud and clear, that in the eyes of those elected, those working in the institutions and those involved in the economic and social aspects of the territories, it is inconceivable that the current objective of cooperation be reconsidered, post-2013.
Meil on vaja valjusti ja selgelt välja öelda, et nende valitute, kes töötavad institutsioonides, ja need, kes on seotud territooriumide majanduslike ja sotsiaalsete aspektidega, jaoks on kujuteldamatu, et pärast 2013. aastat hinnatakse koostöö praegune eesmärk ümber.
Improvements, yes.
Parandusi tehakse küll, jah.
Reforms, yes.
Reforme ka muidugi.
But the exchange of best practice can not be done for free and no restrictions should be placed on territorial co-operation.
Kuid parimate tavade vahetust ei saa teha tasuta ja territoriaalset koostööd ei tohiks miski piirata.
What role should public services play in Territorial Cohesion?
Millist rolli peaksid territoriaalses ühtekuuluvuses omama riiklikud teenused?
e first advantage is the opening of the debate. e notion is essential for the next 10 years for the construction of the European Union.
Esmane kasu on mõttevahetuse algatamine. Mõiste on järgneval kümnel aastal Euroopa Liidu ehitamisel esmatähtis.
So what do we mean by Territorial Cohesion?
Mida me siis mõistame territoriaalse ühtekuuluvuse all?
My analysis is that each territory must have hope for the future, must be able to construct a strategy after its own fashion. at doesn’t mean that all the territories are the same, will have the same number of SMEs or the same degree of infrastructure.
Minu arvamus on see, et igal territooriumil peab olema lootusi tulevikule ja iga territoorium peab olema võimeline koostama endale sobiva strateegia. See ei tähenda, et kõik territooriumid on sarnased, omavad sama palju väikesi või keskmisi ettevõtteid või samal määral infrastruktuuri.
All regions come across internal problems related to Territorial Cohesion and competitivity.
Kõigil regioonidel esineb territoriaalse ühtekuuluvuse ja konkurentsivõimega seotud sisemisi probleeme.
As far as we are concerned, it is necessary to let all the regions play their part in the ‘European concert’ both despite and because of their diversity.
Mis meisse puutub, siis on vajalik lasta kõigil regioonidel mängida oma osa „Euroopa kontserdil” hoolimata nende territoriaalsest mitmekesisusest ja sellest tingituna.
No territory should be abandoned, left behind in the development of the EU.
Ühtegi territooriumi ei tohiks hüljata ega ELi arengust kõrvale jätta.
We need to bring forward a voluntary policy of cohesion to get to Territorial Cohesion.
Meil on territoriaalse ühtekuuluvuseni jõudmiseks vaja kaasata ühtekuuluvuse vabatahtlik poliitika.
It must not be a fix all policy for EU policies which have not changed regardless of territory, by their own choice, for example research or agricultural pol- icies.
See ei pea olema paranduspoliitika neile ELi poliitikatele, mis ei ole muutunud hoolimata territooriumist nende omal valikul, näiteks tea-dus- või põllumajanduspoliitikatele.
It isn’t possible to consider Cohesion Policy or Territorial Cohesion as the fix all for all these other policies.
Ühtekuuluvuspoliitikat ega territoriaalset ühtekuuluvust ei ole võimalik võtta kui parandust kõigile neile teistele poliitikatele.
So it is an important point to think about for the future for the EU.
See on oluline punkt, kus mõelda ELi tulevikule.
e Treaty of Lisbon clearly links the notion of public services to Territorial Cohesion which is a fundamental aspect in the construction of Territorial Cohesion.
Lissaboni leping seob selgelt riiklike teenuste mõiste territoriaalse ühtekuuluvusega, mis moodustab territoriaalse ühtekuuluvuse ehitamisel fundamentaalse aspekti.
For example, consider the directive on the postal services.
Näiteks mõelge postiteenuste direktiivile.
I am sure that if we had submitted the text to an examination beforehand, with regards to the needs of Territorial Cohesion Policy, we wouldn’t have been able to use the same text because it doesn’t respond to the needs of Territorial Cohesion.
Ma olen kindel, et kui me oleksime lasknud eelnevalt teksti territoriaalse ühtekuuluvuspoliitika vajadustest lähtuvalt uurida, siis ei oleks meil võimalik olnud sama teksti kasutada, kuna see ei vasta territoriaalse ühtekuuluvuse vajadustele.
Public services are a dimension that needs to be reapplied to the notion of Territorial Cohesion. is could prompt Europe to review a number of things in relation to public services.
Avalikud teenused on üheks valdkonnaks, mille peab taaskohaldama territoriaalse ühtekuuluvuspoliitika mõistele.
I would have liked the Green Paper to put a much stronger emphasis on this.
See võib ajendada Euroopat mitmeid avalike teenustega seotud asju ümber vaatama.
Cooperation seems to be a key theme in the Green Paper − what issues do you feel may need to be overcome in order to bring about real crossborder and transnational regional co-operation?
Koostöö tundub olevat Rohelise raamatu peateema – milliseid probleeme tuleb teie meelest ületada selleks, et saavutada tõeline piiriülene ja riikidevaheline regionaalne koostöö?
Nobody contests the added value brought to Europe through territorial co-operation.
Keegi ei vaidlusta territoriaalse koostöö lisaväärtust Euroopale.
It needs to be strengthened as a key tool for Territorial Cohesion.
Seda tuleb tugevdada kui territoriaalse ühtekuuluvuse peamist abinõud.
When we look, concretely, at frontiers we find ourselves in territories which, without doubt, provide the biggest opportunities for the future building of Europe.
Kui vaatame konkreetselt piirialasid, siis leiame ennast territooriumidelt, mis kahtlemata pakuvad suurimaid võimalusi Euroopa ehitamiseks tulevikus.
I think that is very important.
Ma arvan, et see on väga oluline.
Everyone wishes to see best practice being implemented but this is not possible without some funding and some e European concert: each region’s diversity is Europe’s overall strength.
Euroopa üksmeel, iga piirkonna mitmekesisus on Euroopa üldine eelis.