natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The relevant provisions of Regulation No 3665/87
Määruse (EÜ) nr 3665/87 asjakohased sätted
‘Payment of the differentiated or nondifferentiated refund shall be conditional not only on the product having left the customs territory of the Community but also — save where it has perished in transit as a result of force majeure — on its having been imported into a nonmember country and, where appropriate, into a specific nonmember country within 12 months following the date of acceptance of the export declaration:
„Diferentseeritud või diferentseerimata toetuse maksmise tingimuseks on see, et lisaks ühenduse tolliterritooriumilt lahkumisele on tooted, välja arvatud juhul, kui need on transportimisel vääramatu jõu tõttu hävinud, imporditud kolmandasse riiki ja võimaluse korral konkreetsesse kolmandasse riiki 12 kuu jooksul alates ekspordideklaratsiooni vastuvõtmise päevast:
Article 4(1) of Commission Regulation (EEC) No 3665/87 of 27 November 1987 laying down common detailed rules for the application of the system of export refunds on agricultural products 3is worded as follows:
Komisjoni 27. novembri 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 3665/87 (milles sätestatakse põllumajandustoodete eksporditoetuste süsteemi kohaldamise üksikasjalikud ühiseeskirjad) 3 artikli 4 lõige 1 sätestab: a) kui on tõsiseid kahtlusi toote tegeliku sihtkoha suhtes
VwVfG’) of 25 May 1976 7provides that an unlawful administrative act may, even after it has become unchallengeable, be withdrawn wholly or in part, with prospective or retroactive effect.
KEMPTER fahrensgesetz, edaspidi „VwVfG”) 7 artikli 48 lõike 1 esimene lause, et õigusvastase haldusakti võib ka siis, kui seda akti ei ole enam võimalik vaidlustada, tunnistada tervikuna või osaliselt nii edasiulatuvalt kui ka tagasiulatuvalt kehtetuks.
The wording of the latter article is analogous to that of its predecessor, namely Article 10(1) of Commission Regulation (EEC) No 2730/79 of 29 November 1979 laying down common detailed rules for the application of the system of export refunds on agricultural products, 4which the Court has been required to interpret.
Viimasena viidatud artikli sõnastus on analoogne sellele määrusele eelnenud komisjoni 29. novembri 1979. aasta määruse (EMÜ) nr 2730/79 (milles sätestatakse põllumajandustoodete eksporditoetuste süsteemi ühised üksikasjalikud rakenduseeskirjad) 4artikli 10 lõike 1 sõnastusega, mida Euroopa Kohtul on palutud tõlgendada.
According to that case-law, the first sentence of Paragraph 48(1) of the VwVfG confers a right to withdrawal of such an act only exceptionally, where it is ‘outright intolerable’ for it to stand having regard to the concepts of public policy, good faith, fairness, equal treatment or manifest unlawfulness.
Nimetatud kohtupraktika järgi annab VwVfG artikli 48 lõike 1 esimene lause õiguse sellist haldusakti kehtetuks tunnistada üksnes erandjuhul, kui kõnealuse akti kehtima jätmine on avaliku korra, hea usu, õigluse, võrdse kohtlemise või ilmselge õigusvastasuse põhimõtetega seoses „täiesti talumatu”.
According to the Court, that was sufficiently clear from the wording of that paragraph, which states that payment is ‘conditional … on the [product’s] having been imported into a nonmember country’, and from the ninth recital in the preamble to that regulation, which is in the same terms. 6
Euroopa Kohtu hinnangul tuleneb see piisavalt selgesti kõnealuse sätte sõnastusest, mille kohaselt toetuse maksmise „tingimuseks on see, et […] tooted [on] […] imporditud kolmandasse riiki” ja kõnealuse määruse sarnaselt sõnastatud põhjendusest 9 6.
B — National law
B. Siseriiklik õigus
In addition, Paragraph 51 of the VwVfG deals with the reopening of a procedure closed by an administrative act which has become unchallengeable.
Lisaks käsitleb VwVfG artikkel 51 lõplikuks muutunud haldusaktiga lõpetatud menetluse uuendamist.
Paragraph 51(1) provides that the relevant authority must, on application by the person concerned, decide whether to set aside or amend an administrative act which is no longer open to challenge:
Artikli 51 lõige 1 sätestab, et asjaomase isiku taotlusel otsustab asjaomane haldusorgan lõpliku haldusakti tühistamise või muutmise:
In German law, the first sentence of Paragraph 48(1) of the Verwaltungsverfahrensgesetz (Law on Administrative Procedure; ‘the
Saksa õiguses sätestab 25. mai 1976. aasta haldusmenetluse seaduse (Verwaltungsver-
4 — OJ 1979 L 317, p. 1, amended by Commission Regulation (EEC) No 568/85 of 4 March 1985 (OJ 1985 L 65, p.
4 – EÜT L 317, lk 1, muudetud komisjoni 4. märtsi 1985. aasta määrusega (EMÜ) nr 568/85 (EÜT L 65, lk 5; edaspidi „määrus nr 2730/79”).
5 — Case C-110/99 [2000] ECR I-11569.
5 – 14. detsembri 2000. aasta otsus kohtuasjas C-110/99: Emsland-Stärke (EKL 2000, lk I-11569).
This also applies, by analogy, to the fourth recital in the preamble to Regulation No 3665/87, which should be compared with Article 5(1) of that regulation.
See kehtib analoogia alusel ka määruse nr 3665/87 põhjenduse 3 kohta, mida tuleks võrrelda nimetatud määruse artikli 5 lõikega 1.
— if there is new evidence which would have led to a decision more favourable to the person concerned;
– kui ilmnevad uued tõendid, mis oleksid kaasa toonud asjaomase isiku suhtes soodsama otsuse tegemise;
By decision of 10 August 1995, the Hauptzollamt therefore demanded the repayment by Kempter of the export refunds totalling DEM 360 022.62 which it had received.
Seetõttu nõudis Hauptzollamt 10. augusti 1995. aasta otsusega, et Kempter maksaks saadud eksporditoetuse suuruses 360 022,62 Saksa marka tagasi.
— if there are grounds for reopening the procedure pursuant to Paragraph 580 of the Zivilprozessordnung (Code of Civil Procedure).
– kui tuvastatakse menetluse uuendamise põhjused tsiviilmenetluse koodeksi (Zivilprozessordnung) artikli 580 tähenduses.
By judgment of 16 June 1999, the Finanzgericht Hamburg dismissed the applicant’s action against that decision, on the ground that the applicant had not proved that the animals were imported into a nonmember country, in conformity with Article 5(1)(a) of Regulation No 3665/87.
Finanzgericht Hamburg jättis nimetatud otsuse peale hageja poolt esitatud kaebuse 16. juuni 1999. aasta otsusega rahuldamata, kuna kaebuse esitaja ei olnud esitanud tõendeid selle kohta, et vastavalt määruse nr 3665/87 artikli 5 lõike 1 punktile a loomad imporditi kolmandasse riiki.
Kempter’s appeal against the judgment was dismissed by order of the Bundesfinanzhof (Federal Finance Court) of 11 May 2000.
Bundesfinanzhof jättis 11. mai 2000. aasta määrusega Kempteri poolt kõnealuse kohtuotsuse peale esitatud apellatsioonkaebuse rahuldamata.
In the years 1990 to 1992 Willy Kempter KG (‘Kempter’ or ‘the applicant’) exported cattle to a number of Arab countries and to the former Yugoslavia.
Aastatel 1990–1992 eksportis Willy Kempter KG (edaspidi „Kempter” või „hageja”) veiseid araabia ja endise Jugoslaavia riikidesse.
On that basis it applied for and received export refunds from the Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Principal Customs Office Hamburg-Jonas; ‘the Hauptzollamt’).
Ta taotles selle jaoks ja sai Hauptzollamt Hamburg-Jonasilt (edaspidi „Hauptzollamt”) eksporditoetust.
On conduct of an inquiry, the Betriebsprüfungsstelle Zoll (Customs Inspectorate) of the Oberfinanzdirektion (Principal Revenue Office), Freiburg, established that some animals had died or been slaughtered out of necessity during transport or in the course of quarantine in the countries of destination.
Tuletan meelde, et Euroopa Kohus leidis oma 14. detsembril 2000. aasta otsuses eespool nimetatud kohtuasjas Emsland-Stärke, et diferentseeritud või diferentseerimata toetuse maksmise tingimusele, mille kohaselt peavad tooted olema imporditud kolmandasse riiki, välja arvatud juhul, kui need on transportimisel vääramatu jõu tõttu hävinud, saab toetuse saaja vastu tugineda vaid enne toetuste maksmist.
On 14 December 2000 the Court of Justice delivered the judgment in Emsland-Stärke, in which, as will be recalled, the Court found that the condition for payment of the differentiated or non- differentiated refund under which the product — save where it has perished in transit as a result of force majeure — must have been imported into a nonmember country and, where appropriate, into a specified nonmember country could be imposed only prior to the grant of the refund.
Freiburgi Oberfinanzdirektion’i (liidumaa maksuamet) Betriebsprüfungsstelle Zoll (tollikontrolli osakond) tuvastas uurimise käigus, et osa loomadest olid enne nimetatud kolmandatesse riikidesse importimist surnud või siis transportimise või sihtriigis karantiinis oleku ajal hädatapetud.
Court in Kühne & Heitz were fulfilled and that consequently the repayment decision of 10 August 1995 should be withdrawn. 22.
KEMPTER läbivaatamise tingimused on käesoleval juhul täidetud ning seetõttu tuleb Hauptzollamti 10. augusti 1995. aasta tagasinõudmise otsus kehtetuks tunnistada.
By letter of 16 September 2002, Kempter requested that the Hauptzollamt reopen the procedure and revoke the decision on repayment of the export refunds.
16. septembri 2002. aasta kirjas taotles Kempter Hauptzollamtilt menetluse uuendamist ja eksporditoetuste tagasinõudmise otsuse kehtetuks tunnistamist.
In support of this application, Kempter claimed that the legal situation had changed in the meantime.
Kempter väitis, et õiguslik olukord on vahepeal muutunud.
In that connection Kempter relied on the judgment delivered by the Bundesfinanzhof on 21 March 2002, of which it states that it was informed on 1 July 2002 by a fax from the company SAB.
Kempter tugines seejuures Bundesfinanzhofi 21. märtsi 2002. aasta otsusele, millest Kempter sai enda sõnul teada 1. juulil 2002 äriühingu SAB saadetud faksi vahendusel.
In the order for reference, the Finanzgericht Hamburg observes, first, that the parties agree that, in the light of Emsland-Stärke, the repayment decision of 10 August 1995 must be considered unlawful. However, they are in dispute as to whether, so as to take account of the Court’s interpretation in that judgment, the Hauptzollamt is obliged to review its decision, which became final before the judgment was delivered.
Finanzgericht Hamburg märgib eelotsusetaotluses esiteks, et pooled on ühisel seisukohal, et eespool viidatud kohtuotsusest Kühne & Heitz lähtudes tuleb 10. augusti 1995. aasta tagasinõudmise otsust pidada õigusvastaseks. See-eest ei jaga pooled seisukohta küsimuses, kas Hauptzollamt on nimetatud Euroopa Kohtu otsuse alusel kohustatud uuesti läbi vaatama vaidlusalust otsust, mis oli enne mainitud kohtuotsuse vastuvõtmist lõplikuks muutunud. 24.
The applicant’s administrative appeal against that decision was rejected by decision of 25 March 2003.
Ka selle otsuse peale esitatud vaie jäeti 25. märtsil 2003 rahuldamata.
With regard to the four conditions set out by the Court in Kühne & Heitz, 8the national court considers that the first two are fulfilled. Indeed, the Hauptzollamt does have power, on the basis of the first sentence of 8 — Here the national court refers only to the four indents of the operative part of the judgment, and not to what could be regarded as constituting the first condition, namely that an application for review must be made to the administrative body.
Euroopa Kohtu poolt otsuses Kühne & Heitz 8loetletud nelja tingimuse osas leiab eelotsusetaotluse esitanud kohus, et nimetatud tingimustest kaks esimest on täidetud. 8 – Siin viitab siseriiklik kohus üksnes kohtuotsuse resolutiivosa neljale taandele, mitte sellele, mida võiks pidada esimeseks tingimuseks, nimelt asjaolule, et haldusorganile on uuesti läbivaatamise taotlus esitatud.
Kempter then brought an action before the Finanzgericht Hamburg on 26 April 2004, submitting in particular that in the case in point the conditions for review of a final administrative decision set out by the
Kempter pöördus 26. aprillil 2004 seejärel Finanzgericht Hamburgi poole, väites eelkõige, et Euroopa Kohtu eespool viidatud kohtuotsuses Kühne & Heitz esitatud lõplikuks muutunud haldusakti I - 419
OPINION OF MR BOT — CASE C-2/06 not plead misinterpretation of Community law, namely of Article 5(1) of Regulation No 3665/87, either before the Finanzgericht Hamburg or before the Bundesfinanzhof.
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-2/06 õigusnormi, täpsemalt määruse nr 3665/87 artikli 5 lõike 1 väärale tõlgendamisele ei Finanzgerichtis ega Bundesfinanzhofis.
Paragraph 48(1) of the VwVfG, to reopen the repayment decision.
Hauptzollamtil on VwVfG artikli 48 lõike 1 esimese lause alusel tõepoolest õigus oma tagasinõudmise otsus kehtetuks tunnistada.
In addition, the decision has become final as a result of a judicial decision of a national court ruling at final instance. 9
Samuti muutus nimetatud otsus viimases astmes asja lahendava siseriikliku kohtu määruse tagajärjel lõplikuks. 9
The national court considers, however, that it can be seen from the judgment in Kühne & Heitz that, in the case which gave rise to that judgment, the claimant likewise did not request that a preliminary ruling be sought from the Court of Justice. Furthermore, the national court is inclined to the view that the fact that national courts have overlooked the significance of a question of interpretation of Community law should not be held against the individual concerned. 28.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab siiski, et eespool viidatud kohtuotsusest Kühne & Heitz nähtub, et ka nimetatud kohtuotsuse aluseks olnud kohtuasja faktiliste asjaolude kohaselt ei palunud kaebuse esitaja eelotsusetaotluse esitamist Euroopa Kohtule. Lisaks kaldub siseriiklik kohus arvama, et asjaolu, et siseriiklikud kohtud ei ole tunnistanud ühenduse õiguse tõlgenduse küsimise olulisust, ei tohi kasutada selle üksikisiku vastu, keda vastav haldusakt kahjustab. 28.
On the other hand, the national court is uncertain as to whether the third condition in Kühne & Heitz has been fulfilled. The third condition is that the judgment of the national court ruling at final instance must, in the light of a decision given by the Court subsequent to it, be based on a misinterpretation of Community law which was adopted without a question being referred to the Court for a preliminary ruling under the third paragraph of Article 234 EC. 31.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus küsib seevastu, kas eespool viidatud kohtuotsuses Kühne & Heitz loetletud tingimustest kolmas on täidetud. Selle tingimuse kohaselt põhineb viimases astmes asja lahendava siseriikliku kohtu otsus sellest hilisemat Euroopa Kohtu praktikat arvestades nende ühenduse õigusnormide vääral tõlgendamisel, mis võeti vastu ilma Euroopa Kohtult EÜ artikli 234 teise lõigus sätestatud tingimustel eelotsust küsimata. 31.
In addition, the national court is uncertain as to the implications of the fourth condition laid down by the Court of Justice in Kühne & Heitz, namely that the person concerned must have complained to the administrative body immediately after becoming aware of the Court’s decision. 29.
Samuti küsib siseriiklik kohus Euroopa Kohtu eespool viidatud otsuses Kühne & Heitz sätestatud neljanda tingimuse ulatuse kohta, mille kohaselt asjaomane isik peab olema haldusorgani poole pöördunud vahe -tult pärast Euroopa Kohtu praktikast teadasaamist. 29.
According to the national court, if the condition were to be understood as meaning that a claimant must have relied on Community law when he contested the administrative decision in court and that the national court must have dismissed the action without seeking a preliminary ruling from the Court of Justice, the action brought by the applicant should be dismissed.
Finanzgericht Hamburg leiab, et kui nimetatud tingimust tuleb tõlgendada selliselt, et asjaomane isik peab olema haldusakti peale esitanud kohtusse kaebuse, tuginedes seejuures ühenduse õigusele, ning siseriiklik kohus peab ilma Euroopa Kohtult eelotsust küsimata olema jätnud kaebuse rahuldamata, tuleb kaebuse esitaja kaebus jätta rahuldamata.
9 — In the eyes of the Finanzgericht Hamburg, the fact that, owing to the particular characteristics of the national rules of procedure, the Bundesfinanzhof decided the case by means of an order and not a judgment is not germane.
9 – Siseriikliku kohtu arvates ei ole asjassepuutuv asjaolu, et siseriiklike menetlusnormide eripärast tulenevalt lahendas Bundesfinanzhof asja määrusena, mitte kohtuotsusena.
The form of the judicial decision is irrelevant provided that the claimant has exhausted all the judicial remedies available to him under national law.
Kohtulahendi vorm ei ole asjassepuutuv tingimusel, et kaebuse esitaja on ammendanud kõik siseriiklikud õiguskaitsevahendid.
On that point the national court explains that a special feature of the case before it is that Kempter applied to the Hauptzollamt for withdrawal of the repayment decision of 10 August 1995 by letter of 16 September 2002, that is to say, 21 months after the Court delivered judgment in Emsland-Stärke on 14 December 2000.
Selles küsimuses leiab Finanzgericht Hamburg, et põhikohtuasja eripäraks on see, et Kempter esitas 10. augusti 1995. aasta tagasimakse otsuse kehtetuks tunnistamise taotluse Hauptzollamtile 16. septembri 2002. aasta kirjas ehk 19 kuud pärast Euroopa Kohtu eespool viidatud kohtuasjas Emsland-Stärke 14. detsembril 2000 tehtud otsust.
KEMPTER which have arisen before the Court’s judgment, the national court does not see why an application, on the basis of Emsland-Stärke, for the revocation of an administrative decision that is final and infringes Community law should, exceptionally, be subject to a limit in time.
KEMPTER suhetele, ei näe eelotsusetaotluse esitanud kohus, miks peaks eespool viidatud kohtuotsusest Emsland-Stärke tulenev ühenduse õigust rikkuva lõplikuks muutunud haldusakti kehtetuks tunnistamise taotlemise õigus erandlikult olema seotud ajalise piiranguga.
Consequently it has decided to stay proceedings pending the Court’s reply to the following two questions referred by it for a preliminary ruling:
Seetõttu otsustas siseriiklik kohus menetluse peatada, kuni Euroopa Kohus vastab kahele järgmisele eelotsuse küsimusele:
The national court then observes that, in its opinion, the timelimit as regards an application for the review of a final administrative decision should depend on positive awareness of the Court’s decision on the part of the person concerned.
Siseriiklik kohus leiab lisaks, et lõplikuks muutunud haldusakti läbivaatamise tähtaeg peab olema seotud sellega, millal asjaomane isik sai vastavast kohtupraktikast tegelikult teada.
It adds that, with regard to the interpretation of the adverb ‘immediately’ used by the Court in Kühne & Heitz, the word in question is used in relation to the assessment of issues of causality in German law. 10 The national court is inclined to understand the word as meaning ‘without delay’ or ‘without culpable delay’. From that viewpoint, according to the national court, an application for review lodged three months after the person in question becomes aware of the Court’s interpretation should be regarded as meeting the fourth condition laid down by the Court in Kühne & Heitz. 34.
Samuti märgib siseriiklik kohus Euroopa Kohtu poolt eespool viidatud kohtuotsuses Kühne & Heitz kasutatud määrsõna „vahetult” tõlgendamise kohta, et kõnealust määrsõna kasutatakse Saksa õiguses põhjusliku seose tuvastamisel. 10Finanzgericht Hamburgi seisukoht on, et nimetatud määrsõna tähendab „viivitamatult” või „ilma süülise viivitamiseta”. Seda silmas pidades tuleb siseriikliku kohtu arvates lugeda, et haldusakti läbivaatamise taotlemine kolm kuud pärast Euroopa Kohtu antud tõlgendusest teadasaamist on kooskõlas Euroopa Kohtu poolt eespool viidatud kohtuotsuses Kühne & Heitz sätestatud neljanda tingimusega. „1.
However, the national court is uncertain, more generally, whether the possibility of amending a final administrative decision which is contrary to Community law is subject to a timelimit on grounds of legal certainty or whether, on the contrary, it is not subject to a limit in time.
Kas lõplikuks muutunud haldusakti läbivaatamine ja kehtetuks tunnistamine selleks, et arvestada vahepeal Euroopa Kohtu poolt antud asjassepuutuva ühenduse õiguse tõlgendusega, eeldab, et asjaomane isik on vaidlustanud haldusakti siseriiklikus kohtus ühenduse õigusele tuginedes?
Inasmuch as administrative authorities must apply the interpretation of a provision of Community law supplied by the Court in a preliminary ruling to legal relationships
Kuna haldusasutus peab kohaldama ühenduse õigusnormi tõlgendust, mille Euroopa Kohus on andnud eelotsuses enne selle otsuse kuulutamist tekkinud õigus-
10 — The German word is ‘unmittelbar’, which means ‘immediately’ or ‘directly’.
10 – Saksakeelne vaste on „unmittelbar”, mis tähendab „viivitamatult” või „otsekohe”.
(2) Is an application for the review and amendment of a final administrative decision which is contrary to Community law subject to a limit in time for overriding reasons of Community law, apart from the conditions set out in [Kühne & Heitz]?’ I - 421
Kas eespool viidatud kohtuotsuses [Kühne & Heitz] sõnastatud tingimustest hoolimata on ühenduse õigusega vastuolus oleva lõplikuks muutunud haldusakti läbivaatamiseks ja kehtetuks tunnistamiseks taotluse esitamise õigus ühenduse õiguses õiguslikult põhjendatud mõjuvate eesmärkide tõttu ajaliselt piiratud?” I - 421
OPINION OF MR BOT — CASE C-2/06
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-2/06 tatud 11
V — Analysis principle of legal certainty is ambivalent in so far as it aims to safeguard the quality and integrity of the rule as well as the stability of legal situations. 12
V. Analüüs õiguskindluse põhimõte on kahe- tahuline, kuna selle eesmärk on tagada nii õigusnormi kvaliteet ja terviklikkus kui ka õigusliku olukorra stabiilsus. 12
A — Preliminary remarks on the present line of caselaw
A. Sissejuhatavad märkused kohtupraktika praeguse suuna kohta
The need for the stability of legal situations lies at the heart of the concerns expressed by the Court in several of its recent judgments.
Vajadus tagada õigusliku olukorra stabiilsus on olnud Euroopa Kohtu jaoks keskseks küsimuseks paljudes hiljutistes otsustes.
The Court is particularly vigilant with regard to the principle of res judicata, inasmuch as it contributes to the requirement for stability of legal situations.
Kohtuotsuse seadusjõu põhimõte on Euroopa Kohtu jaoks erilise tähtsusega, kuna see aitab tagada õigusliku olukorra stabiilsust.
Before examining the two questions referred to the Court, it seems to me necessary to review the current caselaw of the Court relating to the issue of reviewing administrative and judicial decisions which have become final and which prove to be contrary to Community law as subsequently interpreted by the Court.
Enne käesolevas asjas esitatud kahe eelotsuse küsimuse analüüsimist tuleks vaadelda lõplikuks muutunud ja Euroopa Kohtu hilisema praktika kohaselt ühenduse õigusega vastuolus olevate haldusaktide ja kohtuotsuste läbivaatamist käsitlevat Euroopa Kohtu praegust praktikat.
It will thus be possible to identify the different situations which have been referred to the Court, the way in which they have been dealt with by it and the particular characteristics of the situation covered by Kühne & Heitz. 38.
Nii on võimalik välja tuua erinevaid Euroopa Kohtu käsitletud esitatud juhtumeid, Euroopa Kohtu poolt nendele juhtumitele antud tõlgendust ja eespool viidatud kohtuotsuse Kühne & Heitz aluseks olnud õigusliku olukorra eripära. 42.
Thus in Köbler, 13in response to the arguments of certain governments citing the principle of res judicata in support of the proposition that the principle of State liability for damage caused to individuals by infringements of Community law could not be applied to decisions of a national court adjudicating at final instance, the Court strongly asserted the importance of the principle of res judicata.
lõpliku kohtuotsuse seadusjõu põhimõtet, vastates teatud liikmesriikide valitsuste väidetele, milles tugineti lõpliku kohtuotsuse seadusjõu põhimõttele selle väite toetuseks, et liikmesriigi vastutust üksikisikule ühenduse