natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Court of First Instance nonetheless dismissed Ms Girardot’s claims for annulment of the decisions appointing the successful candidates to the posts in question.
Esimese Astme Kohus jättis siiski rahuldamata M.-C. Girardot’ nõuded tühistada kõnesolevatele ametikohtadele heaks kiidetud kandidaatide ametisse nimetamise otsused.
4After weighing up the interests of Ms Girardot, the service and the thirdparties appointed, ‘as required by the principles of proportionality and of protection of legitimate expectations’, the Court of First Instance took the view that annulment of the decisions making appointments to the posts in question would constitute an excessive penalty for the unlawful act, committed by the Commission, of failing to establish that it had duly considered the merits of a single candidate for those posts. 5
4Olles kaalunud M.-C. Girardot’, talituse ja ametisse nimetatud kolmandate isikute huve, „nagu nõuavad proportsionaalsuse ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõtted”, leidis Esimese Astme Kohus, et kõnesolevatele ametikohtadele nimetamise otsuste tühistamine ei oleks kohane tagajärg komisjoni poolt toime pandud õigusrikkumisele, mis seisnes selles, et viimane ei olnud tõendanud, et ta oli nõuetekohaselt kaalunud ühe kandidaadi sobivust kõnesolevatele ametikohtadele. 5
Nevertheless, the Court of First Instance pointed out that the Community judicature may, in order to ensure that the annulling judgment has a practical effect in the appli-
Sellegipoolest meenutas Esimese Astme Kohus, et tühistamisotsuse kasuliku mõju tagamiseks hageja huvides võib ühenduse kohus kasutada talle rahaliste vaidluste puhul
3 — Paragraphs 65 to 71 and 78 to 80 of the interim judgment.4 — Interim judgment paragraph 88.5 — Ibid. (paragraphs 85 to 87).
3 – Esialgse kohtuotsuse punktid 65–71 ja 78–80.4 – Eespool viidatud kohtuotsuse punkt 88.5 – Ibidem (punktid 85–87).
By its interim judgment, the Court of First Instance annulled the Commission’s decisions rejecting Ms Girardot’s application, on the ground that it had not been established that the Commission had duly considered the merits of the person concerned before
Oma esialgse kohtuotsusega tühistas Esimese Astme Kohus komisjoni otsused M.-C. Girardot’ kandidatuuri kõrvalejätmise kohta põhjusel, et komisjon ei tõendanud, et ta on huvitatud isiku teeneid nõuetekohaselt kaalunud enne tema kandidatuuri kõrva-
Since they were unable to reach an agreement on fair financial compensation, the parties sent the Court of First Instance their submissions on the quantum of damages on 6 September 2004.
Kuna pooled ei suutnud õiglases rahalises hüvitises kokku leppida, esitasid nad 6. septembril 2004 Esimese Astme Kohtule oma rahaliselt väljendatud nõuded.
Ms Girardot proposed that the amount of that compensation be set at EUR 2 687 994 or, in the alternative, at EUR 432 887 and, in the further alternative, at EUR 250 248, with legal interest.
M.-C. Girardot tegi ettepaneku kinnitada hüvitise summaks 2 687 994 eurot, teise võimalusena 432 887 eurot ja viimase võimalusena 250 248 eurot, millele lisanduvad kohtu korras määratud intressid.
In the present case, the Court of First Instance requested the parties to seek an agreement setting fair financial compensation for the unlawful rejection of Ms Girardot’s application, which was to take into account the fact that the person concerned would no longer be able to take part in a future procedure, since she was neither in a position nor entitled to express her interest in vacant posts by responding to specific ‘research’ vacancy notices.
Antud juhul kutsus Esimese Astme Kohus pooli üles saavutama kokkulepet õiglase rahalise hüvitise suhtes M.-C. Girardot’ kandidatuuri õigusvastase kõrvalejätmise eest, mille puhul tuleks arvesse võtta asjaolu, et huvitatud isik ei saa enam osaleda hilisemas menetluses, kuna tal ei ole enam võimalust ega õigust ilmutada huvi täidetavate ametikohtade vastu, vastates „uuringutega seotud” vabade ametikohtade teadaannetele.
In the absence of such an agreement, the Court of First Instance stated that the parties must present to it their submissions, with figures, within a period of three months of delivery of the interim judgment.
Esimese Astme Kohus täpsustas, et kui kokkulepet ei saavutata, tuleb pooltel esitada kohtule rahaliselt väljendatud nõuded kolme kuu jooksul alates esialgse kohtuotsuse tegemisest.
The Commission proposed that that amount be set at EUR 23 917.43, taking the view that it was reasonable to award Ms Girardot ‘first, three months’ net earnings paid in respect of the minimum period of notice provided for by [Article 47(2)(a) of the Conditions of Employment], or EUR 18 917.43, as compensation for the lost opportunity to be recruited to one of the eight posts in question and, second, EUR 5 000 as compensation for the lost opportunity to take part in a new procedure for filling vacant posts’.
Komisjon tegi ettepaneku määrata selleks summaks 23 917,43 eurot, pidades mõistlikuks anda M.-C. Girardot’le „esiteks kolme kuu netotöötasu [teenistustingimuste artikli 47 lõike 2 punktis a] ette nähtud minimaalse etteteatamisaja eest ehk 18 917,43 eurot, et korvata talle kaotatud võimalus saada tööle ühele kaheksast kõnesolevast ametikohast, ning teiseks 5000 eurot, et korvata talle kaotatud võimalus osaleda uues vabade ametikohtade täitmise menetluses”.
7 That amount should have been increased by the compensatory
7 Sellele summale lisanduksid intressid, mis on arvestatud esialgse
The Court of First Instance refers in that regard to Case 24/79 Oberthür v Commission [1980] ECR 1743, paragraph 14.
Esimese Astme Kohus viitab sellega seoses Euroopa Kohtu 5. juuni 1980. aasta otsusele kohtuasjas 24/79: Oberthür vs. komisjon (EKL 1980, lk 1743, punkt 14).
See also Case 44/59 Fiddelaar v Commission [1960] ECR 535 and Joined Cases 176/86 and 177/86 Houyouxand Guery v Commission [1987] ECR 4333, paragraph 16.
Vt ka 16. detsembri 1960. aasta otsus kohtuasjas 44/59: Fiddelaar vs. komisjon (EKL 1960, lk 1077, 1093) ning 27. oktoobri 1987. aasta otsus liidetud kohtuasjades 176/86 ja 177/86: Houyoux ja Guery vs. komisjon (EKL 1987, lk 4333, punkt 16).
It should be noted that, in the present case, Ms Girardot did not in fact claim compensation for the damage caused by the alleged unlawful act committed by the Commission.
Tuleb märkida, et antud juhul ei nõudnud M.-C. Girardot tegelikult komisjoni väidetava õigusrikkumisega tekitatud kahju hüvitamist.
It should also be pointed out that the interim judgment seems to form part of a minority line of caselaw as regards matters relating to the appointment or recruitment procedure, in that it adopts the approach of compensating the applicant rather than annulling both the decision rejecting the latter’s application and that appointing or recruiting a third party.
Täpsustan samuti, et esialgne kohtuotsus näib kuuluvat sellise ametisse nimetamist või töölevõtmise menetlust puudutava vähese kohtupraktika alla, kus otsustatakse pigem hagejale hüvitise tasumise kasuks, kui et tühistatakse kas tema kandidatuuri kõrvalejätmise või kolmandate isikute ametisse nimetamise või töölevõtmise otsused.
See, for examples in which those two decisions are held to be indivisible and annulled, Case 85/82 Schloh v Council [1983] ECR 2105, paragraph 40; and Case C-150/03 P Hectors v Parliament [2004] ECR I-8691, paragraph 54, and the operative part of the judgments in Case T-273/97 Richard v Parliament [1999] ECR-SC I-A-45 and II-235, and Case T-73/01 Pappas v Committee of the Regions [2003] ECR-SC I-A-207 and II-1011.
Vt näidetena, kus leitakse, et need kaks otsust on jagamatud ja need tühistatakse, Euroopa Kohtu 30. juuni 1983. aasta otsus kohtuasjas 85/82: Schloh vs. nõukogu (EKL 1983, lk 2105, punkt 40) ja 23. septembri 2004. aasta otsus kohtuasjas C-150/03 P: Hectors vs. parlament (EKL 2004, lk I-8691, punkt 54) ning Esimese Astme Kohtu 9. märtsi 1999. aasta otsuse kohtuasjas T-273/97: Richard vs. parlament (EKL AT 1999, lk I-A-45 ja II-235) ja 18. septembri 2003. aasta otsuse kohtuasjas T-73/01: Pappas vs. regioonide komitee (EKL AT 2003, lk I-A-207 ja II-1011) resolutiivosa.
7 — Paragraph 45 of the judgment under appeal.
7 – Vaidlustatud kohtuotsus (punkt 45).
8 point on which the parties agreed. 10 Finally, the Court of First Instance stated, in paragraphs 57 and 58 of the judgment under appeal, that, for the purposes of assessing the extent of the damage arising from the loss of an opportunity, which is in dispute between the parties to the present case, it was appropriate to ‘determine the difference between the earnings which Ms Girardot would have received in the event that her opportunity of having her application accepted had materialised and those which she actually received following the unlawful rejection of her application, and then, if appropriate, to assess, as a percentage, the chance that Ms Girardot had of that eventuality materialising’.
Kohus märkis lõpuks vaidlustatud kohtuotsuse punktides 57 ja 58, et antud asjas poolte vahel vaieldava võimaluse kaotusega tekitatud kahju ulatuse hindamiseks tuleks „määrata kindlaks erinevus M.-C. Girardot’ selle töötasu vahel, mida ta oleks saanud eeldusel, et tema kandidatuuri heakskiitmise võimalus oleks teostunud ning tema kandidatuuri õigusvastase kõrvalejätmise tagajärjel tegelikult saadava töötasu vahel, hinnates seejärel vajaduse korral protsentuaalselt nimetatud võimaluse teostumise tõenäosust M.-C. Girardot’ jaoks”.
In the judgment under appeal, the Court of First Instance set the amount of financial compensation payable by the Commission to Ms Girardot at EUR 92 785, together with interest payable from 6 September 2004, at the rate set by the European Central Bank for main refinancing operations, plus two percentage points and ordered the Commission to pay the costs.
Vaidlustatud kohtuotsusega määras Esimese Astme Kohus esiteks rahalise hüvitise summaks, mille komisjon peab M.-C. Girardot’le maksma, 92 785 eurot, millele lisanduvad alates 6. septembrist 2004 jooksvad intressid Euroopa Keskpanga poolt põhiliste refinantseerimistehingute jaoks kinnitanud määras, millele lisandub kaks protsendipunkti, ja teiseks mõistis kohtukulud välja komisjonilt.
Before setting out the method used to calculate that amount, the Court of First Instance first recalled that the Commission’s decisions, annulled by the interim judgment, deprived, in a certain and irreversible manner, in view of the impossibility of restoration of the situation existing prior to their adoption, the person concerned of the possibility of having her applications examined and of having one of them accepted.
Enne selle summa määramiseks kasutatud arvutusmeetodi täpsustamist meenutas Esimese Astme Kohus kõigepealt, et kuna komisjoni otsuste vastuvõtmisele eelnenud olukorda ei ole võimalik taastada, kaotas huvitatud isik esialgse kohtuotsusega tühistatud komisjoni otsuste tõttu kindlasti ja pöördumatult võimaluse, et tema kandidatuuri kaalutaks ja et tema kandidatuur oleks ühel konkursil edukas.
9 It then ruled that the loss of an opportunity to fill a vacant post within a Community institution and to enjoy the financial benefits attaching thereto constitutes material damage, a
9Kohus täpsustas seejärel, et ühenduse institutsioonis töölesaamise ja sellega kaasneva rahalise kasu saamise võimaluse kaotamine on varaline kahju, millega pooled olid nõus. 10Esimese Astme
Moving on to the specific assessment of financial compensation in the present case, the Court of First Instance first calculated the difference between the earnings under the financial terms of employment which Ms Girardot would have enjoyed if she had been recruited by the Commission and those which she actually enjoyed, on the basis of the net amounts after tax.
Hinnates konkreetselt rahalist hüvitist antud juhul, arvutas Esimese Astme Kohus esiteks töötasu erinevuse M.-C. Girardot’ töötasutingimustel juhul, kui komisjon oleks ta tööle võtnud, ja tema tegelikel töötasutingimustel, võttes arvutuse aluseks netosummad pärast maksude mahaarvamist.
11 With regard in particular to the period in respect of which that comparison ought to be carried out, the Court of First Instance took the view that, in order to take account of all the possibilities of termination of employment provided for in Articles 47(2), 48, 49 and 50 of the Conditions of Employment, that period could be determined ex aequo et bono at five years, including the period of notice, from the date of taking effect of the appointment of the candidates accepted by the Commission
11Selle võrdluse aluseks võetava perioodi suhtes leidis Esimese Astme Kohus, et teenistustingimuste artikli 47 lõikes 2 ja artiklites 48–50 sätestatud kõikide töösuhte lõpetamise võimaluste arvesse võtmisel võib selleks perioodiks määrata ex aequo et bono viis aastat koos etteteatamistähtajaga alates komisjoni valitud kandidaatide ametisse nimetamise hetkest vabade ametikohtade
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-348/06 P following the procedure for filling the vacant posts from which Ms Girardot was unlawfully excluded, that is to say the period from 1 April 2001 to 31 March 2006.
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK – KOHTUASI C-348/06 P täitmise menetluse tulemusel, millest M.-C. Girardot õigusvastaselt kõrvale jäeti, st ajavahemiku 1. aprillist 2001 kuni 31. märtsini 2006.
12On the basis of the figures provided by Ms Girardot, the Court of First Instance determined the extent of the loss of earnings for that period at a sum, fixed ex aequo et bono, of EUR 185 570.
12Esimese Astme Kohus määras ex aequo et bono M.-C. Girardot esitatud arvutuste põhjal kindlaks selle perioodi kohta saamata jäänud töötasu summas 185 570 eurot.
In that connection, and having regard to the documents in the court file, the Court of First Instance points out that it is not possible to take the view that, at the end of the first stage of the procedure for filling vacant posts provided for by Article 29(1) of the Staff Regulations, the Commission, which indeed may prefer to widen its choice, would definitely have accepted one of the applications of Ms Girardot and, consequently, that the latter had every chance of being awarded a contract as a member of the temporary staff within the meaning of Article 2(d) of the Conditions of Employment and of obtaining the financial advantages attaching to its performance.
Selles suhtes märkis Esimese Astme Kohus kohtutoimiku dokumente silmas pidades, et ei saa arvestada, et personalieeskirjade artikli 29 lõikes 1 ette nähtud vabade ametikohtade täitmise menetluse esimese etapi tulemusel oleks komisjon, kes võis mõistagi eelistada valikut enda jaoks laiendada, kindlasti heaks kiitnud ühe M.-C. Girardot’ kandidatuuridest ja et viimasel oleks järelikult olnud kõik võimalused sõlmida ajutise töötaja leping teenistustingimuste artikli 2 punkti d tähenduses ja saada sellekohast rahalist kasu.
The Court of First Instance nonetheless considered that Ms Girardot had been deprived of a genuine opportunity as a result of the rejection of her applications, without proof of examination, by the Commission. 16
Esimese Astme Kohus leidis siiski, et M.-C. Girardot’l oli arvestatav võimalus, mille ta kandidatuuri kõrvalejätmise tõttu kaotas, ilma et oleks tõendatud, et komisjon tema kandidatuuri kaalus. 16
Secondly, with regard to the assessment, as a percentage, of Ms Girardot’s chance of having her application accepted, the Court of First Instance first considered whether the applications which she had submitted satisfied the conditions prescribed for being taken into consideration by the vacancy notices to which she had responded, in order to ensure that the opportunity denied to her was to be regarded as genuine.
Teiseks uuris Esimese Astme Kohus M.-C. Girardot’ kandidatuuri heakskiitmise võimaluse protsentuaalseks hindamiseks kõigepealt, kas tema kandidatuur vastas arvessevõtmise nõuetele, mis olid kehtestatud vabade ametikohtade teadaannetes, millele ta oli vastanud, veendumaks, et huvitatud isiku kaotatud võimalust võib pidada reaalseks.
13In that connection, the Court of First Instance pointed out that, according to the interim judgment, this was indeed the case. 14
13 Sellega seoses meenutas Esimese Astme Kohus, et esialgse kohtuotsuse kohaselt oli see tõepoolest nii. 14
By subsequently weighing up additional factors capable of reducing Ms Girardot’s chance of having her application accepted and others capable of increasing that chance, 17the Court of First Instance concluded that Ms Girardot ‘had in the final analysis a genuine chance of acceptance of her application to fill one of the posts in which she had expressed an interest or any
Võrreldes hiljem täiendavaid asjaolusid, mis võisid M.-C. Girardot’ valituks osutumise võimalust vähendada, asjaoludega, mis võisid seda suurendada, 17järeldas Esimese Astme Kohus, et M.-C. Girardot’l „oli kindlasti arvestatav võimalus osutuda valituks ühele ametikohtadest, mille vastu ta oli huvi ilmutanud, või igale muule ametikohale,
Thirdly, the Court of First Instance examined whether the opportunity denied to Ms Girardot could be regarded as certain, inasmuch as the person concerned would have had, if not every chance of being recruited to one of the posts in question, at least a genuine chance of being recruited to it. 15
Esimese Astme Kohus kontrollis kolmandaks, kas M.-C. Girardot’ kaotatud võimalust võis pidada kindlaks selles mõttes, et huvitatud isikul oleks olnud kui mitte kõik võimalused, siis vähemalt arvestatav võimalus saada üks kõnesolevatest ametikohtadest. 15
17 — See, respectively, paragraphs 116 and 117 of the judgment under appeal.
17 – Vt vastavalt vaidlustatud kohtuotsuse punktid 116 ja 117.
As regards the first factors, the Court of First Instance pointed out that the genuine chance identified in paragraph 115 of the judgment under appeal was reduced by the fact that another candidate had expressed his interest in each of the eight posts, in accordance with Article 29(1)(b) of the Staff Regulations, and that the Commission could therefore have accepted one of those candidates or even accepted none of the applications and ended the procedure.
Esimeste asjaolude kohta märkis Esimese Astme Kohus, et vaidlustatud kohtuotsuse punktis 115 kindlaks tehtud arvestatavat võimalust vähendas asjaolu, et kõikide nende kaheksa ametikoha suhtes oli vastavalt personalieeskirjade artikli 29 lõike 1 punktile b huvi ilmutanud üks teine kandidaat ja et seega oleks komisjon võinud valida ühe nendest kandidaatidest või koguni mitte kumbagi ja menetluse pooleli jätta.
As regards the second factors, the Court of First Instance considered that if Ms Girardot had been entitled to take part in a new procedure for filling vacant posts, organised following the annulment of the decisions rejecting her application, she could reasonably have expressed her interest in posts of the same kind and, possibly, been selected.
Teiste suhtes leidis Esimese Astme Kohus, et kui M.-C. Girardot’l oleks olnud õigus pärast tema kandidatuuri kõrvalejätmise otsuste tühistamist osaleda uues vabade ametikohtade täitmise menetluses, oleks ta võinud arvessevõetavalt ilmutada huvi sarnaste ametikohtade vastu ja võimalikult valituks osutuda.
COMMISSION v GIRARDOT other post for which she might reasonably have applied subsequently’ 18and adjusted found to exist, the Court of First Instance points out that Ms Girardot adduced no evidence attesting to the existence of such damage.
KOMISJON VS. GIRARDOT millele ta oleks võinud hiljem arvessevõetavalt kandideerida”, 18ning kohaldas ex mittevaralise kahju asjaolude kohta seoses M.-C. Girardot’ vaimse tervise muutuse ja depressiivse seisundiga ning tuvastatud õigusvastasusest tuleneva väidetava füüsilise kahjuga märkis Esimese Astme Kohus, et M.-C. Girardot ei esitanud sellise kahju kohta ühtegi tõendit.
22 ex aequo et bono the difference in earnings of EUR 185 570 by a multiplying factor of 0.5 intended to reflect the existence of a genuine chance (50%) of taking up one of those posts.
22 aequo et bono töötasu erinevusele summas 185 570 eurot kordajat 0,5, mis peab kajastama ühe nimetatud ametikoha saamise arvestatavat võimalust (50%).
The amount of fair financial compensation was accordingly set at EUR 92 785. 19
Õiglase rahalise hüvitise summaks kehtestati seega 92 785 eurot. 19
In its appeal, the Commission claims that the Court should:
Komisjon palub apellatsioonkaebuses Euroopa Kohtul:
— set aside the judgment under appeal;
– tühistada vaidlustatud kohtuotsus;
— order the Commission to pay Ms Girardot the sum of EUR 23 917.40, and
– mõista komisjonilt M.-C. Girardot kasuks välja 23 917,40 eurot ja
With regard to the compensation for supplementary material damage, nonmaterial damage and physical injury claimed by Ms Girardot, the Court of First Instance considered, in paragraph 123 of the judgment under appeal, that the purpose of the fair financial compensation was to give effect to the interim judgment and to provide adequate protection for Ms Girardot’s rights by compensating ex aequo et bono for the impossibility of restoration of the situation existing prior to the unlawful act committed by the Commission.
Täiendava varalise, mittevaralise ja füüsilise kahju kohta, mille hüvitamist M.-C. Girardot nõuab, leidis Esimese Astme Kohus vaidlustatud kohtuotsuse punktis 123, et õiglane rahaline hüvitis määrati esialgse kohtuotsuse täitmiseks ja M.-C. Girardot’ õiguste nõuetekohaselt kaitsmiseks, korvates sellega ex aequo et bono asjaolu, et komisjoni õigusrikkumisele eelnevat olukorda ei ole võimalik taastada.
The Court of First Instance therefore took the view that, in the absence of a prior claim for damages, the purpose of the compensation could not have been to make good any other damage which that unlawful act might have caused the person concerned and that, accordingly, the arguments concerning other damage alleged by Ms Girardot were irrelevant.
Esimese Astme Kohus leidis seega, et kuna hüvitamist eelnevalt ei taotletud, ei saa määrata hüvitist huvitatud isikule selle õigusrikkumisega tekitatud mis tahes muu kahju hüvitamiseks ja et järelikult ei ole argumendid M.-C. Girardot’ väidetavate muude kahjude kohta asjassepuutuvad.
20 The Court of First Instance ruled that, in any event, none of the other alleged damage could be taken into consideration for the purpose of setting the amount of fair financial compensation.
20 Esimese Astme Kohus otsustas, et igal juhul ei saa õiglase rahalise hüvitise summa kindlaksmääramisel arvesse võtta ühtegi muud väidetavat kahju.
— order that the parties should bear their own costs.
– otsustada, et pooled kannavad oma kohtukulud ise.
22 — Respectively paragraphs 133 and 137 of the judgment under appeal.
18 – Vaidlustatud kohtuotsus (punkt 118).19 – Ibidem (punktid 119 ja 121).20 – Ibidem (punkt 124 ja punkti 125 esimene lause).21 – Ibidem (punkti 125 teine lause).
18 — Judgment under appeal (paragraph 118).19 — Ibid. (paragraphs 119 and 121).20 — Ibid. (paragraph 124 and first sentence of paragraph 125).21 — Ibid. (second sentence of paragraph 125).
22 – Vaidlustatud kohtuotsuse punktid 133 ja 137 vastavalt.
Ms Girardot contends that the Court should:
M.-C. Girardot palub Euroopa Kohtul:
— declare the appeal brought by the Commission inadmissible and, in any event, unfounded; loss of an opportunity to be recruited by the Commission where the latter has adopted an unlawful decision, thus depriving the person concerned of having her application accepted.
– tunnistada komisjoni apellatsioonkaebus vastuvõetamatuks ja igal juhul põhjendamatuks ning apellatsioonkaebusega tahab ta lasta Euroopa Kohtul kindlaks määrata meetodi komisjoni teenistusse tööle saamise võimaluse kaotamise arvutamiseks juhul, kui komisjon võttis vastu õigusvastase otsuse, millega asjaomane isik kaotas võimaluse valituks osutuda.
It added, both in its pleadings and at the hearing, that the aim of its appeal is that the Court should identify a consistent legal argument and method for the purpose of calculating the loss of an opportunity to obtain a post.
Ta lisas nii oma kirjalikes märkustes kui ka kohtuistungil, et tema apellatsioonkaebuse eesmärk on, et Euroopa Kohus esitaks ühtse õigusliku arutluskäigu ja meetodi töökoha saamise võimaluse kaotuse arvutamiseks.