natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The applicant considers that the fact that the laying of the household water connection is charged in a particular manner or on a one off basis is not relevant from a VAT perspective.
Hageja märgib, et käibemaksu seisukohalt ei ole oluline, kas maja veeühenduse eest võetakse tasu erilisel viisil või ühekordselt.
The fact that the costs related to the laying of the household connection are deducted from the monthly fee for fixed costs and the fee linked to the actual consumption of water indicates that there is one price for the supply of water, part of which is calculated in a specific manner.
Majaühenduse rajamise kulud lahutatakse igakuisest abonenttasust ja tegeliku veetarbimisega seotud tasust, mis näitab, et tasu veevarustuse eest on ühtne, kuid osa sellest arvutatakse erilisel viisil.
Moreover, while the connection is only laid once, it is indispensable for the supply of water on a continual basis and thus cannot be considered an independent supply.
Lisaks, kuigi ühendus rajatakse ühekordselt, on see hädavajalik veevarustuse jätkumiseks ning ei ole seetõttu käsitatav eraldi teenusena.
It is not merely the connection, but also the presence of a water supply, that increase the value of the premises in question on an on-going basis.
Kinnistu väärtust suurendab püsivalt mitte üksnes ühendus, vaid ka veevarustuse olemasolu.
Contrary to what has been argued by the defendant, the presumption that water may not be consumed in buildings with a connection does not reflect reality.
Vastupidiselt kostja väidetele ei vasta tegelikkusele eeldus, et ühendust omavates hoonetes võidakse vett mitte tarbida. Ka majaühenduse rajamise eest
In addition, the (high) amount charged for the
Nad leiavad, et maja veeühenduseta ei saa olla
While the connection may cost EUR 1 000, the consumption of water by a household may amount to EUR 8 000 to EUR 12 000 over a 40 to 50 year period.
rajamist, ei maksustata vähendatud maksumääraga.
The German Government and the Commission thus consider that the laying of the household water connection and the supply of water should be treated as two principal supplies, subject according to the German Government to different rates.
Lisaks märgib Saksamaa valitsus, et kuuenda direktiivi artikli 12 lõike 3 punkti a kolmanda lõigu kohaselt võivad liikmesriigid vabalt otsustada, kas vähendatud maksumäära kohaldada või mitte.
The defendant and the German Government have limited their arguments to the interpretation of Annex H, Category 2, to the Sixth Directive.
Kostja ja Saksamaa valitsus piirduvad oma argumentides kuuenda direktiivi H lisa 2. rühma tõlgendamisega.
The defendant, the German Government and the Commission submit that the laying of a household water connection is not covered by the term ‘Water supplies’ in Annex H, Category 2, to the Sixth Directive.
Kostja, Saksamaa valitsus ja komisjon väidavad, et maja veeühenduse rajamine ei kuulu kuuenda direktiivi H lisa 2. rühma mõiste „veevarustus” alla.
They consider that as the rules on the application of a reduced rate derogate from the general rules under the Sixth Directive they must, in accordance with the Court’s caselaw, be strictly interpreted.
Nad leiavad, et kuna vähendatud maksumäära kohaldamise eeskirjad teevad erandi kuuenda direktiivi üldreeglitest, siis tuleb neid vastavalt Euroopa Kohtu praktikale kitsalt tõlgendada.
The term ‘Water Supplies’ should therefore be limited to the supply of water stricto sensu and should not include any additional services such as construction works to ensure the supply of the water.
Seepärast peaks „veevarustuse” mõiste hõlmama üksnes stricto sensu veega varustamist ega peaks hõlmama võimalikke lisateenuseid, nagu veega varustamise võimaldamiseks tehtavad ehitustööd.
The defendant and the German Government consider therefore that the laying of the household connection should be charged at the standard rate.
Kostja ja Saksamaa valitsus leiavad seetõttu, et majaühenduse rajamist tuleks maksustada üldise maksumääraga.
The German Government added that the principle of neutrality of VAT would be impaired if the term ‘Water supplies’ was interpreted too broadly as comparable performances, such as for example the laying of gas or electricity connections, are not subject to a reduced tax rate.
Seega leiavad Saksamaa valitsus ja komisjon, et maja veeühenduse rajamist ning veevarustust tuleks käsitada kahe põhiteenusena, mis Saksamaa valitsuse sõnul kuuluvad maksustamisele erineva maksumääraga. Niisiis ei saa maja veeühendust käsitada kõrvalteenusena.
The Commission accepts that the laying of a household connection is a preliminary and necessary condition for the supply of water.
Komisjon nõustub, et maja veeühenduse rajamine on veevarustuse vajalik eeltingimus.
However, from a technical perspective the construction of the connection bears no relation to the supply of water strictly speaking.
Tehniliselt seisukohalt ei ole ühenduse ehitamisel aga mingit seost veevarustusega selle sõna täpses tähenduses.
The defendant, the German Government and the Commission consider, in particular, that the fact that the person
Kostja, Saksamaa valitsus ja komisjon leiavad eelkõige, et maja
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-442/05 connection can be laid without any obligation to use and thus to be supplied with water.
Saksamaa valitsus märgib ka, et maja veeühenduse rajamisega ei pruugi kaasneda vee kasutamise ja seega ka veevarustuse kohustust.
liable for the payment of the household water connection is the owner of the building while the fees for actual water consumption may be charged, for example, to the lessee of the building, demonstrates that the connection and the water itself are not a single supply.
veeühenduse eest on kohustatud tasuma hoone omanik, kuid tegeliku veetarbimise eest võib tasu võtta näiteks hoone üürnikult, mis näitab, et ühendamine ja vesi ise ei moodusta ühtset teenust.
The defendant also notes that the connection benefits on an on-going basis the premises.
Kostja märgib ka, et ühendus toob kinnistu seisukohalt püsivat kasu.
Moreover, according to the defendant and the Commission the connection is only laid once and has no temporal link with the supply of water.
Lisaks märgivad kostja ja komisjon, et ühendus rajatakse vaid üks kord ning sellel puudub ajaline seos veevarustusega.
The fact that the laying of the household connection costs on average a few thousand euros while the supply of water costs in general only a few hundred per year also suggests that the laying of the connection is not an ancillary activity.
Ka see, et maja veeühenduse rajamine maksab keskmiselt mõni tuhat eurot, samas kui veevarustuse maksumus on üldjuhul vaid mõni sada eurot aastas, näitab, et ühenduse rajamine ei ole kõrvaltegevus.
Thus according to the Commission from a financial perspective there are two distinct supplies which are perceived as such by consumers.
Seega on komisjoni arvates maksustamise seisukohalt tegemist kahe erineva teenusega, mida eristavad ka tarbijad.
This conclusion complies with the distinction drawn between the construction and provision of a network and the supply of water through the network. 6
See järeldus on kooskõlas veevärgi ehitamise ja kasutusseandmise ning veevärgi kaudu veega varustamise eristamisega. 6
As regards the interpretation of the term ‘supply of water’ in Annex D, the Commission considers that there is not enough evidence available to the Court to ascertain whether the applicant in the case before the referring court is a body which satisfies the criteria laid down in Article 4(5) of the Sixth Directive.
Mis puutub D lisas sätestatud „veevarustuse” mõiste tõlgendamisse, siis ei ole Euroopa Kohtul komisjoni hinnangul piisavalt tõendeid, et teha kindlaks, kas eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva kohtuasja hageja on kuuenda direktiivi artikli 4 lõikes 5 sätestatud tingimustele vastav isik.
The Commission therefore considers that the Court should answer the part of the question on Annex D by stating that the national court should examine whether the activities of the applicant are taxable.
Seepärast leiab komisjon, et küsimuse D lisa käsitlevale osale peaks Euroopa Kohus vastama, et siseriikliku kohtu ülesanne on kontrollida, kas hageja tegevus on maksustatav.
The German Government submits that while from the point of view of an average consumer the laying of the connection and the supply of water serve the same economic objective, that in itself is not sufficient for them to be considered a single supply.
Saksamaa valitsus väidab, et kuigi tavatarbija seisukohalt on veeühenduse rajamise ja veevarustuse majanduslik eesmärk sama, ei piisa sellest, et käsitada neid ühtse teenusena.
This is not the case in the present proceedings.
Et tegemist oleks ühtse teenusega,
6 — See, Article 4 of Directive 2004/17/EC of the European Parliament and of the Council of 31 March 2004 coordinating the procurement procedures of entities operating in the water, energy, transport and postal services sectors (OJ 2004 L 134, p. 1).
6 — Vt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/17/EÜ, millega kooskõlastatakse vee, energeetika, transpordi- ja postiteenuste sektoris tegutsevate ostjate hankemenetlused, artikkel 4 (ELT 2004, L 134, lk 1; ELT eriväljaanne 06/07, lk 19).
See also Article 9(2)(e), ninth indent, of the Sixth Directive which concerns the question of access to the network in respect of electricity and gas.
Vt ka kuuenda direktiivi artikli 9 lõike 2 punkti e üheksas taane, mis käsitleb juurdepääsu maagaasi ja elektri jaotussüsteemidele.
The parties to these proceedings are essentially in disagreement as to whether the terms ‘supply of water’ in Annex D(2) and
Sisuliselt vaidlevad kohtuasja pooled selle üle, kas maja veeühenduse rajamine
‘Water supplies’ in Annex H, Category 2, to the Sixth Directive include the laying of a household water connection.
olevad versioonid võivad toetada kuuenda direktiivi D lisa punktis 2 ja H lisa 2. rühmas sisalduvate mõistete kitsast tõlgendust, mis piiraks nende ulatuse üksnes vee kohaletoimetamisega, soosivad teistes keeltes olevad versioonid laiemat tõlgendust.
8In view of the linguistic differences, the scope of the terms in question cannot be determined on the basis of an interpretation which is exclusively textual.
8 Neid keelelisi erinevusi silmas pidades ei saa kõnealuste mõistete ulatust kindlaks määrata üksnes grammatilise tõlgenduse põhjal.
It is therefore appropriate to take account of other interpretation criteria, in particular the general scheme and the purpose of the regulatory system of which the provisions in question form part. 9
Seepärast on kohane arvesse võtta teisi tõlgendamiskriteeriume, eelkõige neid sätteid sisaldava reguleerimismehhanismi üldist ülesehitust ja eesmärki. 9
The preamble to Annex H to the Sixth Directive provides that the Member States, when transposing the categories of goods referred to in Annex H into national legislation, may use the combined nomenclature to establish the precise coverage of the category concerned.
Kuuenda direktiivi H lisa preambulis on sätestatud, et H lisas nimetatud kaubarühmade ülevõtmisel oma siseriiklikku õigusesse võivad liikmesriigid kasutada asjakohaste rühmade täpse ulatuse määramiseks kaupade koondnomenklatuuri.
The combined nomenclature established by Council Regulation (EEC) No 2658/87 of 23 July 1987 on the tariff and statistical nomenclature and on the Common Customs Tariff, 7 as amended, consists, inter alia, of a harmonised system nomenclature for goods only.
Nõukogu 23. juuli 1987. aasta muudetud määrusega (EMÜ) nr 2658/87 7tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta kehtestatud koondnomenklatuur sisaldab muu hulgas üksnes kaupu hõlmavat harmoneeritud süsteemi nomenklatuuri.
It does not, however, provide any assistance in defining the term ‘Water supplies’, nor indeed the term ‘supply of water’.
Sellest ei ole aga mingit abi „veevarustuse” mõiste määratlemisel.
The first subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive provides that States,
Kuuenda direktiivi artikli 4 lõike 5 esimeses lõigus on sätestatud, et riike,
Moreover, in my opinion, the question referred to the Court cannot be resolved solely on the basis of the wording of Annex D(2) and Annex H, Category 2, to the Sixth Directive.
Ka ei saa Euroopa Kohtule esitatud küsimustele minu arvates vastata üksnes kuuenda direktiivi D lisa punkti 2 ja H lisa 2. rühma sõnastuse alusel.
On any view, the terms of those provisions are ambiguous particularly when the different language versions of the Sixth Directive are examined and compared.
Olen seisukohal, et nende sätete mõisted ei ole üheselt mõistetavad, eriti kui uurida ja võrrelda kuuenda direktiivi versioone eri keeltes.
8 — For example the German language version of the terms of Annex D(2) and Annex H, Category 2, to the Sixth Directive might imply a more narrow scope as the words ‘Lieferungen von Wasser’ could be interpreted as referring to the mere delivery of water.
8 — Näiteks kuuenda direktiivi D lisa punkti 2 ja H lisa 2. rühma mõistete saksakeelne versioon võib viidata kitsamale kohaldamisalale, kuna mõistet „Lieferungen von Wasser” võib tõlgendada pelgalt vee tarnimist hõlmavana.
On the other hand the terms used in the English (the supply of water), French (la distribution d’eau), Italian (Erogazione di acqua), Spanish (Distribucíon de agua) and Slovak (Zásobovanie vodou) language versions of Annex D(2) to the Sixth Directive would permit a different, broader interpretation and could be interpreted as comprising the more comprehensive task of ensuring public access to water.
Teiselt poolt võimaldavad kuuenda direktiivi D lisa punkti 2 ingliskeelne (the supply of water), prantsuskeelne (la distribution d’eau), itaaliakeelne (Erogazione di acqua), hispaaniakeelne (Distribucíon de agua) ja slovakikeelne (Zásobovanie vodou) versioon teistsugust, laiemat tõlgendust, mis võiks hõlmata ka üldisemat tegevust üldsusele veevarustusele juurdepääsu tagamiseks.
9 — See, in particular, Case C-156/98 Germany v Commission [2000] ECR I-6857, paragraph 50, and Case C-53/05 Commission v Portugal [2006] ECR I-6215, paragraph 20.
9 — Vt eelkõige 19. septembri 2000. aasta otsus kohtuasjas C-156/98: Saksamaa vs. Komisjon (EKL 2000, lk I-6857, punkt 50) ja 6. juuli 2006. aasta otsus kohtuasjas C-53/05: komisjon vs. Portugal (EKL 2006, lk I-6215, punkt 20).
7 — OJ 1987 L 256, p. 1.
7 — EÜT 1987, L 256, lk 1; ELT eriväljaanne 02/02, lk 382.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-442/05 the special legal regime applicable to them, in activities which may also be engaged in, in competition with them, by private individuals under a regime governed by private law or on the basis of administrative concessions.
KOHTUJURIST MAZÁKI ETTEPANEK — KOHTUASI C-442/05 teostavad neile kehtiva erilise õigusliku regulatsiooni raames tegevusi, mida võivad nendega konkureerides teostada ka eraõiguslikud isikud eraõigusliku regulatsiooni või halduskontsessioonide raames.
11 regional and local government authorities and other bodies governed by public law are not to be considered taxable persons, as defined in Article 4(1), in respect of the activities or transactions in which they engage as public authorities.
11 regionaalsete ja kohalike omavalitsuste ametiasutusi ning teisi avalik-õiguslikke organisatsioone ei käsitata artikli 4 lõikes 1 sätestatud maksukohustuslastena tegevuse või tehingutega seoses, mida nad teevad ametivõimudena.
10 Pursuant to the second subparagraph of Article 4(5), Member States are required to ensure that bodies governed by public law are treated as taxable persons where the contrary would lead to significant distortions of competition.
10Artikli 4 lõike 5 teise lõigu kohaselt peavad liikmesriigid tagama, et avalik-õiguslikke organeid koheldaks maksukohustuslastena juhul, kui teistsugune kohtlemine tooks kaasa olulist konkurentsi moonutamist.
Moreover, pursuant to the third subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive an obligation is imposed ‘[i]n any case’ on Member States to treat bodies governed by public law as taxable persons in respect of the activities listed in Annex D to that directive, in so far as the activities in question are not negligible in scale.
Lisaks kohustatakse liikmesriike kuuenda direktiivi artikli 4 lõikega 5 „[i]gal juhul” käsitama avalik-õiguslikke organeid maksukohustuslasena seoses direktiivi D lisas loetletud tegevusaladega, välja arvatud juhul, kui kõnealuse tegevuse mahu võib hinnata tühiseks.
Where an activity is listed in Annex D there is however no need to examine the legal status of the body exercising that activity nor the quality in which the activity is exercised.
Kui mõni tegevus on loetletud D lisas, ei ole siiski vaja kontrollida seda tegevust teostava isiku õiguslikku staatust ega tegevuse kvaliteeti.
That exercise is redundant as if an activity falls within the terms of Annex D to the Sixth Directive the entity exercising that activity is, in principle, taxable in respect of that activity.
Kõnealune kontroll on tarbetu, kuna juhul, kui tegevus kuulub kuuenda direktiivi D lisa mõistete alla, on seda tegevust teostav isik selle tegevuse osas põhimõtteliselt maksukohustuslane.
This in my view stems from the words ‘[i]n any case’ used in that provision.
Leian, et see tuleneb nimetatud sättes kasutatud sõnadest „igal juhul”.
Moreover, there is no need to determine, as in the case of the second subparagraph of Article 4(5), whether the treatment of a public body as a nontaxable person would lead to significant distortions of competition.
Nagu artikli 4 lõike 5 teise lõigu puhul, ei ole vaja ka kindlaks teha, kas avalikõigusliku organi kohtlemine mittemaksukohustuslasena tooks kaasa olulisi konkurentsimoonutusi.
Where the activity is covered by Annex D, a significant distortion on competition is presumed.
Kui tegevus kuulub D lisa alla, on oluline konkurentsimoonutus eeldatav.
As Advocate General Kokott pointed out in her Opinion in Case C-369/04, 12Annex D lists those activities which can be engaged in by both public bodies and by private-sector
Nagu märkis kohtujurist Kokott oma arvamuses kohtuasjas C-369/04, 12loetletakse D lisas need tegevused, mida võivad teostada nii avalikõiguslikud organid kui ka erasektori
The second subparagraph of Article 4(5) of and the third subparagraph of Article 4(5) of, in conjunction with Annex D to, the Sixth Directive, are thus in my view exceptions to or derogate from the ‘general rule’ contained in the first subparagraph of Article 4(5).
Seega leian, et kuuenda direktiivi artikli 4 lõike 5 teine lõik ja artikli 4 lõike 5 kolmas lõik koostoimes D lisaga on erandid või kõrvalekalded artikli 4 lõike 5 esimeses lõigus sisalduvast üldreeglist.
The purpose of both the second and third subparagraphs of Article 4(5) of the Sixth Directive is to ensure that the neutrality of the tax is preserved in situations in which bodies governed by public law engage, under
Kuuenda direktiivi artikli 4 lõike 5 nii teise kui ka kolmanda lõigu eesmärk on tagada maksu erapooletus juhtudel, kus avalikõiguslikud organid
11 — This approach to the second subparagraph of Article 4(5) of the Sixth Directive was most recently confirmed by the Court in Case C-430/04 Feuerbestattungsverein Halle [2006] ECR I-4999, paragraph 24.
11 — Kuuenda direktiivi artikli 4 lõike 5 sellist käsitlust kinnitas Euroopa Kohus viimati oma 8. juuni 2006. aasta otsuses kohtuasjas C-430/04: Feuerbestattungsverein Halle (EKL 2006, lk I-4999, punkt 24).
12 — Opinion delivered in Hutchison 3G and Others on 7 September 2006 [2007] ECR I-5247.
12 — 7. septembril 2006 esitatud ettepanek kohtuasjas C-369/04: Hutchison 3G ja teised (26. juuni 2007. aasta otsus, EKL 2007, lk I-5247).
10 — This is so even where they collect dues, fees, contributions or other payments in connection with those activities or transactions.
10 — See kehtib isegi juhul, kui nad koguvad seoses nimetatud tegevuse või tehingutega makse, lõive, liikmemakse või muid tasusid.
13 The third that the activity of laying household water connections is of considerable economic relevance given the costs involved.
13Kuuenda direk- nähtub poolte suulistest avaldustest, et seonduvaid kulusid silmas pidades on majade veeühenduste rajamise tegevus arvestatava majandusliku tähtsusega.
subparagraph of Article 4(5) of, in conjunction with Annex D to, the Sixth Directive is designed to ensure that public bodies and private-sector undertakings are placed on an equal-footing for tax purposes in respect of the activities listed in Annex D.
tiivi artikli 4 lõike 5 kolmas lõik koostoimes D lisaga on ette nähtud tagama, et avalikõiguslikele organitele ja erasektori ettevõtetele kohaldataks D lisas loetletud tegevuste puhul sarnaseid maksustamisaluseid.
It would thus in my opinion appear within the spirit and purpose of the third subparagraph of Article 4(5) of, and Annex D to, the Sixth Directive to include the laying of a household connection within the term the ‘supply of water’ in Annex D(2) to that directive.
Seega leian, et kuuenda direktiivi artikli 4 lõike 5 kolmanda lõigu ning D lisa mõtte ja eesmärgiga on kooskõlas, et maja veeühenduse rajamine kuulub direktiivi D lisa punktis 2 sisalduva „veevarustuse” mõiste alla.
The third subparagraph of Article 12(3)(a) of the Sixth Directive provides that
Kuuenda direktiivi artikli 12 lõike 3 punkti a kolmandas lõigus on sätestatud, et liikmesriigid võivad direktiivi H lisas nimetatud rühmadesse 16kuuluvate kaupade ja teenuste tarnete suhtes kohaldada vähendatud käibemaksumäära.
Member States may apply a reduced rate of VAT to supplies of the categories 16of
Need sätted on erandiks ühtse käibemaksumäära kohaldamise põhimõttest ning neid tuleb seepärast kitsalt tõlgendada. 17
13 — See, points 93 and 94 of Advocate General Kokott’s Opinion in Hutchison 3G and Others.
13 — Vt kohtujurist Kokotti ettepanek kohtuasjas C-369/04: Hutchison 3G jt, punktid 93 ja 94.
14 — Cited in footnote 6. Annex III to Directive 2004/17, which lists contracting entities in the sectors of production, transport or distribution of drinking water in the Member States, refers to both private and public undertakings.
14 — Eespool 6. joonealuses märkuses viidatud direktiivi 2004/17/EÜ III lisa, milles loetletakse liikmesriikide joogivee tootmise, transpordi või jaotuse sektorites tegutsevad tellijad, sisaldab nii eraõiguslikke kui ka avalik-õiguslikke ettevõtteid.
It would appear from the recitals to Directive 2004/17, in particular the 10th recital, that that directive was adopted, inter alia, to ensure the equal treatment of contracting entities operating in the public sector and those operating in the private sector is not prejudiced.
Direktiivi 2004/17/EÜ preambuli põhjendustest ja eelkõige kümnendast põhjendusest võib järeldada, et direktiiv võeti vastu muu hulgas selleks, et tagada avalikus sektoris ja erasektoris tegutsevate ostjate võrdne kohtlemine.
16 — The use of the term ‘category’ in the third subparagraph of Article 12(3)(a) of the Sixth Directive indicates that the items listed in Annex H to that directive are headings for groups or classes of goods or services which may be subject to a reduced rate of tax.
16 — Mõiste „rühm” kasutamine kuuenda direktiivi artikli 12 lõike 3 punkti a kolmandas lõigus viitab, et direktiivi H lisas loetletud nimetused on kauba- või teenusegruppide või -liikide rühmad, millele võib kohaldada vähendatud maksumäära.
15 — See, Article 2 on the definition of the entities subject to Directive 2004/17 and Article 4 entitled ‘Water’ on the list of activities in that sector covered by that directive.
15 — Vt direktiivi 2004/17/EÜ artikkel 2, mis käsitleb direktiivi subjekte, ja artikkel 4 pealkirjaga „Vesi”, mis sisaldab selle direktiiviga hõlmatud sektori tegevuste loendit.
17 — See,Case C-83/99 Commission v Spain [2001] ECR I-445, paragraphs 18 and 19.
17 — Vt 18. jaanuari 2001. aasta otsus kohtuasjas C-83/99: komisjon vs. Hispaania (EKL 2001, lk I-445, punktid 18 ja 19).
Annex H was incorporated into the Sixth Directive by Council Directive 92/77/EEC of 19 October 1992 supplementing the common system of value added tax and amending Directive 77/388/EEC (approximation of VAT rates).
H lisa lisati kuuendasse direktiivi nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiiviga 92/77/EMÜ, millega täiendatakse ühist käibemaksusüsteemi ja muudetakse direktiivi 77/388/EMÜ (käibemaksumäärade ühtlustamine).