natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As to any justification for that restriction, the Finanzamt and the German Government repeated their argument that the tax system is justified on the grounds of fiscal coherence and the allocation of tax powers between the two Member States concerned, their arguments in that connection being very similar to those mentioned in paragraphs 34 and 35 of this judgment.
Sellise piirangu võimaliku õigustatuse küsimuses kordavad Finanzamt ja Saksamaa valitsus oma seisukohta, mille kohaselt maksusüsteem on õigustatud põhjendustel, mis tulenevad esiteks maksustamispõhimõtete ühtsusest ja teiseks maksustamispädevuse jaotusest kahe asjaomase liikmesriigi vahel, kusjuures esitatud selgitused sarnanevad käesoleva kohtuotsuse punktides 34 ja 35 kirjeldatuga.
The Finanzamt and the German Government also take the view that the tax system at issue in the main proceedings is designed to avoid losses being taken into account twice by excluding the deduction of expenditure made for the purposes of generating income abroad, the latter being exempt under the Convention.
Finanzamt ja Saksamaa valitsus leiavad ühtlasi, et põhikohtuasjas asjassepuutuva maksusüsteemi eesmärk on välismaal tulu saamiseks tehtud kulude mahaarvamist välistades ära hoida kahjumi arvessevõtmine kahel korral, sest see tulu on lepingu alusel maksuvaba.
If the currency loss had to be taken into consideration as operating expenditure in Germany, Deutsche Shell would enjoy a double tax advantage, since the positive result of its permanent establishment is exempt from tax in Germany under the Convention and the currency loss cannot be taken into account for the basis of assessment in Italy.
Kui valuutakursikahjumit tuleks arvesse võtta ettevõtja jooksvate kuludena Saksamaal, saaks Deutsche Shell topelt maksusoodustuse, sest tema püsiva tegevuskoha positiivsed majandustulemused on Saksamaal lepingu alusel maksudest vabastatud, ilma et valuutakursikahjumit saaks Itaalias maksustamisel arvesse võtta.
In other words, one single economic process is split artificially for the benefit of Deutsche Shell, since the income of the permanent establishment is exempt under the Convention and the currency loss is treated as operating expenditure of the undertaking, separate from the other operating expenditure incurred by it.
Teisisõnu oleks üks ja sama majandusprotsess kunstlikult lõhestatud äriühingu Deutsche Shell kasuks, kui püsiva tegevuskoha tulu oleks lepingu alusel maksuvaba ja valuutakursikahjumit käsitataks kui ettevõtja jooksvaid kulusid eraldi tema näidatud muudest kuludest.
Since the two arguments put forward by the Finanzamt and the German Government essentially repeat their arguments with respect to the first question, it is sufficient to refer to paragraphs 37 to 44 of this judgment, from which it is clear that the exclusion of the currency loss cannot be justified by the grounds mentioned in paragraph 48 above.
Kuna Finanzamti ja Saksamaa valitsuse kaks argumenti sisuliselt kordavad kaalutlusi, mida nad esitasid seoses esimese küsimusega, piisab viitest käesoleva kohtuotsuse punktidele 37–44, millest nähtub, et valuutakursikahjumi arvessevõtmise välistamist ei saa õigustada otsuse punktis 48 mainitud põhjendustega.
As far as concerns the specific argument alleging that Deutsche Shell is likely to benefit from a double advantage from the currency loss, it must be observed that a Member State which has waived its tax powers by concluding a double taxation convention such as that applicable in the main proceedings cannot rely on the lack of
Seoses konkreetse argumendiga asjaolu kohta, et Deutsche Shell võib valuutakursikahjumi puhul saada topeltsoodustuse, tuleb toonitada, et liikmesriik, kes loobus oma maksustamispädevuse teostamisest sellise kahepoolse maksulepingu sõlmimisega
DEUTSCHE SHELL tax powers with respect to the results of a permanent establishment which belongs to a company established in the territory of that State in order to justify the refusal to deduct expenditure incurred by that company which, by its nature, cannot be taken into account in the Member State where that establishment is situated.
DEUTSCHE SHELL nagu põhikohtuasjas, ei saa äriühingu näidatud kulude mahaarvamisest keeldumise õigustamiseks tugineda maksustamispädevuse puudumisele sellise püsiva tegevuskoha majandustulemuste osas, mis kuulub selle riigi territooriumil asuvale äriühingule, kui tulenevalt kulude olemusest ei saa neid võtta arvesse liikmesriigis, kus asub püsiv tegevuskoht.
It must be added that the fact that the permanent establishment made profits is irrelevant to Deutsche Shell’s right to deduct all of the currency loss resulting from the repatriation of the startup capital granted to that establishment as company operating expenditure.
Oluline on lisada, et seoses Deutsche Shelli õigusega arvata täielikult maha valuutakursikahjum, mis tuleneb püsivale tegevuskohale ettevõtja jooksvate kuludena antud asutamiskapitali repatrieerimisest, ei ole asjassepuutuv see, et püsiv tegevuskoht on saanud kasumit.
If that were not the case, the currency loss could not be taken into account either by the Member State where the company’s registered office is situated or by the Member State in which the permanent establishment is based, since the accounting records in that Member State drawn up in the national currency could not show the currency depreciation of the startup capital.
Kui see oleks teisiti, siis ei saaks valuutakursikahjumit arvesse võtta ei liikmesriigis, kus on äriühingu asukoht, ega riigis, kus asub püsiv tegevuskoht, kuna viimase rahvuslikul vääringul põhinev raamatupidamine ei saa näidata asutamiskapitali rahalise väärtuse vähenemist.
The answer to the second question must therefore be that it is also contrary to Article 52 in conjunction with Article 58 of the Treaty for a Member State to allow a currency loss to be deducted as operating expenditure in respect of an undertaking with a registered office in a Member State only in so far as its permanent establishment in another Member State does not make any taxfree profits.
Seega tuleb teisele küsimusele vastata, et asutamislepingu artiklitega 52 ja 58 nende koostoimes on vastuolus ka see, et ettevõtja, kelle asukoht on liikmesriigis, saab valuutakursikahjumi oma jooksvate kuludena maha arvata üksnes siis, kui talle kuuluv püsiv tegevuskoht, mis asub teises liikmesriigis, ei ole üldse saanud maksuvaba kasumit.
It is contrary to Article 52 of the EC Treaty (now, after amendment Article 43 EC) in conjunction with Article 58 of the EC Treaty (now Article 48 EC) for a Member State, when determining the national basis of assessment, to exclude a currency loss suffered by a company with a registered office in that State upon the repatriation of startup capital granted to its permanent establishment in another Member State.
EÜ asutamislepingu artikliga 52 (muudetuna EÜ artikkel 43) koostoimes EÜ asutamislepingu artikliga 58 (nüüd EÜ artikkel 48) on vastuolus see, et liikmesriik ei arvesta siseriiklikult maksustatava summa määramisel valuutakursikahjumit, mille selle riigi territooriumil asutatud äriühing sai talle kuuluvale teises liikmesriigis asuvale püsivale tegevuskohale antud asutamiskapitali repatrieerimisel.
It is also contrary to Article 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 43 EC) in conjunction with Article 58 of the EC Treaty (now Article 48 EC) for a Member State to allow a currency loss to be deducted as operating expenditure in respect of an undertaking with a registered office in a Member State only in so far as its permanent establishment in another Member State does not make any taxfree profits.
EÜ asutamislepingu artikliga 52 (muudetuna EÜ artikkel 43) koostoimes EÜ asutamislepingu artikliga 58 (nüüd EÜ artikkel 48) on vastuolus ka see, et ettevõtja, kelle asukoht on liikmesriigis, saab valuutakursikahjumi oma jooksvate kuludena maha arvata üksnes siis, kui talle kuuluv püsiv tegevuskoht, mis asub teises liikmesriigis, ei ole üldse saanud maksuvaba kasumit.
Case C-446/06
Kohtuasi C-446/06
(Beef and veal — Common organisation of the markets — Regulation (EC) No 1254/1999 — Article 3(f) — Grant of a suckler cow premium — Conditions consistent with usual animal husbandry practice)
Veise- ja vasikaliha – Ühine turukorraldus – Määrus (EÜ) nr 1254/1999 – Artikli 3 punkt f – Ammlehma eest lisatasu määramine – Karjakasvatuse sektoris tavapärasele praktikale vastavad tingimused
Agriculture — Common organisation of the markets — Beef and veal — Premium for the maintenance of the suckler cow herd
Põllumajandus – Ühine turukorraldus – Veise- ja vasikaliha – Ammlehmade pidamiseks makstav lisatasu
(Council Regulation No 1254/1999, Art. 3(f))
(Nõukogu määrus nr 1254/1999, artikli 3 punkt f)
SUMMARY — CASE C-446/06 rules for applying the integrated administration and control system for certain Community aid schemes established by Regulation No 3508/92 it is open to the Member States to provide clarification of that concept by taking as a basis the usual animal husbandry practice within their territory.
KOKKUVÕTE – KOHTUASI C-446/06 määrusega nr 3508/92 kehtestatud teatavate ühenduse toetuskavade ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi üksikasjalikud rakenduseeskirjad, eesmärke järgides maksta, võivad liikmesriigid kõnealust mõistet täpsustada, tuginedes nende territooriumil esinevale tavalisele karjakasvatuse praktikale.
Article 3(f) of Regulation No 1254/1999 on the common organisation of the market in beef and veal, as amended by Regulation No 1512/2001, does not preclude national rules which make the right to a suckler cow premium subject to conditions consistent with usual animal husbandry practice that require, first, a certain frequency of calving and secondly, that the calf should have been suckled by its mother for a period of four months after its birth.
Määruse nr 1254/1999 veise- ja vasikalihaturu ühise korralduse kohta, muudetud määrusega nr 1512/2001, artikli 3 punktiga f ei ole vastuolus siseriiklik õigusnorm, mis seab ammlehma lisatoetuse saamise õiguse sõltuvusse karjakasvatuse sektoris tavapärase praktikaga kooskõlas olevatest tingimustest, mis omakorda näevad ette esiteks teatud poegimissageduse, ja teiseks selle, et ema peab oma vasikat imetama nelja kuu jooksul pärast vasika sündi.
Moreover, the application of conditions at the level of individual cows rather than at the level of the herd as a whole strengthens legal certainty because it is clear and facilitates the monitoring of the regularity of premium applications by the competent national authorities.
Lisaks tugevdab tingimuste kohaldamine iga lehma suhtes, mitte aga terve karja kohta tervikuna, selguse mõttes õiguskindlust ja kergendab siseriiklike ametiasutuste kontrolli lisatasutaotluste nõuetekohasuse üle.
In principle, such application is not therefore incompatible with those regulations.
Seega ei ole see põhimõtteliselt eelnimetatud määrustega vastuolus.
In the absence of a precise definition of the concept of ‘suckler cow’ in Regulation No 2342/1999 laying down detailed rules for the application of Regulation No 1254/1999, for the purpose of determining the conditions of eligibility for the premium and of checking that premium applications relate to eligible animals in compliance with the objectives of those regulations and of Regulation No 2419/2001 laying down detailed
Kuna määruses nr 2342/1999, millega kehtestatakse määruse nr 1254/1999 üksikasjalikud rakenduseeskirjad, puudub ammlehma täpne määratlus lisatasu saamise tingimuste määramise eesmärgil, siis selleks, et määratleda lisatasu saamise tingimused ja kontrollida, kas lisatasutaotlused käsitlevad loomi, kelle kohta võib lisatasu eelnimetatud määruste ja määruse nr 2419/2001, millega sätestatakse
(see paras 41, 45, 49, operative part)
(vt punktid 41, 45, 49 ja resolutiivosa)
BOTdelivered on 6 December 2007
KOHTUJURISTI ETTEPANEKYVES BOT esitatud 6. detsembril 2007 1
I — Relevant provisions
I. Õiguslik raamistik
In this reference for a preliminary ruling the Court is being asked to rule on whether, in the context of the system of Community aid introduced by Regulation (EC) No 1254/1999, 2it is possible for a Member State to impose conditions relating to the frequency of calving and the length of suckling for the purposes of granting such aid.
Käesoleva eelotsusetaotluse puhul tuleb Euroopa Kohtul otsustada, kas liikmesriigil on määrusega (EÜ) nr 1254/1999 2kehtes-tatud ühenduse abikava raames võimalus seada abi andmisele tingimusi, mis seonduvad poegimissageduse ja imetamiskestusega.
Regulation No 1254/1999
Määrus nr 1254/1999
A common organisation of the market in beef and veal was introduced as part of the common agricultural policy in order to stabilise markets in the sector concerned and to ensure a fair standard of living for the agricultural community.
Ühises põllumajanduspoliitikas seati veise- ja vasikalihasektoris sisse ühine turukorraldus selle sektori turgude stabiliseerimiseks ja põllumajanduses hõivatud rahvastikule õiglase elatustaseme tagamiseks.
In this Opinion I shall explain why I consider that Article 3(f) of Regulation No 1254/1999 does not preclude a Member State from making the grant of a suckler cow premium subject to a condition relating to the frequency of calving and a condition that the calf should remain with its mother for at least four months.
Käesolevas ettepanekus selgitan ma, miks ei ole minu arvates määruse nr 1254/1999 artikli 3 punktiga f vastuolus, et liikmesriik seab ammlehmade eest makstava lisatasu saamise tingimuseks poegimissagedusega seonduva tingimuse ja tingimuse, et vasikas jäetakse ema juurde vähemalt neljaks kuuks.
To that end, Regulation No 1254/1999 introduced a system of support for beef producers.
Selleks võeti määrusega nr 1254/1999 kasutusele veiselihatootjate toetussüsteem.
That system consists in particular of making a direct payment to beef producers of a premium for maintaining a herd of suckler cows, also known as a ‘suckler cow premium’.
See süsteem seisneb eelkõige selles, et veiselihatootjatele makstakse otsetoetusena ammlehmakarja pidamise eest lisatasu, mida nimetatakse ka „lisatasuks ammlehma eest”.
OPINION OF MR BOT — CASE C-446/06
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-446/06
‘… a cow belonging to a meat breed or born of a cross with a meat breed, and belonging to a herd intended for rearing calves for meat production’.
„[…] lihalehm või lihatõuga ristamisel saadud lehm, kes kuulub lihatootmiseks peetavate vasikatega samasse karja”.
According to Article 3(g) of Regulation No 1254/1999, ‘heifer’ means a female bovine animal from the age of eight months which has not yet calved.
Vastavalt määruse nr 1254/1999 artikli 3 punktile g mõistetakse „mullika” all vähemalt kaheksakuust poegimata emasveist.
Article 6(6) of that regulation states that, for the purposes of that provision, only heifers belonging to a meat breed and belonging to a herd intended for rearing calves for meat production are to be taken into account.
Selle määruse artikli 6 lõikes 6 täpsustatakse, et selle artikli kohaldamisel võetakse arvesse ainult lihatõugu mullikaid ja mullikaid, kes kuuluvad lihatootmiseks peetavate vasikatega samasse karja.
Article 6 of Regulation No 1254/1999 provides that a producer keeping suckler cows on his holding may qualify, under certain conditions, for a suckler cow premium.
Määruse nr 1254/1999 artikkel 6 näeb ette, et tootjal, kes peab oma talupidamises ammlehmi, on teatavatel tingimustel õigus saada lisatasu ammlehma eest.
Furthermore, it falls to the Commission of the European Communities to adopt detailed rules for the application of that regulation and, in particular, those relating to the definition of suckler cow. 5
Peale selle võtab selle määruse üksikasjalikud rakenduseeskirjad ja eelkõige ammlehma mõistet käsitlevad eeskirjad vastu Euroopa Ühenduste Komisjon. 5
Regulation (EC) No 2342/1999
Määrus (EÜ) nr 2342/1999
Thus, under Article 6, the suckler cow premium is to be granted to producers who do not supply milk or milk products from their farms for 12 months from the day on which the application is lodged.
Nii antakse artikli 6 kohaselt lisatasu ammlehma eest tootjatele, kes ei tarni oma talumajapidamisest piima ega piimatooteid 12 kuu jooksul alates taotluse esitamise päevast.
However, some producers supplying milk or milk products may qualify for the suckler cow premium if the individual reference quantity referred to in Article 4 of Regulation (EEC) No 3950/92 3 does not exceed 120 000 kilograms. 4
Mõned piima või piimatooteid tarnivad tootjad võivad siiski saada lisatasu ammlehma eest, kui individuaalne
When it adopted Regulation (EC) No 2342/1999, 6which lays down detailed
Komisjon täpsustas nr 2342/1999, 6millega määruse (EÜ) kehtestatakse kvoot, mida on nimetatud määruse (EMÜ) nr 3950/92 3artiklis 4, ei ületa 120 000 kilogrammi 4.
5 — Article 6(7) of Regulation No 1254/1999.
5 – Määruse nr 1254/1999 artikli 6 lõige 7.
3 — Council Regulation of 28 December 1992 establishing an additional levy in the milk and milk products sector (OJ 1992 L 405, p. 1).
3 – Nõukogu 28. detsembri 1992. aasta määrus, millega kehtestatakse piima- ja piimatootesektoris lisamaks (EÜT L 405, lk 1).
6 — Commission Regulation of 28 October 1999 laying down detailed rules for the application of Regulation No 1254/1999 as regards premium schemes (OJ 1999 L 281, p. 30; ‘the implementing regulation’).
6 – Komisjoni 28. oktoobri 1999. aasta määrus, millega kehtestatakse määruse nr 1254/1999 üksikasjalikud rakenduseeskirjad lisatasukavade kohta (EÜT L 281, lk 30; ELT eriväljaanne 03/26, lk 396, edaspidi „rakendusmäärus”).
4 — Article 6(2)(b) of Regulation No 1254/1999.
4 – Määruse nr 1254/1999 artikli 6 lõike 2 esimese lõigu punkt b.
No 3508/92 provides that the integrated administration and control system applies to the suckler cow premium arrangements.
WINKEL lõike 1 punkti b alusel kohaldatakse ühtset haldus- ja kontrollisüsteemi ammlehmade eest antavate lisatasukavade suhtes.
That system enables Member States to satisfy themselves that transactions financed by Community aid are actually carried out and are executed correctly.
See süsteem võimaldab liikmesriikidel veenduda, et ühenduse abiga rahastatavad toimingud toimuvad tegelikult ja nõuetekohaselt.
rules for the application of Regulation No 1254/1999, the Commission defined the concept of suckler cow.
määruse nr 1254/1999 rakenduseeskirjad, vastuvõtmisel ammlehma mõistet.
Article 14 of the implementing regulation, read in conjunction with Annex I to that regulation, lists the bovine breeds that cannot be regarded as cows belonging to meat breeds and cannot therefore be considered to be suckler cows within the meaning of Article 3(f) of Regulation No 1254/1999.
Nimelt märgitakse rakendusmääruse artiklis 14 koostoimes selle määruse I lisaga, millised on lehmatõud, mida ei saa pidada lihatõugudeks ja mis tõugu lehmi ei saa seega pidada ammlehmadeks määruse nr 1254/1999 artikli 3 punkti f tähenduses.
Moreover, under Article 45 of the implementing regulation Member States are to adopt all suitable measures necessary to ensure that that regulation is applied properly.
Peale selle peavad liikmesriigid rakendusmääruse artikli 45 alusel võtma kõik vajalikud meetmed, et tagada selle määruse nõuetekohane kohaldamine.
Article 36 of Regulation No 2419/2001 provides in particular that aid may not be granted for a number of animals greater than that shown in the aid application.
Määruse nr 2419/2001 artikkel 36 näeb nimelt ette, et toetust ei tohi mingil juhul maksta suurema arvu loomade kohta, kui toetusetaotluses on märgitud.
If that is the case the aid is to be calculated on the basis of the number of animals which actually meet all the conditions for granting the aid.
Kui seda on siiski tehtud, siis arvutatakse toetussumma tegelikult kõikidele toetuse saamise tingimustele vastavate loomade arvu järgi.
Regulation (EC) No 2419/2001
Määrus (EÜ) nr 2419/2001
Article 38 of the same regulation provides that premiums are to be reduced or excluded where a difference is found between the number of animals which actually meet the conditions and the number of animals for which an application for a premium has been made.
Selle määruse artikkel 38 näeb ette, et kui täheldatakse, et tegelikult tingimustele vastavate loomade arv erineb lisatasutaotluses märgitud loomade arvust, kaasneb sellega lisatasu vähendamine või väljaarvamine.
Regulation (EC) No 2419/2001 7is intended to ensure effective implementation of the direct payment schemes in the area of the common agricultural policy by laying down detailed rules for implementing the integrated administration and control system established by Regulation (EEC) No 3508/92.
Määrus (EÜ) nr 2419/2001 7 on mõeldud ühise põllumajanduspoliitika valdkonnas otsetoetuskavade tõhusaks rakendamiseks määrusega (EMÜ) nr 3508/92 8 loodud ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi rakenduseeskirjade kehtestamise teel. Selle määruse artikli 1
8Article 1(1)(b) of Regulation
B. Siseriiklik õigus
7 — Commission Regulation of 11 December 2001 laying down detailed rules for applying the integrated administration and control system for certain Community aid schemes established by Council Regulation (EEC) No 3508/92 (OJ 2001 L 327, p. 11).
7 – Komisjoni 11. detsembri 2001. aasta määrus, millega sätestatakse nõukogu määrusega (EMÜ) nr 3508/92 kehtestatud teatavate ühenduse toetuskavade ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi üksikasjalikud rakenduseeskirjad (EÜT L 327, lk 11; ELT eriväljaanne 03/34, lk 308).
8 — Council Regulation (EEC) No 3508/92 of 27 November 1992 establishing an integrated administration and control system for certain Community aid schemes (OJ 1992 L 355, p. 1).
8 – Nõukogu 27. novembri 1992. aasta määrus, millega kehtestatakse ühenduse teatavate toetuskavade ühtne haldus- ja kontrollisüsteem (EÜT L 355, lk 1; ELT eriväljaanne 03/13, lk 223).
Regulation No 1254/1999 was incorporated into Netherlands law by the Regeling on Community animal premiums (Regeling dierlijke EG-premies; ‘the Regeling’). In
Määrus nr 1254/1999 võeti Hollandi õiguskorda üle loomade kohta antavaid ühenduse lisatasusid käsitleva määrusega
OPINION OF MR BOT — CASE C-446/06
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-446/06 en Voedselkwaliteitile (põllumajandus-, loodus- ja toidukvaliteediminister, edaspidi „minister”) 2002. aasta eest lisatasutaotluse seitsme ammlehma kohta.
the version in force between 1 August 2002 and 1 June 2003, Article 1 of the Regeling contained the same definition of suckler cow as that given in Article 3(f) of Regulation No 1254/1999.
Ajavahemikul 1. augustist 2002 kuni 1. juunini 2003 kehtinud versioonis Regelingi artiklis 1 määratletakse ammlehma mõiste sama definitsiooniga, mis on antud määruse nr 1254/1999 artikli 3 punktis f.
With regard to the detailed rules for granting the suckler cow premium, the Regeling provides that a premium is to be granted to a producer only where the suckler cow has calved at least once in the year in question and its calf has remained in the herd for at least four months after its birth.
Ammlehma eest lisatasu andmise korra kohta näeb Regeling ette, et seda lisatasu antakse tootjatele ainult siis, kui ammlehm on asjaomasel aastal poeginud vähemalt ühel korral ja kui vasikas jäetakse pärast sündi karja juurde vähemalt neljaks kuuks.
After granting Mr Winkel a premium of EUR 1 532.65 for 2002 and subsequently reducing the amount of that premium, the Minister finally, by decision of 4 June 2004, dismissed the premium application for 2002 and thus ordered Mr Winkel to refund the sum allocated to him on the grounds that four of the cows in respect of which a premium application had been made had not suckled a calf for at least four months during the period from 1 January 2001 to 31 December 2002.
Olles andnud A. G. Winkelile 2002. aasta eest lisatasu summas 1532,65 eurot ning olles seejärel vähendanud selle lisatasu summat, jättis minister lõpuks 4. juuni 2004. aasta otsusega 2002. aasta kohta esitatud lisatasutaotluse rahuldamata ja nõudis seega A. G. Winkelilt eraldatud summa tagastamist põhjusel, et ajavahemikult 1. jaanuarist 2001 kuni 31. detsembrini 2002 ei olnud neli lisatasutaotluses märgitud lehmadest oma vasikat imetanud vähemalt neli kuud.