natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As to the allegation that the input provided by the ICCR was ignored, the audit team took all information provided by the complainants into account to the extent considered relevant for the audit.
6.2 Oma arvamuses teatas kontrollikoda, et auditijuhendis on sätestatud, et sektorisisene kiri tuleb ära saata kahe kuu jooksul auditi lõpetamisest.
All findings in the sector le er addressed to the Commission are supported by sufficient and appropriate audit evidence, based on information collected and received during and a er the audit at the premises of the ICCR, as well as from the Commission.
Kontrollikoda tunnistas, et käesoleval juhul saadeti sektorisisene kiri ära väikese hilinemisega, mida ei saa aga nimetada lubamatuks viivitamiseks.
Regarding the allegation of undue delay, the Audit Manual of the Court states that a sector le er should be sent within two months of the completion of the mission.
6.3 Ombudsman võtab teadmiseks, et kontrollikoja auditij uhend on ametkondlikuks kasutamiseks mõeldud dokument, mis ei anna kolmandatele pooltele mingeid õigusi.
However, this internal rule has no binding character on the Court with regard to the complainants.
Antud tingimustel ei pea ombudsman viivitust, mida kontrollikoda on tunnistanud, haldusliku omavoli juhtumiks.
Furthermore, the fact that the sector le er was sent in the present case with a slight delay, which by no means can be considered as undue, does not affect the interests of the complainants in any way.
Ombudsman juhtumi käesoleva aspekti suhtes halduslikku omavoli ei tuvastanud.
The complainants made, in summary, the following remarks:
Mis puudutab kaebuse esitajate teist väidet ja nõuet, siis Euroopa Komisjonilt ja kaebuse esitajatelt saadud teabe põhjal selgus, et komisjon leidis asjale ise lahenduse ning rahuldas seega kaebuse.
According to the complainants, the auditor of the Court of Auditors told the ICCR that it is up to the Commission to decide whether the report is transmi ed to the ICCR.
Ombudsman kontrollikoja tegevuses halduslikku omavoli ei tuvastanud. Seega lõpetab ombudsman asja menetlemise.
The complainants confirmed that the Commission had proceeded to pay the outstanding final payment.
Otsus Euroopa Komisjoni vastu esitatud kaebuse 548/2002/GG asjas
The complainants had accepted the Commission’s interpretation of transfers between cost categories which require prior authorisation according to Article 17(4) of the General Conditions .
Kaebuse esitaja on Saksamaal asuva ühingu ”Europäisches Kultur- und Informationszentrum in Thüringen” (edaspidi ”ühing”) direktor.
Therefore, the amount of about € 9,000 could not be included in the final payment.
31. mail 1998 esitas ühing Euroopa Komisjonile taotluse 90 000 eküü suuruse toetuse saamiseks.
The complainants confirmed that by not commenting on the se lement off er made by the Commission, the ICCR had de facto accepted that no interest would be paid for the suspended final payment.
Mitmed üritused, mille finantseerimiseks raha vaja oli, pidid aset leidma 1998. aasta septembris ja oktoobris.
The complainants were satisfied with the se lement of the final payment.
Komisjoni poolel oli vastutavaks isikuks hr H, X peadirektoraadi (praegu hariduse ja kultuuri peadirektoraadi) nõunik.
1.1 In their observations, the complainants argue that this case raises general issues concerning delays by two Community institutions in responding to repeated requests for information and the length of the procedure.
Kaebuse esitaja väitis, et hr H kinnitas mitmel korral ühingule telefoni teel, et taotletav summa eraldatakse.
1.2 The Ombudsman understands the complainants to be concerned about the general issue of procedures where two or more Community institutions conduct simultaneous inquiries or procedures affecting the handling of a case.
Juuli lõpus 1998 (viimane tähtaeg, milleni oli võimalik veel üritusi ära jä a) teatas hr H, et taotlus on heaks kiidetud ning et vastav dokument kirjutatakse alla esimesel suvevaheajajärgsel komisjoni istungil.
The Ombudsman considers that this general issue cannot be dealt with effectively in the framework of the present inquiry.
Kaebuse esitaja väitis veel, et septembris 1998 teatas hr H ühingule, et komisjoni tiheda ajakava tõ u pole kõnealust dokumenti olnud võimalik alla kirjutada, kuid seda tehakse järgneva kahe nädala jooksul.
The complainants have the possibility to present a new complaint to the Ombudsman, if they wish to do so.
Kaebuse esitaja väitel hakkas ühing just nende kinnituste peale projekti ellu viima.
Alleged lack of information by the Commission regarding the status of the audit and of the final payment
Kaebuse esitaja väitis, et sellest ajast alates oli ühingul peaaegu iga päev telefoniühendus hr Hga, kes kinnitas iga kord, et dokument toetuse andmiseks kirjutatakse peagi alla. Novembris 1998 taotles ühing pangalt krediiti.
2.1 The complainants allege lack of information by the Commission regarding the status of the audit and the final payment.
Ometi teatas komisjon 23. detsembri 1998. aasta kirjas kaebuse esitajale, et komisjon oli heaks kiitnud ainult 20 000 eküü suuruse toetuse.
Ongoing discussions with the ICCR were initiated in the summer 2002.
Otsus põhines kaalutlusel, et 1999. aasta rahaga ei saa rahastada 1998. aastal toimunud üritusi.
On 12 July 2002, the complainants requested information about the status of the final payment.
Seejärel leidsid aset mitmed kontaktid kaebuse esitaja, Euroopa Parlamendi kohaliku saadiku, komisjoni vastutava liikme ning komisjoni teenistuste vahel.
In August 2002, the Commission confirmed to the complainants that all payments were suspended due to an audit by the Court of Auditors.
30. juunil 2000 teatas X peadirektoraadi peadirektor kaebuse esitajale, et kuna dr B kiri 25. novembrist 1998 andis alust õiguspärasteks ootusteks, on komisjon valmis katma nimetatud kuupäeva ja 5. jaanuari 1999 (päeva, mil saadi kä e komisjoni 23. detsembri 1998. aasta kiri) vahel tekkinud kulutused.
On 29 August 2002, the complainants made a request to the Commission to reconsider their case.
Komisjon väitis ka, et ka a tuleks ainult ”riskiklauslit” sisaldavatest lepingutest tulenevad kulutused, s.t lepingutest, milles on klausel, et makseid tuleb teha ainult juhul, kui komisjon otsustab toetust anda.
On 5 December 2002, the Commission requested additional information from the complainants.
Komisjon lubas ka a ka ühingu töötajatele võlgu oldavad palgasummad tingimusel, et palgad kuulusid maksmisele nimetatud ajavahemikus.
On 11 February 2003, a er having received the requested additional information, the Commission sent an acknowledgement of receipt containing a holding le er.
Eespool öeldu põhjal arvutas komisjon välja, et lepinguvälise vastutuse alusel, mis tekkis 25. novembril 1998 saadetud kirjaga, tuleb kaebuse esitajale maksta 21 988,54 eurot.
On 13 May 2003, the Commission informed the complainants that it had initiated the procedure for the final payment.
Sellest summast pidi maha arvatama ühingule juba eraldatud 20 000 eurot.
Furthermore, the Commission appears to have adequately informed the complainants about the suspension of the final payment.
Järgnenud katsed panna komisjoni oma otsust muutma olid siiski tagajärjetud.
Therefore, there appears to be no instance of maladministration by the Commission as regards this allegation.
Seejärel pöördus kaebuse esitaja ühe teise Euroopa Parlamendi liikme poole, kes edastas kaebuse ombudsmanile.
Alleged non-payment of the outstanding final payment with interest and the claim for se lement
Märtsis 2002 ombudsmanile edastatud kaebuses märkis kaebuse esitaja, et kõik EL-lt seni saadud toetused olid põhinenud heal usul.
3.1 The complainants allege that the Commission has not made the outstanding final payment of € 80,671.61 for Thematic Network contract No. 1999-TN.10869 “TRANSTALK” under the Fi h Framework Programme.
Kaebuse esitaja väitis, et 1995. aastal, kui ühing taotles projektile toetust, teavitati teda toetuse saamisest suuliselt ning et ühing oli alustanud sellega kaasnevate kohustuste täitmist, hoolimata sellest, et kirjalik kinnitus saadi alles kuid hiljem, kui projekt oli ammu lõppenud.
3.2 The Commission states that the final payment of € 50,821. 03 was made on 13 May 2003.
Kaebuse esitaja väitis, et komisjon jä is välja maksmata toetuse ülejäänud summa, mida tema arvates oli komisjon ühingule lubanud.
According to the Commission, the amount of € 29,799.63 could not be taken into account since this would involve transfer between cost categories, which requires prior authorisation.
Kaebuse esitaja väitis kokkuvõ es seda, et ühingul oli õigus loota komisjoni ametniku hr H kinnitustele, mida viimane oli tema väitel andnud.
3.3 In the observations, the complainants inform the Ombudsman that, following their reply to the Commission dated 27 May 2003, the Commission had proceeded to pay the sum of € 20,447.79.
Kaebuse esitaja lisas, et ühingul pole teisi rahastamisallikaid ning et kui lahendust ei leita, tuleb neil tegevus lõpetada.
3.4 The European Ombudsman’s secretariat contacted by telephone one of the complainants who spoke on behalf of both complainants regarding the observations.
31. mail 1998 taotles ühing 90 000 eküü suurust toetust eelarverea A-3024 all.
The complainants had accepted the Commission’s interpretation of transfers between cost categories which require prior authorisation according to Article 17(4) of the General Conditions.
Pädev konkursikomisjon otsustas 1998. aasta sügisel anda projektile toetust 20 000 eküüd.
Therefore, the amount of about € 9,000 could not be included in the final payment.
Selle aja jooksul oli kaebuse esitaja korduvalt helistanud nimetatud eelarverea eest vastutavale ametnikule, hr H-le.
The complainants informed the Ombudsman that by not sending any comments to the Commission regarding the se lement off er, the ICCR had de facto accepted that no interest would be paid on the suspended final payment.
Kaebuse esitaja ütluse kohaselt oli hr H talle lubanud, et 90 000 eküü suurune toetus eraldatakse.
The complainants were satisfied with the se lement.
Kuna hr H suri 1999. aasta novembris, polnud enam võimalik kindlaks teha, mida tegelikult räägiti.
3.5 Based on the information provided by the European Commission and the complainants, the Ombudsman finds that the Commission has se led the ma er and has thereby satisfied the complaint.
X peadirektoraadi toimik siiski selliseid lubadusi ei sisaldanud.
Claim for an official Commission position on the audit and the procedures followed
Pärast komisjoni õigustalitusega konsulteerimist asus hariduse ja kultuuri peadirektoraat seisukohale, et lisaks juba makstud 20 000 eurole on komisjon ametlikult kohustatud katma ainult need rahalised kohustused, mida ühing võ is 25. novembri 1998 ja 5. jaanuari 1999 vahel.
4.1 The complainants claim that the Commission should take an official position on the audit and the procedures followed.
22. juunil 2000 võ is hariduse ja kultuuri peadirektoraadi peadirektor kaebuse esitaja vastu ning kinnitas, et peadirektoraat katab 25. novembri 1998 ja 5. jaanuari 1999 vahel tekkinud kulutused.
4.2 The European Ombudsman considers that this aspect of the case is covered by the se lement reported in part 3 of the decision.
2000. aasta 30. juuni kirjas selgitas peadirektor, et vastav summa küünib 1988,54 euroni.
The allegations against the report of the Court of Auditors
Komisjoni toimiku kontrollimine
5.1 The complainants allege that the report of the Court of Auditors drew false conclusions and ignored the input provided by the ICCR.
Komisjoni arvamuse valgusel otsustas ombudsman, et vajab kaebuse lahendamiseks lisateavet. Ta kirjutas 15. juulil 2002 komisjonile ja palus juurdepääsu komisjoni vastavale toimikule.
5.2 The Court of Auditors argues that it took into account all information provided by the complainants to the extent considered relevant for the audit and that all findings in the sector le er are supported by sufficient and appropriate audit evidence.
Selgus, et X peadirektoraadi toimik ei sisaldanud kuni 23. detsembrini 1998 dateeritud dokumentide originaale.
The Court of Auditors also argues that it did not reach false conclusions.
Kuni nimetatud kuupäevani oli toimikus tegelikult ainult üks dokument – 1998. aasta 31. mai taotlus.
5.3 The Ombudsman considers that there appears to be no evidence to suggest that the Court of Auditors ignored the input of the complainant.
Saksamaal asuva komisjoni esinduse toimik oli aga süstemaatiline ja täielik.
Furthermore, there is nothing to suggest that the conclusions of the Court were wrong or unreasonable.
See sisaldas esinduse ja kaebuse esitaja vahelist kirjavahetust, kaasa arvatud kaebuse esitaja 2. juuli 1998. aasta kirja ning 25. novembri 1998. aasta kirja koopiat.
Therefore, there appears to be no maladministration regarding these aspects of the case.
Nimetatud koopial oli selle koostaja poolt käsitsi kirjutatud märkus, millest võis lugeda: „Hr [H] poolt heaks kiidetud (”mit H. [H.] abgestimmt”).
Alleged undue delay by the Court of Auditors
Juhuks, kui komisjon ei suuda leida puuduvaid dokumente, palus ombudsman teha sellekohase kirjaliku avalduse.
6.1 The complainants allege undue delay in submi ing the Court of Auditors’ report to the Commission.
8. novembril 2002 teatas komisjon ombudsmanile, et kahjuks ei suudetud muid kaebuse esitaja taotlusega seotud dokumente leida.
According to the complainant, the audit mission was completed on 18 January 2002 and the auditor’s report was dated 15 April 2002.
Komisjoni arvamuse kohta esitatud seisukohtades ja 8. novembri 2002. aasta kirjas jäi kaebuse esitaja oma kaebuse juurde ning tegi muuhulgas järgmisi märkusi.
6.2 In its opinion, the Court of Auditors states that its Audit Manual provides that a sector le er should be sent within two months of the completion of the mission.
Oma arvamuses märkis komisjon esmalt, et hariduse ja kultuuri peadirektoraat oli asunud seisukohale, et on ametlikult kohustatud katma ainult need rahalised kohustused, mida ühing võ is endale 25. novembri 1998 ja 5. jaanuari 1999 vahel.
The Court acknowledges that the sector le er was sent in the present case with a slight delay, but that the delay could not be considered as excessive.
Seejärel kinnitas komisjon, et hariduse ja kultuuri peadirektoraadi peadirektor oli teatanud kaebuse esitajale, et peadirektoraat katab 25. novembri 1998 ja 5. jaanuari 1999 vahel tekkinud kulutused. Need kaks avaldust on vastuolus.
6.3 The Ombudsman notes that the Audit Manual of the Court of Auditors is an unpublished internal guide, which is not intended to establish any entitlements for third parties.
20. veebruaril 1998 esitas ühing avalduse, milles kinnitas, et hoolimata asjaolust, et olid olemas ainult suulised kokkulepped, mist e kirjalikud lepingud, peab ta lepingulistest kohustustest kinni.
In these circumstances, the Ombudsman does not consider the slight delay acknowledged by the Court of Auditors to constitute maladministration.
Ühing lootis suulisele kinnitusele, et vastav leping sõlmitakse. 26. juunil 1998 teatas komisjon ühingule, et vastav toimik on Brüsselis kaduma läinud ning et taotlust mõnda aega ei menetletud.
The Ombudsman therefore finds no maladministration regarding this aspect of the case.
Pärast arvamuste ja seisukohtade hoolikat kaalumist leidis ombudsman, et komisjon polnud kaebuse esitaja väidetele adekvaatselt reageerinud.
As regards the complainants’ second allegation and their claim, it appears from information provided by the European Commission and the complainants that the Commission has se led the ma er and has thereby satisfied the complaint.
Lõpuks eraldati ühingule ainult 21 988,54 eurot. Kaebuse esitaja väitis, et komisjon jä is välja maksmata toetuse ülejäänud summa, mida komisjon oli tema arvates ühingule lubanud.
Furthermore, the Ombudsman finds no maladministration by the Court of Auditors.
Kaebuse esitaja väitis põhimõ eliselt seda, et ühingul oli õigus loota komisjoni teenistuses töötava hr H kinnitustele, et eraldatakse kogu toetus summas 90 000 eurot.
The Ombudsman therefore closes the case.
Kaebuse esitaja rõhutas, et nimetatud lubaduste alusel hakkas ühing projekti ellu viima ning kandis kulutusi või võ is endale rahalisi kohustusi.
Decisions following an inquiry
Uurimise põhjal tehtud otsused mida tegelikult räägiti.
FRIENDLYSOLUTIONS ACHIEVED BY THEOMBUDSMAN
See oli konkreetne lubadus.
FAILURE TO PAY GRANT DESPITE ORAL ASSURANCES
Tuli siiski märkida, et ombudsman ei suutnud seda väidet ombudsmani põhimäärusega52 antud volituste piires tõestada.
Decision on complaint 548/2002/GG against the European Commission
Komisjoni vastav toimik, mida ombudsmani teenistused kontrollisid, ei sisaldanud nimetatud kinnituste kohta mingeid tõendeid.
The complainant is the director of the “Europäisches Kultur- und Informationszentrum in Thüringen”, an association that has its seat in Germany (“the association”).
Ainus isik, kes oleks suutnud asjasse selgust tuua ning keda ombudsman oleks saanud tunnistajana küsitleda, hr H, oli surnud.
The various activities to be financed by this grant were to take place in September and October 1998.
Komisjon möönis, et kaebuse esitaja oli korduvalt hr H-ga telefoni teel rääkinud.
The person in charge of the ma er on the Commission’s side was Mr H., Adviser in Directorate-General X (now DG Education and Culture).
Ombudsman leidis, et kirjeldatud märkmete puudumisel ei tohi ka kaebuse esitajalt nõuda oma väidete täit tõestamist.
Still according to the complainant, Mr H. had informed the association towards the end of July 1998 (the latest date by which the activities could have been cancelled) that the application had been accepted and that the relevant document would be signed at the first meeting of the Commission a er the summer break.
Esiteks, kuna projekt pidi algama septembris 1998, oli loomulik, et ühing tahtis aegsasti teada saada (hiljemalt 1998. aasta septembri alguseks), kas komisjon annab palutud toetust.
The complainant alleged that Mr H. had advised the association that it could begin to implement its project.
Seda kinnitab kaebuse esitaja 2. juuli 1998. aasta kiri komisjoni esindusele Saksamaal.
He further claimed that in September 1998, Mr H. had informed the association that due to an overly charged agenda it had not yet been possible for the Commission to sign the document in question but that it would do so within the coming two weeks.
Kaebuse esitaja märkis kirjas, et eitava vastuse korral peab ühing projekti ära jätma, sest teistest allikatest polnud võimalik kulusid ka a.
According to the complainant, it had been on the basis of these assurances that the association had begun to realise its project.
Et aga projekti ära ei jäetud, vaid viidi ellu, siis tundub usutav kaebuse esitaja väide, et toetuse eraldamise kohta saadi kinnitus hr H-lt.
The complainant claimed that since then there had been nearly daily contacts by telephone with Mr H. who had always confirmed that the le er granting the money was imminent.
Teiseks, kaebuse esitaja selgitas, et ühing oli viinud (sunnitult) projekte ellu üksnes suuliste lubaduste alusel.
In November 1998, the association had applied to its bank for a credit.
Ombudsman märkis, et komisjon polnud juhtumi seda aspekti kommenteerinud.
It appears that the bank insisted on obtaining wri en confirmation that the Commission would provide the grant. The complainant therefore turned to the Commission’s representation in Germany.
Kolmandaks, asjaolule, et kaebuse esitaja oli saanud kinnituse hr H-lt ning sellele lootnud, lisab kaalu fakt, et komisjoni teised ametnikud olid samuti toetunud nimetatud isiku sõnadele.
In a le er of 25 November 1998, Dr. B. (at that time the acting head of the Commission’s representation in Germany) confirmed that the Commission had approved the grant of 90 000 Ecu and that the relevant formalities would be fi finalised before the end of the year.
Nagu vastava toimiku kontrollimine tõestas, põhines komisjoni Saksamaal asuva esinduse 25. novembri 1998. aasta kiri hr H-lt saadud informatsioonil.
This application was lodged in February 1999.
Oma arvamuses rõhutas komisjon, et ombudsmani järeldused ei põhine reaalsete asitõenditega tõestatud faktidel, vaid oletustel ja järeldustel, milleni jõuti teiste olukordadega paralleele tõmmates.
However, in its decision of 28 January 2000 the Commission rejected the application.
Komisjon rõhutas, et seisukoht, millest ta siiani polnud taganenud, peegeldas üksnes kohustust järgida usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõ eid.
It appears that this decision was based on the consideration that funds provided in 1999 could not be used to finance activities carried out in 1998.
Selles kontekstis tundus vajalik korrata, et komisjon annab rahalist toetust ainult vastavate eeskirjadega kooskõlas koostatud kirjaliku kohustuse alusel.
Several contacts took place subsequently between the complainant, his local MEP, the member of the Commission in charge and the Commission’s services.
Komisjon lisas, et Euroopa institutsioonide maine säilitamiseks kodanike silmis ning toetuse saaja huvide kahjustamise vältimiseks on ta antud juhtumil nõus tegema erandi ning nõustub ombudsmani e epanekuga.
The Commission argued, however, that this should only cover expenditure in relation to contracts that contained a ‘risk clause’, i.e. a clause to the effect that payment should only
Euroopa Parlamendi 9. märtsi 1994 otsus ombudsmani ülesannete täitmist reguleeriva korra ja üldtingimuste kohta, 1994 EÜT L 113/15.
Decisions following an inquiry become due when the Commission decided to provide its grant.
Uurimise põhjal tehtud otsused
The Commission also accepted to cover arrears of salaries of employees of the association, provided that payment had been made within the said period.
Komisjon lubas seega võimalikult rust u kontrollida asjaomase projektiga seotud kuluaruandeid, et teha kindlaks hüvitatavad kulud ning toetuse saajale makstav jääksumma.
On this basis, the Commission calculated that a sum of € 21.988,54 could be paid to the complainant on account of the extra-contractual liability to which the le er of 25 November 1998 had given rise.
Komisjon rõhutas siiski, et kaebuse esitaja peaks arvestama sellega, et toetuse lõplik summa ei pruugi küündida taotletud 90 000 euroni.
The sum of € 20.000 was to be deducted from this amount.
Kaebuse esitaja seisukohad
The complainant objected to this proposal and insisted that the full balance of € 70.000 should be paid out.
20. märtsil 2003 teatas kaebuse esitaja ombudsmanile telefoni teel, et rahumeelne kokkulepe on saavutatud.
In his complaint to the Ombudsman lodged in March 2002, the complainant pointed out that all the grants it had received from the EU so far had been based on good faith.
1.1 Kaebuse esitaja oli Saksamaal asuva ühingu, mis taotles komisjonilt 90 000 euro suurust toetust, direktor.
According to the complainant, the same past ern had prevailed with regard to later applications for grants.
Lõpuks eraldati ühingule ainult 21 988,54 eurot.
The complainant thus claimed that the Commission had failed to pay the balance of a grant that in his view the Commission had accepted to provide to the association.
Kaebuse esitaja väitis, et komisjon jä is välja maksmata toetuse ülejäänud summa, mida tema arvates komisjon oli ühingule lubanud.
He basically alleged that the association had been entitled to rely on the assurances that he claimed had been made by Mr H. of the Commission’s services.
Kaebuse esitaja väitis põhimõ eliselt seda, et ühingul oli õigus loota komisjoni teenistuses töötava hr H kinnitustele, et kogu toetus summas 90 000 eurot makstakse välja.
The complainant added that the association had no other funds and that if no solution could be found, it would have to cease its activities.
1.2 Oma arvamuses oli komisjon seisukohal, et kaebuse esitaja väiteid kinnitavad tõendid puuduvad.