natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Consequently, if that participation and that notification are not to be rendered nugatory, a difference must necessarily be capable of existing between, on the one hand, the amount of allowances ‘intended to be allocated’, within the meaning of criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87, by the Member State and, on the other hand, the quantity actually allocated in accordance with Article 11(1) of the directive, by a decision ‘based on [the NAP]’.
Kui seda teatamist ja üldsuse osalemist ei soovita mõttetuks muuta, siis peab järelikult kindlasti olema võimalik, et saastekvootide kogus, mida liikmesriik „kavatseb eraldada” direktiivi 2003/87 III lisa 10. kriteeriumi tähenduses, erineb „jaotuskava põhjal” tegelikult eraldatud kogusest direktiivi 2003/87 artikli 11 lõike 1 tähenduses.
Accordingly, the Commission’s argument that criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87 prohibits any expost adjustment by the Member State of the allocations appearing in the NAP is misconceived.
Seetõttu on väär komisjoni argument, et direktiivi 2003/87 III lisa 10. kriteerium keelab igasuguse jaotuskavas tehtud eraldiste tagantjärele korrigeerimise liikmesriigi poolt.
The applicant adds that the Commission’s point of view is also incompatible with Article 38(2) of Regulation No 2216/2004, which permits, without requiring any special scrutiny, downward expost adjustments of allocation decisions, provided that those adjustments are based on more specific data or are consistent with the procedures provided for by the NAP.
Hageja lisab, et komisjoni nägemus on vastuolus ka määruse nr 2216/2004 artikli 38 lõikega 2, mis lubab erilist kontrolli kehtestamata teha eraldamisotsustes tagantjärele vähendamisi, kui need parandused põhinevad täpsematel andmetel või kui need on kooskõlas jaotuskavas sätestatud meetoditega.
With regard to the teleological interpretation of criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87, the applicant submits that, as the Commission itself stated in its guidance, the objective of this criterion is to ensure that the NAP is transparent, so that undertakings, the public, the Commission and the other Member States may react according to the quantities of allowances that the Member State envisages allocating (Commission guidance, p. 23).
Direktiivi 2003/87 III lisa 10. kriteeriumi teleoloogilise tõlgendamise kohta leiab hageja, et nagu komisjon ka ise märkis oma juhistes, on selle kriteeriumi eesmärk tagada jaotuskava läbipaistvus, et ettevõtjad, üldsus, komisjon ja teised liikmesriigid võiksid tegutseda lähtuvalt sellest, millise koguse saastekvoote liikmesriik kavatseb eraldada (komisjoni juhised, punkt 23).
46, Amendment 73). The applicant infers therefrom that criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87 contains only a procedural requirement that the Member State must notify to the Commission an NAP
Hageja järeldab sellest, et direktiivi 2003/87 III lisa 10. kriteerium sisaldab vaid formaalset nõuet, mille kohaselt peab liikmesriik esitama komisjonile jaotuskava koos selle direktiiviga hõlmatud käitiste nimekirjaga ja esialgsete
Finally, it submits that the Commission itself chose not to lay down additional requirements in this regard in its own guidance (Commission guidance, pp. 20 and 21).
Viimasena väidab ta, et komisjon on ise oma juhistes loobunud selle kohta täiendavate nõuete kehtestamisest (komisjoni juhised, punktid 23 ja 24).
(c) Observance of criterion 5 of Annex III to Directive 2003/87
c) Direktiivi 2003/87 III lisa 5. kriteeriumi järgimine
The applicant submits that, contrary to the Commission’s view, the expost adjustments envisaged by the German NAP are also compatible with criterion 5 of Annex III to Directive 2003/87 which states that, in accordance with the requirements of the Treaty, the NAP must not unduly favour certain undertakings or activities .
Hageja toob esile, et vastupidi komisjoni arvamusele on Saksamaa jaotuskavas ette nähtud tagantjärele korrigeerimised kooskõlas ka direktiivi 2003/87 III lisa 5. kriteeriumiga, mille kohaselt ei tohi jaotuskava, kooskõlas asutamislepingu nõuetega, anda teatavatele ettevõtetele ega tegevusaladele põhjendamatut eelist.
The applicant explains that it would, on the contrary, be if the Member States were not able to withdraw allowances, even if they were based on incorrect or exaggerated production forecasts, for example in the case of new entrants, that an undue competitive advantage would arise for the operator in question because of the possibility of selling profitably the excess allowances on the market and, conversely, undue competitive disadvantages would arise for the other operators.
Hageja täpsustab selle kohta, et vastupidise olukorraga oleks tegemist, kui liikmesriikidel poleks võimalik saastekvoote tagasi nõuda näiteks uute sisenejate puhul isegi juhul, kui nende eraldamine põhines tootmismahtude ekslikul või liialdatud prognoosil, kuna see tooks asjaomase ettevõtja jaoks kaasa põhjendamatu konkurentsieelise tulenevalt asjaolust, et ta võib üleliigse saastekvoodi turul kasumiga maha müüa, ning teiste käitajate jaoks tähendaks see vastupidi ebasoodsasse konkurentsiolukorda sattumist.
In cases of this kind, downward expost adjustments would be an appropriate and necessary means of preventing such distortions of competition which are contrary to criterion 5, while compensating for the advantage which the new entrants would obtain by virtue of the fact that the allocation of allowances to them is based on a rate of production capacity utilisation resulting from their own calculations.
Saastekvootide tagantjärele vähendamine on niisugusel juhul sobiv ja vajalik vahend selliste 5. kriteeriumiga vastuolus olevate konkurentsimoonutuste takistamiseks, tasandades sealjuures siiski eelise, mille uued sisenejad saavad tõsiasjast, et saaste -kvoote eraldatakse neile nende endi välja arvutatud tootmisvõimsuse rakendusastme põhjal.
The applicant adds that if there is no possibility of making such expost adjustments to avoid ‘over-allocations’ it cannot comply with the obligation owed by it under criterion 1 of Annex III to Directive 2003/87, according to which it must ensure that the total quantity of allowances to be allocated is not more than is likely to be needed for the strict application of the criteria of that annex .
Hageja lisab, et „üleeraldamise” vältimiseks sellise tagantjärele korrigeerimise võimaluse puudumisel ei saaks ta täita kohustust, mis tuleneb direktiivi 2003/87 III lisa 1. kriteeriumist, mille kohaselt peab ta tagama, et eraldatavate saastekvootide üldkogus ei oleks suurem, kui on tõenäoliselt vaja kõnesoleva lisa kriteeriumide rangeks kohaldamiseks.
While the latter are incompatible with Annex III
Ta leiab, et komisjon eirab siinkohal põhjapanevat erinevust
On the contrary, criteria 1 and 5 of Annex III to Directive 2003/87 require excess allocations to be revoked in individual justified cases .
Vastupidi, direktiivi 2003/87 III lisa 1. ja 5. kriteerium nõuavad, et konkreetsetel põhjendatud juhtudel tuleb üleliigsed eraldised tühistada.
Finally, the applicant contests the Commission’s argument that the possibility of making expost adjustments is liable to reduce the precision of, and care taken over, the preventive checks to be carried out in relation to the calculations and forecasts submitted by operators for the purposes of the initial allocation of allowances .
Viimasena ei nõustu hageja komisjoni argumendiga, mille kohaselt võimalus saastekvoote tagantjärele korrigeerida võib vähendada käitajate poolt esmase saastekvootide eraldamise tarbeks esitatud arvutuste ja prognooside ennetava kontrolli täpsust ja hoolsust.
In the applicant’s submission, even if the forecasts are based on the best possible estimate of future production capacity utilisation, there cannot actually be absolute certainty as regards those forecasts.
Hageja kohaselt ei ole nende prognooside kohta täielikku kindlust isegi siis, kui need põhinevad parimal võimalikul hinnangul.
The risk of an excess allocation of allowances, that is to say one exceeding the actual needs of the operator in question, accordingly requires application of expost adjustments.
Oht eraldada liiga suur kogus saastekvoote ehk kogus, mis ületab asjaomase käitaja vajadust, nõuab, et seda tagantjärele korrigeeritaks.
In addition, the initial forecasts must be checked as carefully and fully as possible, given that an initial ‘over-allocation’ may result in an insufficient allocation for other operators.
Peale selle tuleb esmaseid prognoose kontrollida nii täpselt ja hoolsalt kui võimalik, kuna esmane „üleeraldamine” võib teiste käitajate jaoks tähendada seda, et neile ei piisa tehtud eraldistest.
(d) The extent of the Commission’s power of review under Article 9(3) of Directive 2003/87, read in conjunction with Annex III thereto, and the freedom of action left to the Member States by the directive
d) Komisjoni kontrollipädevuse ulatus direktiivi 2003/87 artikli 9 lõike 3 kohaselt koosmõjus selle III lisaga ja direktiiviga liikmesriikidele jäetud tegutsemisruum
The applicant calls generally into question the extent of the Commission’s power to review NAPs.
Hageja seab üldisemalt kahtluse alla komisjoni jaotuskavasid puudutava kontrollipädevuse ulatuse.
It states that Article 9(3) of Directive 2003/87 limits the Commission’s power of review to examination of an NAP on the basis solely of the criteria contained in Annex III to the directive and of the provisions of Article 10 .
Hageja täpsustab, et direktiivi 2003/87 artikli 9 lõige 3 sätestab, et komisjoni kontrollipädevus piirdub jaotuskava hindamisel üksnes hindamisega lähtuvalt III lisas sisalduvaist kriteeriumidest ja selle direktiivi artikli 10 sätteist.
Accordingly, it is possible to reject an NAP only insofar as it is incompatible with those criteria and provisions.
Seetõttu on jaotuskava tagasilükkamine võimalik vaid siis, kui see on vastuolus nende kriteeriumidega või nende sätetega.
In particular, criterion 10 cannot be interpreted in a
Iseäranis ei tohi 10. kriteeriumi tõlgendada
If the Commission were intending to contest the national allocation rules in the light of other considerations, it would have to exercise its general supervisory powers, as provided for in Articles 211 EC and 226 EC.
Kui komisjon soovib eraldamist reguleerivaid siseriiklikke norme vaidlustada lähtuvalt muudest kaalutlustest, siis peab ta kasutama oma üldist järelevalvepädevust, mis on ette nähtud EÜ artiklites 211 ja 226.
The applicant further submits that neither Directive 2003/87 nor Article 9(3) read in conjunction with Annex III prohibits the making of expost adjustments, which are left for the Member States to decide upon in their discretion.
Peale selle ei keela hageja arvates ei direktiiv 2003/87 ega selle artikli 9 lõige 3 koosmõjus III lisaga tagantjärele korrigeerimist, kuna selles osas on liikmesriikidele jäetud otsustamisvabadus.
On the contrary, the exclusion of such a possibility in individual cases would mean that the applicant would no longer be in a position to observe in an effective manner the criteria set out in Annex III .
Vastupidi, niisuguse võimaluse välistamine konkreetsetel juhtudel tähendaks, et hagejal ei ole enam võimalust järgida tõhusalt III lisas loetletud kriteeriume.
Furthermore, in accordance with the second sentence of Article 9(1) of Directive 2003/87, the Member States may provide in their NAPs for criteria apart from those set out in Annex III, provided that those additional criteria are objective and transparent.
Lisaks võivad liikmesriigid direktiivi 2003/87 artikli 9 lõike 1 teise lause kohaselt oma jaotuskavades ette näha lisakriteeriume, kui need on objektiivsed ja läbipaistvad.
In the applicant’s view, all the expost adjustments under the German NAP satisfy those requirements of objectivity and transparency, since operators are informed upon the allocation of allowances of the conditions under which and the extent to which the allowances can be withdrawn.
Hageja arvates vastavad kõik Saksamaa jaotuskavasse tagantjärele tehtud korrigeerimised neile objektiivsuse ja läbipaistvuse nõuetele, kuna käitajatele anti saastekvootide eraldamise hetkel teada, millistel tingimustel ja millises ulatuses on neid võimalik tagasi nõuda.
The applicant disputes, moreover, that a general prohibition on measures for downward expost adjustment can be deduced from Article 29 of Directive 2003/87, since that provision allows solely, and by way of exception, for the grant of additional allowances in cases of force majeure.
Hageja vaidlustab lisaks ka selle, et üldine tagantjärele vähendamise meetmete keeld on võimalik tuletada direktiivi 2003/87 artiklist 29, kuna see säte näeb vaid ette, et erandolukorras on vääramatu jõu esinemisel võimalik anda täiendavaid saaste -kvoote.
The aim of Article 29 is thus to limit strictly, from the beginning of trading, issue by the Member States of additional allowances, that is to say upward expost adjustment, in order to prevent an increase in the total quantity allocated in a Member State .
Direktiivi 2003/87 artikli 29 eesmärk on niisiis seada kauplemise algusest peale ranged piirid liikmesriikide poolt täiendavate saastekvootide andmisele ehk tagantjärele saastekvootide väljastamisele, et vältida liikmesriigis eraldatud saastekvootide üldkoguse suurenemist.
On the other hand, that provision does not in any way cover the converse situation, namely that of downward expost adjustment.
Samas ei käsitle see säte mingil moel vastupidist olukorda ehk saastekvootide tagantjärele vähendamist.
The applicant concludes therefrom that the expost adjustments provided for by the German NAP are consistent both with the objectives and with the wording of Directive 2003/87.
Hageja järeldab sellest, et Saksamaa jaotuskavas ette nähtud tagantjärele korrigeerimine on kooskõlas nii direktiivi 2003/87 eesmärkide kui ka sõnastusega.
(e) The economic arguments put forward by the Commission
KOMISJON e) Komisjoni esitatud majanduslikud argumendid
The applicant submits that, contrary to the Commission’s contentions, its own case is supported by the objectives, both ecological and environmental, of Directive 2003/87, namely reducing greenhouse gas emissions in a costeffective and economically efficient manner (Article 1 of Directive 2003/87), preserving the integrity of the internal market and conditions of competition (recital 7 in the preamble to the directive) and taking account of the potential for industrial process activities to reduce emissions (recital 8).
Hageja väidab, et vastupidi komisjoni väidetele kinnitavad tema seisukohta nii direktiivi 2003/87 ökoloogilised kui ka majanduslikud eesmärgid ehk kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamine tulemuslikult ja majanduslikult tõhusalt (direktiivi 2003/87 artikkel 1), siseturu terviklikkuse ja konkurentsi toimimise tingimuste säilitamine (direktiivi 2003/87 seitsmes põhjendus) ja tööstustegevusest tuleneva heitkoguste vähendamise võimaluse arvesse võtmine (direktiivi 2003/87 kaheksas põhjendus).
The downward expost adjustments contested by the Commission are designed to prevent distortions of competition in the internal market by righting abuse and providing a remedy for ‘over-allocations’ prejudicial to competitors.
Tagantjärele vähendamine, millele komisjon vastu vaidleb, aitab just nimelt takistada konkurentsimoonutusi siseturul, kuna sellega heastatakse konkurente kahjustavad kuritarvitused ja „üleeraldamised”.
They also enable corrections to be made in the event of erroneous forecasts and of reductions in production that depart from the forecasts, while, in the case of cogeneration installations, they enable the consequences inherent in the misuse of a special allocation of allowances contrary to its environmental objective to be remedied.
Lisaks võimaldab see parandada vigaseid prognoose ja nendest prognoosidest kõrvale kalduvat tootmise vähenemist ning koostootmisjaamade puhul võimaldavad need korrigeerida tagajärgi, mis paratamatult kaasnevad, kui vastupidi keskkonnaalastele eesmärkidele saastekvootide erandlikku eraldamist kuritarvitatakse.
The applicant contests the Commission’s argument that the expost adjustments are detrimental to the certainty that businesses need in order to make investments that lead to reductions of emissions (Commission Communication of 7 July 2004, pp. 7 and 8).
Hageja ei nõustu komisjoni argumendiga, mille kohaselt kahjustab tagantjärele korrigeerimine kindlust, mis on ettevõtjate jaoks vajalik heitkoguseid vähendavate investeeringute tegemiseks (komisjoni 7. juuli 2004. aasta teatis, punkt 8).
These adjustments turn not on the reduction of emissions, but on the reduction of the installation’s actual production, should it diverge from forecast production .
Need korrektiivid ei sõltu aga mitte heitkoguste vähendamisest, vaid käitise tegelikust tootmise vähenemisest olukordades, kus see erineb prognoositud tootmisest.
In the applicant’s submission, the expost adjustments in fact facilitate the effective functioning of the market and increase investment certainty, inter alia in the case of investments for the substitution of fuels producing a high level of CO2.
Tagantjärele korrigeerimine hoopis hõlbustab hageja hinnangul turu tõhusat toimimist ja suurendab selliste investeeringute kindlust nagu need, mille eesmärk on asendada kütused, mille tulemusena tekib suures koguses CO2.
They make the operator’s decision to sell or purchase allowances depend on the efficiency of his installation and free up unused allowances for new installations.
Tagantjärele korrigeerimine seab käitaja saastekvootide müümise või ostmise otsuse sõltuvusse tema käitise tõhususest ja vabastab kasutamata saastekvoodid uute käitiste jaoks.
Furthermore, the Commission’s argument that the expost adjustments and the
Lisaks on ekslik komisjoni argument, mille kohaselt mõjutab tagantjärele korrigeerimine ja
The increase to the reserve resulting from the restoration of allowances under those adjustments is moreover intended to prevent that purchase obligation from becoming too extensive.
Reservi suurendamisel uuesti kasutusse võetud saastekvootidega on aga eesmärk vältida selle ostukohustuse liiga oluliseks muutumist.
So far as concerns the Commission’s argument that the expost adjustments are not necessary in order to combat abuse and erroneous forecasts and that false information must be corrected before the allocation decision, the applicant observes that it does not become apparent that forecasts are erroneous until after that decision, that is to say on the basis of a comparison of actual production with that initially forecast.
Mis puudutab komisjoni argumenti, et tagantjärele korrigeerimist ei ole vaja kuritarvituste ja ekslike prognoosidega võitlemiseks ning mille kohaselt tuleb ebatäpsed andmed parandada enne eraldamisotsuse tegemist, siis selles osas märgib hageja, et nende prognooside ekslikkus tuleb välja alles pärast seda otsust algselt ette nähtud tootmise ja tegeliku tootmise võrdluse põhjal.
In those circumstances, expost adjustment is the only means of avoiding the resulting risk of ‘over-allocation’ and, therefore, the only means of preventing the proper functioning of the allowance trading scheme from being affected .
Taolises olukorras on tagantjärele korrigeerimine ainus viis, kuidas vältida sellest tulenevat „üleeraldamise” ohtu ja järelikult ka ainus viis vältida saastekvootidega kauplemise süsteemi nõuetekohase toimimise kahjustamist.
Nor does Directive 2003/87 draw a distinction in this regard on the basis of the gravity of the fault committed by the operator.
Lisaks ei tee direktiiv 2003/87 siinkohal vahet lähtuvalt käitaja tehtud vea raskusest.
It follows that forecasting errors committed by negligence must also be corrected subsequently and that, contrary to the Commission’s view, the national legislation concerning the combating of intentional abuse is not sufficient for this purpose.
Sellest järeldub, et prognoosides tehtud hooletusvead tuleb samuti hiljem parandada ja vastupidi komisjoni arvamusele ei ole siseriiklikud tahtlike kuritarvitustega võitlemist reguleerivad õigusaktid selleks piisavad.
The applicant adds that the only measure recognised as lawful by the Commission in the contested decision, namely revocation of the allocation of allowances following an installation’s closure, is also an expost adjustment.
Hageja lisab, et ainus meede, mida komisjon peab vaidlustatud otsuses lubatavaks, ehk saastekvootide tühistamine pärast käitise sulgemist, on samuti tagantjärele korrigeerimine.
In this connection, it contests the Commission’s argument that the closure of an installation leads to the disappearance of the installation and, therefore, of the operator as such .
Ta ei nõustu komisjoni argumendiga, et käitise sulgemine tähendab käitise kadumist ja järelikult ka käitaja kui sellise kadumist.
First, an operator does not cease to exist in law simply because an installation closes.
Esiteks ei lakka käitaja õiguslikult olemast üksnes seetõttu, et mingi käitis suletakse.
Second, German environmental law imposes extensive aftercare obligations on the operator following the closure.
Teiseks seab Saksa keskkonnaõigus käitajale olulised hoolduskohustused ka pärast sulgemist (Nachsorgepflichten).
In those circumstances, the operator could profit from assigning allowances that he no longer needs.
Neil asjaoludel on käitajal võimalik saada kasu talle mittevajalike saastekvootide üleandmisest.
Accordingly, the withdrawal, to which the Commission does not object, of allowances in the event of closure of an installation in reality constitutes a downward expost adjustment.
Sellest tulenevalt tähendaks saastekvootide tagasinõudmine, millele komisjon ei ole vastu vaielnud, tegelikkuses saastekvootide tagantjärele vähendamist.
(a) Decisiveness of the effect of the criteria in Annex III to Directive 2003/87 in the review carried out by the Commission under Article 9(3) of the directive
Komisjoni argumendid a) Direktiivi 2003/87 III lisa kriteeriumide ulatuse määrav tähtsus kontrolli puhul, mida komisjon teostab selle direktiivi artikli 9 lõike 3 alusel
The Commission submits that its power to review NAPs, as laid down in Article 9(3) of Directive 2003/87, relates in particular to the criteria set out in Annex III to the directive, which have to be read in the light of the general context and the system of the directive as a whole.
Komisjon leiab, et jaotuskava puhul käsitlevad tema kontrollivolitused, nagu need on ette nähtud direktiivi 2003/87 artikli 9 lõikes 3, eelkõige selle direktiivi III lisa kriteeriume, mida tuleb tõlgendada lähtuvalt selle direktiivi kui terviku üldisest kontekstist ja ülesehitusest.
According to the Commission, the matter at issue in the case is whether the contested decision is compatible with the directive and, in particular, with the criteria laid down in Annex III, the general objective of which is to offer operators, on the basis of clear and fixed allowances, an economic incentive to reduce their emissions.
Komisjoni hinnangul on vaidluse ese vaidlustatud otsuse kooskõla kõnesoleva direktiiviga ja eelkõige selle III lisas sätestatud kriteeriumidega, mille üldine eesmärk on selgetele ja kindlaksmääratud saastekvootidele tuginedes anda käitajatele majanduslik stiimul oma heitkoguste vähendamiseks.
The contested decision would be lawful if the NAP dealt with by it were not consistent with those criteria .
Vaidlustatud otsus on õiguspärane, kui selle reguleerimisesemesse kuuluv jaotuskava ei ole kooskõlas nende kriteeriumidega.
Consequently, the effect of those criteria is decisive with regard to the legality of the contested decision and that of the NAP.
Järelikult on kõnealuste kriteeriumide ulatus määrava tähtsusega nii vaidlustatud otsuse kui ka jaotuskava õiguspärasuse seisukohast.
(b) Consistency of the German NAP with criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87
b) Saksamaa jaotuskava kooskõla direktiivi 2003/87 III lisa 10. kriteeriumiga
The Commission takes the view that expost adjustments, even if made in accordance with pre-established rules, are not compatible with criterion 10 as interpreted in the general context of Articles 9 and 11 of Directive 2003/87.
Komisjon leiab, et isegi kui tagantjärele korrigeerimine toimub eelnevalt kindlaksmääratud reeglite kohaselt, ei ole see kooskõlas 10. kriteeriumiga nii nagu seda tõlgendatakse direktiivi 2003/87 artiklites 9 ja 11 üldises kontekstis.