natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By its reference, the referring court seems to query, in essence, whether the contested decision, by failing to take into account the situation of companies of the first category, even if such a failure was due to a lack of accurate information from the Italian authorities, could be so tainted as to render the decision invalid.
Tundub, et eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib oma küsimusega peamiselt teada saada, kas vaidlustatud otsus võib seetõttu, et selles ei arvestatud esimese kategooria äriühingute olukorda, kuigi selle vea põhjustas täpse teabe saamata jäämine Itaalia ametiasutustelt, olla niivõrd vigane, et ei ole kehtiv.
A finding on that question would, it would appear, contribute to the demarcation of the responsibility of the Italian authorities as regards the adoption of the contested decision.
Vastus kõnealusele küsimusele aitaks ilmselt piiritleda Itaalia ametiasutuste vastutust seoses vaidlustatud otsuse vastuvõtmisega.
14 — See, inter alia, Bosman, cited in footnote 13, paragraph 61, and PreussenElektra, cited in footnote 13, paragraph 39.
14 – Vt mh 13. joonealuses märkuses viidatud Bosmani kohtuotsuse punkt 61 ja 13. joonealuses märkuses viidatud PreussenElektra kohtuotsuse punkt 39.
13 — See, inter alia, Case C-415/93 Bosman [1995] ECR I-4921, paragraph 59; Case C-379/98 PreussenElektra [2001] ECR I-2099, paragraph 38; and Case C-340/99 TNT Traco and Others [2001] ECR I-4109, paragraph 30.
13 – Vt mh 15. detsembri 1995. aasta otsus kohtuasjas C-415/93: Bosman (EKL 1995, lk I-4921, punkt 59), 13. märtsi 2001. aasta otsus kohtuasjas C-379/98: PreussenElektra (EKL 2001, lk I-2099, punkt 38) ja 17. mai 2001. aasta otsus kohtuasjas C-340/99: TNT Traco jt (EKL 2001, lk I-4109, punkt 30).
Therefore the question of the national court concerning the validity of the contested Commission decision is not manifestly unrelated to the purpose of the dispute before the referring court, and the plea of inadmissibility must be rejected in this regard.
Seega on siseriikliku kohtu küsimus vaidlustatud komisjoni otsuse kehtivuse kohta ilmselt seotud eelotsusetaotluse esitanud kohtus menetletava vaidluse eesmärgiga ja vastuvõetamatuse vastuväide tuleb jätta selles osas rahuldamata.
17In the present case, by contrast, the contested decision, addressed to the Italian Republic, concerns an aid scheme intended for categories of persons defined in a general manner and not for explicitly identified recipients.
17Käesolevas asjas puudutab Itaalia Vabariigile adresseeritud vaidlustatud otsus seevastu abikava, mis oli suunatud üldiselt määratletud isikute gruppidele ja mitte sõnaselgelt kindlaksmääratud abisaajatele.
Moreover, the Court of First Instance has held that applicants which were merely third parties during the preliminary investigation could not be individually concerned by a decision authorising an aid scheme.
Lisaks on Esimese Astme Kohus sedastanud, et abikava heakskiitev otsus ei saa puudutada isiklikult hagejaid, kes on esialgse uurimise ajal lihtsalt kolmandad isikud.
18 Therefore, it seems doubtful that Nuova Agricast would have had standing to bring an action under Article 230 EC against the contested decision.
18Seetõttu tundub kahtlane, et Nuova Agricastil oleks olnud õigus esitada vaidlustatud otsuse peale hagi, arvestades EÜ artikli 230 nõudeid.
A second issue of admissibility arises in relation to the fact that Nuova Agricast has already brought an action for annulment of the contested decision before the Court of First Instance of the European Communities.
Teine vastuvõetavusega seotud teema tõusetub seoses asjaoluga, et Nuova Agricast on juba esitanud vaidlustatud otsuse tühistamise hagi Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtusse.
As mentioned earlier, the Court of First Instance (Fifth Chamber) dismissed the action for annulment in Nuova Agricast and Others as inadmissible because it had been brought out of time.
Nagu eespool märgitud, lükkas Esimese Astme Kohus tühistamishagi kohtuasjas Nuova Agricast jt vastuvõetamatuse tõttu tagasi, kuna see oli esitatud liiga hilja.
Thus, unlike the circumstances giving rise to the judgment in TWD Textilwerke the Court’s caselaw in TWD Textilwerke Deggendorf, 16 it must be determined whether
Erinevalt kohtuotsuse TWD Textilwerke Deggendorf aluseks olevatest asjaoludest ei
17 — The Commission’s decision addressed to the Member State concerned made explicit reference to the recipient of the individual aid in question and that State had communicated the decision to the recipient, stating that it could bring an action for annulment against it.
17 – Asjaomasele liikmesriigile adresseeritud komisjoni otsuses viidati sõnaselgelt kõnealuse individuaalse abi saajale ja see liikmesriik edastas nimetatud otsuse abi saajale, märkides, et tal on õigus esitada selle vastu tühistamishagi.
15 — Cited in footnote 11.
15 – Viidatud 11. joonealuses märkuses.
18 — See, to that effect, Case T-398/94 Kahn Scheppvaart [1996] ECR II-477, paragraph 39.
16 – 9. märtsi 1994. aasta otsus kohtuasjas C-188/92 (EKL 1994, lk I-833, punktid 17 ja 19).
In that case, which concerned a decision not to raise objections to an aid scheme consisting in sectoral fiscal measures, the Court of First Instance held that the contested decision appeared with regard to the potential beneficiaries of those measures to be a measure of general application covering situations which were determined objectively and entailed legal effects for a class of persons envisaged in a general and abstract manner. Such potential beneficiaries therefore lacked standing to bring an action under Article 230 EC.
Sellest kohtuotsusest tuleneb, et ühenduse õiguskaitsevahendite süsteemis kaalutakse füüsilise või juriidilise isiku poolt ühenduse institutsiooni tegevuse kaudse vaidlustamise vastuvõetavust eelotsusetaotluse kaudu sõltumata sellest, kas seda tegevust sai või oleks saanud vaidlustada EÜ artikli 230 neljanda lõike alusel otse Esimese Astme Kohtus.
16 — Case C-188/92 [1994] ECR I-833, paragraphs 17 and 18.
18 – Vt selle kohta Esimese Astme Kohtu 5. juuni 1996. aasta otsus kohtuasjas T-398/94: Kahn Scheppvaart (EKL 1996, lk II-477, punkt 39).
It follows from that judgment that in the Community system of legal remedies the admissibility of an indirect challenge to an act of a Community institution made by a natural or legal person by means of a reference for a preliminary ruling turns on whether the possibility exists or would have existed to challenge that act directly on the basis of the fourth paragraph of Article 230 EC before the Court of First Instance.
Kõnealuses kohtuasjas, mis puudutas otsust mitte vaidlustada valdkondlikke finantsmeetmeid hõlmavat abikava, sedastas Esimese Astme Kohus, et vaidlustatud otsus tundus olevat nende meetmete raames võimalike abisaajate suhtes üldiselt kohaldatav meede, mis hõlmas objektiivselt kindlaksmääratud olukordi ja millega kaasnesid õiguslikud tagajärjed teatud isikute rühmale, mida kirjeldati üldiselt ja abstraktselt. Sellistel võimalikel abisaajatel ei olnud seega õigust esitada hagi EÜ artikli 230 alusel.
Deggendorf, it was not clear that Nuova Agricast’s action for annulment would have been admissible if it had been lodged within the period laid down under Article 230 EC.
Kõnealuse abi ja otsuse liigi määramine olnud seega selge, et Nuova Agricasti kehtetuks tunnistamise hagi oleks olnud vastuvõetav, kui see oleks esitatud EÜ artiklis 230 sätestatud perioodil.
Accordingly, I consider that the reference for a preliminary ruling is admissible.
Sellest tulenevalt olen seisukohal, et eelotsusetaotlus on vastuvõetav.
In the light of the information provided by the referring court, the referring court appears to ask, in essence, whether the Commission’s decision, by failing to take into account the situation of companies of the first category, may be invalid because it infringes the principle of equal treatment and the Commission’s obligation to state adequate reasons in accordance with Article 253 EC.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu esitatud teavet arvestades tundub, et eelotsusetaotluse esitanud kohus küsib peamiselt seda, kas komisjoni otsus, milles ei võetud arvesse esimese kategooria äriühingute olukorda, võib olla kehtetu, kuna see rikub võrdse kohtlemise põhimõtet ja EÜ artiklist 253 tulenevat komisjoni kohustust otsust piisavalt põhjendada.
For the purpose of the control of the compatibility of State aid with the common market, the Commission must receive, in accordance with the first sentence of Article 88(3) EC, notification of ‘new aid’ prior to such plans being put into effect.
Komisjon peab riigiabi ühisturuga kokkusobivuse kontrolli eesmärgil saama asutamislepingu artikli 88 lõike 3 esimese lause kohaselt teate „uue abi” kohta enne selliste kavade elluviimist.
‘New aid’ is any measure to grant or alter aid,
„Uus abi” on mis tahes meede abi määramiseks või muutmiseks, kusjuures muudatused võivad olla seotud komisjonile teatatud olemasoleva
For the purpose of determining this question, it is important to consider briefly the type of aid and decision at issue in the present case and the scope of the judicial review which the Court may exercise in that context.
Sellele küsimusele vastamiseks on oluline analüüsida lühidalt käesolevas asjas kõne all oleva abi ja otsuse liiki ning sellega seotud Euroopa Kohtu õiguspärasuse kontrolli ulatust.
The judicial review of State aid decisions by the Court where the alterations may relate to existing aid or to initial plans notified to the Commission.
Riigiabi otsuste õiguspärasuse kontroll Euroopa Kohtus abi või esialgsete kavadega.
20The present case concerns new aid, since the aid constitutes an alteration to a previous scheme, the authorisation for which expired on 31 December 1999.
20Käesolev asi puudutab uut abi, kuna kõnealune abi on varasema kava, millele antud heakskiit lõppes 31. detsembril 1999, muudatus.
According to the Court’s caselaw, as regards the application of Article 88(3) EC, the Commission enjoys a wide discretion, the exercise of which involves assessments of an economic and social nature which must be made within a Community context. 24
Euroopa Kohtu praktika kohaselt on komisjonil EÜ artikli 88 lõike 3 kohaldamisel ulatuslik kaalutlusõigus, mille kasutamine hõlmab majanduslikke ja sotsiaalseid hinnanguid, mida tuleb teostada ühenduse kontekstis. 24
It must also be pointed out that the measure at issue in the contested decision is an aid scheme, as opposed to individual aid.
Samuti tuleb märkida, et vaidlustatud otsuses kõne all olev meede on abikava, mitte individuaalne abi.
The use of aid schemes allows Member States to obtain a single authorisation from the Commission, on the basis of the general features of the scheme. 21
Abikavade kasutamine võimaldab liikmesriikidel saada kava üldtunnuste alusel komisjonilt üksik luba. 21
Therefore, in its review of the legality of a Commission decision on State aid, the Court must restrict itself to determining whether the Commission has exceeded the scope of its discretion by a distortion or manifest error of assessment of the facts or by misuse of powers or abuse of process.
Seetõttu peab Euroopa Kohus komisjoni riigiabi otsuse õiguspärasuse kontrollimisel piirduma sellega, et ta teeb kindlaks, kas komisjon ei ole ületanud oma kaalutlusõiguse piire faktide moonutamisega või asjaolude ilmselt väära hindamisega või võimu kuritarvitamisega või menetlusnõuete rikkumisega.
25This also means that the Court cannot substitute its evaluation of the compatibility of aid for that of the Commission. 26
25Samuti tähendab see, et Euroopa
The contested decision is a ‘decision not to raise objections’, 22 which was thus taken by the Commission without initiating the formal investigation procedure. 23
Vaidlustatud dete esitamata on „vastuväi-otsus”, 22mille komisjon tegi ametlikku uurimismenetlust algatamata. 23
The alleged infringement of the principle of equality of treatment
Võrdse kohtlemise põhimõtte väidetav rikkumine
The first alleged ground of invalidity essentially raises the question whether
Kehtetuse esimene väidetav põhjendus tõstatab küsimuse, kas komisjoni otsus
21 — The individual grants of aid are merely measures implementing the general aid scheme.
20 – Vt nt 19. joonealuses märkuses viidatud Piaggio kohtuotsuse punkt 48.
Since the factors to be taken into consideration by the Commission in assessing that aid are the same as those which it applied on examining the general scheme, it is unnecessary for the individual grants of aid to be subject to examination by the Commission.
Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 8/1, lk 339; edaspidi „menetlusmäärus”), artikli 1 punktis c on sätestatud, et „uus abi [on] kogu abi, see tähendab abikavad ja individuaalne abi, mis ei ole olemasolev abi, sh olemasoleva abi muudatused”.
22 — See Article 4(3) of the Procedure Regulation.
24 – Vt mh 21. märtsi 1991. aasta otsus kohtuasjas C-303/88: Itaalia vs. komisjon (EKL 1991, lk I-1433, punkt 34).
24 — See, inter alia, Case C-303/88 Italy v Commission [1991] ECR I-1433, paragraph 34.
21 – Individuaalsed abieraldised on lihtsalt üldist abikava rakendavad meetmed.
25 — See Matra v Commission, cited in footnote 18, paragraph 25.
25 – Vt 18. joonealuses märkuses viidatud Matra vs. komisjon kohtuotsuse punkt 25.
26 — See, for example, Order of the Court (Fifth Chamber) in Case C-297/01 Sicilcassa [2003] ECR I-7849, paragraph 47.
26 – Vt nt 24. juuli 2003. aasta määrus kohtuasjas C-297/01: Sicilcassa (EKL 2003, lk I-7849, punkt 47).
23 — The formal investigation procedure must be initiated when the Commission has doubts as to the compatibility of the notified aid with the common market (see Article 4(4) of the Procedure Regulation).
23 – Ametlik uurimismenetlus tuleb algatada, kui komisjon kahtleb teatatud abi kokkusobivuses ühisturuga (vt menetlusmääruse artikli 4 lõige 4).
NUOVA AGRICAST the Commission’s decision may be invalid because it infringes the principle of equal treatment as between the companies of the first and the second categories with regard to the scope of its transitional provision.
NUOVA AGRICAST võib olla kehtetu, kuna see rikub esimese ja teise kategooria äriühingute võrdse kohtlemise põhimõtet, arvestades üleminekusätte kohaldamisala.
empowered only to order a Member State not to pay an aid it considers incompatible with the common market.
maksma riigiabi. Tal on ainult õigus anda liikmesriigile korraldus mitte maksta abi, mida ta peab ühisturuga kokkusobimatuks.
It is the Member State which provides the funds for the aid, designs the scheme and notifies it to the Commission.
Liikmesriik on see, kes tagab rahalised vahendid abi andmiseks, koostab kava ja teatab sellest komisjonile.
The Member State retains the right to withdraw the notification of the aid scheme and not to implement the aid scheme.
Liikmesriigil on õigus abikava teade tagasi võtta ja jätta abikava rakendamata.
The Commission’s competence with regard to State aid is limited to the examination of whether State aid is compatible with the common market.
Komisjoni pädevus riigiabi valdkonnas on piiratud riigiabi ühisturuga kokkusobivuse kontrollimisega.
As to the scope of this examination, the Court has consistently held that Article 87 EC may not be used to frustrate other Treaty rules.
Euroopa Kohus on selle kontrollimise ulatusega seoses korduvalt sedastanud, et EÜ artiklit 87 ei või kasutada teiste asutamislepingu sätete kohaldamise takistamiseks.
27 The Commis- sion is therefore entitled to take account of possible infringements of other Treaty rules and fundamental principles when considering the compatibility of a State aid scheme with the common market.
27 Komisjonil on seetõttu õigus võtta arvesse teiste asutamislepingu sätete ja põhimõtete rikkumist, kui ta kaalub riigiabi kava kokkusobivust ühisturuga.
28 Such principles include the principle of equal treatment. 29
28Selliste põhimõtete hulka kuulub võrdse kohtlemise põhimõte. 29
It follows that a possible transitional provision in a notified State aid scheme is proposed by the Member State as part of the aid scheme it notifies to the Commission for authorisation.
Sellest järeldub, et liikmesriik pakub teatatud riigiabi kavaga seotud võimaliku üleminekusätte välja kõnealuse abikava osana, millest ta teavitab heakskiidu saamiseks komisjoni.
It will therefore be assessed by the Commission as part of the aid scheme with a view to evaluating the compatibility of the scheme as a whole with the common market.
Seetõttu hindab komisjon seda abikava osana, eesmärgiga hinnata kava kui terviku kokkusobivust ühisturuga.
While it is empowered to verify the compatibility of State aid with the common market, the Commission does not conceive or design aid schemes or attribute the aid.
Kuigi komisjonil on õigus kontrollida riigiabi kokkusobivust ühisturuga, ei koosta ega kavanda ta abikavasid ega määra abi.
Moreover the Commission cannot force a Member State to pay State aid. It is
Liiatigi ei saa komisjon sundida liikmesriiki
27 — See, to this effect, Case 73/79 Commission v Italy [1980] ECR 1533, paragraph 11; Matra v Commission, cited in footnote 18, paragraph 41; and Case C-156/98 Germany v Commission [2000] ECR I-6857, paragraph 78.
27 – Vt selle kohta 21. mai 1980. aasta otsus kohtuasjas 73/79: komisjon vs. Itaalia (EKL 1980, lk 1533, punkt 11), 18. joonealuses märkuses viidatud Matra vs. komisjon kohtuotsuse punkt 41 ja 19. septembri 2000. aasta otsus kohtuasjas C-156/98: Saksamaa vs. komisjon (EKL 2000, lk I-6857, punkt 78).
28 — See Opinion of Advocate General Fennelly in Joined Cases C-15/98 and C-105/99 Italyand Sardegna Lines v Commission [2000] ECR I-8855, point 78.
28 – Kohtujurist Fennelly 13. aprilli 2000. aasta ettepanek liidetud kohtuasjades C-15/98 ja C-105/99: Itaalia ja Sardegna Lines vs. komisjon (EKL 2000, lk I-8855, punkt 78).
It follows from the findings of the Court of First Instance (Fifth Chamber), in a case related to the present one, that the wording of the transitional provision in the contested decision is the result of a free choice made by the Italian authorities.
Esimese Astme Kohtu poolt käesoleva asjaga seotud asjas tehtud järeldustest tuleneb, et vaidlustatud otsuse üleminekusätte sõnastus on Itaalia ametiasutuste tehtud vaba valiku tulemus.
30 Until the formal investigation procedure has been initiated, the Commission does not have the power to oblige a Member State to modify an aid scheme.
30Komisjonil puudub ametliku uurimismenetluse algatamiseni õigus kohustada liikmesriiki muutma mis tahes abikava.
In the course of the informal pro -cedure the Commission can only either
Mitteametliku menetluse käigus võib komisjon kas teha
29 — It may be recalled in this connection that the Court has, in the past, held a decision taken by the Commission under Article 88 EC to be invalid because its transitional provision infringed the principle of legitimate expectations and the principle of equal treatment (see Joined Cases C-182/03 and C-217/03 Belgium and Forum 187 v Commission [2006] ECR I-5479, paragraphs 168 to 174).
30 – 21. novembri 2005. aasta määrus kohtuasjas T-426/04: Tramarin (EKL 2005, lk II-4765).
30 — Order of the Court of First Instance (Fifth Chamber) in Case T-426/04 Tramarin [2005] ECR II-4765.
29 – Sellega seoses võib meelde tuletada, et Euroopa Kohus on varem tunnistanud komisjoni EÜ artikli 88 alusel tehtud otsuse tühiseks, kuna selle üleminekusäte rikkus õiguspärase ootuse ja võrdse kohtlemise põhimõtteid (vt 22. juuni 2006. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-182/03 ja C-217/03: Belgia ja Forum 187 ASBL vs. komisjon (EKL 2006, lk I-5479, punktid 168–174).
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-390/06 adopt a decision not to raise any objections or decide to initiate the formal investigation procedure. 31 sion.
KOHTUJURIST MAZÁKI ETTEPANEK — KOHTUASI C-390/06 otsuse vastuväiteid abikava suhtes mitte esitada või otsustada algatada ametliku uurimismenetluse. 31 ajal.
32 For the present case, this would mean that the Commission could not have been required to take into account the situation of Nuova Agricast and other companies belonging to the first category.
32 Käesolevas asjas tähendaks see seda, et komisjonilt ei saanud nõuda Nuova Agricasti ja teiste esimesse kategooriasse kuuluvate äriühingute olukorraga arvestamist.
It falls therefore to be determined whether, in the present case, the Commission exceeded its discretion because it considered the new aid scheme as compatible with the common market after the preliminary investigation despite the exclusion of the companies of the first category from the scope of the transitional provision of the contested decision and, as a result, did not initiate the formal investigation procedure.
Seega tuleb kindlaks määrata, kas komisjon on käesolevas asjas ületanud oma kaalutlusõiguse piire, kuna ta pidas uut abikava ühisturuga kokkusobivaks pärast esialgse uurimise teostamist, kuigi esimese kategooria äriühingud olid vaidlustatud otsuse üleminekusätte kohaldamisalast välja jäetud, ning ei algatanud selle tulemusena ametlikku uurimismenetlust.
Before drawing this conclusion, it must however be pointed out that this caselaw has been developed and applied in cases where the challenged decision had been adopted by the Commission after a formal investigation procedure.
Enne selle järelduse tegemist tuleb siiski märkida, et kõnealune kohtupraktika on välja kujunenud ja seda on kohaldatud asjades, kus komisjon võttis vaidlustatud otsuse vastu pärast ametlikku uurimismenetlust.
For such decisions, this approach seems justified because the ‘interested parties’ within the meaning of Article 88(2) EC have the opportunity to provide all relevant information to the Commission, even if some have not made use of that opportunity.
Kõnealuste otsuste korral tundub selline lähenemisviis olevat põhjendatud, kuna „huvitatud isikutel” EÜ artikli 88 lõike 2 tähenduses on võimalus esitada komisjonile kõik olulised andmed, isegi kui mõned ei ole seda võimalust kasutanud.
33Such parties are therefore to a large extent responsible for the information that was available to the Commission when it reached its decision.
33 Sellised isikud on seetõttu suurel määral vastutavad teabe eest, mis oli komisjonile kättesaadav otsuse tegemise ajal.
If such ‘interested parties’ claim at a later stage that the Commission decision is invalid, it is logical that they can then question the validity of the Commission decision only on the basis of the information which was available to the Commission for the adoption of its decision.
Kui sellised „huvitatud isikud” väidavad hiljem, et komisjoni otsus ei ole kehtiv, on loogiline, et nad võivad vaidlustada komisjoni otsuse kehtivuse vaid selle teabe alusel, mis oli komisjonile kättesaadav otsuse tegemisel.
First, there is in my view a formal reason which appears to indicate that this was not the case.
Esiteks on minu arvates olemas ametlik põhjus, mis tundub viitavat sellele, et kaalutlusõiguse piire ei ületatud.
There is in fact no evidence that the Commission was aware in any way of the existence or, at least, of the specific situation of the companies of the first category, to which Nuova Agricast belongs.
Puuduvad igasugused tõendid selle kohta, et komisjon oli mingil viisil teadlik esimese kategooria äriühingute, kelle hulka kuulub Nuova Agricast, olemasolust või vähemalt nende erilisest olukorrast.
This reasoning cannot be transposed to a decision not to raise any objections to an aid
Seda arutluskäiku ei saa üle kanda otsusele mitte esitada vastuväiteid abikava suhtes
According to established caselaw, the validity of a State aid decision by the Commission must, however, be evaluated on the basis of the information that was available to the Commission when it adopted the deci-
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb komisjoni riigiabi otsuse kehtivust hinnata siiski selle teabe alusel, mis oli komisjonile kättesaadav otsuse vastuvõtmise