natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In December 2007, the Presidency submitted a report to the Council on the implementation of the overall policy on transparency and assessment of its impact on the effectiveness of the Council's work25.
Eesistujariik esitas 2007. aasta detsembris nõukogule aruande, mis käsitleb üldise läbipaistvuspoliitika rakendamist ja sellest poliitikast nõukogu töö tõhususele tuleneva mõju hindamist4.
Although the issue of public access to the decisionmaking process of the Council is not in itself covered by Regulation (EC) No 1049/2001 nor, for that matter, by Article 255 of the EC Treaty, it is useful to sketch the developments in other areas of transparency within the framework of this report.
Kuigi üldsuse juurdepääsu nõukogu otsustusprotsessile puudutav küsimus ei ole määrusega (EÜ) nr 1049/2001 ega EÜ asutamislepingu artikliga 255 hõlmatud, on käesoleva aruande raames kasulik anda ülevaade arengutest läbipaistvuse muudes valdkondades.
See 10633/06, pp. 23 and 24, as well as the Council's annual report on access to documents - 2006, pp. 17-18.
Vt dokumenti 10633/06, lk 23 ja 24 ning nõukogu aastaaruannet dokumentidele juurdepääsu kohta – 2006, lk 17–18.
Article 8 of the Council's Rules of Procedure has been amended to this end. Cf.
Sel eesmärgil on muudetud nõukogu kodukorra artiklit 8.
Following a Coreper decision to that effect, the organisation of public deliberations and debates in the Council as provided for in the amended version of Article 8 were applied as from the 1 July 2006, i.e. even before the formal adoption of the amended Rules of Procedure by the General Affairs Council on 15 September 2006.
Pärast COREPERi vastavasisulist otsust kohaldati avalike arutelude ja mõttevahetuste korraldamist nõukogus artikli 8 muudetud versioonis sätestatud kujul alates 1. juulist 2006, st isegi enne muudetud kodukorra ametlikku vastuvõtmist üldasjade nõukogu poolt 15. septembril 2006. Vt dokumente 15827/07 ja 15828/07.
While the new transparency measures did not appear to have had a negative impact on the Council's work ability to take decisions26, their implementation had, on the other hand, led to a marked increase in the
Kuigi uutel läbipaistvust tagavatel meetmetel ei tundunud olevat negatiivset mõju nõukogu töö tõhususele1, suurenes nende rakendamise tulemusena märkimisväärselt avalike mõttevahetuste ja arutelude arv2
Moreover, the new overall policy on transparency had contributed to widening access to Council documents since the documents relating to items discussed in public sessions of the Council are now automatically made public and available in the official languages of
Lisaks on uus üldine läbipaistvuspoliitika aidanud laiendada juurdepääsu nõukogu dokumentidele, kuna nõukogu avalikel istungitel arutatavate päevakorrapunktidega seotud dokumendid tehakse nüüd automaatselt avalikuks ning need on Euroopa Liidu ametlikes keeltes kättesaadavad nõukogu veebisaidil3
The findings of the report were based on data concerning the period 1 July 2006 - 31 October 2007.
Aruande järeldused põhinesid ajavahemikku 1. juuli 2006 – 31. oktoober 2007 käsitlevatel andmetel.
When compared to the previous four-year period (1 July 2002 - 30 June 2006), where the access to the decisionmaking process of the Council where governed by the principles established by the Seville European Council (the so-called "Seville regime"), the increase was particularly significant as regards the number of legislative files dealt with as "B" items.
Võrreldes eelmise nelja-aastase ajavahemikuga (1. juuli 2002 – 30. juuni. 2006), kui nõukogu otsustusprotsessile juurdepääsu suhtes kohaldati Sevilla Euroopa Ülemkogul kehtestatud põhimõtteid (nn Sevilla režiim), oli eriti märkimisväärne Bpunktidena arutatud õigusloomega seotud dokumentide arvu suurenemine.
Altogether 60 % of the legislative "B" items examined by the Council since 1 July 2006 were dealt with in public, whereas only 21 % of such items had been discussed in public during the previous period (July 2002 - June 2006).
Avalikult arutati kokku 60% alates 1. juulist 2006 nõukogus Bpunktidena arutatud õigusloomega seotud dokumentidest, samas kui eelmisel ajavahemikul (juuli 2002 – juuni 2006) arutati kõnealustest punktidest avalikult vaid 21%.
Moreover, a total of 70 public debates, including 64 debates on important issues affecting the interests of the European Union and its citizens, were held during the examined 16 months period, whereas only 33 such debates had taken place during the preceding four-year period.
Lisaks peeti vaatlusalusel 16-kuulisel ajavahemikul kokku 70 avalikku mõttevahetust, sealhulgas 64 mõttevahetust Euroopa Liidu ja selle kodanike huvisid mõjutavate oluliste küsimuste üle, samas kui sellele eelneval nelja-aastasel vahemikul peeti ainult 33 sellist mõttevahetust.
See, in particular, Article 11(5) of Annex II to the Council's Rules of Procedure, OJ L 285, 16.10.2006, pp. 63-64.
Vt eelkõige nõukogu kodukorra II lisa artikli 11 lõiget 5, ELT L 285, 16.10.2006, lk 63–64.
No complaint was lodged concerning the Council's application of Regulation No 1049/2001 in 2007.
2006. aastal ei esitatud ühtegi kaebust, mis oleks käsitlenud määruse nr1049/2001 kohaldamist nõukogu poolt.
The following section of this report refers briefly to an earlier complaint lodged in 2006 and closed in June 2007.
Käesoleva aruande järgmises jaos osutatakse lühidalt varasemale kaebusele, mis esitati 2006. aastal ja lõpetati 2007. aasta juunis.
This complaint, which was already examined in the Council's Annual Report covering the year 2006, concerns the Council's refusal to grant full access to document 15066/05, containing at annex a summary of decisions taken during the 30th meeting of the Administrative Board of the Office for Harmonisation in the Internal Market (OHIM) (Trade marks and Designs) held in Alicante on 23 November 2005, and a list of candidates selected for the post of President of the Boards of Appeal.
Kõnealune kaebus, mida analüüsiti juba nõukogu 2006. aasta aastaaruandes, on esitatud seoses nõukogu keeldumisega täieliku juurdepääsu andmisest dokumendile 15066/05, mille lisas on esitatud kokkuvõte 23. novembril 2005. aastal Alicantes toimunud Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) haldusnõukogu 30. koosolekul võetud otsustest ning apellatsiooninõukogu esimehe kohale kandideerivate isikute loetelu.
In his complaint to the Ombudsman, the complainant alleged that the Council's decision not to grant him access to the results of the selection process for the position of President of the Appeal Chambers in the OHIM was unjustified and insisted on obtaining access to the document, showing his name anywhere it might appear and omitting only the names of other shortlisted candidates.
Kaebaja väitis ombudsmanile esitatud kaebuses, et nõukogu otsus mitte anda talle juurdepääsu Siseturu Ühtlustamise Ameti apellatsiooninõukogu esimehe valimisprotsessi tulemustele ei olnud põhjendatud ning nõudis juurdepääsu dokumendile, milles on näidatud tema nimi kõikjal, kus see võiks esineda ning, millest on kõrvaldatud vaid teiste lõplikku nimekirja kantud kandidaatide nimed.
The complainant subsequently informed the Ombudsman, that he would be willing to accept that, if the Council gave him partial access to a document containing information about himself, it would be obliged to provide the same partial access to any other person in accordance with Regulation 1049/2001.
Seejärel teavitas kaebaja ombudsmani oma valmisolekust nõustuda sellega, et kui nõukogu annab talle osalise juurdepääsu tema kohta käivat teavet sisaldavale dokumendile, oleks ta vastavalt määrusele 1049/2001 kohustatud andma sama osalise juurdepääsu ka kõigile teistele.
Against this background, the Council re-consulted OHIM in order to determine whether the additional information provided to the Ombudsman by the complainant would allow it to provide more information, although this issue strictly speaking went beyond the scope of his complaint.
Sellega seoses konsulteeris nõukogu uuesti Siseturu Ühtlustamise Ametiga, et teha kindlaks, kas kaebaja poolt ombudsmanile antud täiendav teave võimaldaks nõukogul anda rohkem teavet, kuigi kaebus seda küsimust otsesõnu ei sisaldanud.
On 21 June 2007, the Ombudsman closed the case, considering that it was not necessary to make further inquiries into the complaint.
Ombudsman lõpetas juhtumi 21. juunil 2007, kuna tema arvates ei olnud kaebuse edasine uurimine enam vajalik.
In 2007, three rulings were given by the Community Courts in cases concerning access to Council documents.
2007. aastal ei teinud ühenduse kohtud ühtegi otsust seoses juurdepääsuga nõukogu dokumentidele.
On 1 February 2007, the Court of Justice handed down its judgment in case C-266/05 P (José María Sisón v. Council), which was already dealt with at some length in the Council's previous report on access to
Euroopa Kohus tegi 1. veebruaril 2007 otsuse kohtuasjas C-266/05 (José María Sisón v. nõukogu), mida analüüsiti üksikasjalikult juba eelmises dokumentidele juurdepääsu käsitlevas nõukogu aruandes ja millega lugeja võiks seetõttu tutvuda1
The two remaining rulings of 25 April and 27 November 2007 were given by the Court of First Instance in case T-264/04 (WWF-EPO v. Council) and in joined cases T-3/00 et T-337/04 (Pitsiorlas v. Council and ECB).
Kaks ülejäänud otsust kuupäevadega 25. aprill ja 27. november 2007 tegi esimese astme kohus kohtuasjas T-264/04 (WWF-EPO v. nõukogu) ja liidetud kohtuasjades T-3/00 ja T-337/04 (Pitsiorlas v. nõukogu ja EKP).
Judgment of 25 April 2007 in case T-264/04 (WWF-EPO v. Council)
25. aprilli 2007. aasta otsus kohtuasjas T-264/04 (WWF-EPO v. nõukogu)
In case T-264/04, the applicant, the World Wide Fund for Nature European Policy Programme (WWF-EPO), had brought proceedings for annulment of the Council's decision of 30 April 2004 refusing it access to Council documents concerning the state of the multilateral negotiations on "Sustainability and Trade" to be conducted within the framework of WTO and the proceedings of the Article 133 Committee (Deputies) of 19 December 2003.
Kohtuasjas T-264/04 palus hageja World Wide Fund for Nature European Policy Programme (WWFEPO) tühistada nõukogu 30. aprilli 2004. aasta otsuse, mis keelab juurdepääsu nõukogu dokumentidele, mis käsitlevad WTO raames peetavate mitmepoolsete jätkusuutliku arengu ja kaubavahetuse alaste läbirääkimiste seisu, ning artikli 133 komitee (asendusliikmed) 19. detsembri 2003. aasta koosoleku protokollile.
In support of its application, WWF-EPO had forwarded three pleas:
WWF-EPO esitas oma hagi toetuseks kolm väidet:
Firstly, it contested the Council's decision to refuse access to a note from the Commission to the Council's Article 133 Committee concerning the state of play of the WTO-negotiations on environment and trade, following the WTO Ministerial Conference in Cancun in September 2003.
Esiteks vaidlustas ta nõukogu otsuse, millega keelatakse juurdepääs komisjoni poolt artikli 133 komiteele esitatud teatisele, mis käsitleb keskkonda ja kaubandust puudutavate WTO läbirääkimiste hetkeseisu pärast WTO ministrite konverentsi 2003. aasta septembris Cancúnis.
The applicant submitted, in this regard, that the Council had failed to state adequate reasons for its refusal to grant access to the Commission's note, and argued, moreover, that the Council should have balanced the citizen's right of access against the Council's interest to maintain confidentiality.
Hageja väitis sellega seoses, et nõukogu ei põhjendanud piisavalt komisjoni teatisele juurdepääsust keeldumist ja lisaks seda, et nõukogu oleks pidanud omavahel tasakaalu viima kodaniku juurdepääsuõiguse ja nõukogu huvi säilitada konfidentsiaalsus.
See the Council Annual report on access to documents - 2006, pp. 23-26.
Vt nõukogu aastaaruannet dokumentidele juurdepääsu kohta – 2006, lk 23–26.
Secondly, the applicant submitted that the Council had infringed upon Article 4(6) of Regulation (EC) No 1049/2001 by failing to apply properly the principle of proportionality in assessing the possibility of partial disclosure.
Teiseks väitis hageja, et nõukogu on rikkunud määruse (EÜ) nr 1049/2001 artikli 4 lõikes 6 sätestatud reegleid, kuna teatise osalise avalikustamise võimalusi hinnates ei kohaldanud ta õigesti proportsionaalsuse põhimõtet.
The third plea, by which the applicant argued that Article 2 of Regulation 1049/2001 had been infringed, consisted of three parts, alleging,
Kolmandaks väitis hageja, et rikutud on määruse 1049/2001 artiklis 2 sätestatud reegleid, kuna:
• first, failure by the Council to grant access to the minutes relating to the first item on the Agenda of the Article 133 Committee of 19 December 2003 on the grounds that there were no such minutes, second, refusal by the Council, in the absence of any minutes, to provide the applicant with information on the content of the discussions of the above-mentioned agenda item in a form capable of being disseminated, and third, refusal by the Council to grant access to the records of those in attendance at the Committee meeting of 19 December 2003.
• kolmandaks keeldus nõukogu juurdepääsu andmisest komitee 19. detsembri 2003. aasta koosolekul osalejate koostatud protokollidele.
In its judgment, the Court of First Instance rejected the three pleas and dismissed the action in its entirety.
Esimese astme kohus lükkas oma otsuses nimetatud kolm väidet tagasi ja jättis hagi tervikuna rahuldamata.
Thus, the Court of First Instance took the view, that in its decision of 30 April 2004, the Council had given sufficient reasons for its refusal to grant access to the note and, secondly, not misinterpreted the conditions for applying the exceptions to public access to documents laid down in the third and fourth indents of Article
Seega võttis esimese astme kohus oma 30. aprilli 2004. aasta otsuses seisukoha, et nõukogu on piisavalt põhjendanud oma keeldumist teatisele juurdepääsu andmisest ja teiseks ei ole ta valesti tõlgendanud dokumentidele üldsuse juurdepääsu piiravate, määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 1 punkti a kolmandas ja neljandas taandes sätestatud erandite kohaldamise tingimusi1.
Pursuant to established case-law on access to documents, the Court's review of the legality of the institutions' decisions refusing access to documents on the basis of the mandatory exceptions relating to the public interest, laid down in Article 4(1)(a) of Regulation No 1049/2001 must be limited to verifying whether the procedural rules and the duty to state reasons have been complied with, the facts have been accurately stated, and whether there has been a manifest error of assessment of the facts or a misuse of powers.
Dokumentidele juurdepääsu käsitleva väljakujunenud kohtupraktika kohaselt peab kohtu kontroll institutsioonide nende otsuste õiguspärasuse osas, millega keelatakse juurdepääs dokumentidele määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 1 punktis a ette nähtud avalikke huve kaitsvate kohustuslike erandite alusel, piirduma menetlusnormide järgimise ja põhjenduste esitamise kohustuse täitmise, asjaolude käsitlemise täpsuse ning samuti asjaolude hindamisel ilmselgete vigade puudumise ja võimu kuritarvitamise kontrollimisega.
In the present case, the Court found that in considering that disclosure of the Commission's note could have undermined relations with third countries referred to in the note as well as the room for negotiation needed by the Community and its Member States to bring the WTO-negotiations to a conclusion, the Council did not commit a manifest error of assessment and was right to consider that disclosure of the note would have entailed the risk of undermining the public interest as regards international relations and the Community's financial, monetary and economic policy.
Kohus leidis, et kuna komisjoni teatise avalikustamine oleks võinud kahjustada suhteid teatises mainitud kolmandate riikidega ning piiranud ühenduse ja tema liikmesriikide manööverdamisruumi, mis on vajalik WTO läbirääkimiste lõpuleviimiseks, siis käesoleval juhul ei teinud nõukogu ilmselget hindamisviga ja võttis õigustatult seisukoha, et teatise avalikustamine toob seoses rahvusvaheliste suhete ja ühenduse finants-, raha- või majanduspoliitikaga kaasa avalike huvide kahjustamise ohu.
Moreover, since the exceptions at issue in the dispute fell under Article 4(1) of Regulation No 1049/2001, the Council was not required in the case at hand to balance the protection of the public interest against the applicant's interest in gaining access to the note, the applicant's claim that its interest in having access to the note should have been balanced against the Council's interest in not disclosing it therefore had to be dismissed.
Lisaks, kuna vaidlusaluste erandite puhul, mille suhtes kohaldatakse määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõiget 1, ei pidanud nõukogu käesolevas asjas omavahel tasakaalustama avalike huvide kaitset ja hageja huvi teatisega tutvuda, siis hageja väidet, et tema huvi teatisega tutvuda ja nõukogu huvi seda talle mitte edastada on vaja tasakaalu viia, ei saanud seega arvesse võtta.
Commission on this question pursuant to Article 4(4) of Regulation No 1049/2001
Seoses hageja teise väitega, millega ta sisuliselt väidab, et teatise osalise avalikustamise võimaluse hindamisel ei kohaldanud nõukogu õigesti proportsionaalsuse põhimõtet, leidis kohus, et nõukogu uuris seda võimalust põhjalikult, küsides selle kohta nõu ka komisjonilt vastavalt määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõikele 41
Given the politically sensitive character of the WTO-negotiations referred to above, the Court found that the whole content of the note had to be regarded as sensitive, and that, in refusing the applicant partial access to that note, the Council's did not apply Article 4(6) of Regulation No 1049/2001 incorrectly.
Pidades silmas eespool osutatud WTO läbirääkimiste poliitiliselt tundlikku laadi, leidis kohus, et kogu teatise sisu tuli käsitada tundlikuna ja seega nõukogu ei kohaldanud vääralt määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõiget 6, kui ta keelas hageja osalise juurdepääsu teatisele.
As regards the applicant's third plea alleging the Council's failure to provide access to minutes of the 133 Committee (Deputies) and submitting that the absence of such minutes would render Article 2 of Regulation 1049/2001 devoid of any substance, the Court of First Instance took the view that it could not be concluded that the Council had acted in an arbitrary or unpredictable manner by failing to produce minutes on the first item on the Agenda of the Article 133 Committee of 19 December 200332.
Mis puudutab hageja kolmandat väidet, milles ta vaidlustab nõukogupoolse artikli 133 komitee (asendusliikmed) koosoleku protokollide mitteavaldamise ja väidab, et nimetatud protokollide puudumine muudab määruse nr 1049/2001 artikli 2 sisutühjaks, leidis esimese astme kohus, et ei ole alust arvata, et nõukogu tegutses meelevaldselt või ettearvamatult, kui ta artikli 133 19. detsembri 2003. aasta koosoleku selle päevakorrapunkti kohta protokolli ei koostanud2.
As a result of this examination, the Council had concluded that such partial disclosure under Article 4(6) of Regulation No 1049/2001 would not be possible since the exceptions in Article 4(1)(a) of that Regulation applied to the Commission's note in its entirety.
Selle uurimise tulemusena jõudis nõukogu järeldusele, et osaline avalikustamine määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 6 alusel ei ole võimalik, kuna määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõikes 1 sätestatud erandid on kohaldatavad komisjoni teatisele tervikuna.
The Court pointed out that – in order to fulfil the requirement of transparency which underlies Regulation No 1049/2001 - the institutions concerned must, in so far as possible and in a non-arbitrary and predictable manner, draw up and retain documentation relating to their activities.
Kohus märkis, et järgimaks määruse nr 1049/2001 aluseks olevat läbipaistvuse nõuet peavad asjaomased institutsioonid võimaluse korral ning mittesuvalisel ja ettearvataval viisil koostama ja säilitama oma tegevust puudutavaid dokumente.
However, in the present case, the purely informative nature of the first agenda item of the meeting of 19 December 2003 and the fact that it did not call for any specific implementing measure explained why it was not necessary to minute it and why the item was not recorded in a summary report or other subsequent document of the Article 133 Committee.
Käesoleval juhul selgitavad 19. detsembri 2003. aasta koosoleku kõnealuse päevakorrapunkti puhtalt informatiivne iseloom ja asjaolu, et selles osas ei võetud mingeid rakendusmeetmeid, seda, miks ei peetud protokolli koostamist vajalikuks ja miks seda punkti ei käsitletud kokkuvõtlikus dokumendis ega muus artikli 133 komitee hilisemas dokumendis.
It could therefore not be concluded that the Council, in claiming that no minutes existed on the agenda item concerned, infringed the applicant's right to access to documents conferred by Regulation No 1049/2001.
Seega ei saa järeldada, et nõukogu rikkus määruses nr 1049/2001 sätestatud hageja õigust dokumentidega tutvuda, kui ta väitis, et sellist protokolli ei ole kõnealuse päevakorrapunkti kohta olemas.
With regard to the refusal by the Council, in the absence of any minutes, to provide the applicant with information on the content of the discussions of the above-mentioned agenda item in a form capable of being disseminated, the Court noted that the scope of Regulation No 1049/2001, pursuant to Article 2(3) thereof, extends only to existing 'documents held by an institution, that is to say, documents drawn up or received by it and in its possession'.
Seoses nõukogu keeldumisega anda protokolli puudumisel hagejale edastamiseks sobilikus vormis teavet 19. detsembri 2003. aasta koosoleku eespool nimetatud päevakorrapunkti all toimunud arutelu sisu kohta, märkis kohus, et määrust nr 1049/2001 kohaldatakse vastavalt selle artikli 2 lõikele 3 üksnes kõigi institutsiooni käsutuses olevate dokumentide suhtes, see tähendab institutsiooni koostatud ja talle saadetud ning tema valduses olevate dokumentide suhtes.
Consequently, the Council had not infringed the applicant's right of access to documents conferred by Regulation No 1049/2001 by refusing to provide it with information on the contents of the discussions relating to the first item on the agenda of the meeting of 19 December 2003, since that information did not exist in the form of a document that could be disseminated.
Sellest tulenevalt ei rikkunud nõukogu määruses nr 1049/2001 sätestatud hageja õigust tutvuda dokumentidega, kui ta keeldus andmast hagejale teavet 19. detsembri 2003. aasta nõupidamise esimese päevakorrapunkti all toimunud arutelu sisu kohta, kuna puudus teave sellise dokumendi vormis, mida oleks saanud edastada.
As for the refusal by the Council to grant access to the records of the Commission and the Member States' delegations who attended the Committee meeting of 19 December 2003, the Court pointed out that the applicant had not asked the Council to grant it access to such internal records when submitting its confirmatory application, and the applicant's arguments concerning access to those records could therefore not be accepted.
Mis puudutab nõukogu otsust keelata juurdepääs 19. detsembri 2003. aasta koosolekul osalenud komisjoni ja liikmesriikide delegatsioonide protokollidele, märkis kohus, et hageja ei taotlenud kordustaotluse esitamisel nõukogult juurdepääsu sellistele asutusesisestele protokollidele ja hageja väited seoses juurdepääsuga neile protokollidele ei ole seetõttu vastuvõetavad.
Moreover, even if the applicant's request had included a request for access to internal records drawn up by the Commission and Member States' delegations, the Council could not communicate those records pursuant to Article 2(3) of Regulation No 1049/2001, since they were neither held nor received by the Council.
Lisaks isegi siis, kui hageja oleks taotlenud juurdepääsu komisjoni ja liikmesriikide delegatsioonide asutusesisestele protokollidele, ei oleks nõukogu saanud kõnealuseid protokolle määruse nr 1049/2001 artikli 2 lõike 3 alusel edastada, kuna neid ei olnud nõukogule saadetud ega ka tema valduses.
Judgment of 27 November 2007 in joined cases T-3/00 and T-337/04 (Pitsiorlas v. Council and ECB)
27. novembri 2007. aasta otsus liidetud kohtuasjades T-3/00 ja T-337/04 (Pitsiorlas v. nõukogu ja EKP)