natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Council’s contention, set out in its defence, that it applied the ‘authorship rule’ in its decision in order to refuse the applicant’s request constitutes an interpretation of that decision expost facto, given that that decision neither mentions Article 2(2) of Decision 93/731 nor contains the expression ‘author of the document’.
Nõukogu kostja vastuses esitatud väide, nagu oleks ta kohaldanud hageja taotlust rahuldamata jätvas otsuses „taotluse autorile esitamise põhimõtet” kujutab endast selle otsuse tagantjärele tõlgendamist, kuna selles ei mainita ei otsuse 93/731 artikli 2 lõiget 2 ega ka väljendit „dokumendi autor”.
The applicant submits that that contention, which was indirectly but clearly rejected by the Court of Justice in Pitsiorlas, cited in paragraph 38 above, cannot constitute a
Hageja märgib, et niisugune väide, mille Euroopa Kohus on kaudselt kuid selgelt eespool punktis 38 mainitud kohtuotsuses Pitsiorlas tagasi lükanud, ei saa olla nõukogu otsuse õiguspärane põhjendus, kuna
The applicant claims, third, that the Council’s misleading conduct, to which he fell victim, also entails an infringement of the ‘fundamental principle of Community law concerning the access of citizens to documents’, and of Article 1 of Decision 93/731.
Hageja väidab kolmandaks, et nõukogu pettus, mille ohver ta oli, toob kaasa ka „kodanike juurdepääsu dokumentidele puudutava ühenduse õiguse aluspõhimõtte” ja otsuse 93/731 artikli 1 rikkumise.
Therefore, the arguments put forward in respect of the infringement of the principles of sound administration and the protection of legitimate expectations also apply to the third plea.
Järelikult kehtib ka kolmanda väite puhul hea halduse ja õiguskindluse põhimõtete rikkumise kohta esitatud argumentatsioon.
In his reply, the applicant submits that the arguments raised by the Council in its defence regarding the fact that the Monetary Committee is a third party are an expression of a refusal to apply Decision 93/731 and are unfounded, since the conditions for the application of Article 2(2) of that decision — concerning the authorship rule — are not met in the present case .
Repliigis väidab hageja, et nõukogu kostja vastuses esitatud argumendid selle kohta, et valuutakomitee näol on tegemist kolmanda isikuga, kujutavad endast otsuse 93/731 kohaldamisest keeldumist ja on põhjendamatud, kuna selle otsuse artikli 2 lõike 2 kohaldamise tingimused ei ole käesolevas asjas täidetud.
Given its functions, the Monetary Committee cannot be classed as a third party in relation to the Council .
Nende kohaselt ei ole valuutakomiteed võimalik lugeda nõukogu suhtes kolmandaks isikuks.
The applicant points out, finally, that, while claiming to apply the authorship rule in the present case, the Council avoided stating who was actually in possession of the report of the Monetary Committee, which is inconsistent with the principle of transparency relied upon by the Council .
Hageja rõhutab viimaseks, et kuigi nõukogu kohaldas käesolevas asjas enda kinnitusel taotluse autorile esitamise põhimõtet, vältis ta siiski valuutakomitee aruande tegeliku
The Council contends that the Court should reject the grounds for annulment relied upon by the applicant .
Nõukogu palub hageja poolt tema otsuse tühistamiseks esitatud väited tagasi lükata.
(b) Findings of the Court
b) Esimese astme kohtu hinnang
Preliminary considerations
Sissejuhatavad kaalutlused
It is necessary, first of all, to make clear the subjectmatter of the action for annulment brought by the applicant against the Council decision.
Kõigepealt tuleb täpsustada hageja poolt nõukogu otsuse tühistamiseks esitatud hagi eset.
In its decision, the Council stated that the Basle/Nyborg Agreement consisted in the report of the Committee of Governors and that the applicant needed to address his request directly to the Governors of the Central Banks or to the ECB .
Tuleb meelde tuletada, et nõukogu märkis oma otsuses, et Basel-Nyborgi kokkulepe loodi presidentide komitee aruandega ja et hageja peab pöörduma vahetult keskpankade presidentide või EKP poole.
It is not disputed that the Council did not mention the report of the Monetary Committee in that decision.
Nõukogu ei ole selles otsuses maininud valuutakomitee aruannet.
It is apparent from the letter of the ECB of 8 November 1999 that the Basle/Nyborg Agreement consists of a number of documents in the form of various reports and minutes of meetings of the Committee of Governors and of the Monetary Committee.
EKP 8. novembri 1999. aasta kirjast selgub, et Basel-Nyborgi kokkulepe koosneb mitmetest presidentide komitee ja valuutakomitee aruannete ja koosolekute protokollide kujul esinevatest dokumentidest.
In its defence, the ECB stated that the agreement in question consisted of a report of the Committee of Governors, entitled ‘Report of the Committee of Governors on the reinforcement of the EMS’, and a report of the Monetary Committee, entitled ‘The reinforcement of the EMS — Report of the President of the Monetary Committee at the informal meeting of Finance Ministers at Nyborg on 12 September 1987’.
EKP täpsustas kostja vastuses, et see kokkulepe koosneb esiteks presidentide komitee aruandest „presidentide komitee aruanne Euroopa rahasüsteemi tugevdamise kohta” ja teiseks valuutakomitee aruandest „Euroopa rahasüsteemi tugevdamine – valuutakomitee presidendi aruanne rahandusministrite mitteametlikul kohtumisel Nyborgis 12. septembril 1987”.
In his application, lodged after he had learned of the exact documentary content of the Basle/Nyborg Agreement, the applicant sought annulment of the Council’s decision to ‘deny him … any access to the Basle/Nyborg Agreement’, without any further information about the documents which constitute that agreement.
Hagiavalduses, mille hageja esitas pärast seda, kui ta oli teada saanud, mis dokumentidest Basel-Nyborgi kokkuleppe täpselt koosneb, palub ta nõukogu otsuse tühistada, kuna „talle ei antud õigust tutvuda Basel-Nyborgi kokkuleppega”, esitamata sealjuures täpsustusi seda kokkulepet moodustavate dokumentide kohta.
It is apparent from that wording that the applicant challenges the Council decision in that it refuses to provide him with the documents of either the Committee of Governors or the Monetary Committee, insofar as the Council’s silence in respect of those documents amounts to a rejection decision.
Sellest sõnastusest järeldub, et hageja on vaidlustanud nõukogu otsuse osas, milles see sisaldab keeldumist edastada talle presidentide komitee ja valuutakomitee koostatud dokumendid, kuna nõukogu vaikimine nende dokumentide kohta võrdub rahuldamata jätmise otsusega.
It should be recalled in that regard that, in order to ensure the effective judicial protection of persons who, on requesting access, are confronted with answers from administrative bodies stating that they are not in possession of the documents requested or that those documents do not exist, the Court considers that those answers amount to refusals to grant access which affect the interests of the applicants for access and are therefore actionable (Case T-311/00 British American Tobacco (Investments) v Commission [2002] ECR II-2781, paragraphs 31 and 32).
Tuleb meelde tuletada, et selleks, et tagada tõhus õiguskaitse dokumentidega tutvumist taotlenud isikuile, kellele haldusorganid on vastanud, et taotletud dokumendid ei ole nende valduses või et neid ei ole olemas, käsitleb Esimese Astme Kohus neid vastuseid aktidena, mille tagajärg on juurdepääsu võimaldamisest keeldumine, millega kahjustatakse dokumentidega tutvumist taotlenud isikute huve ning mille peale võib seega esitada hagi (Esimese Astme Kohtu 25. juuni 2002. aasta otsus kohtuasjas T-311/00: British American Tobacco (Investments) vs. komisjon, EKL 2000, lk II-2781, punktid 31 ja 32).
Next, it should be pointed out that the examination of the three grounds for annulment relied upon by the applicant (as set out in paragraph 95 above) shows that they are based, to a large extent, on the same arguments, namely that the Council, in concertation with the ECB, is guilty of misleading conduct in relation to the applicant, first, by concealing the existence of the report of the Monetary Committee on the reinforcement of the EMS and, second, by delaying the decision refusing access in which reference is made to that report, which was adopted only after the expiry of the time-limits for bringing an action against the Council decision.
Seejärel tuleb rõhutada, et analüüsides hageja esitatud kolme väidet, nagu need on esitatud eespool punktis 95, selgub, et need tuginevad suures osas samal argumentatsioonil, mille kohaselt on nõukogu, tegutsedes kooskõlastatult EKP-ga, toonud kaasa selle, et nad on süüdi hageja petmises – esimene seetõttu, et ta varjas valuutakomitee aruannet Euroopa rahasüsteemi tugevdamise kohta ja teine seetõttu, et ta viivitas dokumentidele juurdepääsu võimaldamisest keeldumise otsusega, milles sellele aruandele viidatakse, võttes selle vastu alles pärast nõukogu otsuse peale hagi esitamise tähtaja möödumist.
The Council’s allegedly misleading conduct
Nõukogu poolt toime pandud pettus
It is apparent from the written pleadings lodged by the applicant that the Council’s misleading conduct necessarily implies an infringement, first, of the principles of sound administration and the protection of legitimate expectations, second, of the duty to give reasons, and, third, of the right laid down in Decision 93/731 of access to documents.
Hageja seisukohtadest selgub, et nõukogu poolt toime pandud pettus tähendab vältimatult, et ta on rikkunud esiteks hea halduse ja õiguskindluse põhimõtteid, teiseks põhjendamiskohustust ja kolmandaks otsusega 93/731 antud õigust tutvuda dokumentidega.
According to the applicant, the infringement of the principles of sound administration and the protection of legitimate expectations has been indirectly yet clearly acknowledged by the Court of Justice, which — in Pitsiorlas, cited in paragraph 38 above — established that an excusable error had been brought about as a result of the Council’s concealment of the report of the Monetary Committee.
Hageja arvates on Euroopa Kohus kaudselt kuid selgelt möönnud hea halduse ja õiguskindluse põhimõtete rikkumist eespool punktis 38 mainitud kohtuotsuses Pitsiorlas, kus ta tuvastas vabandatava eksimuse, mis oli tingitud sellest, et nõukogu varjas valuutakomitee aruannet.
Those arguments cannot be upheld insofar as they are based on an incorrect premiss in that the wording of the documents submitted to the Court of First Instance does not support a finding that the Council concealed the nature or the accessibility of the documents which constitute the Basle/Nyborg Agreement.
Selle argumentatsiooniga ei saa nõustuda, kuna see põhineb vääral eeldusel, sest Esimese Astme Kohtule esitatud toimik ei võimalda järeldada, et nõukogu oleks midagi varjanud seoses Basel-Nyborgi kokkuleppe moodustavate dokumentide olemuse või kättesaadavusega.
The applicant’s allegations of misleading or collusive conduct clearly originate from an abusive development of the approach adopted by the Court of Justice in Pitsiorlas, cited in paragraph 38 above.
Hageja väited pettuse või kooskõlastatud käitumise kohta on ilmselgelt tingitud eespool punktis 38 mainitud kohtuotsuses Pitsiorlas antud Euroopa Kohtu lahenduse pahatahtlikust ülevõimendamisest.
In Pitsiorlas, the Court of Justice annulled an order of the Court of First Instance declaring inadmissible, because it was out of time, the action for annulment brought by the applicant against the Council decision on the ground that the Court of First Instance had misinterpreted the concept of excusable error by favouring a restrictive interpretation of that concept .
Euroopa Kohus tühistas selle otsusega Esimese Astme Kohtu määruse, millega viimane tunnistas nõukogu otsuse peale esitatud hageja hagi tähtaja möödumise tõttu vastuvõetamatuks, kuna Esimese Astme Kohus oli vääralt tõlgendanud vabandatava eksimuse mõistet, sest ta eelistas kitsast tõlgendust.
The Court of Justice stated that, according to settled case-law, full knowledge of the finality of a decision and of the time-limit for bringing an action under Article 230 EC does not, in itself, prevent an individual
Euroopa Kohus märkis, et teadlikkus mingi otsuse lõplikkusest ja EÜ artiklist 230 tulenevast hagi esitamise tähtajast ei välista iseenesest seda, et isik võiks tugineda vabandatavale eksimusele, mis võib
The Court of Justice pointed out that, in the light of the information provided by the Council, the applicant had no reason to challenge a ‘decision preventing him from having access to a document the very existence of which was essentially denied’ and that it was only on 13 November 1999, almost four weeks after the expiry of the time-limit for bringing an action against the Council decision, that the ECB informed the applicant that the Basle/Nyborg Agreement consists of reports and minutes prepared both by the Committee of Governors and the Monetary Committee (Pitsiorlas, cited in paragraph 38 above, paragraph 34).
Euroopa Kohus märkis, et nõukogu esitatud teavet arvestades ei olnud hagejal mingit põhjust vaidlustada „otsust, mis ei võimaldanud tutvuda dokumendiga, mille olemasolugi sisuliselt eitati” ja et EKP teavitas alles 13. novembril 1999 ehk peaaegu neli nädalat pärast nõukogu otsuse peale hagi esitamise tähtaja möödumist, et Basel-Nyborgi kokkulepe seisneb aruannetes ja protokollides, mille autorid on presidentide komitee ja valuutakomitee (eespool punktis 38 viidatud kohtuotsus Pitsiorlas, punkt 34).
Since the applicant brought his action against the Council decision on 20 January 2000, that is to say, within a reasonable time after he was apprised of that information provided by the ECB, the Court found that the delay in bringing the action must be regarded as excusable (Pitsiorlas, cited in paragraph 38 above, paragraph 35).
Kuna hageja esitas oma hagi nõukogu otsuse peale 20. jaanuaril 2000 ehk mõistliku aja jooksul pärast seda, kui tal oli võimalik tutvuda EKP esitatud informatsiooniga, siis leidis Euroopa Kohus, et selle hagi hilinenud esitamine on vabandatav (eespool punktis 38 viidatud kohtuotsus Pitsiorlas, punkt 38).
It cannot be inferred from the terms of Pitsiorlas, cited in paragraph 38 above, that the Court recognised that the Council had intentionally concealed the existence of the report of the Monetary Committee and that, consequently, the principles of sound administration and the protection of legitimate expectations had been infringed by that institution .
Eespool punktis 38 viidatud kohtuotsuse Pitsiorlas sõnastusest ei ole võimalik järeldada, et Euroopa Kohus oleks möönnud, et nõukogu on tahtlikult varjanud valuutakomitee aruande olemasolu ja et seetõttu on ta rikkunud hea halduse ja õiguskindluse põhimõtteid.
Admittedly, the Court held that the Council decision of 30 July 1999 sought to mislead the applicant, because it did not mention a document included in the Basle/
Euroopa Kohus on tõepoolest leidnud, et nõukogu 30. juuli 1999. aasta otsus eksitas hagejat, kuna seal ei mainitud Basel-Nyborgi kokkuleppes sisalduvat dokumenti,
Nyborg Agreement whose existence was later revealed in the ECB’s letter of 8 November 1999, and thus gave rise to a pardonable confusion in the mind of the applicant justifying his failure to challenge that decision within the time-limit prescribed.
NÕUKOGU JA EKP mille olemasolu tehti teatavaks EKP 8. novembri 1999. aasta kirjas ning mis seetõttu ajas hageja segadusse, millega on vabandatav, et ta ei vaidlustanud seda otsust nõutud tähtaja jooksul.
Thus, although it was found that the delay in bringing the action against the Council decision had been brought about by the provision of information which later turned out to be partially inaccurate, the Court did not confirm, in that regard, that the Council had, as supposed, acted in bad faith, even though the applicant had argued in support of his appeal that the Council and the ECB had acted in collusion.
Järelikult oli nõukogu otsuse peale hagi esitamisega hilinemine tingitud teabest, mis osutus hiljem osaliselt ebatäpseks, ilma et Euroopa Kohus oleks sedastanud nõukogu väidetavat pahausklikkust, isegi kui hageja väitis oma apellatsioonkaebust põhjendades, et nõukogu ja EKP olid omavahel kokku leppinud.
The fact that the Council’s reply was described as misleading does not necessarily mean that it purposely intended to mislead the applicant .
Nõukogu vastuse eksitavaks tunnistamine ei tähenda vältimatult, et ta hagejat tahtlikult pettis.
From this, the Court drew all the inferences material to the appeal before it, in finding that the delay in bringing the action had to be regarded as excusable, without in any way addressing the basis of the dispute, on which it was not in a position to give judgment (Pitsiorlas, cited in paragraph 38 above, paragraph 32).
Euroopa Kohus tegi talle esitatud apellatsioonkaebuse lahendamisel sellest kõik vajalikud järeldused, kui ta sedastas, et hagi esitamisega hilinemine oli vabandatav, ega puudutanud mingil moel vaidluse põhiküsimust, mille kohta tal ei olnud võimalik otsust langetada (eespool punktis 38 viidatud kohtuotsus Pitsiorlas, punkt 32).
The fact that the concept of excusable error arises directly out of concern for respect of the principles of legal certainty and the protection of legitimate expectations does not mean that the Court found, in Pitsiorlas, that those principles were infringed by the Council when adopting its decision.
Tõsiasi, et vabandatava eksimuse mõiste pärineb otseselt vajadusest järgida õiguskindluse ja õiguspärase ootuse põhimõtteid, ei tähenda, et Euroopa Kohus oleks kohtuotsuses Pitsiorlas möönnud, et nõukogu rikkus oma otsuse vastuvõtmisega neid põhimõtteid.
Quite apart from the interpretation of the wording in Pitsiorlas, cited in paragraph 38 above, the reality of the facts before the Court of First Instance is that they support the conclusion that the Council did not engage in misleading conduct.
Lisaks eespool punktis 38 viidatud kohtuotsuse Pitsiorlas sõnastuse tõlgendamisele kinnitavad nõukogupoolse pettuse puudumist ka Esimese Astme Kohtule hinnata antud faktilised asjaolud.
It is apparent from the ECB’s pleadings that it is indeed the ECB which is physically in possession of the report of the Monetary Committee, held in the archives of the Committee of Governors.
EKP menetlusdokumentidest nähtub, et valuutakomitee aruanne on just nimelt tema valduses ja seda säilitatakse presidentide komitee arhiivis.
Since the Council did not have the document at issue in its possession, it is conceivable and understandable that it could have overlooked its existence .
Kuna kõnesolev dokument ei olnud nõukogu valduses, siis on mõeldav ja lubatav, et ta ei pruukinud olla selle olemasolust teadlik.
It follows that the applicant has not furnished evidence that the Council engaged in misleading conduct consisting in the concealment, in its decision, of its knowledge of the report and other documents of the Monetary Committee; also, that the Council’s silence in respect of that committee’s documents must, therefore, be interpreted as reflecting ignorance of their existence and thus the Council’s genuine belief, at the time of adopting that decision, that there was no document, other than the report of the Committee of Governors, corresponding to the request for access .
Sellest järeldub, et hageja ei ole esitanud tõendeid nõukogupoolse pettuse kohta, mis seisnes selles, et ta varjas oma otsuses valuutakomitee aruannet või muid dokumente, ja et nõukogu vaikimist selle komitee dokumentide kohta tuleb seega tõlgendada kui teadmatust nende olemasolust ja nõukogu siirast veendumust selle otsuse vastuvõtmisel, et juurdepääsutaotlusele ei vasta ükski muu dokument peale presidentide komitee aruande.
Accordingly, the plea alleging infringement — as a result of allegedly misleading conduct on the part of the Council — of the principles of sound administration and the protection of legitimate interests, of the duty to give reasons and of the right laid down in Decision 93/731 of access to documents must be rejected.
Neil asjaoludel tuleb väide, mis põhineb nõukogu väidetavast pettusest tingitud hea halduse ja õiguspärase ootuse põhimõtete, põhjendamiskohustuse ja otsuses 93/731 antud dokumentidega tutvumise õiguse rikkumisel, tagasi lükata.
However, the rejection of that plea does not resolve all of the problems raised by the three pleas in law on the basis of which annulment is sought, alleging infringement of the principles, the duty and the decision referred to above.
Selle väite rahuldamata jätmine ei ammenda aga kogu problemaatikat, mis on seotud kolme tühistamisväitega, mis põhinevad eespool nimetatud põhimõtete, kohustuse ja otsuse rikkumisel.
Infringement of the right laid down in Decision 93/731 of access to documents
Otsusega 93/731 antud dokumentidega tutvumise õiguse rikkumine
It should be pointed out that the Council and the Commission approved, on 6 December 1993, a code of conduct seeking to lay down the principles governing access to the documents held by them.
Tuleb meelde tuletada, et 6. detsembril 1993 kiitsid nõukogu ja komisjon heaks asjaajamiskorra, mis kehtestas nende valduses olevate dokumentidega tutvumise põhimõtted.
The code of conduct states, in particular, the following principle:
Asjaajamiskord sätestab muu hulgas järgmise põhimõtte:
‘The public will have the widest possible access to documents held by the Commission and the Council.’
„Üldsusel on võimalikult laiaulatuslik juurdepääs komisjoni ja nõukogu valduses olevatele dokumentidele”
‘The Commission and the Council will severally take steps to implement these principles before 1 January 1994.’
„Komisjon ja nõukogu võtavad kumbki käesolevate põhimõtete rakendamiseks vajalikud meetmed enne 1. jaanuarit 1994.”
In order to put that commitment into effect, the Council adopted Decision 93/731 on 20 December 1993.
Selle kohustuse rakendamiseks võttis nõukogu 20. detsembril 1993 vastu otsuse 93/731.
Article 1 of Decision 93/731 provides as follows:
Otsuse 93/731 artikkel 1 sätestab:
The public shall have access to Council documents under the conditions laid down in this Decision.
Üldsusel on õigus tutvuda nõukogu dokumentidega käesolevas otsuses sätestatud tingimustel.
“Council document” means any written text, whatever its medium, containing existing data and held by the Council, subject to Article 2(2).’
Nõukogu dokumendi all mõistetakse igasugust nõukogu valduses olevat kirjalikku teksti olenemata teabekandjast, mis sisaldab olemasolevat teavet, kui artikli 2 lõikest 2 ei tulene teisiti.”
Article 2(2) of Decision 93/731 provides:
Otsuse 93/731 artikli 2 lõige 2 sätestab:
‘Where the requested document was written by a natural or legal person, a Member State, another Community institution or body, or any other national or international body, the application must not be sent to the Council, but direct to the author.’
„Kui taotletud dokumendi autor on füüsiline või juriidiline isik, liikmesriik, mõni muu ühenduse institutsioon või organ või muu rahvusvaheline või siseriiklik asutus, siis tuleb taotlus esitada mitte nõukogule, vaid vahetult dokumendi autorile.”
It is apparent from the wording of Article 1 of Decision 93/731 that the Council may accede to a request for access only if the documents envisaged in that request exist (Case T-123/99 JT’s Corporation v Commission [2000] ECR II-3269, paragraph 58, and British American Tobacco (Investments) v Commission, cited in paragraph 109 above, paragraph 35), and only if they are held by the Council .
Otsuse 93/731 artikli 1 sõnastusest järeldub, et juurdepääsutaotluse rahuldamine nõukogus eeldab mitte üksnes seda, et taotluses nimetatud dokumendid oleksid olemas (Esimese Astme Kohtu 12. oktoobri 2000. aasta otsus kohtuasjas T-123/99: JT’s Corporation vs. komisjon, EKL 2000, lk II-3269, punkt 58, ja eespool punktis 109 viidatud kohtuotsus British American Tobacco (Investments) vs. komisjon, punkt 35), vaid ka seda, et need oleksid institutsiooni valduses.