natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The same applies to mass-media campaigns, which can carry risks of increasing the propensity for substance use (21).
Enamik Euroopa uimastiravist toimub ambulatoorsetes asutustes, sealhulgas perearstipraksistes, eelkõige seetõttu, et need on kohad, kus toimub asendusravi.
Drug treatment takes place in a variety of settings, including outpatient and inpatient treatment centres, general practice, lowthreshold agencies and prison.
Kahtluse alla on seatud koolipõhise ennetustegevuse üldine mõju (Coggans, 2006; Gorman et al., 2007).
Outpatient settings, including general practice, account for most of the treatment for drug use in Europe, mainly because substitution treatment is usually delivered in these settings.
Hiljutised kirjandusülevaated (19) näitavad aga, et koolipõhise ennetuse mõned osad, nagu keskendumine normatiivsetele ettekujutustele ja elulistele oskustele, paistavad olevat tõhusad.
Drug users entering treatment in outpatient settings are, according to the latest figures from the treatment demand indicator, on average around 30 year sold and predominantly male (22).
Näiteks teatas positiivsetest tulemustest Euroopa Komisjoni kaasrahastatav randomiseeritud kontrollkatsena läbiviidud ELi uimastisõltuvuse ennetamise uuring (EU-Dap study), mille eesmärk oli koolipõhise sekkumisprogrammi väljatöötamine ja hindamine (20).
Around one third refer themselves to treatment, 22% are referred to treatment by the criminal justice system, with this figure growing in recent years, and the remaining are referred through social and health services or through informal networks (23).
Järeluuringus leiti, et viisteist kuud pärast sekkumist oli programmi mõju stabiilne ning joobeseisundi ja kanepitarbimise sagedus osalejate hulgas oli vähenenud. Uuringus kasutatud programm „Unplugged” seadis küsimuse alla uimastitarbimise heakskiitmise ja levimuse ettekujutused noorte hulgas.
See Chapter 3 in this report and the 2007 annual report.
2008.aastaaruanne:uimastiprobleemideolukordEuroopas
See Tables TDI-10 (part iii) and TDI-21 (part ii) in the 2008 statistical bulletin.
Viimastele ravinõudluse indikaatori andmetele tuginedes on ambulatoorset ravi alustavad uimastitarbijad keskmiselt
See Table TDI-16 in the 2008 statistical bulletin.
30 aastat vanad ja enamjaolt mehed (22
Annual report 2008: the state of the drugs problem in Europe substitution treatment and needle and syringe exchange programmes (NSPs), which target overdose deaths and the spread of infectious diseases.
Tõusutendents ravile suunatud patsientide, eriti uute patsientide osakaalus, kelle probleemiks on opioidide hulka mittekuuluv uimasti, võib kajastada nii positiivset arengut kanepi- ja kokaiiniravi kättesaadavuses mitmes liikmesriigis kui ka kõnealuste uimastite tarbijate sagedasemat ravilepöördumist (vt 3. ja 5. peatükk).
These measures are reported to be available in all countries except Turkey (see also Chapters 6 and 8) and, while considerable differences exist in the range and levels of service provision, the general European trend is one of growth and consolidation of harmreduction measures.
Samas on spetsiaalselt opioide mittetarvitavate narkomaanide vajadustele suunatud teenuste üldine kättesaadavus endiselt piiratud.
proportion of clients, and especially new clients, referred to treatment for problems with non-opioid drugs may reflect improvements in treatment availability for users of cannabis and cocaine in several Member States as well as an increase in the numbers of users seeking treatment for these drugs (see Chapters 3 and 5).
Uimastitega seotud kahjude ennetamine ja vähendamine on rahvatervise eesmärk kõikides liikmesriikides ning ELi narkootikumidealases strateegias ja tegevuskavas (Euroopa Komisjon, 2007a). Peamised meetmed selles valdkonnas on opioidide asendusravi ning nõelaja süstlavahetusprogrammid, mis võitlevad üledooside põhjustatud surmade ja nakkushaiguste levikuga.
However, the overall availability of services specifically targeted to the needs of non-opioid drug users remains limited.
Kõnealused meetmed on andmete põhjal saadaval kõikides riikides peale Türgi (vt ka 6. ja 8. peatükki) ning ehkki teenuse pakkumise ulatus ja tase on küllaltki erinev, valitseb Euroopas üldiselt kahjude vähendamise meetmete kasvu ja konsolideerumise suundumus.
Treatment in inpatient settings takes place mostly in therapeutic communities, psychiatric hospitals and specialised departments in general hospitals.
Lisaks pakub enamik riike mitmesuguseid tervishoiu- ja sotsiaalteenuseid madala läve asutustes.
The services provided range from short-term detoxification to prolonged psychiatric and abstinence-based treatment programmes.
Mõned riigid teatavad siiski, et kahjude vähendamise meetmete rakendamine on hilinenud vähese poliitilise toetuse tõttu. Kreekas on madala läve teenuste ja asendusravi laienemine peatunud.
Residential services can be particularly suited for drug users with complex treatment needs, due to co-morbid physical and mental health problems.
Pärast välisrahastamise lõppu tõmmati koomale Rumeenia ja Poola nõelaja süstlavahetusprogramme. Küprose ainukesel nõelaja süstlavahetusprogrammil ei ole ametlikku toetust.
Inpatient clients are, on average, similar to outpatient clients: around 30 years old, mainly males and entering drug treatment for primary opioid use (24). The proportion
Ungaris, kus nõelaja süstlavahetusprogrammid ning otse abivajajateni jõudmine on suurenenud, viitab ravi mitte saava elanikkonna hulgas korraldatud uuring, et meetmete hulk on ikka ebapiisav ja juurdepääs neile piiratud.
In addition, most countries provide a range of healthcare and social services at lowthreshold agencies.
Statsionaarne ravi leiab peamiselt aset teraapiarühmades, psühhiaatriahaiglates ja üldhaiglate eriosakondades.
However, some countries report that the implementation of harmreduction measures has been delayed due to the lack of political support.
Pakutavad teenused ulatuvad lühiajalisest detoksifitseerimisest pikemate psühhiaatriliste ja karskusel põhinevate raviprogrammideni.
In Greece, expansion of lowthreshold services and substitution treatment has been stalled; needle and syringe programmes in Romania and Poland were scaled down in 2006, after external funding ceased; Cyprus’s only needle and syringe exchange programme is not officially endorsed.
Statsionaariteenused võivad eriti hästi sobida uimastitarbijatele, kelle ravivajadused on kaasnevate füüsilise ja vaimse terviseprobleemide tõttu keerulised.
In Hungary, where NSPs and outreach work have been increasing, a study among the out-of-treatment population suggests that provision is still insufficient and access barriers are high.
Statsionaarsed patsiendid on sarnaselt ambulatoorset ravi saajatele keskmiselt 30 aastat vanad, enamjaolt mehed ja alustavad uimastiravi esmaselt opioidide tarbimise pärast (24).
of drug clients with no employment and unstable accommodation is, however, higher among inpatient clients than among outpatient clients, in most countries where comparison is possible (25
Töötute ja kindla elupaigata uimastipatsientide osakaal on enamikus riikides, kus asjakohane võrdlus on võimalik, statsionaaris siiski tunduvalt suurem kui ambulatoorse ravi patsientide hulgas (25).
Due to the specific profile of the Baltic States and Romania with regard to HIV/AIDS, international donors continue to play an important role in these countries.
Mõned liikmesriigid on hiljuti analüüsinud kahjude vähendamise meetmete tulemusi.
Financial support for harmreduction activities is provided by the Global Fund ‘Programme to fight against AIDS, malaria and tuberculosis’, while in Estonia, Lithuania and Latvia, UNODC has recently launched the project ‘HIV/AIDS prevention and care among injecting drug users and in prison settings’.
Prantsusmaal langes uimastitarbijate suremuse vähenemine kokku viirusevastase kolmikravi kasutuselevõtu, kahjude vähendamise poliitika väljatöötamise ja opioidiasendusravi kättesaadavusega. Hispaanias seostati süstivate narkomaanide arvu vähenemist ning metadooni asendusravi head kättesaadavust nakkushaiguste ja uimastitega seotud surmade
Historically, drug-treatment services have been organised around the needs of opioid users, who still represent the main group of users in treatment.
Algselt on uimastiravi korraldatud opioiditarbijate vajadusi silmas pidades, nemad on ka senini peamine ravi saav uimastitarbijate rühm.
In the majority of Member States, substitution treatment combined with psychosocial care has become the predominant option for opioid users.
Enamikus liikmesriikides on asendusravist koos psühhosotsiaalse hooldusega saanud opioiditarbijate peamine raviviis.
With the introduction of high-dosage buprenorphine treatment in Cyprus in 2007, substitution treatment is now available in all Member States and in Croatia and Norway (26).
Pärast seda, kui Küprosel 2007. aastal alustati ravi suurtes annustes buprenorfiiniga, on asendusravi saadaval kõikides liikmesriikides ning Horvaatias ja Norras (26).
In Turkey, substitution treatment has yet to be introduced, though it is permitted under a 2004 regulation on treatment centres.
Türgis pole asendusravi veel kasutama hakatud, aga seda lubab 2004. aasta ravikeskuste määrus.
After methadone, buprenorphine is the second most commonly prescribed opioid substitute, and its use in the treatment of opioid dependence has increased in recent years (see Chapter 6).
Buprenorfiin on metadooni järel levinuim opioidiasendaja ja selle kasutamine opioidisõltuvuse ravis on viimastel aastatel suurenenud (vt 6. peatükki).
It is now available as a treatment option in all Member States except Bulgaria, Hungary and Poland.
Buprenorfiin on ravivõimalusena saadaval kõikides liikmesriikides peale Bulgaaria, Ungari ja Poola.
The prevention and reduction of drugrelated harm is a public health objective in all Member States and in the EU drug strategy and action plan (European Commission, 2007a).
Vt tabeleid TDI-10 (iii osa) ja TDI-21 (ii osa) 2008. a statistikabülletäänis. Vt tabelit TDI-16 2008. a statistikabülletäänis.
See Tables TDI-10 (part vii) and TDI-21 (part iv) in the 2008 statistical bulletin.
Vt tabeleid TDI-10 (vii osa) ja TDI-21 (iv osa) 2008. a statistikabülletäänis.
See Tables TDI-13 and TDI-15 in the 2008 statistical bulletin.
Vt tabeleid TDI-13 ja TDI-15 2008. a statistikabülletäänis.
See Tables HSR-1 and HSR-2 in the 2008 statistical bulletin.
Vt tabeleid HSR-1 ja HSR-2 2008. a statistikabülletäänis.
Chapter 2: Responding to drug problems in Europe — an overview provision of services to imprisoned drug users and new laws on drug treatment in prison.
2. peatükk: ülevaade narkoprobleemide lahendamisest Euroopas arvu vähenemisega uimastitarbijate hulgas (De la Fuente et al., 2006).
of users, particularly women, heroin and crack users, those who belong to ethnic minorities and those with co-morbid psychiatric problems.
Vanglad on uimastitarbijatele suunatud tervishoiu- ja sotsiaaltöö seisukohast oluline keskkond.
Social reintegration is recognised as an essential component of comprehensive drug strategies, and it can be implemented at any stage of drug use and in different settings.
Ühiskonda taasintegreerimist tunnustatakse terviklike uimastistrateegiate olulise osana ja seda võib rakendada uimastitarbimise igal astmel ja eri tingimustes.
The aims of social reintegration interventions may be achieved through capacity building, improvement of social abilities, measures to facilitate and promote employment and to obtain or improve housing.
Ühiskonda taasintegreerimise eesmärki võib saavutada suutlikkuse arendamise, sotsiaalsete võimete parandamise, tööhõive lihtsustamise ja edendamise ning elamispinna saamise või parandamise abil.
In practice, reintegration services may offer vocational counselling, work placements and housing support, while prison-based interventions may link inmates to community-based housing and social support services in preparation for their release.
Praktikas võib taasintegreerimise teenustena pakkuda kutsenõustamist, töökohti ja majutustuge, samas kui vanglapõhised sekkumised võivad siduda vange kogukonnapõhiste majutus- ja sotsiaalteenustega, valmistades neid ette vabadusse pääsemiseks.
Data available from a variety of studies continue to point to an over-representation of drug users in European prisons, compared to the general population.
Erinevate uuringute andmed viitavad jätkuvalt sellele, et kogu elanikkonnaga võrreldes on uimastitarbijad Euroopa vanglates üleesindatud.
Surveys carried out between 2001 and 2006 show that the proportion of prisoners (29) who report having ever used an illicit drug varies greatly between prison populations, detention centres and countries, from a third or less (Bulgaria, Hungary, Romania) to above 50% in most studies, and up to 84% in a women’s prison in England and Wales.
Aastatel 2001–2006 korraldatud uuringutest ilmneb, et nende vangide osakaal (29), kes on kunagi keelatud uimastit tarvitanud, erineb kinnipeetavate, kinnipidamiskeskuste ja riikide lõikes üsna palju, ulatudes kuni kolmandikust (Bulgaaria, Ungari, Rumeenia) enam kui 50%-ni enamikus uuringutes ning 84%-ni Inglismaa ja Walesi naistevanglates.
Cannabis remains the illicit drug most frequently reported by prisoners, with lifetime prevalence levels of up to 78%.
Kanep on jätkuvalt keelatud uimasti, millest vangid kõige enam teatavad, ning elu jooksul kanepitarbimise levimus ulatub 78%-ni.
Although estimates of lifetime use of other substances can be very low in some prisons (down to 1%), some studies report lifetime prevalence levels of 50–60% for heroin, amphetamines or cocaine among prisoners (30).
Kuigi muude uimastite elu jooksul tarbimise levimus võib mõnes vanglas olla väga madal (kõigest 1%), ilmneb mõnest uuringust, et 50–60% vangidest on elu jooksul heroiini, amfetamiinivõi kokaiini tarbinud (30).
The most damaging forms of drug use may also be concentrated among prisoners, with some studies reporting that more than a third of those surveyed have ever injected drugs (31).
Ka kõige laastavama mõjuga uimastitarbimise vormid võivad olla vangide hulgas enam levinud: mõnede uuringute andmetel on enam kui kolmandik küsitletutest elu jooksul narkootikume süstinud (31).
Homelessness, together with living in unstable accommodation, is one of the most serious forms of social exclusion facing drug users, affecting about 10% of drug users entering treatment in 2006 (27).
Kodutus ja ebakindel eluase on üks tõsisemaid sotsiaalse tõrjutuse vorme, millega uimastitarbijad kokku puutuvad ning mis mõjutas 2006. aastal ravile pöördunud uimastitarbijatest umbes 10% (27).
While housing support is provided to drug treatment clients in many countries, shortages have also been documented, and two countries report that it is difficult for drug users to gain access to the general services for the homeless that are traditionally used by problem alcohol users (Ireland, Italy).
Kuigi paljudes riikides saavad uimastipatsiendid eluaseme leidmisel abi, on dokumenteeritud ka puudujääke ning kaks riiki teatavad, et uimastitarbijatel on raske pääseda ligi kodututele mõeldud üldteenustele, mida tavaliselt kasutavad probleemsed alkoholitarbijad (Iirimaa, Itaalia).
New measures that can help meet the accommodation needs of drug users are being undertaken in three countries (Belgium, Denmark, Netherlands), which report that facilities for homeless long-term addicts are being centralised and specialised care homes are being opened for drug users with problem behaviour or co-morbidity.
Kolm riiki (Belgia, Taani, Madalmaad) võtavad uusi meetmeid, mis aitavad lahendada uimastitarbijate eluasemevajadusi, ja teatavad, et nad tsentraliseerivad asutusi kodutute pikaajaliste sõltlaste jaoks ning avavad spetsiaalseid hooldekodusid probleemse käitumise või kaasnevate terviseprobleemidega uimastitarbijate jaoks.
The fact that drugs find their way in to most prisons, despite all measures being taken to reduce the supply of drugs, is recognised by both prison experts and policymakers.
Nii vanglaspetsialistid kui ka poliitikakujundajad tunnistavad asjaolu, et hoolimata kõigist narkootikumide pakkumise vähendamiseks võetud meetmetest leiavad uimastid tee vanglatesse.
Studies carried out between 2001 and 2006 in Europe show that between 1% and 56% of inmates report having used drugs within prison, and up to a third of inmates have injected drugs while in custody (32).
Aastatel 2001–2006 Euroopas korraldatud uuringutest ilmneb, et 1–56% kinnipeetavatest on vanglas uimasteid tarbinud ning kuni kolmandik on kinnipidamise ajal uimasteid süstinud (32).
This raises concerns around the potential spread of infectious diseases, especially in relation to the sharing of injection equipment.
See tekitab muret nakkushaiguste võimaliku leviku pärast, eriti seoses süstimisvahendite ühise kasutamisega.
Helping drug treatment clients find employment is a key element in social reintegration, as one in every two clients entering treatment is unemployed (28).
alustav patsient on töötu (28
Prisons represent an important setting for the delivery of health and social interventions to drug users.
33 ) lähenemistest, mis aitavad klientidel tööd leida ja seda hoida.
The prison population in the European Union is over 607 000 (33), with an estimated annual turnover of more than 860 000 prisoners.
Euroopa Liidus on enam kui 607 000 kinnipeetavat ( ning aasta jooksul läbib vanglaid hinnanguliselt
The term ‘prisoners’ is used in a broad sense here, and includes both on-remand and convicted incarcerated persons.
Terminit „vangid” kasutatakse siin laiemas tähenduses, mis hõlmab nii eeluurimise all olevaid kui ka süüdimõistetud kinnipeetavaid. Vt tabelit DUP-1 2008. a statistikabülletäänis. Vt tabelit DUP-2 2008. a statistikabülletäänis.
See Tables DUP-3 and DUP-4 in the 2008 statistical bulletin.
Vt tabeleid DUP-3 ja DUP-4 2008. a statistikabülletäänis.
Council of Europe Annual Penal Statistics (SPACE), based on a prison population survey with reference to 1 September 2006.
Euroopa Nõukogu iga-aastane kuritegevuse statistika (SPACE), mis põhineb kinnipeetavate uuringul seisuga 1. september 2006.
Annual report 2008: the state of the drugs problem in Europe
2008.aastaaruanne:uimastiprobleemideolukordEuroopas rahuldamiseks koostööd riiklike tervishoiuteenuste pakkujate ja valitsusväliste kogukondlike narkoasutustega.
Healthcare areas: drugrelated information and prevention; screening for infectious diseases and vaccinations; and drug dependence treatment, including substitution treatment.
Olemasolevate andmete põhjal võib oletada, et ELi vanglatest käib igal aastal läbi enam kui 400 000 inimest, kes on varem ebaseaduslikke uimasteid tarvitanud või teeb seda hetkel.
In addition, these interventions have become more widely available within countries.
Nende hulgas on märkimisväärne hulk probleemseid uimastitarbijaid.
Prison-based substitution treatment is officially available in all countries except Bulgaria, Estonia, Latvia, Lithuania, Cyprus, Slovakia and Turkey, though, in many countries, the overall accessibility of this treatment option is limited.
Selle suure endiste või praeguste uimastitarbijate rühma tervishoiuvajadused on teatud määrani seotud uimastitarbimisest tulenevate terviseprobleemidega, eriti nakkushaigustega, nagu B- ja C-hepatiit ning HIV/AIDS (vt 7. peatükki).
The responsibility for healthcare in prison lies, in most countries, with the Ministry of Justice.
Narkomaanidest vangidele suunatud meetmete valik on Euroopa Liidus laienenud.
However, this is changing, and in a growing number of European countries, the responsibility has been transferred to the health system (France, Italy, England and Wales in the United Kingdom, Norway).
Viie aasta taguse ajaga võrreldes teatab rohkem riike tegevustest järgmistes valdkondades: uimastiteemaline teavitus- ja ennetustöö, nakkushaiguste kontroll ja vaktsineerimine ning uimastisõltuvuse ravi, sh asendusravi.
In Spain, comprehensive services for drug users are developed in all prisons according to the action plan of the national strategy on drugs (2000–08) and based on a cooperation protocol between the Ministry of Health and the Ministry of the Interior, signed in 2005.
Lisaks on nimetatud sekkumised riikides kättesaadavamaks muutunud. Vanglapõhine asendusravi on ametlikult saadaval kõikides riikides peale Bulgaaria, Eesti, Läti, Leedu, Küprose, Slovakkia ja Türgi, ehkki paljudes riikides on kõnealuse ravivõimaluse üldine kättesaadavus piiratud.
In other countries, in order to meet the needs of increasing numbers of incarcerated drug users, prisons have established cooperation with public health services and specialist non-governmental drugs agencies in the community.
Hispaania on praegu ainus Euroopa riik, mis pakub vanglates mitmekesiseid kahjude vähendamise meetmeid.
Interventions targeting drug-using prisoners have expanded in the European Union.
Selles vallas toimuvad aga muutused ja üha enam läheb Euroopa riikides vastutus üle tervishoiusüsteemile (Prantsusmaa, Itaalia, Inglismaa ja Wales Ühendkuningriigis, Norra).
Compared to five years ago, more countries now report activities in the following
Teistes riikides teevad vanglad üha suurema hulga kinnipeetavate uimastitarbijate vajaduste
In 2006, only four Member States reported sociodemographic data and information on drug use patterns of prisoners in drug treatment through their national treatment monitoring systems.
2006. aastal esitas ainult neli liikmesriiki riiklike ravi seiresüsteemide kaudu sotsiodemograafilisi andmeid ja teavet ravi saavate vangide uimastitarbimise harjumuste kohta.
In France, Cyprus and Slovakia, an opioid, usually heroin, is most often reported as the primary drug by those entering drug treatment; while in Sweden, primary amphetamine use is the main reason for entering treatment in prison, reflecting broadly the patterns of problem drug use within these countries.
Prantsusmaal, Küprosel ja Slovakkias on ravi alustavate kinnipeetavate esmane narkootikum opioid, peamiselt heroiin, samas kui Rootsis on vanglas ravilepöördumise peamine põhjus esmaselt amfetamiinitarbimine, mis kajastab probleemse uimastitarbimise üldpilti riigis.
Recent legislation on drug treatment in prison
Uuemad õigusaktid uimastiravi kohta vanglas jooksul või kui teda peetakse ravi jaoks sobimatuks või mitte piisavalt motiveerituks.
In 2006 and early 2007, six countries revised their legal frameworks and guidelines affecting prisoners’ rights to drug treatment.
2006. aastal ja 2007. aasta alguses vaatas kuus riiki üle oma õigusaktid ja suunised, mis käsitlevad kinnipeetavate õigusi uimastiravi osas.
In Romania, a new legal basis for establishing substitution treatment in prisons was created in May 2006 by the Common Order of the Ministries for Justice, Public Health, and Administration and Internal Affairs regarding the continuation of integrated medical, psychological and social assistance programmes for inmates.
Rumeenias võeti seoses vangidele suunatud integreeritud meditsiinilise, psühholoogilise ja sotsiaalabi programmidega 2006. aasta mais justiits-, tervishoiu- ning haldus- ja siseministri ühise korraldusega vastu uus õiguslik alusdokument asendusravi osutamiseks vanglates.
In Belgium, a 2006 directive from the Ministry for Justice states that inmates have the right to the same range of treatment options as are available outside prison.
Belgias sätestati 2006. aasta justiitsministri direktiiviga, et vangidel on õigus saada samas ulatuses ravi, mis on kättesaadav väljaspool vanglat.
Meanwhile, in Ireland new Prison Service guidelines emphasise the healthcare standard for treatment services, which should be comparable to those available in the community, while being appropriate to the prison setting.
Iirimaa uutes vanglateenuste suunistes rõhutatakse raviteenuste tervishoiustandardeid, mis peavad vanglakeskkonna nõuetele vastates olema võrreldavad kogukonnas üldiselt kehtivate standarditega.
In Denmark, a change in the law from January 2007 entitles imprisoned drug users to free treatment for their drug use.
Taanis võeti 2007. aasta jaanuaris vastu seadusemuudatus, mille kohaselt on kinnipeetavail uimastitarbijail õigus saada tasuta uimastiravi.