natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Unofficial groupings of members ...............................................................................................32, I Urgent procedure ...........................................................................................................................142
Õigusloomealgatus ......................................................................................................35, 41 - 42, 44 Õigusloomega seotud dokumendid .................................................................................................43 Õigusloomega seotud resolutsioon ....................................................................44 - 45, 55 - 57, 158 Õigusloome- ja töökava ..................................................................................................................35 Õigusloomemenetlused 35 - 37, 38, 39 - 40, 42 - 50, 52 - 59, 61 - 69, 71 - 73, 81, 83 - 87, 88, 128, 216, XIV.I Õigusriigi põhimõte .......................................................................38 a, 74 e, 81, 122, 209 - 210, IV
Vacancies ....................................................................................................................................4, 18 Venue of sittings and meetings .....................................................................................................135 Verbatim report .............................................................................................................................181 Verification - credentials ...............................................................................................3, 12, 189, VII.XVI - legal basis ............................................................................................................................37 Verification of credentials .....................................................................................................VII.XVI Vice-President of the Commission/High Representative ...........................................................96, II Vice-Presidents - duties ............................................................................21 - 23, 25, 68, 75 c - 75 d, 104, 131 - election ............................................................................................................13, 15, 17 - 18 Voluntary agreements .....................................................................................................................85 Voting ........................................................................................158 - 161, 163 - 165, 167 - 171, 176 - adjournment ........................................................................................................................56 - amendments ....................................................................................................156, 161 - 162 - collectively ..................................................................................................20, 83, 160 - 161
Üheminutilised sõnavõtud .............................................................................................................150 Ühine arutelu .................................................................................................................................143 Ühinemine - lepingud ..............................................................................................................74 c, 81, 200 - läbirääkimised .............................................................................................74 c, 200, XIV.II Ühine seisukoht
Waiver of immunity ....................................................................................................................6 - 7 Withdrawal from the Union .........................................................................................................74 d Work programme ............................................................................................................................35 Written declarations - appended to the verbatim report ........................................................................................149 - included in the register ......................................................................................................123
Ühine tekst ......................................................................................................................................69 Ühine välis- ja julgeolekupoliitika (ÜVJP) ......................................................96 - 97, VII.I , VIII.B Üldsuse juurdepääs dokumentidele ........................................................................29, 103 - 104, XV
THE EUROPEAN CENTRAL BANK THE EUROSYSTEM
EUROOPA KESKPANK EUROSÜSTEEM
Foreword by the President of the European Central Bank
Euroopa Keskpanga presidendi eessõna
The road to Economic and Monetary Union 1.1 European integration 1.2 Economic integration 1.3 Convergence criteria 1.4 Key characteristics of the euro area 1.5 Benefits of the euro
Majandusja rahaliidu eellugu 1.1 Euroopa lõimumine 1.2 Majanduslik lõimumine 1.3 Lähenemiskriteeriumid 1.4 Euroala põhinäitajad 1.5 Euro kasulikkus
Structure and tasks 2.1 The European System of Central Banks and the Eurosystem 2.2 The European Central Bank 2.3 Tasks of the Eurosystem 2.4 Independence 2.5 National central banks 2.6 Decisionmaking bodies of the ECB 2.7 ESCB Committees
Struktuur ja ülesanded 2.1 Euroopa Keskpankade Süsteem ja eurosüsteem 2.2 Euroopa Keskpank 2.3 Eurosüsteemi ülesanded 2.4 Sõltumatus 2.5 Liikmesriikide keskpangad 2.6 EKP otsustusorganid 2.7 EKPSi komiteed
Monetary policy 3.1 Price stability 3.2 Monetary policy strategy of the ECB 3.3 Monetary policy instruments 3.4 Communication 3.5 Monetary and financial statistics
Rahapoliitika 3.1 Hinnastabiilsus 3.2 EKP rahapoliitiline strateegia 3.3 Rahapoliitika instrumendid 3.4 Avalikud suhted 3.5 Rahandus- ja finantsstatistika
Euro banknotes and coins 5.1 Banknotes 5.2 Coins
Euro pangatähed ja mündid 5.1 Pangatähed 5.2 Mündid
When speaking of a “central bank”, the first idea which probably comes to mind is that it is the institution that issues money.
Sõnaga „keskpank“ seostub tavaliselt esimesena raha emiteeriv asutus.
And money is the instrument we use as a unit of account, a means of payment and a store of value.
Raha kasutatakse arvestusühiku, maksevahendi ja väärtuse säilitajana.
Granted, the key objective of any central bank is to ensure that the value of money is preserved over time.
Iga keskpanga põhieesmärk on kindlustada aja möödudes raha väärtuse säilimine.
But there are many other lesserknown aspects of modern central banking.
Kuid kaasaegse keskpangandusega on seotud ka mitmed vähem tuntud aspektid.
One of them is communication.
Üks neist on suhtlus avalikkusega.
A central bank should not only do what it says it does but also explain what it is doing, thereby increasing the public’s awareness and knowledge of the policies and services it provides.
Keskpank ei peaks mitte ainult täitma talle pandud ülesandeid, vaid oma tegevust ka selgitama, suurendades seeläbi avalikkuse teadlikkust ja teadmisi panga poliitikast ning pakutavatest teenustest.
This brochure forms part of our communication on the activities of the European Central Bank (ECB) at the heart of the European System of Central Banks (ESCB), along with the national central banks of the 27 European Union Member States.
Käesolev brošüür on osa meie avalikust suhtlusest ja annab ülevaate Euroopa Keskpankade Süsteemi (EKPS) keskmes asuva Euroopa Keskpanga (EKP) ning 27 Euroopa Liidu liikmesriigi keskpanga tegevusest.
Since not all Member States have adopted the euro as their currency, the term Eurosystem is used to describe the entity composed of the ECB and the national central banks of those Member States that have adopted the euro, currently 15.
Kuna kõik liikmesriigid ei ole eurot käibele võtnud, kasutatakse EKP ja euro kasutusele võtnud liikmesriikide (praegu 15) keskpankade kirjeldamiseks mõistet „eurosüsteem“.
Most of the tasks conferred upon the ESCB by theTreaty on European Union are handled by the Eurosystem.
Eurosüsteem täidab enamikku EKPSile Euroopa Liidu lepinguga antud ülesannetest.
This brochure can also be downloaded from the ECB’s website (www.ecb.europa.eu).
Brošüür on allalaadimiseks kättesaadav ka EKP kodulehel (www.ecb.europa.eu).
The electronic version will be updated more frequently than the printed version.
Elektroonilist versiooni uuendatakse sagedamini kui trükiversiooni.
Frankfurt am Main, April 2008
Frankfurt Maini ääres, aprill 2008
THE ROAD TO ECONOMIC AND MONETARY UNION
MAJANDUS-JA RAHALIIDU EELLUGU
EUROPEAN INTEGRATION
EUROOPA LÕIMUMINE
The idea of establishing an economic and monetary union in Europe goes back more than half a century.
Mõte luua Euroopas majandusja rahaliit tekkis enam kui pool sajandit tagasi.
It was a vision of the political leaders who, in 1952, founded the European Coal and Steel Community (ECSC) , which consisted of six countries – Belgium, Germany, France, Italy, Luxembourg and the Netherlands.
Selle algatasid kuue riigi – Belgia, Saksamaa, Prantsusmaa, Itaalia, Luksemburgi ja Madalmaade – poliitilised juhid, kes aastal 1952 asutasid Euroopa Söe- ja Teraseühenduse .
Gradual expansion of the European Union
Euroopa Liidu järkjärguline laienemine
Further steps were taken towards European integration in the 1950s and thereafter.
Edasisi samme Euroopa lõimumise suunas tehti 1950. aastatel ja pärast seda.
The same six countries established the European Economic Community (EEC) and the European Atomic Energy Community (EURATOM) in 1958.
Eespool nimetatud kuus riiki lõid 1958. aastal Euroopa Majandusühenduse (EMÜ) ja Euroopa Aatomienergiaühenduse (EURATOM).
Denmark, Ireland and the United Kingdom joined in 1973, followed by Greece eight years later.
1986. aastal astusid liikmeiks Portugal ja Hispaania, 1995. aastal ühinesid Austria, Soome ja Rootsi.
Portugal and Spain became members in 1986; Austria, Finland and Sweden joined in 1995.This expansion continued on 1 May 2004, when the Czech Republic, Estonia, Cyprus, Latvia, Lithuania, Hungary, Malta, Poland, Slovenia and Slovakia acceded to the European Union.
Laienemine jätkus 2004. aasta 1. mail, mil Euroopa Liidu liikmeteks said Tšehhi Vabariik, Eesti, Küpros, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia.
Bulgaria and Romania are the latest members, having joined on 1 January 2007.
Värskeimad liikmed on Bulgaaria ja Rumeenia, kes liitusid 1. jaanuaril 2007.
Criteria for accession to the EU
ELi ühinemiskriteeriumid
The conditions to be fulfilled before entering the EU are the Copenhagen criteria.These require the prospective members (i) to have stable institutions guaranteeing democracy, the rule of law, human rights and the respect for and protection of minorities, and (ii) to have a functioning market economy as well as the capacity to cope with competitive pressure, in order to be able to take on the obligations of membership, including the aims of political, economic and monetary union.
Tingimusi, mida tuleb ELi astumiseks täita, nimetatakse Kopenhaageni kriteeriumiteks . Tulevastes liikmesriikides peavad olema tagatud: (i) stabiilsed institutsioonid, mis kindlustavad demokraatia, õigusriigi, inimõigused ning vähemuste õiguste kaitse ja austamise, ja (ii) toimiv turumajandus ning võime toime tulla konkurentsisurvega, et täita liikmesusega kaasnevaid kohustusi ning poliitilise, majandusja rahaliidu eesmärke.
The road to Economic and Monetary Union
1.5 Euro kasulikkus Olulised sündmused
1.5 Benefits of the euro MiIestones
Majandusja rahaliidu eellugu
1.1 European integration 1.2 Economic integration 1.3 Convergence criteria 1.4 Key characteristics of the euro area
1.1 Euroopa lõimumine 1.2 Majanduslik lõimumine 1.3 Lähenemiskriteeriumid 1.4 Euroala põhinäitajad
ECONOMIC INTEGRATION
MAJANDUSLIK LÕIMUMINE
The first attempt to create an economic and monetary union was described in the Werner Report1 of 1970, which envisaged three stages to be completed by 1980.
, milles nähti ette kolme etapi lõpuleviimine aastaks 1980.
However, these first plans for an economic and monetary union were never realised amid the considerable international currency unrest after the collapse of the BrettonWoods system in the early 1970s, and the international recession in the wake of the first oil crisis in 1973.
Need esimesed kavad, mis ei saanud kunagi teoks, tehti ajal, mil Bretton Woodsi süsteemi kokkuvarisemise järel 1970. aastate alguses muutusid vahetuskursid kogu maailmas ebastabiilseks ning pärast esimest naftakriisi 1973. aastal algas üleilmne majanduslangus.
To counter this instability, the then nine Member States of the EEC created the European Monetary System (EMS) in 1979.
Selle ebakindlusega toimetulekuks asutasid üheksa toonast EMÜ liikmesriiki 1979. aastal Euroopa Rahasüsteemi (ERS).
Its main feature was the exchange rate mechanism (ERM) , which introduced fixed but adjustable exchange rates among the currencies of the nine countries.
Selle peamiseks iseärasuseks oli vahetuskursimehhanism (ERM) , mis tähendas, et nende üheksa riigi vääringute vahetuskursid on kindlaksmääratud , kuid kohandatavad.
In the second half of the 1980s the idea of an economic and monetary union was revived in the Single European Act of 1986, which created a single market.
1980. aastate teisel poolel tõusis majandusja rahaliidu idee taas päevakorda 1986. aastal sõlmitud ühtse Euroopa aktiga, millega loodi ühisturg.
But it was realised that the full benefits of a single market could only be reaped with the introduction of a single currency for the participating countries.
Siiski mõisteti, et ühisturu kõiki hüvesid saab nautida vaid juhul, kui selles osalevad riigid võtavad kasutusele ühisraha.
In 1988 the European Council instructed the Delors Committee to examine ways of realising Economic and Monetary Union (EMU) .The 1989 Delors Report led to the negotiations for theTreaty on European Union, which established the European Union (EU) and amended theTreaty establishing the European Community.
1988. aastal andis Euroopa Ülemkogu Delors’i komiteele ülesande uurida võimalusi majandusja rahaliidu (EMU) loomiseks. 1989. aasta Delors’i aruanne viis läbirääkimisteni Euroopa Liidu lepingu vastuvõtmiseks, millega loodi Euroopa Liit (EL) ja muudeti Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut.
It was signed in Maastricht in February 1992 (so it is sometimes called the Maastricht Treaty) and entered into force on 1 November 1993.
Leping allkirjastati 1992. aasta veebruaris Maastrichtis (seetõttu nimetatakse seda mõnikord Maastrichti lepinguks) ja see jõustus 1. novembril 1993.
Three stages towards EMU: I. Single European Market II.
EMU kolm etappi: I. Euroopa ühisturg II.
European Monetary Institute III.
Euroopa Rahainstituut III. EKP ja euro
StageTwo (1994–1998) started with the creation of the European Monetary Institute, and was dedicated to the technical preparations for the single currency, the avoidance of excessive deficits, and enhanced convergence of
Teine etapp (1994–1998) algas Euroopa Rahainstituudi loomisega ja keskendus tehnilistele ettevalmistustele ühisraha kasutuselevõtuks ning ülemääraste eelarvepuudujääkide vältimisele. Lisaks edendati liikmesriikide
1 Named after Pierre Werner, then Prime Minister of Luxembourg.
1 Nimetatud Luksemburgi tolleaegse peaministri Pierre Werneri järgi.
THE ROAD TO ECONOMIC AND MONETARY UNION the economic and monetary policies of the Member States (to ensure stability of prices and sound public finances).
MAJANDUS-JA RAHALIIDU EELLUGU majanduslikku ja rahapoliitilist lähenemist, et tagada hinnastabiilsus ja riigi rahanduse usaldusväärsus.
StageThree began on 1 January 1999 with the irrevocable fixing of exchange rates, the transfer of monetary policy competence to the ECB and the introduction of the euro as the single currency.
Kolmas etapp algas 1. jaanuaril 1999 vahetuskursside lõpliku kindlaksmääramisega, rahapoliitika ainupädevuse üleandmisega EKP-le ja ühisraha euro kasutuselevõtuga.
On 1 January 2002 euro banknotes and coins became legal tender in the participating countries and by the end of February 2002 national banknotes and coins ceased to be legal tender.
1. jaanuaril 2002 võtsid EMUs osalevad riigid seadusliku maksevahendina kasutusele euro pangatähed ja mündid ning 2002. aasta veebruari lõpuks kaotasid liikmesriikide pangatähed ja mündid kehtivuse.
CONVERGENCE CRITERIA
1.3 LÄHENEMISKRITEERIUMID
Countries wishing to adopt the euro as their currency must achieve
Järjepidev majanduspoliitika ja sõltumatud keskpangad
Stabilityoriented economic policies and independent central banks a high degree of “sustainable convergence”.The degree of convergence is assessed on the basis of several criteria in the MaastrichtTreaty , which require a country to have:
Euro kasutuselevõtuks peavad riigid saavutama püsiva majandusliku lähenemise kõrge taseme. Lähenemise taset hinnatakse mitmete Maastrichti lepingus sätestatud kriteeriumite alusel, mille kohaselt peab riik saavutama:
• a high degree of price stability • sound public finances • a stable exchange rate • low and stable long-term interest rates.
• hinnastabiilsuse kõrge taseme; • riigi rahanduse usaldusväärsuse; • stabiilse vahetuskursi; • madalad ja püsivad pikaajalised intressimäärad.
The criteria are designed to ensure that only countries with stabilityoriented economic policies and a track record in price stability are admitted to StageThree of EMU.
Nende kriteeriumite eesmärk on kindlustada, et EMU kolmandas etapis osaleksid vaid järjepideva majanduspoliitikaga riigid, kes on juba saavutanud teatava hinnastabiilsuse.
TheTreaty also requires the central bank of the respective country to be independent (see Article 108 of theTreaty).
Lepingus nõutakse ka, et kõnealuse riigi keskpank oleks sõltumatu (vt artikkel 108).
15 Member States have adopted the euro
15 liikmesriiki on võtnud kasutusele euro
In May 1998 an EU summit meeting in Brussels confirmed that 11 of the then 15 EU Member States – Belgium, Germany, Spain, France, Ireland, Italy, Luxembourg, the Netherlands, Austria, Portugal and Finland – had met the criteria for the adoption of the single currency.
1998. aasta mais kinnitati ELi tippkohtumisel Brüsselis, et 15st ELi liikmesriigist on ühisraha kasutuselevõtu kriteeriumid täitnud 11 riiki – Belgia, Saksamaa, Hispaania, Prantsusmaa, Iirimaa, Itaalia, Luksemburg, Madalmaad, Austria, Portugal ja Soome.
On 1 January 1999 these countries adopted the euro as their common currency.
1. jaanuaril 1999 võtsid need riigid ühisrahana kasutusele euro.
Greece joined this group of countries on 1 January 2001 after fulfilling the criteria.
Kreeka liitus euroalaga 1. jaanuaril 2001 pärast nõutavate kriteeriumite täitmist.
Other Member States have since complied with the convergence criteria and also joined the euro area – Slovenia on 1 January 2007, and Cyprus and Malta on 1 January 2008.
Pärast seda on lähenemiskriteeriumid täitnud ja euroalaga ühinenud veel Sloveenia (1. jaanuaril 2007) ning Küpros ja Malta (1. jaanuaril 2008).
One member state, Sweden, did not fulfil all the see Glossary
Vt sõnastikku
In protocols annexed to theTreaty establishing the European Community, the two countries were granted the right to choose whether or not to participate in StageThree of EMU, i.e. to adopt the euro.
Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud protokollidega anti neile õigus otsustada, kas nad soovivad EMU kolmandas etapis osaleda, st võtta kasutusele euro, või mitte.
They both made use of this so-called “opt-out clause” by notifying the EU Council that they do not intend for the time being to move to StageThree , i.e. they do not yet wish to become part of the euro area.
Mõlemad riigid otsustasid kasutada nn loobumisklauslit ja teatasid ELi Nõukogule , et nad ei kavatse kolmandas etapis osaleda ega soovi veel euroalaga liituda.
Sweden as well as nine of the 12 countries that have joined since 2004 count as members with a “derogation” since they have not yet met all the requirements to adopt the euro.
Rootsi ning 2004. aastal ühinenud kaheteistkümnest liikmesriigist üheksa suhtes on kehtestatud erand, sest nad ei ole veel kõiki euro kasutuselevõtu nõudeid täitnud.
Having a derogation means that a Member State is exempt from some, but not all, of the provisions which normally apply from the beginning of StageThree of EMU.
Erand tähendab, et liikmesriik on vabastatud mõningatest, kuid mitte kõigist sätetest, mida tavaliselt kohaldatakse alates EMU kolmanda etapi algusest.
It includes all provisions which transfer responsibility for monetary policy to the Governing Council of the ECB.
Erand hõlmab kõiki sätteid, millega antakse vastutus rahapoliitika eest EKP nõukogule.
Two Member States have “opted out”
Kaks liikmesriiki on euro kasutuselevõtust loobunud.
Like Sweden, the other Member States of the EU which have not yet adopted the euro have no “opt-out” clauses, such as those negotiated by the United Kingdom and Denmark.
Rootsil ja teistel ELi liikmesriikidel, kes ei ole veel eurot kasutusele võtnud, ei ole sellist loobumisvõimalust nagu on Ühendkuningriigil ja Taanil.
New EU Member States are committed to ultimately adopting the euro
Uued liikmesriigid kohustuvad kasutusele võtma euro.
This implies that, by joining the EU, the new Member States commit themselves to ultimately adopting the euro when they fulfil the convergence criteria.
See tähendab, et Euroopa Liiduga liitudes kohustuvad uued liikmesriigid pärast lähenemiskriteeriumite täitmist võtma kasutusele euro.
1.4 KEY CHARACTERISTICS OF THE EURO AREA
1.4 EUROALA PÕHINÄITAJAD
The individual countries that now comprise the euro area were relatively open economies before they joined the euro area.
Praeguste euroala riikide majandused olid enne euroalaga liitumist suhteliselt avatud.
However, they are now part of a larger, much more self-contained economy.The size of the euro area makes it comparable with major economies such as the United States and Japan.
Nüüd on nad aga osa laiemast ja tunduvalt suletumast majandussüsteemist. Ulatuselt on euroala majandus võrreldav selliste suurriikidega nagu Ameerika Ühendriigid ja Jaapan.
One of the world's largest economies
Euroala on üks maailma suuremaid majanduspiirkondi.
The euro area is one of the largest economies in the world, with a population of 318 million in 2006.The European Union as a whole has 27 Member States and a population of 493 million.
Euroala on üks maailma suuremaid majanduspiirkondi, mille rahvaarv oli 2006. aastal 318 miljonit. Euroopa Liitu tervikuna kuulub 27 riiki, kus on 493 miljonit elanikku.
By comparison, the United States and Japan have 299 and 128 million inhabitants respectively.
Võrdluseks – Ameerika Ühendriikide ja Jaapani rahvaarv on vastavalt 299 ja 128 miljonit.
In terms of gross domestic product (GDP) expressed in purchasing power parities , the United States was the largest economy in 2006, with 19.7% of world GDP, followed by the euro area with 14.3%.
Kui võtta aluseks sisemajanduse koguprodukt (SKP) väljendatuna ostujõu pariteetides , siis olid 2006. aastal maailma suurimaks majanduspiirkonnaks Ameerika Ühendriigid, andes 19,7% maailma SKPst.
Limited dependence on foreign trade
Väliskaubanduse vähene mõju
Although the euro area can be significantly affected by developments in the global economy, the fact that the euro area has a less open economy means that movements in prices of foreign goods have only a limited impact on domestic prices.
Ehkki maailmamajanduse mõju euroalale võib olla märkimisväärne, on ühisraha piirkonna majandus vähem avatud ja seega avaldavad muutused eksportkaupade hindades selle hindadele vaid piiratud mõju.
However, it is more open than either the United States or Japan.
Siiski on euroala majandus avatum kui Ameerika Ühendriikide või Jaapani majandus.
Euro area exports of goods and services as a share of GDP were significantly higher in 2006 (21.6%)2 than the corresponding figures for the United States (11%) and Japan (16.8%).
2006. aastal oli euroala kaupade ja teenuste ekspordi osakaal SKPst tunduvalt suurem (21,6%)2 Ameerika Ühendriikide (11%) ja Jaapani (16,8%) vastavast näitajast.
BENEFITS OF THE EURO
EURO KASULIKKUS
With the establishment of Economic and Monetary Union (EMU)
Majandusja rahaliidu (EMU) loomisega astus Euroopa Liit olulise