natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The features of those goods must, however, be veriable, a requirement which is met by their prices, by the general level of the prices charged by a chain of stores in respect of its selection of comparable products and by the amount liable to be saved by consumers who purchase such products from one chain rather than the other.
Tõlgendades direktiivi 2001/29 kõnealust sätet rahvusvahelisest õigusest lähtudes, mille jõustamist ühenduse tasandil kõnealuse sättega silmas peetakse, s.o käesoleval juhul 27. juuli 1971. aasta Berni kirjandus- ja kunstiteoste kaitse konventsioon ning 20. detsembri 1996. aasta Ülemaailmse Intellektuaalse Omandi Organisatsiooni (WIPO) autoriõiguste leping, võttis Euroopa Kohus kasutusele tervikliku lähenemise.
In cases where the details of the comparison which form the basis for the mention of a feature are not set out in the comparative advertising, the advertiser must indicate, in particular for the attention of the persons to whom the advertisement is addressed, where and how they may readily examine those details with a view to verifying their accuracy or to having it veried.
Ta märkis, et teoste potentsiaalsed televaatajad on mitte ainult numbritubadesse majutatud kliendid või kliendid, kes viibivad hotelli teistes ruumides, kus on võimalik telerit vaadata, vaid ka hotelli järgmised kliendid.
In Case C-168/05 Mostaza Claro (judgment of 26 October 2006, not yet published in the ECR), the Court was required to interpret Directive 93/13/EEC 31.
Tegemist on suure arvu inimestega, keda tuleb pidada üldsuseks direktiivi 2001/29 tähenduses.
It was asked whether, where an action has been brought before a national court for annulment of an arbitration award against the consumer made following arbitration proceedings which were required by a clause, contained in a mobile telephone contract, that has to be classied as unfair,
Kohus järeldas sellest, et kui telerite paigutamine hotelli numbritubadesse ei kujuta endast iseenesest üldsusele edastamist, siis hotelli poolt telerite kaudu klientidele signaali edastamise puhul on see nii. Samuti ei oma tähtsust, et numbritoad on olemuselt eraruumid.
Council Directive 84/450/EEC of 10 September 1984 relating to the approximation of the laws, regulations and administrative provisions of the Member States concerning misleading and comparative advertising, as amended by Directive 97/55/EC of the European Parliament and of the Council of 6 October 1997 (OJ L 250, 19.9.1984, p. 17).
Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiiv 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes (EÜT L 95, lk 29).
Council Directive 93/13/EEC of 5 April 1993 on unfair terms in consumer contracts (OJ L 95, 21.4.1993, p. 29).
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiiv 2001/29/EÜ autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas (EÜT L 167, lk 10).
So far as concerns copyright and related rights, in Case C-306/05 SGAE (judgment of 7 December 2006, not yet published in the ECR), the Court explained the concept of ‘communication to the public’ within the meaning of Article 3(1) of Directive 2001/29/EC 32, which establishes the exclusive right for authors to authorise or prohibit such communication of their works.
Kaubamärgiõiguse valdkonnas tuleb juhtida tähelepanu otsusele kohtuasjas Bovemij Verzekeringen (7. septembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-108/05, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata), milles täpsustatakse, millist territooriumi tuleb selleks, et hinnata tähise kasutamise käigus omandatud eristusvõimet direktiivi 89/10433artikli 3 lõike 3 tähenduses, võtta arvesse liikmesriigis või liikmesriikide rühmas, milles on ühine kaubamärgiõigus, nagu antud juhul Beneluxi riigid, mis on Euroopa Kohtu praktika kohaselt liikmesriigiga võrdsustatud.
On a reference from the Audiencia Provincial de Barcelona (Spain) in proceedings between the SGAE, which is a Spanish body responsible for copyright management, and a hotel company, the Court was required, in particular, to determine whether that concept covers the broadcasting of programmes through television sets in hotel rooms.
Kohus otsustas, et hinnangu andmisel, kas direktiivi artikli 3 lõike 1 punktides a−d toodud keeldumispõhjustest tuleb direktiivi artikli 3 lõike 3 tähenduses kasutamise käigus eristusvõime omandamise tõttu teha erand, on asjakohane ainult asjaomase liikmesriigi territooriumi see osa, kus keeldumispõhjused esinevad.
Interpreting the provision in question of Directive 2001/29/EC in the light of the international law to which the directive is intended to give eect at Community level, in the case in point the Berne Convention for the Protection of Literary and ArtisticWorks of 24 July 1971 and the World Intellectual Property Organisation (WIPO) Copyright Treaty of 20 December 1996, the Court adopted a global approach.
Järelikult sõltub keeldumispõhjustest kõnealuse direktiivi artikli 3 lõikes 3 sätestatud erandi tegemine sellest, et asjaomane tähis oleks kasutamise käigus omandanud eristusvõime liikmesriigi või Beneluxi territooriumi kogu selles osas, kus esineb registreerimise keeldumispõhjus.
It observed that the potential television viewers of the works are not only customers in rooms and customers present in other areas of the hotel where a television set is available, but also the hotel’s successive customers.This amounts to a large number of persons, who must be considered to be a public within the meaning of Directive 2001/19/EC.
Lisaks olukorras, kus kaubamärk koosneb asjaomase liikmesriigi ühe ametliku keele ühest või mitmest sõnast ning kus keeldumispõhjus esineb liikmesriigi üksnes ühel keelealal, tuleb tuvastada, et tähis on kasutamise käigus omandanud eristusvõime kogu sellel keelealal.
The Court accordingly held that, while the installation of television sets in hotel rooms does not in itself constitute a communication to the public, on the other hand the distribution of a signal by means of those television sets by the hotel to customers is such a communication. In addition, the private nature of the rooms is not material.
Seega, kuna käesolevas asjas käsitletav tähis (EUROPOLIS) sisaldab hollandikeelset sõna (polis), tuleb võtta arvesse Beneluxi riikide seda osa, kus kasutatakse hollandi keelt.
Trade marks
Maksustamine
In the field of trade mark law, Case C-108/05 Bovemij Verzekeringen (judgment of 7 September 2006, not yet published in the ECR) is to be noted.
Selles valdkonnas puudutas üks kohtuasi diskrimineerivaid riigimakse ja kolm kohtuasja ühenduse käibemaksusüsteemi.
This judgment explains which territory must be taken into account in order to assess whether a sign has acquired a distinctive character through use, within the meaning of Article 3(3) of Directive 89/104/EEC 33, in a Member State or in a group of Member States which have common legislation on trade marks, such as, as in the case in point, Benelux (which is treated like a Member State under the Court’s case-law).
Liidetud kohtuasjades Nádasdi (5. oktoobri 2006. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-290/05 ja C-333/05, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata) tunnistas Euroopa Kohus ühenduse õigusega vastuolus olevaks Ungaris kehtestatud registreerimismaksu, mida kohaldatakse teistest liikmesriikidest imporditud sõidukitele nende väärtuse vähenemist arvesse võtmata ja mida seega võetakse viimati nimetatutelt tunduvalt rohkem kui samasugustelt kasutatud sõidukitelt, mis on Ungaris juba registreeritud ja selle maksuga esmakordsel registreerimisel maksustatud.
The Court held that, in order to assess whether the grounds for refusal listed in Article 3(1)(b) to (d) of that directive must be disregarded because of the acquisition of distinctive character through use under Article 3(3), only the situation prevailing in the part of the territory of the Member State concerned where the
Kõnealuse maksu analüüsimisel EÜ artiklis 90 sätestatud teistest liikmesriikidest pärit kaupadele diskrimineerivate riigimaksude kohaldamise keelu taustal võrdles kohus selle maksu mõjusid teisest liikmesriigist imporditud sõidukile nende mõjudega, mis kaasnevad samasugustele Ungarist pärit sõidukitele.
Directive 2001/29/EC of the European Parliament and of the Council of 22 May 2001 on the harmonisation of certain aspects of copyright and related rights in the information society (OJ L 167, 22.6.2001, p. 10).
Kohus sedastas, et viimati mainitud sõiduk, millelt on tasutud maks uue sõidukina, kaotab aja jooksul osa oma turuväärtusest ning allesjäänud väärtusega seotud maksu summa väheneb proportsionaalselt.
First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks (OJ L 40, 11.2.1989, p. 1).
Nõukogu 21. detsembri 1988. aasta esimene direktiiv 89/104/EMÜ kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT 1989, L 40, lk 1).
Proceedings grounds for refusal have been noted is relevant.
Areng ja tegevus tunduvalt rohkem maksu.
Consequently, in order for the exception to the grounds for refusal which is laid down in Article 3(3) to apply, the trade mark must have acquired distinctive character through use throughout the part of the territory of the Member State or throughout the part of the territory of Benelux in which there exists a ground for refusal.
Kohtuasjas Stichting Kinderopvang Enschede (9. veebruari 2006. aasta otsus kohtuasjas C-415/04, EKL 2006, lk I-1385) tuli Euroopa Kohtul võtta seisukoht direktiivi 77/38834 artikli 13 A-osa lõike 1 punktides g ja h sätestatud avalikes huvides tegutsemise, s.o hoolekande ja sotsiaalkindlustuse ning laste või noorte kaitsmisega seotud tegevuste käibemaksust vabastamise kohta.
In addition, where a mark is composed of one or more words of an ocial language of the Member State concerned and the ground for refusal exists only in one of the linguistic areas of that Member State, it must be established that the mark has acquired distinctive character through use throughout that linguistic area.
Käesolevas asjas olid kõne all teenused, mida pakub mittetulundusühing, kes tegutseb vahendajana laste hoidmise teenust kasutada soovivate ja seda teenust pakkuvate isikute vahel.
Thus, since the sign at issue in the case (EUROPOLIS) included a Dutch word (polis), it was necessary to take into account the part of Benelux where Dutch is spoken.
Kohus leidis, et sellise tegevuse käibemaksust vabastamiseks peab olema täidetud kolm tingimust, mille kontrollimine on siseriikliku kohtu ülesanne.
In this field, one case concerned the prohibition on discriminatory internal taxation and three concerned the Community value added tax regime.
Esiteks peab külalisvanemate poolt osutatav hoidmisteenus kui põhitehing, mis on asutuse tegevusega otseselt seotud, vastama maksuvabastuse tingimustele, eriti „heategevuse“ nõudele, mis on teenuse osutaja puhul tunnustatud.
In Joined Cases C-290/05 and C-333/05 Nádasdi (judgment of 5 October 2006, not yet published in the ECR), the Court found Hungarian registration duty to be incompatible with Community law in that it is applied to used vehicles imported from other Member States without account being taken of their depreciation in value and therefore taxes them more heavily than similar used vehicles already registered in Hungary, which have borne the duty on first registration.
Kohtuasjades University of Huddersfield ja Halifax jt (21. veebruari 2006. aasta otsus C-223/03, EKL 2006, lk I-1751, ja otsus C-255/02, EKL 2006, lk I-1609) sedastas Euroopa Kohus, et käibemaksu valdkonnas kujutavad tehingud endast kaubatarneid või teenuste osutamist ja majandustegevust ülalnimetatud kuuenda direktiivi tähenduses, kuna nad vastavad objektiivsetele kriteeriumidele, millel nimetatud mõisted põhinevad.
Examining the duty at issue in the light of the prohibition, laid down in Article 90 EC, on internal taxation that discriminates against products from other Member States, the Court compared the eects of the duty in respect of a used vehicle imported from another Member State with the eects on a similar vehicle from Hungary.
Küsimus, kas asjaomane tehing tehti ainsa eesmärgiga saada maksusoodustust, on täielikult asjassepuutumatu, välja arvatud maksudest kõrvalehoidmise korral.
It stated that the vehicle from Hungary, upon which the duty is paid when it is new, loses with time part of its market value and the amount of the duty included in the residual value diminishes proportionately.
Eespool viidatud kohtuasjas Halifax jt oli Euroopa Kohtul siiski võimalus lisada, et kuritarvituste, st tehingute, mida ei tehta tavapäraste majandustehingute raames, vaid üksnes eesmärgiga saada kuritarvituse läbi kasu ühenduse õigusega ettenähtud soodustustest, keelamise põhimõtet kohaldatakse ka käibemaksu valdkonnas.
By contrast, a vehicle of the same model, age, mileage and other characteristics, bought second-hand in another Member State, is subject to the duty without its being reduced in proportion to the vehicle’s depreciation, so that the vehicle is taxed more heavily.
Järelikult ei või maksukohustuslane tasutud sisendkäibemaksu maha arvata, kui selle õiguse aluseks olevad tehingud kujutavad endast kuritarvitust.
The Court concluded that Article 90 EC requires account to be taken of the depreciation of used vehicles subject to the duty.
Kohus täpsustas siinjuures, et kuritarvituse olemasolu käibemaksu valdkonnas eeldab kahe tingimuse koosesinemist.
In Case C-415/04 Stichting Kinderopvang Enschede [2006] ECR I-1385, the Court was required to rule on the exemption from value added tax (‘VAT’) of the activities in the general interest referred to in Article 13A(1)(g) and (h) of Sixth Directive 77/388/EEC 34, namely activities closely linked to welfare and social security work and to the protection of children or young people.
Esiteks, kuuenda direktiiviga ja selle direktiivi üle võtnud siseriiklike õigusnormidega ette nähtud tingimuste formaalsele kohaldamisele vaatamata peab kõnealuste tehingute tulemuseks olema maksusoodustuse saamine, mille andmine oleks vastuolus nende sätetega taotletava eesmärgiga.
The case in point concerned services supplied by a non-prot-making organisation operating as an intermediary between persons seeking, and persons oering, a childcare service. The Court held that exemption of such an activity from VAT is subject to three conditions, it being for the national courts to establish whether they are met.
Teiseks tuleb objektiivsetest asjaoludest järeldada, et kõnealuste tehingute peamine eesmärk on maksusoodustuse saamine, ning kuritarvituse keelamine ei ole asjassepuutuv, kui kõnealuseid tehinguid võib põhjendada teisiti.
First, the childcare service provided by the host parents, as the main transaction to which the organisation’s activity is closely linked, must itself meet the conditions for exemption, in
Käesoleva teemaga seoses tuleb mainida veel kolmandat samal päeval tehtud otsust kohtuasjas BUPA Hospitals ja Goldsborough Developments (21. veebruari 2006. aasta otsus
Second, the services supplied by the organisation in question as an intermediary must be essential to the childcare service, in the sense that the eect of the selection and training of the host parents by the organisation must be to render the childcare service of such a nature or quality that it would be impossible to obtain a service of the same value without the assistance of that intermediary.
Euroopa Kohus kohtuasjas C-419/02, EKL 2006, lk I-1685), milles Euroopa Kohus otsustas, et kuuenda direktiivi artikli 10 lõike 2 teist lõiku, mis sätestab, et ettemaksu tasumisel muutub käibemaks sissenõutavaks enne kauba kättetoimetamist või teenuse osutamist, ei kohaldata ettemaksetele, mis on tasutud veel piisavalt määratlemata kaubatarnete ja teenuste osutamise eest.
In Case C-223/03 University of Hudderseld [2006] ECR I-1751 and Case C-255/02 Halifax and Others [2006] ECR I-1609, the Court stated that transactions constitute supplies of goods or services and an economic activity within the meaning of the Sixth Directive provided that they satisfy the objective criteria on which those concepts are based.
Kohtuasjas Banca popolare di Cremona (3. oktoobri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-475/03, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata) otsustas Euroopa Kohus, et Itaalia kohalik tootmistegevuse maks (edaspidi „IRAP”) on kuuenda direktiiviga 77/388, eelkõige selle artikliga 33 kooskõlas, mille kohaselt on liikmesriikidel keelatud kehtestada või säilitada maksusüsteeme, mis ei ole käsitatavad kumuleeruvate käibemaksudena.
Consequently, a taxable person cannot deduct input VAT where the transactions from which that right derives constitute an abusive practice.
Sellega seoses märkis kohus, et IRAP on maks, mis arvutatakse ettevõtja netotoodangu väärtuse põhjal konkreetsel perioodil („toodangu väärtuse” ja „tootmiskulude” vahe) ja mis hõlmab kaupade tarnimise ja teenuste osutamise kui sellistega mitte otseselt seotud elemente.
The Court explained that in the sphere of VAT two conditions must be met in order for there to be an abusive practice.
Seega erinevalt käibemaksust ei ole IRAP tarnitud kaupade ja osutatud teenuste hinnaga proportsionaalne.
First, the transactions concerned, notwithstanding formal application of the conditions laid down in the Sixth Directive and the national legislation transposing it, must result in the accrual of a tax advantage the grant of which would be contrary to the purpose of those provisions.
Seejärel märkis kohus, et kõikidel maksukohustuslastel ei ole võimalust kõnealust maksukoormust üle kanda, mistõttu ei ole see mõeldud lõpptarbijale ülekandmiseks, samas kui käibemaks koormab üksnes lõpptarbijat ja on igati neutraalne maksukohustuslaste suhtes, kes sekkuvad tootmis- ja turustusahelasse enne lõplikku maksustamisetappi, olenemata sooritatud tehingute arvust.
Second, it must also be apparent from a number of objective factors that the essential aim of the transactions concerned is to obtain a tax advantage, since the prohibition of abuse is not relevant where the economic activity carried out may have some other explanation.
Seega, kuna IRAP-il ei ole kõiki käibemaksu peamiseid tunnuseid, ei ole tegemist kumuleeruva käibemaksuga kuuenda direktiivi artikli 33 lõike 1 tähenduses ning sellise maksu säilitamine ei ole nimetatud sättega vastuolus.
Here the Court held that the second subparagraph of Article 10(2) of the Sixth Directive, which provides that, where a payment is made on account, the VAT becomes chargeable without the supply having yet been made, does not apply to payments on account of supplies of goods or services that have not yet been clearly identied.
Direktiiv 93/104, mis käsitleb tööaja korralduse teatavaid aspekte,35 oli kolme kohtuasja keskpunktis, samal ajal kui neljandas kohtuasjas oli kõne all mees- ja naistöötajate vahelise diskrimineerimise keeld ning viiendas kohtuasjas tähtajalist tööd käsitlev raamkokkulepe.
In Case C-475/03 Banca popolare di Cremona (judgment of 3 October 2006, not yet published in the ECR), the Court held the Italian regional tax on productive activities (IRAP) to be compatible with Sixth Directive 77/388/EEC, in particular with Article 33 of the directive which prohibits the Member States from introducing or retaining tax regimes which are in the nature of turnover taxes. In reaching this conclusion, the Court compared the characteristics of IRAP with those of VAT.
Kohtuasjas Federatie Nederlandse Vakbeweging (6. aprilli 2006. aasta otsus kohtuasjas C-124/05, EKL 2006, lk I-3423) küsiti Euroopa Kohtult, kas direktiivi 93/04 artikli 7 lõikega 2 on vastuolus võimalus saada rahalist hüvitist minimaalse iga-aastase tasulise puhkuse päevade eest, mis on varasemate aastate jooksul kogunenud, ning kohus otsustas, et nimetatud sätet tuleb tõlgendada selliselt, et siseriikliku õiguse säte, mis lubab töölepingu kestuse ajal maksta kõnealuse direktiivi artikli 7 lõikes 1 sätestatud iga-aastase puhkuse asemel, mida töötaja ei ole antud aastal välja võtnud, järgneval aastal rahalist hüvitist, on selle direktiivi sättega vastuolus.
It found that IRAP is calculated on the basis of the net value of the production of an undertaking in a given period (the dierence between the‘value of production’and the‘production costs’), which includes elements that have no direct connection with the supply of goods or services as such.
Kohus leidis, et iga töötaja õigust iga-aastasele tasulisele puhkusele tuleb pidada ühenduse sotsiaalõiguse erilise tähtsusega põhimõtteks, millest ei ole lubatud erandeid teha ja mida võivad siseriiklikud pädevad ametiasutused kohaldada üksnes direktiivis endas sõnaselgelt sätestatud piirides.
IRAP is therefore not proportional to the price of goods or services supplied, unlike VAT.
Kõnealune direktiiv sätestab reegli, mille kohaselt peab olema tagatud töötajale tegeliku puhkuse andmine, et tagada tema
Next, the Court observed that not all taxable persons have the possibility of passing on the burden of the tax at
Nõukogu 23. novembri 1993. aasta direktiiv 93/104/EÜ, mis käsitleb tööaja korralduse teatavaid aspekte (EÜT L 307, lk 18), muudetud 22. juuni 2000. aasta direktiiviga 2000/34 (EÜT L 195, lk 41).
Proceedings issue, which is therefore not intended to be passed on to the final consumer, whereas VAT taxes only the final consumer and is completely neutral as regards the taxable persons involved in the production and distribution process prior to the stage of final taxation, regardless of the number of transactions involved.Thus, since IRAP does not exhibit all the essential characteristics of VAT, it does not constitute a tax that can be characterised as a turnover tax within the meaning of Article 33(1) of the Sixth Directive and that provision does not preclude its retention.
Areng ja tegevus turvalisuse ja tervise kaitse, ning ainult töösuhte lõppemise korral lubab direktiivi artikli 7 lõige 2 iga-aastase tasulise puhkuse asendada hüvitisega.
Directive 93/104/EC concerning certain aspects of the organisation of working time 35 was central to three cases, while a fourth case concerned the prohibition on discrimination between male and female workers and a fifth case concerned the framework agreement on fixed-term work.
Kohtuasjades Robinson-Steele jt (16. märtsi 2006. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-131/04 ja C-257/04, EKL 2006, lk I-2531) andis Euroopa Kohus oma seisukoha, kas direktiivi 93/104 artikli 7 lõikega 1 on kooskõlas iga-aastase puhkuse tasu maksmine kohaliku kollektiivlepingu alusel ühe osana töötaja töötasust, ilma et tema iga-aastase puhkuse eest eraldi täiendavat tasu makstaks.
In Case C-124/05 Federatie Nederlandse Vakbeweging [2006] ECR I-3423, the Court, which had been asked whether the possibility of redeeming days of the minimum period of annual leave which have been saved up over the course of previous years is contrary to Article 7(2) of Directive 93/104/EC, ruled that that provision must be interpreted as precluding a national provision which, during a contract of employment, permits days of annual leave, within the meaning of Article 7(1) of the directive, that are not taken in the course of a given year to be replaced by an allowance in lieu in the course of a subsequent year.
Kohtuasjas komisjon v. Ühendkuningriik (7. septembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-484/04, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata) tegi Euroopa Kohus otsuse liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse raames.
The entitlement of every worker to paid annual leave must be regarded as a particularly important principle of Community social law from which there can be no derogations and the implementation of which by the competent national authorities must be conned within the limits expressly laid down by the directive itself.
Vastavalt direktiivile 93/104, muudetud direktiiviga 2000/34, rikub liikmesriik oma kohustusi, kui ta kohaldab puhkeaja õigusi käsitlevatest reeglitest tehtud erandit töötajatele, kelle tööaega nende tegevuse konkreetsete omaduste tõttu osaliselt ei mõõdeta või ei määrata eelnevalt kindlaks või määravad selle kindlaks töötajad ise, ning kui liikmesriik jätab võtmata kohased meetmed töötajate igapäevase ja iganädalase puhkeaja õiguse tagamiseks.