natgillin/translations-raw huggingface dataset:
First, the public authority, which is a contracting authority, must exercise over the distinct entity in question a control which is similar to that which it exercises over its own departments and, second, that entity must carry out the essential part of its activities with the local authority or authorities which control it (see Teckal, cited above, paragraph 50; Case C-26/03 Stadt Halle and RPL Lochau [2005] ECR I-1, paragraph 49; Case C-84/03 Commission v Spain [2005] ECR I-139, paragraph 38; Case C-29/04 Commission v Austria [2005] ECR I-9705, paragraph 34; Case C-340/04 Carbotermo and Consorzio Alisei [2006] ECR I-4137, paragraph 33; and Case C-295/05 Asemfo [2007] ECR I-2999, paragraph 55).
Esiteks peab hankijast ametiasutus teostama asjaomase isiku suhtes analoogset kontrolli sellele, mida ta teostab oma üksuste üle, ja teiseks peab see isik tegutsema põhiliselt teda kontrolliva ametiasutuse või kontrollivate ametiasutuste huvides (vt eespool viidatud kohtuotsus Teckal, punkt 50; 11. jaanuari 2005. aasta otsus kohtuasjas C-26/03: Stadt Halle ja RPL Lochau, EKL 2005, lk I-1, punkt 49; 13. jaanuari 2005. aasta otsus kohtuasjas C-84/03: komisjon vs. Hispaania, EKL 2005, lk I-139, punkt 38; 10. novembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C-29/04: komisjon vs. Austria, EKL 2005, lk I-9705, punkt 34; 11. mai 2006. aasta otsus kohtuasjas C-340/04: Carbotermo ja Consorzio Alisei, EKL 2006, lk I-4137, punkt 33, ja 19. aprilli 2007. aasta otsus kohtuasjas C-295/05: Asemfo, EKL 2007, lk I-2999, punkt 55).
Therefore, it must be examined whether the two conditions required by the caselaw mentioned in the preceding paragraph are met with regard to Agusta.
Seetõttu tuleb uurida, kas eelmises punktis viidatud kohtupraktikas nõutud kaks tingimust olid Agusta puhul täidetud.
As regards the first condition, relating to the public authority’s control, it is important to note that the participation, even as a minority, of a private undertaking in the capital of a company in which the contracting authority in question is also a participant excludes in any event the possibility of that contracting authority exercising over that company a control similar to that which it exercises over its own departments (see Stadt Halle and RPL Lochau, cited above, paragraph 49).
Mis puudutab esimest, ametiasutuse kontrolliga seotud tingimust, siis on oluline meenutada, et eraõigusliku ettevõtja kasvõi vähemusosalus äriühingu kapitalis, milles osaleb ka asjaomane hankija, välistab igal juhul, et sellisel hankijal saaks kõnealuse äriühingu üle olla samasugust kontrolli nagu oma osakondade üle (eespool viidatud kohtuotsus Stadt Halle ja RPL Lochau, punkt 49).
In that regard, as is shown by the study annexed to the defence on the Italian State’s shareholdings in EFIM (Ente Partecipazioni e Finanziamento Industrie Manifatturiere), Finmeccanica and Agusta, the latter, which has, since its formation, been a company governed by private law, has, since 1974, always been a private company with government participation, that is to say a company whose capital is held in part by that State and in part by private shareholders.
Selles osas, nagu tõendab ka kostja vastuse lisa, mis käsitleb Itaalia riigi osalust EFIM-is (Ente Partecipazioni e Finanziamento Industrie Manifatturiere), Finmeccanica’s ja Agustas, on eraõigusliku äriühinguna asutatud Agusta olnud alates 1974. aastast kogu aeg segaosalusega äriühing, see tähendab äriühing, mille kapitali moodustavad ühelt poolt riigi ja teiselt poolt eraõiguslike aktsionäride osalused.
Thus, since Agusta is a company in part open to private capital and therefore meets the criterion stated in paragraph 38 of the present judgment, the Italian State cannot exercise over that company a control similar to that which it exercises over its own departments.
Niisiis, kuna Agusta on osaliselt erakapitalile avatud äriühing ja vastab seega käesoleva kohtuotsuse punktis 38 välja toodud kriteeriumile, siis on välistatud, et Itaalia riik võiks teostada selle äriühingu üle analoogset kontrolli sellega, mida ta teostab oma üksuste üle.
In such circumstances, and without the necessity of examining whether Agusta carries out the essential part of its activities with the concession-granting public authority, the Italian Republic’s argument that there is an ‘in-house’ relationship between that company and the Italian State must be rejected.
Nendes tingimustes ja ilma, et oleks vajadust uurida küsimust, kas Agusta teostab peamise osa oma tegevusest koos kontsessiooni andva avaliku võimu organiga, tuleb Itaalia Vabariigi argument äriühingu ja riigi vahelistest in house suhetest tagasi lükata.
— The legitimate requirements of national interest
— Riiklike huvidega seotud õiguspärased nõuded
It should be noted at the outset that measures adopted by the Member States in connection with the legitimate requirements of national interest are not excluded in their entirety from the application of Community law solely because they are taken in the interests of public security or national defence (see, to that effect, Case C-186/01 Dory [2003] ECR I-2479, paragraph 30).
Kõigepealt tuleb meenutada, et meetmed, mida liikmesriigid riiklike huvidega seotud õiguspäraste nõuete raames võtavad, ei ole ühenduse õiguse kohaldamisalast täies ulatuses välja arvatud ainuüksi seetõttu, et need on võetud riigi julgeoleku- või riigikaitse huvidest lähtuvalt (vt selle kohta 11. märtsi 2003. aasta otsus kohtuasjas C-186/01: Dory, EKL 2003, lk I-2479, punkt 30).
As the Court has already held, the Treaty provides for derogations applicable in situations which may involve public safety, in particular, in Articles 30 EC, 39 EC, 46 EC, 58 EC, 64 EC, 296 EC and 297 EC, which deal with exceptional and clearly defined cases.
Euroopa Kohus on juba sedastanud, et ainsad asutamislepingu artiklid, kus on sätestatud erandid, mida saab kohaldada riigi julgeolekut mõjutada võivates olukordades, on EÜ artiklid 30, 39, 46, 58, 64, 296 ja 297, mis käsitlevad selgelt määratletud erandjuhtusid.
It cannot be inferred from those articles that the Treaty contains an inherent
Nendest artiklitest ei saa tuletada seda, et asutamisleping kätkeb endas
COMMISSION v ITALY general exception excluding all measures taken for reasons of public security from the scope of Community law.
KOMISJON VS. ITAALIA üldist erandit, millega välistatakse ühenduse õiguse kohaldamisalast kõik riigi julgeolekuga seotud põhjustel võetavad meetmed.
The recognition of the existence of such an exception, regardless of the specific requirements laid down by the Treaty, would be liable to impair the binding nature of Community law and its uniform application (see, to that effect, Case 222/84 Johnston [1986] ECR 1651, paragraph 26; Case C-273/97 Sirdar [1999] ECR I-7403, paragraph 16; Case C-285/98 Kreil [2000] ECR I-69, paragraph 16; and Dory, cited above, paragraph 31).
Sellise erandi olemasolu tunnustamine, olenemata asutamislepingus sätestatud erinõuetest, võib kahjustada ühenduse õiguse siduvat laadi ja selle ühetaolist kohaldamist (vt selle kohta 15. mai 1986. aasta otsus kohtuasjas 222/84: Johnston, EKL 1986, lk 1651, punkt 26; 26. oktoobri 1999. aasta otsus kohtuasjas C-273/97: Sirdar, EKL 1999, lk I-7403, punkt 16; 11. jaanuari 2000. aasta otsus kohtuasjas C-285/98: Kreil, EKL 2000, lk I-69, punkt 16, ja eespool viidatud kohtuotsus Dory, punkt 31).
In that regard, it is for the Member State which seeks to rely on those exceptions to furnish evidence that the exemptions in question do not go beyond the limits of such exceptional cases (see, to that effect, Case C-414/97 Commission v Spain [1999] ECR I-5585, paragraph 22).
Nendele eranditele tugineda soovival liikmesriigil tuleb esitada tõendid selle kohta, et kõnealused erandid ei ulatu sellistest erandlikest juhtumitest kaugemale (vt selle kohta 16. septembri 1999. aasta otsus kohtuasjas C-414/97: komisjon vs. Hispaania, EKL 1999, lk I-5585, punkt 22).
In this case, the Italian Republic contends that the purchases of Agusta and Agusta Bell helicopters meet the legitimate requirements of national interest foreseen in Articles 296 EC and 2(1)(b) of Directive 93/36, on the ground that those helicopters are dual-use items, that is to say, they may serve as well for civilian as for military purposes.
Käesolevas asjas väidab Itaalia Vabariik, et helikopterite „Agusta” ja „Agusta Bell” ostmine vastab riiklike huvidega seotud õiguspärastele tingimustele, millele on osutatud EÜ artiklis 296 ja direktiivi 93/36 artikli 2 lõike 1 punktis b, sest need helikopterid on „kaheotstarbelised”, see tähendab, et neid võib kasutada nii tsiviil- kui sõjalisel otstarbel.
First, it is important to point out that, under Article 296(1)(b) EC, any Member State may take such measures as it considers necessary for the protection of the essential interests of its security and which are connected with the production of or trade in arms, munitions and war materials, provided, however, that such measures do not alter the conditions of competition in the common market regarding products which are not intended for specifically military purposes.
Esiteks on oluline märkida, et EÜ artikli 296 lõike 1 punkti b kohaselt võib iga liikmesriik võtta meetmeid, mida ta peab vajalikuks oma oluliste julgeolekuhuvide kaitseks ja mis on seotud relvade, laskemoona või sõjavarustuse tootmise või kaubandusega, tingimusel et need meetmed ei avalda ebasoovitavat mõju selliste toodete konkurentsitingimustele ühisturus, mis ei ole mõeldud spetsiaalselt sõjaliseks otstarbeks.
It is clear from the wording of that provision that the products in question must be intended for specifically military purposes.
Nimetatud sätte sõnastusest tuleneb, et kõnealused tooted peavad olema mõeldud spetsiaalselt sõjaliseks otstarbeks.
It follows that the purchase of equipment, the use of which for military purposes is hardly certain, must necessarily comply with the rules governing the award of public contracts.
Sellest tuleneb, et niisuguse varustuse ostmine, mille sõjalisel otstarbel kasutamine ei ole kindel, peab tingimata toimuma riigihankelepingute sõlmimise korra kohaselt.
It is established that the helicopters in question, as the Italian Republic admits, are certainly for civilian use and possibly for military use.
On üldteada, et asjaomased helikopterid — nagu ka Itaalia Vabariik tunnistab — on mõeldud kindlalt tsiviil-, ja vajadusel sõjalisel otstarbel kasutamiseks.
Consequently, Article 296(1)(b) EC, to which Article 3 of Directive 93/36 refers, cannot properly be invoked by the Italian Republic to justify recourse to the negotiated procedure for the purchase of those helicopters.
Järelikult, kui Itaalia Vabariik tahab õigustada nimetatud helikopterite ostmist läbirääkimistega menetluse alusel, ei saa ta tõhusalt tugineda EÜ artikli 296 lõike 1 punktile b, millele viitab direktiivi 93/36 artikkel 3.
Secondly, that Member State relies on the confidential nature of the information which is obtained to put the helicopters manufactured by Agusta into production to justify the award of the contracts to that company following the negotiated procedure.
Teiseks tugineb liikmesriik Agusta valmistatud helikopterite tootmise tarbeks kogutud andmete konfidentsiaalsusele, et õigustada selle äriühinguga lepingu sõlmimist läbirääkimistega menetluse alusel.
In that regard, the Italian Republic cites Article 2(1)(b) of Directive 93/36.
Selles osas tugineb Itaalia Vabariik direktiivi 93/36 artikli 2 lõike 1 punktile b.
However, the Italian Republic has not stated the reasons for which it submits that the confidentiality of the information communicated for the production of the helicopters manufactured by Agusta would be less well guaranteed were such production entrusted to other companies, be they established in Italy or in other Member States.
Siiski tuleb märkida, et Itaalia Vabariik ei ole põhjendanud, miks ta leidis, et Agusta valmistatud helikopterite tootmise tarbeks edastatud andmete konfidentsiaalsus oleks sel juhul vähem tagatud, kui see tootmine oleks usaldatud muudele äriühingutele, olgu nad asutatud kas Itaalias või muudes liikmesriikides.
In that regard, the requirement to impose an obligation of confidentiality in no way prevents the use of a competitive tendering procedure for the award of a contract.
Selles osas ei takista konfidentsiaalsuskohutuse kehtestamise vajadus mingil moel hankemenetluse korraldamist lepingu sõlmimiseks.
Therefore, resort to Article 2(1)(b) of Directive 93/36 to justify the purchase of the helicopters in question by the negotiated procedure seems to be disproportionate as regards the objective of preventing the disclosure of sensitive information relating to their production.
Seega, tuginemine direktiivi 93/36 artikli 2 lõike 1 punktile b, et õigustada kõnealuste helikopterite ostmist läbirääkimistega menetluse teel, näib nende helikopterite tootmisega seotud tundliku teabe lekitamise takistamiseks ebaproportsionaalne.
The Italian Republic has not shown that such an objective was unattainable within a competitive tendering procedure such as that specified by the same directive.
Itaalia Vabariik ei ole tegelikult näidanud, et niisugust eesmärki ei oleks saanud saavutada samas direktiivis ette nähtud pakkumismenetluse raames.
Consequently, Article 2(1)(b) of Directive 93/36 cannot properly be invoked by the Italian Republic to justify the use of the negotiated procedure for the purchase of those helicopters.
Järelikult, kui Itaalia Vabariik tahab õigustada nimetatud helikopterite ostmist läbirääkimistega menetluse alusel, ei saa ta tõhusalt tugineda direktiivi 93/36 artikli 2 lõike 1 punktile b.
— The requirement for homogeneity of the fleet of helicopters
— Kopteripargi ühetaolisuse nõue
To justify the use of the negotiated procedure, the Italian Republic also invokes Article 6(3)(c) and (e) of Directive 93/36.
Läbirääkimistega menetluse õigustamiseks tugineb Itaalia Vabariik ka direktiivi 93/36 artikli 6 lõike 3 punktidele c ja e.
It maintains, first, that, having regard to their technical specificity, the manufacture of the helicopters in question could be entrusted only to Agusta and, second, that it was necessary to ensure the interoperability of its fleet of helicopters, in order, particularly, to reduce the logistic, operational and pilot-training costs.
Itaalia Vabariik väidab, et esiteks sai helikopterite tehnilise eripära tõttu kõnealuste helikopterite valmistamise usaldada vaid Agustale, ja teiseks oli vajalik kopteripargi koostoimimisvõime, et muu hulgas vähendada logistilisi, opereerimis- ja pilootide koolitusega seotud kulutusi.
As is clear, in particular, from the 12th recital in the preamble to Directive 93/36, the negotiated procedure is exceptional in nature and may be applied only in cases which are set out in an exhaustive list.
Nagu nähtub eelkõige ka direktiivi 93/36 põhjendusest 12, tuleks läbirääkimistega menetlust pidada erandlikuks ja seetõttu tuleks seda kohaldada üksnes kindlaksmääratud juhtudel.
To that end, Article 6(2) and (3) of Directive 93/36 exhaustively and expressly lists the only exceptions for which recourse to the negotiated procedure is allowed (see, to that effect, as regards Directive 77/62, Case C-71/92 Commission v Spain [1993] ECR I-5923, paragraph 10; as regards Directive 93/36, see Teckal, paragraph 43, and Case C-84/03 Commission v Spain, cited above, paragraph 47).
Selleks puhuks on sama direktiivi artikli 6 lõigetes 2 ja 3 ammendavalt ja sõnaselgelt loetletud need ainsad erandid, kui läbirääkimistega menetlus on lubatud (vt selle kohta direktiivi 77/62 osas 17. novembri 1993. aasta otsus kohtuasjas C-71/92: komisjon vs. Hispaania, EKL 1993, lk I-5923, punkt 10; direktiivi 93/36 osas vt eespool viidatud kohtuotsus Teckal, punkt 43, ja 13. jaanuari 2005. aasta kohtuotsus komisjon vs. Hispaania, punkt 47).
According to settled caselaw, the derogations from the rules intended to ensure the effectiveness of the rights conferred by the Treaty in connection with public contracts must be interpreted strictly (see Case C-57/94 Commission v Italy [1995] ECR I-1249, paragraph 23; Case C-318/94 Commission v Germany [1996] ECR I-1949, paragraph 13; and Case C-394/02 Commission v Greece [2005] ECR I-4713, paragraph 33).
Kohtupraktika kohaselt tuleb erandeid reeglist, mille eesmärk on tagada asutamislepinguga tunnustatud riigihankelepingute sektorit puudutavate õiguste efektiivsus, tõlgendada kitsalt (vt 18. mai 1995. aasta otsus kohtuasjas C-57/94: komisjon vs. Itaalia, EKL 1995, lk I-1249, punkt 23; 28. märtsi 1996. aasta otsus kohtuasjas C-318/94: komisjon vs. Saksamaa, EKL 1996, lk I-1949, punkt 13, ja 2. juuni 2005. aasta otsus kohtuasjas C-394/02: komisjon vs. Kreeka, EKL 2005, lk I-4713, punkt 33).
To prevent Directive 93/36 being deprived of its effectiveness, the Member States cannot, therefore, provide for the use of the negotiated procedure in cases not provided for by that directive, or add new conditions to the cases expressly provided for by the directive in question which make that procedure easier to use (see, to that effect, Case C-84/03 Commission v Spain, paragraph 48).
Et mitte võtta direktiivilt 93/36 tema kasulikku mõju, ei tohi liikmesriigid näha ette uusi läbirääkimistega menetluse kasutamise juhtusid, mida ei ole selles direktiivis ette nähtud, või lisada direktiivis sõnaselgelt ette nähtud juhtudele uusi tingimusi, mille tulemusena nimetatud menetluse kasutamine on lihtsam (vt selle kohta eespool viidatud 13. jaanuari 2005. aasta kohtuotsus komisjon vs. Hispaania, punkt 48).
In addition, it must be recalled that the burden of proving the existence of exceptional circumstances justifying the derogation from those rules lies on the person seeking to rely on those circumstances (see Case 199/85 Commission v Italy [1987] ECR 1039, paragraph 14, and Commission v Greece, cited above, paragraph 33).
Lisaks tuleb meenutada, et erandile tugineda sooviv isik kannab tõendamiskoormist selle erandi tegeliku esinemist tõendavate erandlike asjaolude osas (vt 10. märtsi 1987. aasta otsus kohtuasjas 199/85: komisjon vs. Itaalia, EKL 1987, lk 1039, punkt 14, ja eespool viidatud kohtuotsus komisjon vs. Kreeka, punkt 33).
In this case, the Italian Republic has not discharged the burden of proof as regards the reason for which only helicopters produced by Agusta would be endowed with the requisite technical specificities.
Käesolevas asjas tuleb nentida, et Itaalia Vabariik ei ole õiguslikult piisavalt tõendanud väidet, mille kohaselt üksnes Agusta toodetud helikopterid on varustatud nõutava spetsiifilise tehnikaga.
In addition, that Member State has confined itself to pointing out the advantages of the interoperability of the helicopters used by its various corps.
Lisaks piirdus see liikmesriik väitega oma erinevate korpuste kasutatavate helikopterite koostoimimisvõime eelistest.
It has not however demonstrated in what respect a change of supplier would have constrained it to acquire material manufactured according to a different technique likely to result in incompatibility or disproportionate technical difficulties in operation and maintenance.
Sellegipoolest ei ole ta näidanud, kuidas tarnija vahetamine sunniks teda hankima teistsuguse tehnikaga valmistatud materjali, mis tooks kaasa ühildamatuse või ebaproportsionaalsed tehnilised raskused käitamisel ja hooldamisel.
Having regard to all the foregoing, it must be declared that, by adopting a procedure, which has been in existence for a long time and is still followed, of directly awarding to Agusta contracts for the purchase of Agusta and Agusta Bell helicopters to meet the requirements of several military and civilian corps of the Italian State, without any competitive tendering procedure, and, in particular, without complying with the procedures provided for by Directive 93/36 and, previously, by Directive 77/62, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under those directives.
Kõike eeltoodut arvesse võttes tuleb sedastada, et rakendades pikka aega järgitud ja endiselt järgitava praktika, mille kohaselt Itaalia riigi mitme sõjaväelise ja tsiviilkorpuse tarbeks „Agusta” ja „Agusta Bell” helikopterite ostmiseks sõlmitakse lepingud Agustaga mingit pakkumismenetlust korraldamata ja eelkõige eirates menetlust, mis on sätestatud direktiivis 93/36 ja varasemas direktiivis 77/62, on Itaalia Vabariik rikkunud nendest direktiividest tulenevaid kohustusi.
Since the Commission has applied for costs and the Italian Republic has been unsuccessful in its submissions, the latter must be ordered to pay the costs.
Kuna komisjon on kohtukulude hüvitamist nõudnud ja Itaalia Vabariik on kohtuvaidluse kaotanud, tuleb kohtukulud temalt välja mõista.
Declares that, by adopting a procedure, which has been in existence for a long time and is still followed, of directly awarding to Agusta SpA contracts for the purchase of Agusta and Agusta Bell helicopters to meet the requirements of several military and civilian corps, without any competitive tendering procedure, and, in particular, without complying with the procedures provided for by Council Directive 93/36/EEC of 14 June 1993 coordinating procedures for the award of public supply contracts, as amended by European Parliament and Council Directive 97/52/EC of 13 October 1997, and previously, by Council Directive 77/62/EEC of 21 December 1976 coordinating procedures for the award of public supply contracts, as amended and supplemented by Council Directives 80/767/EEC of 22 July 1980 and 88/295/EEC of 22 March 1988, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under those directives;
Rakendades pikka aega järgitud ja endiselt järgitava praktika, mille kohaselt mitme sõjaväelise ja tsiviilkorpuse tarbeks „Agusta” ja „Agusta Bell” helikopterite ostmiseks sõlmitakse lepingud äriühinguga Agusta SpA mingit pakkumismenetlust korraldamata ja eelkõige eirates menetlust, mis on sätestatud nõukogu 14. juuni 1993. aasta direktiivis 93/36/EMÜ, millega kooskõlastatakse riiklike tarnelepingute sõlmimise kord (mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 1997. aasta direktiiviga 97/52/EÜ), ja varasemas nõukogu 21. detsembri 1976. aasta direktiivis 77/62/EMÜ, millega kooskõlastatakse riiklike tarnelepingute sõlmimise kord (mida on muudetud ja täiendatud nõukogu 22. juuli 1980. aasta direktiiviga 80/767/EMÜ ja nõukogu 22. märtsi 1988. aasta direktiiviga 88/295/EMÜ), on Itaalia Vabariik rikkunud nendest direktiividest tulenevaid kohustusi.
Orders the Italian Republic to pay the costs.
Mõista kohtukulud välja Itaalia Vabariigilt.
Case C-503/07 P
Kohtuasi C-503/07 P
Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH v Commission of the European Communities
Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH versus Euroopa Ühenduste Komisjon
(Appeal — Directive 2003/87/EC — Scheme for greenhouse gas emission allowance trading — Integrated pollution prevention and control — Federal Republic of Germany — Allocation of allowances — Period 2008-2012 — Conditions — Individual concern — Inadmissibility — Right to a full hearing before a court — Right to a fair hearing)
Apellatsioonkaebus — Direktiiv 2003/87/EÜ — Kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem — Saastuse kompleksne vältimine ja kontroll — Saksamaa Liitvabariik — Saastekvootide eraldamine — Ajavahemik 2008–2012 — Tingimused — Isiklikult puudutatud — Vastuvõetamatus — Õigus olla kohtus ära kuulatud — Õigus õiglasele kohtulikule arutamisele
Order of the Court (Sixth Chamber), 8 April 2008 . . . . . . . . . . . . . .
Euroopa Kohtu määrus (kuues koda), 8. aprill 2008 . . . . . . . . . . . . .
Appeals — Interest in bringing proceedings
Apellatsioonkaebus — Menetluse algatamise huvi
SUMMARY — CASE C-503/07 P
KOKKUVÕTE — KOHTUASI C-503/07 P
Actions for annulment — Natural or legal persons — Measures of direct and individual concern to them
Tühistamishagi — Füüsilised ja juriidilised isikud — Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid
(Art. 230, fourth para., EC; European Parliament and Council Directive 2003/87, Arts 9 and 11)
(EÜ artikli 230 neljas lõik; Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/87, artiklid 9 ja 11)