natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In that case, the Court held that individual measures implementing a general scheme of aid which has been approved by the Commission do not need to be notified to the Commission, unless reservations to that effect have been issued in the approval decision.
Selles kohtuasjas otsustas Euroopa Kohus, et komisjoni poolt eelnevalt heaks kiidetud üldise abisüsteemi individuaalsetest rakendusmeetmetest ei ole vaja komisjonile teatada, välja arvatud juhul, kui komisjon on selle oma heakskiitvas otsuses ette näinud.
The Court considered that, ‘since the individual grants of aid are merely measures implementing the general aid scheme, the factors to be taken into consideration by the Commission in assessing that aid are the same as those which it applied on examining the general scheme’.
Nimelt leidis Euroopa Kohus, et „kuna individuaalne abi on vaid üldise abisüsteemi rakendusmeede, on tegurid, mida komisjon peaks nende hindamisel arvesse võtma, samad, mida ta kasutas üldise süsteemi kontrollimisel”.
The Court therefore concluded that it was unnecessary for the individual grants of aid to be subject to examination by the Commission. 61
Euroopa Kohus järeldas seega, et komisjonil ei ole mõtet individuaalset abi uuesti kontrollida. 61
60 — Italy v Commission [1992] ECR I-4635.61 — Ibid., paragraph 21.
60 – 30. juuni 1992. aasta otsus kohtuasjas C-47/91 (EKL 1992, lk I-4635).
Consequently, this case does not concern measures specifically directed at and limited to steel undertakings.
Järelikult ei ole siin tegemist konkreet­selt ja üksnes terasetööstusettevõtjate jaoks võetud meetmetega.
If that were so, the application of Article 4(c) CS would be beyond doubt.
Kui see nii oleks, ei oleks kahtlust, et tuleb kohaldada ST artikli 4 punkti c.
OPINION OF MR BOT — CASE C-408/04 P assessing the compatibility of the aid at issue are therefore different depending on whether the measures benefit undertakings which fall within the scope of the EC Treaty or the ECSC Treaty.
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK — KOHTUASI C-408/04 P
The question in this case is therefore whether the aid paid to Salzgitter is merely an individual measure implementing the ZRFG — which, in the light of the caselaw above, would not need to be notified to the Commission — or whether that aid must, on the contrary, be assessed independently of the ZRFG.
Käesolevas kohtuvaidluses on küsimus seega selles, kas Salzgitterile makstud abi on lihtsalt ZRFG individuaalne rakendusmeede – millest ei oleks eespool viidatud kohtupraktika alusel vaja olnud komisjonile teatada – või kas seda abi tuleb, vastupidi, hinnata ZRFG-st sõltumatult.
Even though the aid at issue can be regarded as elements of a general policy on economic, industrial, regional and social matters, I none the less do not consider them to be mere individual implementing measures which, in the light of the caselaw cited by Salzgitter, would not need to be notified to the Commission.
Isegi kui kõnesolevat abi saab käsitada üldise majandus-, tööstus-, regionaal- ja sotsiaalpoliitika ühe elemendina, ei arva ma siiski, et tegemist on üksnes individuaalse rakendusmeetmega, millest ei ole Salzgitteri nimetatud kohtupraktikat arvestades vaja komisjonile teatada.
In my opinion, the aforementioned caselaw cannot be transposed to this case.
Mina olen arvamusel, et eespool viidatud kohtupraktika ei ole antud juhule üle kantav.
In Italy v Commission, cited above, the individual aid at issue, and the general scheme of aid of which it formed part, concerned only undertakings falling within the scope of the EC Treaty.
Eespool viidatud kohtuasjas Itaalia vs. komisjon oli kõnealune individuaalne abi, nagu ka üldine abisüsteem, mille raames seda anti, mõeldud ainult EÜ asutamislepingu alla kuuluvatele ettevõtjatele.
That is not the case in this dispute.
See ei ole nii käesolevas kohtuvaidluses.
The undertakings which benefit from the ZRFG fall within the scope of both the EC and ECSC Treaties.
Nimelt kuuluvad ZRFG raames abi saanud ettevõtjad nii EÜ kui ka ESTÜ asutamislepingu kohaldamisalasse.
As I have already said, the ECSC Treaty and the rules adopted on the basis of it establish a specific scheme for controlling State aid to which steel undertakings are subject.
Nagu ma aga märkisin, kehtestavad ESTÜ asutamisleping ja selle alusel vastu võetud õigusnormid riigiabi suhtes spetsiaalse kontrollisüsteemi,
The objective is clearly not to remove the coal or steel industries from any benefits resulting from a general policy measure.
Eesmärk ei ole mõistagi jätta terase- või söetööstust ilma võimalikest üldise poliitika meetmetest.
Nor do I accept, as the Federal Republic of Germany submits, that Article 4(c) CS applies to general schemes of aid.
Ma ei kavatse nõustuda ka sellega, et ST artikli 4 punkti c kohaldatakse üldiste abisüsteemide suhtes – mida pooldab Saksamaa Liitvabariik.
My analysis is based solely on the purpose of the system introduced by the ECSC Treaty and the need to assess the compatibility of measures such as those at issue in the main proceedings with reference to the particular situation of the market in steel and the specific rules laid down by that treaty.
Minu analüüs tugineb ainult ESTÜ asutamislepingus kehtestatud süsteemi eesmärgile ja vajadusele hinnata meetmete – nagu põhikohtuasjas käsitletavad meetmed – kokkusobivust teraseturu eriolukorra ja selle lepinguga ette nähtud erieeskirjade seisukohast.
It is in this regard that Article 6 of the Third Code, requiring Member States to notify the Commission of ‘plans to grant aid to the steel industry under schemes on which it has already taken a decision under the [EC] Treaty’ comes into its own.
Selles ongi kolmanda koodeksi artikli 6 mõte: see artikkel nõuab, et liikmesriigid peavad komisjonile teatama „kõigist kavadest kohaldada terasesektorile abikorda, mille kohta ta on juba võtnud seisukoha EÜ asutamislepingu alusel”.
In the light of the foregoing, I therefore take the view that the aid at issue, although it forms part of a general scheme of aid previously authorised by the Commission on the basis of the EC Treaty, must be examined, in isolation, in the light of the rules laid down in the ECSC Treaty.
Eespool öeldut silmas pidades leian ma, et kuigi kõnesolev abi kuulub eelnevalt komisjoni poolt EÜ asutamislepingu alusel lubatud üldisesse abisüsteemi, tuleb seda kontrollida eraldi ja ESTÜ asutamislepingu seisukohast.
and duration of which are left to the assessment of the Commission.
meetme tõttu. See abi, mille summa, tingimused ja kestuse otsustab komisjon, on mõeldud olukorra parandamiseks.
I do not think that Article 67 CS can lend legitimacy to a system of subsidies from which steel undertakings benefit solely because those subsidies constitute non-specific aid, that is to say that they are available to the coal and steel sectors as well as to other economic sectors at the same time. 64
Ma arvan, et ST artikkel 67 ei õigusta terasetööstusettevõtjate toetussüsteemi üksnes seetõttu, et tegemist on üldise abiga – seega abiga, mis on mõeldud samaaegselt söe- ja terasesektori ning ka teiste majandussektorite jaoks 64.
The question now is whether the aid at issue must be assessed with reference to Article 4(c) CS or Article 67 CS.
Küsimus on nüüd selles, kas vaidlusalust abi tuleb hinnata ST artikli 4 punkti c või ST artikli 67 alusel.
I am of the opinion that Article 67 CS is not applicable in this case.
Ma arvan, et ST artikkel 67 ei ole antud juhul kohaldatav.
In this case, it seems clear to me that the aid granted to Salzgitter does not constitute a compensatory measure within the meaning of that provision.
Käesolevas kohtuasjas on minu arvates ilmne, et Salzgitterile antud abi ei ole tasakaalustusmeede selle sätte tähenduses.
After all, the documents before the Court do not show that that aid was granted to Salzgitter to remedy distortions of competition from which it suffered following the adoption of the ZRFG.
Kohtutoimikust ei nähtu, et seda abi oleks talle antud ZRFG vastuvõtmisega tekitatud konkurentsimoonutuste kõrvaldamiseks.
As I have stated, 62the Court long ago gave a restrictive interpretation of that provision, considering it to be a ‘protective measure’ against State measures which do not directly and immediately concern the coal and steel industries but which are nevertheless capable of affecting, by their effects, the competitive position of those industries.
Nagu ma märkisin, 62andis Euroopa Kohus sellele sättele väga varakult kitsa tõlgenduse, pidades seda „kaitsemeetmeks”, mida ühendus võib võtta liikmesriigi meetme puhul, millel on küll märgatav mõju konkurentsitingimustele söe- ja terasetööstuses, kuid mis ei puuduta kõnealust tööstust vahetult ja otseselt.
63 Article 67 CS allows Member States to grant aid to steel undertakings which have been the victim of a State measure adopted under their general economic policy. That aid is a remedy, the amount, conditions
63Kõnesolev säte võimaldab liikmesriikidel anda abi terasetööstusettevõtjatele, kes on kannatanud liikmesriigi üldise majanduspoliitika raames võetud riikliku
Consequently, I am of the opinion that the assessment of the aid at issue did not fall within the scope of Article 67 CS.
Järelikult arvan ma, et kõnesolevat abi ei tule hinnata ST artikli 67 alusel.
Like the Commission, I take the view, on the contrary, that the compatibility of that aid with the common market for coal and steel should have been examined in the light of Article 4(c) CS and the rules laid down in the Sixth Code.
Vastupidi, ma arvan sarnaselt komisjonile, et selle abi kokkusobivust söe ja terase ühisturuga tuleb kontrollida ST artikli 4 punkti c ja kuuendas teraseabikoodeksis kehtestatud eeskirjade alusel.
62 — See point 107 of this Opinion.
62 – Vt käesoleva ettepaneku punkt 108.
64 — See in this regard J. Mertens de Wilmars (op. cit., p. 429).
64 – Vt selle kohta Mertens de Wilmars, J., op.cit. (lk 429).
OPINION OF MR BOT — CASE C-408/04 P be prompted to adopt general schemes of aid which, in practice, would benefit only undertakings in the coal or steel sectors.
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK — KOHTUASI C-408/04 P
That interpretation is corroborated by the broad terms in which Article 4(c) CS is framed, referring, it will be recalled, to ‘aids granted by States […] in any form whatsoever’.
Seda tõlgendust kinnitab ulatuslikult ST artikli 4 punkt c, mis käsitleb – tuletan meelde – „riikide antavaid subsiidiume või abi mis tahes vormis” 65.
65In the light of my foregoing findings, I consider that that provision applies to all aid granted to steel undertakings, irrespective of its form or origin, be it granted specifically to a steel undertaking or adopted pursuant to a general or regional scheme of aid.
Esitatud põhjendustest lähtudes leian ma, et see säte kehtib igasuguse terasetööstusettevõtjatele antava abi kohta, olenemata abi vormist või päritolust, sellest, kas abi antakse konkreetselt ühele teraseettevõtjale või kas abimeetmeid võetakse üldise või piirkondliku abisüsteemi raames.
It must not be forgotten that that provision was drafted in 1951, before the EEC even came into being and before the control of general or regional schemes of State aid was drawn up.
Ei tohi unustada, et see säte koostati 1951. aastal, kui EMÜ-t ei olnud veel olemas, ja enne üldiste või piirkondlike riigiabisüsteemide kontrolli väljatöötamist.
My suggested interpretation of that provision allows uniform treatment to be afforded to all aid granted to the steel sector so that it is subject to a consistent and effective discipline.
Tõlgendus, mida mina selle sätte jaoks välja pakun, võimaldab tagada igasuguse terasetööstussektorile antava abi ühetaolise käsitlemise, et kohaldada abi suhtes ühtset ja tõhusat korda.
With regard to the scope of Article 67 CS, I am of the opinion that it covers all measures which serve to compensate for the harmful effects suffered by steel undertakings as result of rules of general economic policy, with the exception of State aid the conditions for the grant of which are specifically governed by Article 4(c) CS and by the steel aid codes.
ST artikli 67 kohaldamisala kohta arvan ma, et see hõlmab kõiki meetmeid, mis võimaldavad korvata terasetööstusettevõtjatele üldise majanduspoliitika õigusnormidest tekkivat kahju, peale riigiabi, mille andmise tingimused on konkreetselt sätestatud ST artikli 4 punktis c ja teraseabikoodeksites.
That approach also ensures equal treatment as between Member States and economic operators.
Peale selle võimaldab see lahendus tagada liikmesriikide ja ettevõtjate võrdse kohtlemise.
After all, it would in my view be contrary to the principle of equal treatment to authorise the grant of aid to a steel undertaking because it is adopted under a general scheme of aid and yet to refuse, under Article 4(c) CS, aid the amount, conditions and duration of which are almost identical, for the sole reason that the latter aid is specifically granted to a steel undertaking. If that were the case, the Member States might
Minu arvates oleks võrdse kohtlemise põhimõttega vastuolus lubada teraseettevõtjale abi anda sellepärast, et seda antakse üldise abisüsteemi kohaldamisel, ja keelata muu hulgas ST artikli 4 punkti c alusel anda abi, mille summa, tingimused ja kestus oleksid peaaegu samad, ainult seetõttu, et
In the light of the foregoing, I therefore take the view that the Court of First Instance did not commit an error of law in holding, in paragraph 116 of the judgment under appeal, that the aid at issue fell within the scope of Article 4(c) CS.
Öeldut arvestades leian ma seega, et Esimese Astme Kohus ei rikkunud õigusnormi, kui ta otsustas vaidlustatud kohtuotsuse punktis 116, et kõnesolev abi kuulub ST artikli 4 punkti c kohaldamisalasse.
65 — Emphasis added.
65 – Kohtujuristi kursiiv.
In those circumstances, I propose that the Court should dismiss the first limb of the first plea.
Nendel tingimustel teen Euroopa Kohtule ettepaneku lükata esimese väite esimene osa tagasi.
After all, this requires an amendment to the ECSC Treaty.
asutamislepingu muutmist.
However, the first and second paragraphs of Article 95 CS, on which the various steel aid codes are based, do not provide an appropriate legal basis for such an amendment.
Ent ST artikli 95 esimene ja teine lõik, millel erinevad teraseabikoodeksid põhinevad, ei oleks sellise muudatuse jaoks õige õiguslik alus.
According to Salzgitter, the Commission should for this purpose have complied with the procedure provided for either in the third and fourth paragraphs of Article 95 CS or in Article 96 CS.
Salzgitteri arvates oleks komisjon pidanud järgima kas ST artikli 95 kolmandas ja neljandas lõigus või ST artiklis 96 sätestatud menetlust.
The second limb of the first plea, alleging an error of law committed in the assessment of the Commission’s powers
Esimese väite teine osa, mis tuleneb õigusnormi rikkumisest komisjoni pädevuse hindamisel
The Commission submits that it did not amend the scope of Article 4(c) CS, whose wording has remained unchanged since 23 July 1952.
Komisjon väidab aga, et ta ei muutnud ST artikli 4 punkti c kohaldamisala, kuna selle sätte sõnastust ei ole muudetud alates 23. juulist 1952.
It did not therefore revise the ECSC Treaty. 66
Seega ei ole ta ESTÜ asutamislepingut mingil moel muutnud. 66
By this limb of the first plea, Salzgitter submits that the Commission was not competent, in the context of aid to the steel sector, to extend the scope of Article 4(c) CS to aid granted to steel undertakings on the basis of a general scheme of aid authorised under the EC Treaty.
Esimese väite teises osas leiab Salzgitter, et komisjon ei olnud pädev laiendama terasetööstusele antava abi raames ST artikli 4 punkti c kohaldamisala abile, mida antakse terasetööstusettevõtjatele komisjoni poolt EÜ asutamislepingu alusel lubatud üldise abisüsteemi alusel.
Accordingly, the Court of First Instance, in holding that the Commission was entitled to rely on Article 4(c) CS for the purposes of assessing the aid at issue, incorrectly assessed the extent of the Commission’s powers.
Seega hindas Esimese Astme Kohus, kui ta otsustas, et komisjonil oli õigus tugineda kõnesoleva abi hindamisel ST artikli 4 punktile c, komisjoni pädevuse ulatust vääralt.
(a) Arguments of the parties
b) Hinnang a) Poolte argumendid
Under this limb, Salzgitter calls into question the procedure adopted by the Commission for the purpose, in its sub -mission, of extending the scope of Article 4(c) CS in the context of the steel aid codes.
Selles osas vaidlustab Salzgitter menetluse, mida komisjon rakendas enda arvates ST artikli 4 punkti c kohaldamisala laiendamiseks teraseabikoodeksite raames.
Before examining whether that complaint is well founded, it is worth reminding ourselves of the various mechanisms for making legislative amendments which are provided for in the ECSC Treaty, and on which Salzgitter relies.
Enne selle etteheite põhjendatuse uurimist on minu arvates huvitav meenutada ESTÜ asutamislepingus ette nähtud erinevaid õiguslike kohanduste mehhanisme, millele tugineb Salzgitter.
Salzgitter, which, it will be recalled, supports a restrictive interpretation of Article 4(c) CS, considers that the Commission was not competent, under a steel aid code, to extend the scope of that provision
Tuletan meelde, et Salzgitter, kes toetab ST artikli 4 punkti c kitsalt tõlgendamist, leiab, et komisjon ei olnud pädev laiendama teraseabikoodeksi raames selle sätte kohaldamisala üldistele abisüsteemidele söe- ja terasesektoris. See eeldaks ESTÜ
The third paragraph of Article 95 CS provides as follows:
ST artikli 95 kolmas lõik sätestab, et:
The normal procedure for revising that treaty is provided for in Article 96 CS.
Selle asutamislepingu muutmise tavapärane kord on ette nähtud ST artiklis 96.
In its original version, which was still in force when the Second and Third Codes were adopted, that provision allowed the Member States and the Commission to propose amendments to the Treaty.
Algversioonis, mis kehtis veel teise ja kolmanda teraseabikoodeksi vastuvõtmise ajal, võimaldas see säte iga liikmesriigi valitsusel ja komisjonil teha nimetatud asutamislepingu kohta muudatusettepanekuid.
Those amendments were adopted by mutual agreement by the conference of permanent representatives of the Member States.
Need muudatused otsustati liikmesriikide alaliste esindajate konverentsi ühisel kokkuleppel.
— the purpose of these amendments must be to ‘adapt the rules for the [Commission’s] exercise of its powers’;
nende muudatuste eesmärk peab olema „kohandada komisjonile usaldatud volituste [tema poolt] täitmist käsitlevaid eeskirju”;
— such amendments may be proposed ‘only if unforeseen difficulties emerging in the light of experience …, or fundamental economic or technical changes directly affecting the common market in coal and steel, make [such adaptation] necessary’; under the third and fourth paragraphs of Article 95 CS, held that derogation from that procedure is permissible ‘only where it does not interfere with the general structure of the Treaty or the relationship between the Community and the Member States, particularly the relationship between the powers transferred to the Community and the powers reserved to the Member States, and that the procedure for ‘minor amendment’ … can be adopted only in these cases’.
17. detsembri 1959. aasta arvamuses 67märkis Euroopa Kohus, kelle poole pöör- muudatusettepanekuid võib esitada ainult siis, „kui sellise kohandamise on tinginud ootamatud või kogemustes selgunud raskused […] või majandus- või tehniliste tingimuste oluline muutus, mis kahjustab otseselt söe ja terase ühisturgu”; duti ST artikli 95 kolmanda ja neljanda lõigu alusel, et sellest menetlusest saab teha erandit „ainult juhul, kui see ei kahjusta asutamislepingu üldist struktuuri ega ühenduse ja liikmesriikide suhteid, ning eelkõige ühendusele üle kantud ja liikmesriikidele jäetud volituste vahekorda, ning et ainult sellistel juhtudel võidakse vastu võtta „väikeste muudatuste” menetlus”.
— this adaptation must involve the making of appropriate amendments; and finally,
– peale selle peab sellise kohandamisega tehtama asjakohaseid muudatusi, ja lõpuks,
— these amendments must not conflict with the provisions of Articles 2 CS to 4 CS or with the relationship between the powers of the Commission and those of other institutions of the Community.
– need muudatused ei või mõjutada ST artiklite 2–4 kohaldamist ega vastavalt komisjoni ja teiste ühenduse institutsioonide volituste vahekorda.
The procedure for ‘minor amendment’ is provided for in the third paragraph of Article 95 CS.
„Väikeste muudatuste” menetlus on ette nähtud ST artikli 95 kolmandas lõigus.
The amendments proposed by the Commission and the Council are to be submitted to the Court for its opinion, and the Court is to determine, in law and in fact, whether the proposals are compatible with the provisions of the said paragraph.
Komisjoni ja nõukogu muudatusettepanekud esitatakse arvamuse avaldamiseks Euroopa Kohtule, kellel palutakse nii õiguslikult kui ka faktiliselt läbi vaadata, kas ettepanekud on nimetatud lõiguga kooskõlas.
The first paragraph of Article 95 CS allows the Commission to adopt a decision
Mis puutub ST artikli 95 esimesse lõiku, siis see võimaldab komisjonil vastu võtta
COMMISSION v SALZGITTER for either in Article 96 CS or in the third and fourth paragraphs of Article 95 CS.
KOMISJON VS. SALZGITTER laiendamiseks erinevate teraseabikoodeksite raames ST artikli 95 esimesele ja teisele lõigule, samas kui ta oleks pidanud järgima ST artiklis 96 või ST artikli 95 kolmandas ja neljandas lõigus sätestatud menetlust.
or recommendation in all cases not provided for in the ECSC Treaty where it becomes apparent that that decision or recommendation is necessary to attain, within the common market in coal and steel and in accordance with Article 5 CS, one of the objectives of the Community set out in Articles 2 CS to 4 CS.
otsust või soovitust kõikidel ESTÜ asutamislepingus käsitlemata juhtudel, kui see otsus või soovitus osutub vajalikuks, et ST artikli 5 kohaselt saavutada söe ja terase ühisturul mõnda ST artiklites 2, 3 ja 4 määratletud ühenduse eesmärki.
The Commission is to adopt a decision or recommendation with the unanimous assent of the Council and after the Consultative Committee has been consulted.
Komisjon teeb otsuseid või soovitusi nõukogu ühehäälsel nõusolekul ja pärast nõuandekomiteega konsulteerimist.
In the light of the conclusions drawn under the first limb of the first plea, I consider this complaint to be unfounded.
Esimese väite esimese osa kohta tehtud järeldusi silmas pidades arvan ma, et see etteheide ei ole põhjendatud.
It is not too difficult to see the formal differences between the two situations contemplated in Article 95 CS.
Ma täheldan ilma liigsete raskusteta ST artiklis 95 kavandatud kahe võimaluse vahel vormilisi erinevusi.
The first paragraph of Article 95 CS is concerned with enabling the Commission to fill a gap in the ECSC Treaty which paralyses its action by allowing it to adopt a decision or a recommendation in a situation not provided for in that treaty, but without amending it.
ST artikli 95 esimeses lõigus lubatakse komisjonil täita ESTÜ asutamislepingu lünka, mis pärsib selle toimet, võimaldades komisjonilt otsust või soovitust vastu võtta asutamislepingus käsitlemata juhtudel, kuid ilma lepingut muutmata.
Moreover, the unanimous assent of the Council is required beforehand.
Peale selle on vajalik eelnev nõukogu ühehäälne nõusolek.
The third paragraph of Article 95 CS has to do with amending a provision of that treaty relating to ‘the Commission’s exercise of its powers’.
ST artikli 95 kolmandas lõigus on tegemist „komisjonile usaldatud volituste täitmist käsitleva” asutamislepingu sätte muutmisega.
The unanimous assent of the Council is not required but a favourable opinion from the Court and a vote by the European Parliament are.
Nõukogu ühehäälne nõusolek ei ole nõutav, aga vaja on Euroopa Kohtu soodsat arvamust ja hääletamist Euroopa Parlamendis.