natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the Commission’s opinion, the wording of the decision imposing the definitive duty does not, however, allow for the
Komisjoni arvates ei võimalda lõpliku tollimaksu kehtestava otsuse sõnastus siiski lähtuda muutuvate tollimaksude arvutamisel hinnast, mis ei ole viimase müügitehingu
B — Appraisal calculation of the variable duty on any basis other than the price of the last sale.
B. Hinnang hind.
In other words, the relevant sale or transaction for purposes of the application of antidumping duty can only be the sale or transaction which is used to determine the customs value.
Teisisõnu, dumpinguvastase tollimaksu kohaldamisel saab asjaomane müügitehing või tehing olla üksnes see müügitehing või tehing, mida kasutatakse tolliväärtuse määramisel.
As a preliminary point, it should be borne in mind that the present case is not concerned with the establishment of the normal value or, on the basis of it, the minimum import price of ECU 149 per tonne as laid down in the antidumping measure at issue, but with the determination of the amount of the antidumping duty to be imposed in accordance with that measure with regard to a particular import.
Esiteks tuleb meeles pidada, et käesolev asi ei käsitle normaalväärtuse või selle alusel kõnealuse dumpinguvastase meetme kohase minimaalse impordihinna 149 eküüd tonni kohta kindlaksmääramist, vaid vastavalt nimetatud meetmele kohaldatava dumpinguvastase tollimaksu suuruse määramist seoses teatava imporditud kaubaga.
Nevertheless, the customs authority may still question whether the customs value declared truly represents the price paid or payable by the importer.
Siiski võib toll seada kahtluse alla selle, kas deklareeritud tolliväärtus tõepoolest väljendab importija tegelikult makstud või makstavat hinda.
The Commission points out that, although it is not in possession of the detailed facts underlying the present case, in its view the customs authority could — in accordance with the prevailing customs practice at the mater- ial time, which is reflected in Article 181a subsequently inserted into the implementing regulation — rightly choose a price prior to the one declared in order to determine the customs value, if it could, after further investigation, still reasonably be doubted that the declared price corresponded to the price actually paid or payable.
Komisjon toonitab, et kuigi tema käsutuses ei ole käesoleva asja aluseks olevaid üksikasju, võis tema arvates toll vastavalt asja asjaolude asetleidmise ajal valdavale tollipraktikale, mis kajastub hiljem rakendusmäärusesse lisatud artiklis 181a, õigustatult valida tolliväärtuse määramisel deklareeritud hinnale eelnenud hinna, juhul kui pärast edasist uurimist püsis põhjendatud kahtlus, kas deklareeritud hind vastab tegelikult makstud või makstavale hinnale.
According to the decision imposing the provisional duty, the amount of the antidumping duty corresponds to the difference between the minimum import price and the ‘declared customs value’.
Vastavalt ajutise tollimaksu kehtestavale otsusele võrdub dumpinguvastase tollimaksu suurus minimaalse impordihinna ja „deklareeritud tolliväärtuse” vahega.
It should be observed in that regard that the text of the decision imposing the definitive duty refers in this context to ‘accepted customs value’, which seems to me more accurate since the declared customs value can, according to the Customs Code, be unacceptable for various reasons.
Sellega seoses tuleb märkida, et lõplikku tollimaksu kehtestava otsuse tekst viitab antud kontekstis „aktsepteeritud tolliväärtusele”, mis minu arvates on palju täpsem, kuna deklareeritud tolliväärtus võib tolliseadustiku kohaselt olla mitteaktsepteeritav mitmel põhjusel.
That difference in wording appears, however, to be of little relevance in the present context.
Ometi ei ole see sõnastuse erinevus antud juhul oluline.
What is important is rather that the antidumping duty is to be imposed on the customs value of the import concerned, 9 which is to be determined — as is also clarified by the reference contained in Article 1(3) of the decision imposing the provisional duty — in accordance with applicable customs legislation, that is to say in particular by the method laid down in
Pigem on oluline see, et dumpinguvastast tollimaksu tuleb kohaldada asjaomase imporditud kauba tolliväärtuse alusel, 9 mis tuleb määrata, nagu selgitab ka ajutist tollimaksu kehtestava otsuse artikli 1 lõikes 3 sisalduv viide, vastavalt kehtivatele tollialastele õigusnormidele, st iseäranis
9 — See also, in that regard, Case C-69/89 Nakajima [1991] ECR I-2069, paragraph 105, and Case C-93/96 ICT [1997] ECR I-2881, paragraph 14.
9 – Vt seoses sellega ka 7. mai 1991. aasta otsus kohtuasjas C-69/89: Nakajima (EKL 1991, lk I-2069, punkt 105) ja 29. mai 1997. aasta otsus kohtuasjas C-93/96: ICT (EKL 1997, lk I-2881, punkt 14).
Accordingly, the Commission proposes to answer the question referred by saying that the customs authority may refer to the price indicated in a sale of the same goods which took place prior to that on the basis of which the customs declaration was made if the authority continues, after having asked for additional information to be provided in accordance with the Customs Code, to have reasonable doubts as to whether the declared value truly corresponds to the price actually paid or payable within the meaning of Article 29 of the Customs Code.
Sellest tulenevalt teeb komisjon ettepaneku vastata eelotsuse küsimusele, et tollil on õigus lähtuda sama kaubaga seotud sellise müügitehingu hinnast, mis eelnes müügitehingule, mille alusel tollideklaratsioon vormistati, juhul kui pärast lisateabe küsimist vastavalt tolliseadustikule püsib tollil põhjendatud kahtlus, kas deklareeritud väärtus tõepoolest vastab tegelikult makstud või makstavale hinnale tolliseadustiku artikli 29 tähenduses.
Chapter 3 of Title II of the Customs Code on the value of goods for customs purposes and in accordance with the relevant implementing regulations.
KOHTUJURIST MAZÁKI ETTEPANEK – KOHTUASI C-263/06 vastavalt tolliseadustiku II jaotise 3. peatükis tolliväärtuse määramise kohta sätestatud meetodile, ning kooskõlas asjaomaste rakendusnormidega.
price of ECU 151 stated on the invoice from CMP or, alternatively, because they take the view that, even though that amount represents the price actually paid by Carboni for the imported goods, the object and purpose of antidumping legislation requires the customs value to be determined on the basis of the first sale to a Community operator.
Carboni tegelikult imporditud kauba eest maksis, tuleneb dumpinguvastaste õigusnormide eesmärgist, et tolliväärtus määratakse ühenduse ettevõtjaga sõlmitud esimese müügitehingu alusel.
The referring court seeks essentially to ascertain whether, according to those provisions, 10the customs authorities were entitled to determine the customs value for the purposes of the application of the antidumping duty measure in question on the basis of a price fixed on the occasion of a sale prior to the last sale which led to the introduction of the goods into the customs territory of the Community.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib sisuliselt teada, kas nimetatud sätete kohaselt 10 on tollil õigus võtta kõnealuse dumpinguvastast tollimaksu puudutava meetme kohaldamisel tolliväärtuse määramisel aluseks sellise müügitehingu kokkulepitud hind, mis eelnes viimasele müügitehingule, millega seoses toodi kaup ühenduse tolliterritooriumile.
As will become apparent in the following assessment, the ability of the customs authorities to refer, for the purposes of determining the customs value, to a previous sale is subject to certain conditions, so that it is important in the present case to determine what, precisely, the relevant situation is.
Nagu alljärgnevast hinnangust nähtub, sõltub tolli õigus lähtuda tolliväärtuse määramisel eelmisest müügitehingust teatavatest tingimustest, seega on käesoleval juhul oluline kindlaks teha, milles antud olukord täpselt seisneb.
However, in order to provide the referring court with a useful answer in any event, I shall examine the question referred in a broader sense having regard both to a situation where there are reasonable doubts as to whether the declared value actually represents the price paid by the importer and to a situation where that factor is not disputed.
Selleks et igal juhul anda eelotsusetaotluse esitanud kohtule kasulik vastus, uurin ma eelotsuse küsimust laiemalt, arvestades nii olukorda, mille puhul on põhjendatud kahtlus, kas deklareeritud väärtus väljendab tegelikult importija makstud hinda, kui ka olukorda, kus see asjaolu ei tekita vaidlust.
In answering this question it should be observed at the outset that the order for reference is not unequivocal as to the circumstances in which that question has been raised.
Sellele küsimusele vastates tuleb kohe alguses märkida, et eelotsuse küsimus ei ole üheselt mõistetav asjaolude osas, mis selle küsimuse tingisid.
In particular, it is not entirely clear whether the Italian customs authorities have chosen to refer to the price of the previous sale, as the submissions of the Italian authorities may suggest, on the ground that it is disputed that Carboni actually paid for the imported goods at issue the
Nimelt ei ole täiesti selge, kas Itaalia toll valis aluseks eelmise müügitehingu hinna põhjusel (mida võib oletada Itaalia ametiasutuste väidete põhjal), et on vaieldav, kas Carboni tegelikult maksis kõnealuse imporditud kauba eest 151 eküüd, nagu on kirjas CMP-lt saadud arvel, või teise võimalusena põhjusel, et nad leiavad, et isegi kui see summa väljendab hinda, mille
10 — It should be noted that it is clear from the order for reference that the expression ‘principles of Community customs law’ in the text of the question referred is not meant to refer in a technical sense to specific general principles of Community law but rather, more generally, to rules of Community customs law relevant to the present case as laid down, in particular, in the Customs Code and the implementing regulation.
10 – Tuleb märkida, et eelotsusetaotlusest nähtub, et eelotsuse küsimuse tekstis esinev väljend „ühenduse tolliõiguse põhimõtted” ei ole mõeldud viitamaks tehnilises mõttes ühenduse õiguse iseloomulikele üldpõhimõtetele, vaid pigem viitab see palju üldisemalt ühenduse tolliõiguse eeskirjadele, mis on käesolevas asjas asjakohased ning mis on sätestatud iseäranis tolliseadustikus ja rakendusmääruses.
In so far as I refer to that expression, I use it in the same sense.
Kui mina kõnealusele väljendile viitan, siis kasutan seda samas tähenduses.
To that end, I shall, first, examine the ability of the customs authorities under the valuation system as laid down in applicable Community customs rules to choose, in a case of successive sales, the price of a prior sale for the determination of the customs value and, secondly, address more specifically the question whether, as the Italian Government submitted, the ratio of the antidumping legislation requires in a case such as
Selleks uurin esiteks tolli pädevust valida vastavalt kehtivate ühenduse tollieeskirjadega ettenähtud tolliväärtuse määramise süsteemile tolliväärtuse määramisel järjestikuste müügitehingute puhul aluseks viimasele müügitehingule eelnenud müügitehingu hind ning teiseks käsitlen palju spetsiifilisemalt küsimust, kas dumpinguvastaste õigusnormide mõtte kohaselt on käesoleva asjaga samasugustel juhtudel nõutav, et tolliväärtuse määramisel lähtutaks eelmisest
CARBONI E DERIVATI between the buyer (importer) and the seller (exporter) for the exported goods.
CARBONI E DERIVATI müügitehingust kui sellisest, milleks on antud juhul müük OME-DTECH-ilt CMP-le, nagu väitis Itaalia valitsus.
Article 29(1) of the Customs Code makes it clear that customs valuation is concerned only with goods which are ‘sold for export to the customs territory of the Community’, which means that it must be agreed, at the time of sale, that the goods originating in a nonmember country will be transported into the customs territory of the Community. 14
Tolliseadustiku artikli 29 lõikes 1 selgitatakse, et tolliväärtuse määramine puudutab ainult seda kaupa, mis on „ekspordiks ühenduse tolliterritooriumile müüdud”, mis tähendab, et müügitehingu ajal lepitakse kokku selles, et kolmandate riikide päritoluga kaubad veetakse ühenduse tolliterritooriumile. 14
It should be recalled, to begin with, that the Community legislation on customs valuation seeks to introduce a fair, uniform and neutral system excluding the use of arbitrary or fictitious customs values and is based on the principle that the customs value should reflect the real economic value of goods which are imported. 11
Alustuseks tuleb meelde tuletada, et tolliväärtuse määramist käsitlevate ühenduse õigusnormide eesmärgiks on kehtestada tolliväärtuse õiglane, ühetaoline ja erapooletu süsteem, mis välistab suvaliste ja fiktiivsete tolliväärtuste kasutamise ning lähtub põhimõttest, et tolliväärtus peab vastama imporditud kauba tegelikule majanduslikule väärtusele. 11
According to Article 147(1) of the implementing regulation, the fact that goods are declared for free circulation in the Community is to be regarded as adequate indication that that condition is fulfilled, that is to say that they were sold for export to the Community.
Vastavalt rakendusmääruse artikli 147 lõikele 1 käsitatakse kauba ühendusse vabasse ringlusse lubamiseks deklareerimist piisava tõendina, et kõnealune tingimus on täidetud, st et kaup on müüdud ühendusse ekspordiks.
Where goods are the subject of two or more successive transactions before valuation, the condition that the sale of the goods took place for export to the Community can in principle be fulfilled with regard to each of the successive sales. Consequently,
Juhul kui enne tolliväärtuse määramist on kaup olnud enam kui kahe järjestikuse müügitehingu objektiks, siis võib tingimust, et kaup on müüdud ühendusse ekspordiks, pidada põhimõtteliselt täidetuks iga järjestikuse müügitehingu puhul.
11 — See to that effect, inter alia, Case C-11/89 Unifert [1990] ECR I-2275, paragraph 35, and Case C-306/04 Compaq Computer [2006] ECR I-10991, paragraph 30.
11 – Vt selle kohta muu hulgas 6. juuni 1990. aasta otsus kohtuasjas C-11/89: Unifert (EKL 1990, lk I-2275, punkt 35) ja 16. novembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-306/04: Compaq Computer (EKL 2006, lk I-10991, punkt 30).
13 — See, to that effect, Van Houten, cited in footnote 12, paragraph 13; Unifert, cited in footnote 11, paragraph 36; and Case C-491/04 Dollond & Aitchison [2006] ECR I-2129, paragraph 26. 12 — See, to that effect, Case 65/85 Van Houten [1986] ECR 447, paragraph 13.
13 – Vt selle kohta 12. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Van Houten, punkt 13; 11. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Unifert, punkt 36, ja 23. veebruari 2006. aasta otsus kohtuasjas C-491/04: Dollond & Aitchison (EKL 2006, lk I-2129, punkt 26).
14 — See, to that effect, Unifert, cited in footnote 11, paragraph 11.
14 – Vt selle kohta 11. joonealuses märkuses viidatud kohtu otsuse Unifert punkt 11.
Article 147(1) of the implementing regulation extends the presumption that, if goods are declared for free circulation, the condition of ‘sale for export’ is fulfilled as regards each of the successive sales.
KOHTUJURIST MAZÁKI ETTEPANEK – KOHTUASI C-263/06 rakendusmääruse artikli 147 lõige 1 eeldust, et juhul kui kaup on vabasse ringlusse lubamiseks deklareeritud, siis on iga järjestikuse müügitehingu puhul täidetud „ekspordiks müügi” tingimus.
Clearly, the fact that the importer of goods can in principle choose any of the prices agreed in a chain of sales leading to the import of the goods for the purposes of establishing the transaction value has the consequence that cost elements contained in the final price of the goods as paid or payable by the importer, like for example profit margins of one or several previous sellers of the goods, may not be reflected in the customs value.
On selge, et olukord, kus kauba importijal on tehinguväärtuse määramisel põhimõtteliselt õigus valida järjestikustest müügitehingutest, millega seoses kaup imporditi, ükskõik milline kokkulepitud hind, viib selleni, et importija makstud või makstava kauba lõplikus hinnas sisalduvad hinnaelemendid, nagu näiteks ühe või mitme eelmise kaubamüüja kasumimarginaal, ei pruugi tolli -väärtuses kajastuda.
The original version of Article 147(1) of the implementing regulation, in force at the material time in the present case, provided that in such a case each price resulting from these sales could be taken as a basis for valuation.
Esialgses redaktsioonis sätestas rakendusmääruse artikli 147 lõige 1 käesoleva asja asjaolude asetleidmise ajal, et sellisel juhul saab tolliväärtuse määramise aluseks võtta ükskõik millise tehingu hinna.
As appears from the judgment of the Court in Unifert, this means that, in the case of successive sales of goods for export to the customs territory of the Community, the importer is at liberty to select from the prices agreed for each of the sales the price which he will take as a basis for determining the customs value, provided that he can furnish to the customs authorities all the necessary particulars and documents relating to the price he chooses. 15
Euroopa Kohtu otsusest Unifert nähtub, et see tähendab, et järjestikuste müügitehingute puhul, millega seoses müüdi kaup ekspordiks ühenduse tolliterritooriumile, on importijal õigus valida nende müügitehingute kokkulepitud hindade seast ükskõik milline hind, millest ta lähtub tolliväärtuse määramisel tingimusel, et tal on võimalik esitada tollile kõik vajalikud andmed ja dokumendid, mis seonduvad tema valitud hinnaga. 15
It should therefore be pointed out that that rule is, to a certain extent, at odds with the transaction-value method.
Seetõttu tuleb rõhutada, et nimetatud õigusnorm on mõnes mõttes vastuolus tehinguväärtuse meetodiga.
That concept seeks in particular, as I have mentioned above, 16to determine a customs value which reflects the actual economic value of imported goods, that is, the actual price of goods as they are declared for release into free circulation.
Nagu ma eespool märkisin, 16 on kõnealuse põhimõtte eesmärgiks iseäranis sellise tolliväärtuse määramine, mis vastab imporditud kauba tegelikule majanduslikule väärtusele, st kaupade tegelikule hinnale kauba deklareerimisel vabasse ringlusse lubamiseks.
In other words, the customs value should correspond as much as possible to the export price at the point when the goods reach the Community frontier, which is also illustrated by the fact that, according to Article 145 of the implementing regulation, reductions in the commercial value of the goods — for instance due to the loss or damaging of the goods — which have occurred after they have been purchased but before they have been released for free circulation, must result in a proportional reduction in the price actually paid or payable. 17
Teisisõnu, tolliväärtus peab vastama nii palju kui võimalik ekspordihinnale ajal, kui kaup jõuab ühenduse tolliterritooriumi piirile, ning seda iseloomustab ka asjaolu, et vastavalt rakendusmääruse artiklile 145 peab kauba kaubandusliku väärtuse vähenemine – näiteks tingituna kaupade kadumisest või nende kahjustumisest –, mis toimus pärast ostmist, kuid enne vabasse ringlusse lubamist, kajastuma tegelikult makstud või makstava hinna proportsionaalses alandamises. 17
16 — See point 40 above.
16 – Vt eespool punkt 40.
15 — Unifert, cited in footnote 11, paragraphs 16 and 21.
15 – 11. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Unifert, punktid 16 ja 21.
17 — See also, to that effect, Case 183/85 Repenning [1986] ECR 1873, paragraph 18, and Unifert, cited in footnote 11, paragraph 35.
17 – Vt selle kohta samuti 12. juuni 1986. aasta otsus kohtuasjas 183/85: Repenning (EKL 1986, lk 1873, punkt 18) ja 11. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Unifert, punkt 35.
CARBONI E DERIVATI the Community — at liberty a price relating to a prior sale of the goods.
CARBONI E DERIVATI kus deklarant deklareeris kauba hinna, milles lepiti kokku viimasel müügitehingul, millega seoses toodi kaup ühendusse.
It is also for this very reason that, as the Commission has rightly pointed out, in the current version of Article 147(1) of the implementing regulation, as amended in 1995, it has been made clear that in the case of successive sales before valuation, the customs value is, as a rule, to be determined on the basis of the last sale which led to the introduction of the goods into the customs territory of the Community.
Nagu komisjon õigesti märkis, selgitatakse samal põhjusel ka rakendusmääruse artikli 147 lõikes 1, mida muudeti 1995. aastal, et enne tolliväärtuse määramist toimunud järjestikuste müügitehingute puhul määratakse tolliväärtus üldreeglina selle viimase müügitehingu alusel, millega seoses toodi kaup ühenduse tolliterritooriumile.
The declarant cannot, according to the amended Article 147(1) of the implementing regulation, without more declare a price which relates to a sale which took place before that last sale but must, in such a case, demonstrate to the satisfaction of the customs authorities that that sale prior to the last sale took place for export to the customs territory.
Vastavalt rakendusmääruse artikli 147 muudetud lõikele 1 ei saa deklarant ilma mõjuva põhjuseta deklareerida viimasele müügitehingule eelnenud müügitehingu hinda ning sellisel juhul peab ta tollile tõendama, et viimasele müügitehingule eelnenud müügitehinguga müüdi kaup ekspordiks tolliterritooriumile.
In my view, such an interpretation would, in particular, first, run counter to the trans-action-value concept underlying Community customs law, which requires that, as a rule, goods are valued on the basis of the price of the last sale before valuation leading to their introduction into the Community and that, as a consequence, exceptions to that rule are to be interpreted strictly.
Minu arvates oleks selline tõlgendus eelkõige vastuolus esiteks tehinguväärtuse põhimõttega, millest lähtub ühenduse tolliseadustik ja mille kohaselt tuleb kauba väärtus reeglina määrata enne tolliväärtuse määramist toimunud sellise viimase müügitehingu hinna alusel, millega seoses toodi kaup ühendusse, ning et seetõttu tuleb tõlgendada kitsalt selle eeskirja erandeid.
Secondly, the requirement of legal certainty and the need to protect the individual importer from discretionary imposition of customs duties and, in particular, antidumping duties, also mean that it cannot be left to the customs authorities to choose at liberty a price other than the one selected and declared by the declarant.
Teiseks tuleneb õiguskindluse põhimõttest ning vajadusest kaitsta iga üksikut importijat tollimaksude, iseäranis dumpinguvastaste tollimaksude suvalise kohaldamise eest ka asjaolu, et tollile ei tohiks jääda võimalust valida deklarandi valitud ja deklareeritud hinnast erinevat hinda.
Turning, however, to the question raised in the present case, it should be noted that, to my mind, it is only the declarant which Article 147(1) of the implementing regulation allows to choose, in the case of successive sales, a price relating to a sale which took place prior to the last sale on the basis of which the goods were introduced.
Tulles tagasi käesolevas asjas tõstatatud küsimuse juurde, tuleb minu arvates siiski ära märkida, et rakendusmääruse artikli 147 lõige 1 võimaldab ainult deklarandil valida järjestikuste müügitehingute puhul hinna, mis eelnes viimasele müügitehingule, millega seoses toodi kaup ühenduse territooriumile.
Neither that provision, nor Article 29(1) of the Customs Code can, by contrast, be construed so as to allow the customs authority to select — in a case like that at hand, where the declarant has declared the price of the goods as agreed in the last sale leading to the introduction of the goods into
Ei seda sätet ega ka tolliseadustiku artikli 29 lõiget 1 ei saa tõlgendada vastupidi nii, et tollil on võimalus valida viimasele müügitehingule eelnenud müügitehingu hind käesoleva asjaga samasugustel juhtudel,