natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As a result, the demand for land in and around cities is becoming acute.
See põhjustab linnades ja nende ümbruses terava nõudluse maa järele.
On a daily basis, we all witness rapid, visible and conflicting changes in land use which are shaping landscapes and affecting the environment in and around cities as never before.
Me kõik oleme iga päev tunnistajaks kiiretele, silmnähtavatele ja vastuolusid tekitavatele maakasutuse muutustele, mis kujundavad maastikke ning mõjutavad linnade ja nende ümbruse keskkonda rohkem kui iial varem.
Cities are spreading, minimising the time and distances between them and in-and-out of them.
Linnad laienevad, vähendades ka ühest linnast teise ning linna ja linnast välja liikumise aega ja vahemaid.
This expansion is occurring in a scattered way across Europe, driven by changing lifestyles and consumption, and is commonly termed urban sprawl.
Selline elulaadi ja tarbimise muutustest tingitud laienemine leiab hajutatult aset kõikjal Euroopas ning seda nimetatakse valglinnastumiseks.
Available evidence demonstrates conclusively that urban sprawl has accompanied the growth of cities across Europe over the past 50 years.
Senine kogemus osutab üheselt, et viimase 50 aasta jooksul on linnade kasvuga kõikjal Euroopas kaasnenud valglinnastumine.
increasing urban populations. However, today, even where there is little or no population pressure, a variety of factors are still driving sprawl.
Valglinnastumine toimub juhul, kui maakasutuse muutuste ning linlikele maakasutusviisidele ülemineku kiirus ületab teatud alal teatud aja jooksul rahvastiku kasvukiiruse.
These are rooted in the desire to realise new lifestyles in suburban environments, outside the inner city.
Valglinnastumist peetakse praegu õigustatult Euroopa linnade üheks suurimaks ühiseks probleemiks.
Urban sprawl occurs when the rate of land use conversion and consumption for urban uses exceeds the rate of population growth for a given area over a specified period.
Pariisi piirkond) või kus on kiire majanduskasv (Iirimaa, Portugal, Ida-Saksamaa, Madridi piirkond).
Urban sprawl should rightly be regarded as one of the major common challenges facing urban Europe today.
Eriti ilmne on valglinnastumine riikides või piirkondades, mida on toetanud EL regionaalpoliitika ja rahastamine.
economic activity (Belgium, the Netherlands, southern and western Germany, northern Italy, the Paris region) and/or rapid economic growth (Ireland, Portugal, eastern Germany, the Madrid region).
Linna arengus mängivad tähtsat osa transpordisüsteemide kvaliteet, maa hind, inimeste eluasemeeelistused, demograafilised suundumused, kultuuritraditsioonid ja kultuurilised piirangud, olemasolevate linnaalade atraktiivsus.
Sprawl is particularly evident where countries or regions have benefited from EU regional policies and funding.
Teiseks oluliseks mõjuriks on planeeringupoliitika rakendamine nii kohalikul kui ka piirkondlikul tasandil.
New development patterns can also be observed, around smaller towns or in the countryside, along transportation corridors, and along many parts of the coast usually connected to river valleys.
Valglinnastumisele on veelgi hoogu lisanud infrastruktuuri arendamine EL ühtekuuluvusfondi ja struktuurifondide toel, sest see on parandanud transpordiühendusi ja suurendanud inimeste liikuvust.
A recent pan-European study shows a continuing and rapid spatial expansion of cities: more than 5 % in a decade (Figure 1), equivalent to three times the area of Luxembourg.
Hiljutine üle-euroopaline uuring näitab linnade jätkuvat ning kiiret laialivalgumist: kümnendi jooksul enam kui 5 % (joonis 1), mis võrdub Luksemburgi kolmekordse pindalaga.
The areas with the most visible impacts of urban sprawl are in countries or regions with high population density and
Kõige nähtavamate valglinnastumise mõjudega alad asuvad neis riikides või piirkondades, mille rahvastikutihedus on suur ja majandustegevus aktiivne (Belgia, Madalmaad, Lõuna- ja Lääne-Saksamaa, Põhja-Itaalia,
The growth of cities in Europe has historically been driven by
Euroopa linnade kasvu tõukejõuks on ajalooliselt olnud linnaelanikkonna kasv.
The mixture of forces behind these trends include both micro and macro socio-economic trends.
Praegu aga toimub valglinnastumine mitme eri teguri mõjul isegi siis, kui rahvaarvust tulenev surve on väike või puudub üldse.
Cities, by their nature, are places where large numbers of people are concentrated in small areas.
seepärast suuresti kadunud.
This has some evident advantages in terms of economic and social development.
Sellele vaatamata kannatab linnaelanikkond raskete kohalike keskkonnaprobleemide all, nagu müra, tugeva mõjuga õhusaaste, jäätmed, magevee piiratud kättesaadavus ja avaliku ruumi vähesus.
In some respects, it can even be beneficial to the environment.
Linnad on oma olemuselt kohad, kus väikestele aladele on koondunud suur hulk inimesi.
For example, land use and energy consumption tend to be lower in urban areas compared to areas with dispersed populations.
Majandusliku ja sotsiaalse arengu seisukohast on sellel mõningaid ilmseid eeliseid.
Urban waste and waste-water treatment enjoy economies of scale.
Mõnes mõttes võib see isegi olla keskkonnale kasulik.
Subsequently, traditional environmental health problems from unsafe drinking water, key force is the application of planning policies at both local and regional levels.
Näiteks on maa- ja energiakulu linnades enamasti väiksem kui hajaasustusega aladel. Linnad võimaldavad mastaabisäästu jäätmekäitluses ja reoveepuhastuses.
Fuelled by EU cohesion and structural funds to support infrastructure developments, sprawl has been accelerated in response to improved transportation links and enhanced personal mobility.
Terviseohtlikust joogiveest, puudulikust reoveepuhastusest ja kehvast eluasemest tingitud tavapärased keskkonnatervise probleemid on Euroopa Liidu linnades
Sprawl of urban and other artificial land development, 1990–2000
Linnade ja muu tehiskeskkonna laialivalgumine, 1990–2000
Urban and infrastructure development
Linnade ja infrastruktuuri areng
Green background index0 to 60 %
Loodusmaastiku indeks
More than 50 000 people
> 50 000 elanikku 0–60 %
More than 10 %
Üle 10 %
Source: Corine land cover database, EEA.
Allikas: Corine maakasutuse andmebaas, EKA.
04 has increased by only 6 %.
04 keskkonnakahjusid vähendava tasakaalustatud ja polütsentrilise arengu osa.
In particular, transportation (mobility) remains a crucial challenge for urban planning and management.
kogukondade elukvaliteedi tõstmisel.
Transport infrastructure impacts on the landscape in many ways.
Prognooside kohaselt pikeneb linnades autoteedel läbitavate kilomeetrite arv ajavahemikus 1995–2030 40 % võrra.
Soil sealing, which increases the effects of flooding, and the fragmentation of natural areas are just two.
Autode omamine ei ole EL-10 riikides seni veel EL-15 riikide tasemeni jõudnud. See annab alust oodata edasist kasvu.
inadequate sanitation and poor housing have largely disappeared from cities within the EU.
Praegune uute, väikese asustustihedusega linnaalade tekkimise suundumus suurendab aga tarbimist.
Nevertheless, the urban population still suffers from severe, localised environmental problems, such as noise exposure, high-impact air pollution episodes, waste management, restricted availability of fresh water and a lack of open space.
Ruumikulu ühe elaniku kohta on Euroopa linnades viimase 50 aastaga enam kui kahekordistunud.
If nothing is done, road congestion is expected to increase significantly by 2010 and the costs attributable to congestion will increase to approximately 1 % of EU GDP.
Viimase 20 aasta jooksul on hoonestusalade pindala mitmes Lääne- ja Ida-Euroopa riigis suurenenud 20 % võrra, samas kui rahvastik on kasvanud vaid 6 % võrra.
However, there is more to transport infrastructure than simply adding kilometres of road and rail.
Eriti suureks väljakutseks jääb linnaplaneerijate ja -juhtide jaoks transport (liikuvus).
Such infrastructure should be part of a global approach that takes into account the real impact of investment directed at creating and sustaining local and urban economies.
Transpordiinfrastruktuur mõjutab maastikke mitmel moel.
It should be part of a balanced and polycentric development that reduces damage to the environment.
Üleujutuste mõju suurendav pinnase sulgemine ning looduslike alade killustumine on nende seast vaid kaks näidet.
However, today's trend towards new, low-density urban areas is resulting in increased consumption.
Liikuvus ja juurdepääsetavus on Euroopa territoriaalse ühtekuuluvuse võtmetegurid. Nad on olulised ka kohalike
The amount of space consumed per person in the cities of Europe has more than doubled over the past 50 years.
Kui midagi ette ei võeta, sagenevad aastaks 2010 oluliselt liiklusummikud ning ummikutest tingitud kulud suurenevad ligikaudu 1 %-ni Euroopa Liidu SKTst.
Over the past 20 years, the extent of built-up areas in many western and eastern European countries has increased by 20 %, while the population
Transpordiinfrastruktuuri arendamine tähendab aga muudki kui pelgalt uusi maanteid ja raudteid.
But the strategies and instruments to control sprawl strongly depend on today's realities of multiple and interacting levels of governance, from local to
See infrastruktuur peaks sobituma ülemaailmsesse lähenemisviisi, milles võetakse arvesse kohaliku ja linnamajanduse ülesehitamisele ja püsimisele suunatud investeeringute tegelikke mõjusid. Ta peaks olema
Mobility and accessibility are key factors in European territorial cohesion.
Valglinnastumise piiramise strateegiad ja vahendid sõltuvad aga suuresti arvukate ja üksteist vastastikku mõjutavate valitsustasandite tänastest reaalsustest, alates kohalikust ja lõpetades Euroopa tasandiga.
They are also essential elements in improving quality of life for communities.
Eriti kehtib see planeeringueelarveid kujundavate oluliste rahavoogude kohta.
The number of kilometres travelled in urban areas by road transport is predicted to rise by 40 % between 1995 and 2030. Levels of car ownership in the EU-10 are still not at the same levels as the EU-15.
Planeeringupoliitika peegeldab praegu sageli turuloogikat, peaks aga peegeldama linna arenguvisiooni, milles keskkonna- ja sotsiaalsed kaalutlused on täielikult arvesse võetud planeeringupoliitika tsükli kõigis etappides, alates probleemi kindlakstegemisest ja poliitika kujundamisest ning lõpetades elluviimise ja järelhindamise etappidega.
This suggests further growth lies ahead.
See võib mitmeti kasu tuua, sealhulgas
Main stages in the policy cycle, supported by data, information and knowledge
Andmetele, teabele ja teadmusele tugineva poliitikatsükli peamised etapid
Issue identification (1)
Probleemi kindlakstegemine (1)
Issue framing (2)
Probleemi piiritlemine (2)
Policy measure effectiveness (and ex-post impact assessment)(6)
Poliitikameetme tõhusus (ja järelhindamine) (6)
Data Information Knowledge
Andmed Teave Teadmus
Policy measure implementation(5)
Poliitikameetme elluviimine (5)
Policy measure identification (and ex-ante impact assessment)(3)
Poliitikameetme kindlakstegemine (ja selle mõju eelhindamine) (3)
Policy measure development/adoption (4)
Poliitikameetme väljaarendamine/vastuvõtmine (4)
References making effective use of structural and cohesion funds at the EU level, in combination with environmental regulations, so as to avoid and mitigate sprawl;
• tasakaalustada turutõrkeid, mis põhjustavad valglinnastumist, mõjutades linnade ja linnalähi- ning linnadevaheliste alade maa hinna kohta saadavaid signaale;
EEA (2006), Urban sprawl in Europe — the ignored challenge, EEA Report No 10/2006, European Environment Agency, Copenhagen.
EEA (2006), Urban sprawl in Europe — the ignored challenge, Euroopa Keskkonnaagentuuri aruanne nr 10/2006, Euroopa Keskkonnaagentuur, Kopenhaagen.
• redressing the market failures that drive sprawl by acting on price signals for land, in, around and between urban areas;
parandada asutustevahelist koostööd kõigil vastutustasanditel;
European. This is particularly true with regard to the substantial financial flows that shape planning budgets.
• aidata kõrvutada ja jagada kompaktsete linnade arendamise hea praktika näiteid;
• providing green areas in cities.
• luua linnadesse rohealasid.
• enhancing cooperation between agencies across all levels of responsibility;
võimaldada EL tasandil valglinnastumise vältimiseks ja leevendamiseks tõhusalt ära kasutada struktuurifonde ja ühtekuuluvusfondi ning keskkonna-alaseid määrusi;
Better management of municipal waste will reduce greenhouse gas emissions
Parem olmejäätmekäitlus vähendab kasvuhoonegaaside heitkoguseid
•The amount of municipal waste is expected to grow by 25 % from 2005 to 2020.
•Prognooside kohaselt suureneb olmejäätmete kogus aastatel 2005–2020 25% võrra.
•Increased recovery of waste, and diverting waste away from landfill play a key role in tackling the environmental impacts of increasing waste volumes.
•Suurenevate jäätmekoguste keskkonnamõju vastu võitlemisel on keskne roll ulatuslikumal taaskasutusel ning prügilasse ladestatavate jäätmete mahu vähendamisel.
•As recycling and incineration with energy recovery are increasingly used, net greenhouse gas emissions from municipal waste management are expected to drop considerably by 2020.
•Et üha enam kasutatakse ringlussevõttu ning jäätmete põletamist koos energiakasutusega, on 2020. aastaks oodata olmejäätmekäitlusest pärit kasvuhoonegaaside heitkoguste olulist vähenemist.
•Limiting or avoiding growth in waste volumes would further reduce greenhouse gas emissions from the waste sector and deliver other benefits to society and the environment.
•Jäätmekoguste kasvu piiramine või vältimine vähendaks jäätmesektorist pärit kasvuhoonegaaside heitkoguseid veelgi ning tooks ühiskonnale ja keskkonnale muudki kasu.
These results indicate that efforts to prevent the generation of waste should be significantly reinforced, if the aim of the Sixth Environment Action Programme of a significant reduction in volumes of waste is to be achieved.
Kui kogu Euroopa Liidus 2020. aastal tekkiv prügi (s.o ligikaudu 340 miljonit tonni olmejäätmeid) lihtsalt maapinnale laiali laotada, kataks see Luksemburgi suuruse maa‑ala 30 cm paksuselt või Malta suuruse maa‑ala 2,5 m paksuselt!
While an EU‑15 citizen generated 570 kg on average in 2004, the figure was only 335 kg for an EU‑12 citizen. Nevertheless, as EU‑12 economies further develop and consumption patterns evolve, waste volumes are likely to increase over the next 15 years and approach current EU‑15 levels.
Need arvud näitavad, et jäätmekoguste olulise vähenemise — Euroopa Liidu kuuenda keskkonnategevuskava ühe eesmärgi — saavutamiseks tuleks teha oluliselt suuremaid jõupingutusi jäätmetekke ennetamiseks.
On average, each European citizen generated 460 kg municipal waste in 1995.
1995. aastal tekitas iga Euroopa elanik keskmiselt 460 kg olmejäätmeid.
This amount rose to 520 kg per person in 2004, and a further increase to 680 kg per person is projected by 2020.
2004. aastaks kasvas see kogus 520 kg‑ni elaniku kohta ja 2020. aastaks suureneb see prognooside kohaselt 680 kg‑ni elaniku kohta.
In total, this corresponds to an increase of almost 50 % in 25 years.
Kokku tähendab see 25 aastaga ligi 50% kasvu.
This projected continuing increase in waste volumes is primarily due to an assumed sustained growth in private final consumption (i.e. an average growth in the EU‑15 and EU‑12 respectively of 2 % and 4 % per year by 2020 (EC, 2006)) and a continuation of current trends in consumption patterns.
Selle prognoositava jäätmekoguste jätkuva suurenemise peapõhjuseks on eeldatav era‑lõpptarbimise pidev kasv (s.o keskmine kasv EU‑15 ja EU‑12 riikides 2020. aastaks vastavalt 2% ja 4% aastas (EÜ, 2006)) ning tarbimisharjumuste seniste suundumuste jätkumine.
Historically, disposal by landfilling has been the predominant treatment method for municipal waste, but over the last two decades considerable reductions in landfilling have taken place.
EU‑12 riikide majanduse arenedes ja elanike tarbimisharjumuste kujunedes on järgmise 15 aasta jooksul tõenäoliselt siiski oodata jäätmekoguste suurenemist ning lähenemist praegusele EU‑15 tasemele.
In 2004, 47 % of total EU municipal waste was landfilled
Prognooside kohaselt suurenevad olmejäätmete kogused EU‑15 ja EU‑12 riikides 2020. aastaks vastavalt 22% ja 50% võrra.
If we were simply to spread all EU municipal waste generated in 2020 (i.e. about 340 million tonnes) on the ground, it would cover an area the size between EU‑15 (
Enam kui 80% kogu selle ajavahemiku jooksul tekkivatest jäätmetest tekib EU‑15 riikides.
1) Austria, Belgium, Denmark, Finland, France, Germany, Greece, Ireland, Italy, Luxembourg, Netherlands, Portugal, Spain, Sweden and
1) Austria, Belgia, Hispaania, Iirimaa, Itaalia, Kreeka, Luksemburg, Madalmaad, Portugal, Prantsusmaa, Rootsi, Saksamaa, Soome, Taani,
2) Bulgaria, Czech Republic, Cyprus, Estonia, Hungary, Latvia, Lithuania, Malta, Poland, Romania, Slovenia and the Slovak Republic.
2) Bulgaaria, Eesti, Küpros, Leedu, Läti, Malta, Poola, Rumeenia, Slovakkia, Sloveenia, Tšehhi Vabariik, Ungari.
Generation and management of municipal waste in Europe (per capita)
Olmejäätmete teke ja kõrvaldamine Euroopas (elaniku kohta)
Source: Eurostat and ETC/RWM.
Allikas: Eurostat ning ressursimajanduse ja jäätmekäitluse Euroopa teemakeskus (ETC/RWM).
national and European levels to achieve, among other things, the objectives set in the Sixth Environment Action Programme.
jäätmekäitlusele, eelkõige prügiladirektiivi kontekstis.
An EEA publication (2007) illustrates patterns in Member States approaches to waste management, particularly in the context of the Landfill Directive.
Suurenev taaskasutus ja prügilasse ladestatavate jäätmete koguse vähendamine
(see Figure 1). This is expected to decrease further to around 35 % by 2020.
Vähenevad olmejäätmekäitlusest pärit kasvuhoonegaaside neto‑heitkogused
Recycling and other material‑recovery operations are expected to increase from the current level of 36 % to around 42 % by 2020. Finally incineration was used for 17 % of municipal waste in 2004 and is likely to increase to about 25 % by 2020.
2005. aastal moodustasid jäätmekäitlusest pärit kasvuhoonegaaside heitmed ligikaudu 2% Euroopa Liidu summaarsest kasvuhoonegaaside heitkogusest.
Falling net greenhouse gas emissions from municipal waste management cattle) and landfill operations. The EU Landfill Directive can therefore help in achieving EU targets on greenhouse gas emissions reductions, for example through methane recovery and diversion of biodegradable municipal waste from landfill.
Nende seniste ja tulevaste suundumuste põhjuseks võib osalt pidada sihipärast poliitikat, mis seab eesmärgiks pakendijäätmete ringlussevõtu ja taaskasutuse suurendamise (nt 1994. aasta pakendidirektiiv) ning biolagunevate olmejäätmete prügilasse sattumise vähendamise (nt 1999. aasta prügiladirektiiv).
Another interface between waste management and climate change policies is the consumption of energy (giving rise to greenhouse gas emissions) in the collection, treatment and manufacturing use of waste.
Prognooside kohaselt väheneb prügilasse ladustatavate olmejäätmete kogus kokkuvõttes veelgi, mis peegeldab riiklikul ja Euroopa tasandil tehtavaid jõupingutusi, muu hulgas neid, mida tehakse kuuendas keskkonnategevuskavas seatud eesmärkide saavutamiseks.
In 2005, greenhouse gas emissions from waste management represented about 2 % of the total emissions in the European Union.
Sel põhjusel võib Euroopa Liidu prügiladirektiivist olla abi Euroopa Liidu kasvuhoonegaaside heitkoguste
Net emissions of greenhouse gases from the management of municipal waste are projected to decline from a peak of around 55 million tonnes
Prügilasse ladestamine on seni olnud valdav olmejäätmete käitlemise viis, kuid viimase kahekümne aasta jooksul on see märgatavalt vähenenud.
‑equivalents by 2020
Ringlussevõtu ja muu taaskasutuse osakaal suureneb 2020. aastaks praeguselt 36%‑lt ligikaudu 42%‑ni.
Emissions of methane, one of the six greenhouse gases controlled by the Kyoto Protocol, are especially linked to agriculture (particularly
Põletamist kasutati 2004. aastal 17% olmejäätmete korral ning aastaks 2020 suureneb põletamise osakaal tõenäoliselt ligikaudu 25%‑ni.
These past and expected trends are in part the result of dedicated policies which aim to increase the recycling and recovery of packaging waste (e.g. 1994 Packaging Directive) and to divert biodegradable municipal waste away from landfill (e.g. 1999 Landfill Directive).
Euroopa Keskkonnaagentuuri trükises (EEA, 2007) kirjeldatakse liikmesriikide mitmesuguseid lähenemisviise
01 improved management capacity does not keep up with the increasing waste quantities, net greenhouse gas emissions can be higher due to inefficient management.
01 ennetatud heitmete üldkogusest saavutatakse 75% ringlussevõtu ja ligi 25% põletamise tõttu.
Further benefits from limiting or avoiding growth in waste volumes
vähendamise eesmärkide saavutamisel, näiteks metaani kasutuselevõtu kaudu ning biolagunevate olmejäätmete prügilasse ladestamise vähendamise kaudu.
This is due to two separate developments.
Selle põhjuseks on kaks eraldi arengut.
On the one hand, waste quantities that enter management facilities are projected to continue to grow as waste generation per capita increases and waste collection is further improved.
Ühest küljest prognoositakse jäätmekäitluskohtadesse jõudvate jäätmekoguste jätkuvat suurenemist sedamööda, kuidas jäätmeteke elaniku kohta suureneb ja jäätmekogumine täiustub.
This pushes direct emissions of greenhouse gases from the waste management sector up.
See suurendab jäätmekäitlussektorist pärit kasvuhoonegaaside otseseid heitmeid.
Landfilling represents 60 % of the total in 2020, and recycling and incineration about 20 % each.
2020. aastal tekitab prügilasse ladestamine 60% ning ringlussevõtt ja põletamine kumbki 20% nende üldkogusest.
Overall, therefore, the projections show that better management of municipal waste will reduce greenhouse gas emissions in Europe, decoupling environmental pressures from economic growth as called for in the Sixth Environment Action Programme.
Prognooside kohaselt vähenevad olmejäätmekäitlusest pärit kasvuhoonegaaside neto‑heitkogused 2020. aastaks oma kunagiselt tipptasemelt — ligikaudu 55 miljonilt tonnilt
While the projections show that net emissions of greenhouse gases will fall despite increasing volumes of waste, action to limit or avoid the projected growth in waste volumes will further reduce net greenhouse gas emissions from the waste management sector.
Sellel põhjusel näitavad prognoosid kokkuvõttes, et parem olmejäätmekäitlus vähendab Euroopas kasvuhoonegaaside heitkoguseid, eraldades keskkonnakoormuse majanduskasvust, nagu on kuuendas keskkonnategevuskavas ülesandeks seatud.
The collection and transport of waste, closely linked to waste volumes, is estimated to account for less than 5 % of the direct greenhouse gas
Veelgi enam: et oodata on ringlussevõtu edasiarenemist ning jäätmete üha laialdasemat kasutamist toormena, viitavad prognoosid, et jäätmete ennetamise ja ringlussevõtu teemastrateegias seatud pikaajalist eesmärk —
The projections used in this study assume that waste management capacity grows to match demand.
Teisalt suureneb ringlussevõtu ja põletamise osakaal.
Trends and projections of greenhouse gas emissions from management of municipal waste in the European Union
Olmejäätmekäitlusest pärit kasvuhoonegaaside heitkoguste suundumused ja prognoosid Euroopa Liidus
Direct emissions
Vahetud heitkogused
Net emissions
Neto‑heitkogused
‑E N otherwise increase significantly as volumes grow.
‑ N vähem kui 5% jäätmesektorist pärit kasvuhoonegaaside vahetutest heitkogustest, eelkõige tänu sellele, et olmejäätmete veokaugused on tavaliselt lühikesed.
The cost of collection and treatment of waste is particularly onerous, and generating waste is by definition a loss of resources.
Samas aga langeb jäätmete kogumise ja veo arvele 2020. aastal 40% neto‑heitkogustest.
emissions of the waste sector, primarily due to the short distances over which municipal waste is usually transported.
Uuringus kasutatud prognooside koostamisel on võetud eelduseks, et vastavalt nõudlusele suureneb ka jäätmekäitlusvõimsus.