natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It must also make it possible to ascertain whether the limits arising from the interpretation of the Community concept of costorientation have been respected and, in particular, whether the decision shows that an appropriate balance has been struck between the essential aim of fostering competition within the local network and the aim of ensuring the necessary level of investment in infrastructure.
See peab võimaldama ka kontrollida, kas järgiti piire, mis tulenevad ühenduse kulupõhisuse mõiste tõlgendusest, ja eelkõige seda, kas otsusest nähtub, et kaaluti tasakaalustatult peamist eesmärki, milleks on konkurentsi edendamine kohtvõrgus, ja infrastruktuuridesse investeerimise vajaliku taseme tagamise eesmärki.
G — The sixth question
G. Kuues küsimus
By this question, the referring court is, basically, asking whether, although a rates approval decision adopted by a national regulatory authority is not addressed to them, competitors as beneficiaries of access to the notified operator’s local network, must have a right of appeal against such a decision where they consider that the rates approved have not been set on the basis of costorientation.
Selles küsimuses soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas konkurentidel, kes on saanud juurdepääsu teavitatud operaatori kohtvõrgule, peab vaatamata sellele, et riigi reguleeriva asutuse tariifiloa otsus ei ole neile adresseeritud, olema õigus esitada niisuguse otsuse peale kaebus, kui nad arvavad, et tariifid ei ole kulupõhised.
The Court then concluded that ‘in order to ensure that national law is interpreted in compliance with Directive 90/387 and that the rights of individuals are effectively protected, national courts must determine whether the relevant provisions of their national law provide individuals with a right of appeal against decisions of the national regulatory authority which satisfies the criteria laid down in Article 5a(3) of Directive 90/387.’ 61 had occasion to consider an issue in connection with the procedure for market analysis within the new regulatory framework, which is broadly equivalent to the problem forming the subjectmatter of this question.
Oma 15. veebruari 2007. aasta ettepanekus kohtuasjas C-426/05: Tele2 UTA Telecommunication 57käsitlesin ma turuanalüüsi menetluse kontekstis uues reguleerivas raamistikus probleemi, mis on suures osas samaväärne käesoleva kohtuasja probleemiga.
For further discussion of this, I would, therefore, refer to my Opinion in the Tele2 UTA Telecommunication case, cited above. 58
Põhjalikuma teemaarenduse võib leida niisiis minu ettepanekust eespool viidatud kohtuasjas Tele2 UTA Telecommunication. 58
Article 5a, like Article 4(1) of the framework directive, is an expression of the general principle of Community law whereby Member States have the responsibility of
Artikkel 5a – nagu ka muide raamdirektiivi artikli 4 lõige 1 – on ühenduse õiguse üldpõhimõtte väljendus, mille kohaselt liikmesriikidel on kohustus tagada ühenduse
I already pointed out in that Opinion that, according to Article 5a of Direct- ive 90/387, which constituted part of the
Ma märkisin juba käesolevas ettepanekus, et telekommunikatsiooni valdkonna endisesse reguleerivasse raamistikku, mida määrus on mõeldud täiendama, kuuluva direktiivi 90/387 artikkel 5a sätestab, et „[l]iikmesriigid tagavad, et riigi tasandil on olemas toimivad mehhanismid, mille alusel on isikul, keda riigi reguleeriva asutuse otsus
59 — An identical guarantee is provided by Article 4(1) of the framework directive which, within the new regulatory framework for telecommunications, more or less replaces Article 5a(1) of Directive 90/387.
59 – Samasuguse tagatise kehtestab raamdirektiivi artikli 4 lõige 1, mis järgneb üldjoontes telekommunikatsioonivaldkonda reguleerivas raamistikus direktiivi 90/387 artikli 5a lõikele 1.
57 — Case C-426/05, currently pending before the Court.58 — More specifically, points 14 to 40.
57 – Praegu Euroopa Kohtus pooleliolev kohtuasi C-426/05.58 – Vt täpsemalt punktid 14–40.
ensuring effective legal protection of the rights which individuals are accorded under Community law.
ARCOR õiguskorrast üksikisikutele tulenevate õiguste tõhus kohtulik kaitse.
62 A decision by a national regulatory authority, such as the decision at issue in the main proceedings, setting the rates which the notified operator is entitled to charge competing operators as beneficiaries, is a decision against which, according to Community law, there must be a right of appeal before an independent judicial body.
62 Niisugune riigi regu-
The question which has been posed in this case is, however, more specific and asks whether, although the rates approval decision is not addressed to them, competitors as beneficiaries of access, such as Arcor, must have the right to bring an action to contest the rates for access on the grounds that they have not been set on the basis of costorientation, in breach of Article 3(3) of the regulation.
Antud juhul kerkib siiski spetsiifilisem küsimus, kas juurdepääsu saanud konkurentidel, näiteks Arcoril, kes ei ole küll selle tariifiloa otsuse adressaadid, peab olema niisugune õigus vaidlustada kehtestatud juurdepääsutariifid kohtus põhjendusel, et need ei ole kulupõhised ja et sellega rikutakse määruse artikli 3 lõiget 3.
Contrary to what Deutsche Telekom, the German Government and the Federal Republic of Germany, as a party to the dispute before the referring court, maintain, it is my view that Community law confers upon competitors as beneficiaries of access to the local loop, such as Arcor in this case, the right to bring proceedings to contest rates which have not been set on the basis of costorientation.
Vastupidiselt sellele, mida kinnitavad Deutsche Telecom, Saksamaa valitsus ja Saksamaa Liitvabariik kui vaidluse pool eelotsusetaotluse esitanud kohtus, olen ma arvamusel, et ühenduse õigus annab kliendiliinijuurdepääsu saanud konkurentidele, näiteks antud juhul Arcorile õiguse vaidlustada kohtus mittekulupõhised tariifid.
Where it requires that charges for access must be set on the basis of costorientation, Article 3(3) of the regulation protects not only the interests of the notified ope -rator, by ensuring that it is able to cover its costs, but also the interests of competitors as beneficiaries of access to the notified operator’s local loop. 63
Määruse artikli 3 lõige 3, mis nõuab, et juurdepääsutariifid oleksid kulupõhised, kaitseb mitte ainult teavitatud operaatori huve, tagades tema kulude hüvitamise, vaid ka teavitatud operaatori kliendiliinijuurdepääsu saanud konkurentide huve. 63
It is, first of all, important to recall that, at the time of the rates approval decision of 30 March 2001, Deutsche Telekom and Arcor were parties to a contract.
Kõigepealt tuleb meenutada, et Deutsche Telecom ja Arcor olid 30. märtsi 2001. aasta tariifiloa otsuse tegemise hetkel lepingupartnerid.
According to the referring court, the rates approved by the national regulatory authority in the present case were set by agreement between Deutsche Telekom and Arcor in their contract.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu arvates olid tariifid, milleks riigi reguleeriv asutus käesolevas kohtuasjas loa andis, käsitletavad kui Deutsche Telecomi ja Arcori poolt oma lepingulises suhtes vastastikusel kokkuleppel kehtestatud.
Consequently, where the national regulatory authority sets the rates in accordance with the regulation, it in effect establishes the price which Arcor is required to pay for access to Deutsche Telekom’s local loop.
Kui riigi reguleeriv asutus kehtestab tariifid kooskõlas määrusega, kehtestab ta järelikult tõesti hinna, mida Arcor on kohustatud tasuma juurdepääsu eest Deutsche Telecomi kliendiliinile.
Both Deutsche Telekom and Arcor are contracting parties whose contractual rela-
Nii Deutsche Telekom kui ka Arcor on lepingupartnerid, keda nende lepingulises suhtes puudutab reguleeriva asutuse
63 — In fact, as we saw in point 37 above, this requirement provides a criterion to limit excessive charges.
63 – Nimelt pakub see nõue, nagu eespool punktis 37 näidatud, liiga kõrgete tariifide piiramise kriteeriumi.
62 — See my Opinion in the Tele2 UTA Telecommunication case, cited above.
62 – Vt minu 15. veebruari 2007. aasta ettepanek eespool 57. joonealuses märkuses viidatud kohtuasjas Tele2 UTA Telecommunication.
OPINION OF MR MADURO — CASE C-55/06 tionship is affected by the decision by the regulatory authority setting the rates.
KOHTUJURIST POIARES MADURO ETTEPANEK — KOHTUASI C-55/06 otsus, millega kehtestatakse tariifid.
64 They operator benefiting from that access must have the right of appeal against such a decision in order to contest the rates set, on the ground that they fail to satisfy the costorientation requirement laid down by the regulation.
64Neil peab olema mõlemal õigus see otsus kohtus vaidlustada põhjendusel, et see annab loa tariifideks, mille puhul ei ole järgitud määruse artikli 3 lõikes 3 kehtestatud kulupõhisuse nõuet.
must both have the right to bring proceedings to contest that decision on the ground that it approved rates incompatible with the costorientation requirement laid down in Article 3(3) of the regulation.
on juurdepääsu puhul teavitatud operaatori kliendiliinile viimasega lepingulised suhted ning tariifid on kehtestatud riigi reguleeriva asutuse tariifiloa otsusega, peab juurdepääsu saanud operaatoril olema õigus esitada niisuguse otsuse peale kaebus, et vaidlustada kehtestatud tariifide vastuolu määruses sätestatud kulupõhisuse nõudega.
The aim of the regulation is to foster competition on the local access market.
Määrus taotleb kliendiliinijuurdepääsu turul konkurentsi edendamise eesmärki.
The requirement that charges must be set on the basis of costorientation is instrumental in achieving that aim and, as Article 4(1) of the regulation expressly recalls, the national regulatory authorities are required to ensure that charging for unbundled access to the local loop fosters fair and sustainable competition.
Tariifide kulupõhisuse nõue on selle eesmärgi saavutamiseks vajalik ja nagu meenutab sõnaselgelt määruse artikli 4 lõige 1, tagab riigi reguleeriv asutus, et eraldatud kliendiliinijuurdepääsu hinna määramisel peetakse silmas ausat ja püsivat konkurentsi.
In the light of those aims, it would not be tenable for the notified operator to be granted the right to bring proceedings to contest rates on the ground that they are incompatible with the costorientation requirement, whereas competing operators, as new entrants to that market who are required to pay the charges set by the regulatory authority, do not have that same right.
Nendest eesmärkidest lähtudes ei ole mõeldav, et teavitatud operaatorile antakse õigus vaidlustada kohtus tariifid põhjendusel, et need ei ole kulupõhised, aga konkureerivatel operaatoritel, kes on uued turuletulijad ja peavad tasuma reguleeriva asutuse kehtestatud tariife, ei ole sama õigust.
65It therefore follows that, where a competing operator has a contractual relationship with a notified operator for access to the latter’s local loop, with rates set by an approval decision of the national regulatory authority, the
65Sellest järeldub, et kui konkureerival operaatoril
I further consider that, in view of the aims of fostering competition set by the regulation and of the instrumental role which the requirement that charges for access must be set on the basis of costorientation plays in connection with this, even operators which are competitors of the notified operator but do not have a contractual relationship with the latter must also effectively have a real possibility of bringing an action to contest access charges which have not been set on the basis of costorientation.
Ma arvan lisaks, et võttes arvesse määruses silmas peetud konkurentsi edendamise eesmärki ja vahendi rolli, mis on selles osas juurdepääsutariifide kulupõhisuse nõudel, peab isegi teavitatud operaatoriga konkureerivatel operaatoritel, kellel ei ole temaga lepingulisi suhteid, olema tõhus võimalus vaidlustada kohtus mittekulupõhised juurdepääsutariifid.
Such competing operators, who do not yet have a contractual relationship with the notified operator, are also the direct beneficiaries of the provisions of the regulation, which are designed to foster competition in the segment of the telecommunications market comprising the local access network.
Ka niisugused konkureerivad operaatorid, kellel ei ole veel lepingulisi suhteid teavitatud operaatoriga, on nende määruse sätete kohaselt otsesed soodustatud isikud, kelle eesmärk on konkurentsi edendamine sellises telekommunikatsioonituru sektoris nagu kohtvõrk.
66In other words, it is not necessary to have any kind of contractual relationship with the notified operator in order to be classed as a ‘beneficiary’ of the unbundled local loop access introduced by the regulation. 67
66Teiste sõnadega, selleks et olla „kasutusõiguse saanu” ehk määrusega kehtestatud eraldatud kliendiliinijuurdepääsu saanu, ei pea evima teavitatud operaatoriga mingeid lepingulisi suhteid. 67
64 — See, by analogy, Case 11/82 Piraiki-Patraiki and Others [1985] ECR 207, paragraphs 19 and 31.
64 – Vt analoogiline 17. jaanuari 1985. aasta otsus kohtuasjas 11/82: SA Piraiki-Patraiki jt vs. komisjon (EKL 1985, lk 207, punktid 19 ja 31).
66 — See also my Opinion in Tele2 UTA Telecommunication, cited above, points 37 to 40.
66 – Vt minu 15. veebruari 2007. aasta ettepanek eespool 57. joonealuses märkuses viidatud kohtuasjas Tele2 UTA Telecommunication.
67 — On this point, it is sufficient to look at the concept of ‘beneficiary’ contained in Article 2(b) of the Regulation, which defines it as ‘a third party duly authorised … or entitled to provide communications services … and which is eligible for unbundled access to a local loop.’
65 – Vt selle kohta kohtujurist Geelhoedi 13. detsembri 2001. aasta ettepanek kohtuasjas, milles tehti eespool 53. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Connect Austria (punkt 48), milles ta kinnitas, et „on vaevalt mõeldav, et huvitatud kolmandad isikud, keda otsus otseselt puudutab, ei saa nende peale edasi kaevata.
65 — See, to that effect, the Opinion of Advocate General Geelhoed in the Connect Austria case (cited at point 48 above) in which he stated that ‘[i]t certainly cannot be the case that interested third parties who are directly affected by the decision do not have a right of appeal. Indeed, Article 5a(3) [of Directive 90/387] is, precisely, intended partly to protect the interests of newcomers to the market such as Connect Austria’.
67 – Selles osas piisab, kui võtta arvesse kasutusõiguse saanu mõistet määruse artikli 2 punktis b, kus seda on defineeritud järgmiselt: „kolmas isik, kes […] on nõuetekohaselt volitatud või kellel vastavalt siseriiklikele õigusaktidele on õigus pakkuda sideteenuseid ja kes on õigustatud saama eraldatud kliendiliinijuurdepääsu”.
ARCOR costorientation lies, both during the course of the administrative procedure preceding the rates approval decision and during an appeal lodged against the regulatory authority’s decision by a competitor affected by it.
ARCOR otsusele eelnenud haldusmenetluses kui ka kahjustatud konkurendi poolt riigi reguleeriva asutuse vastava otsuse peale esitatud kaebuse alusel algatatud menetluse raames.
Where a rates approval decision imposes rates which have not been set on the basis of costorientation, that decision will also have a negative impact on those competing operators who might wish to obtain access to the notified operator’s local loop.
Kui tariifiloa otsusega kehtestatakse tariifid, mis ei ole kulupõhised, kahjustab see otsus ka konkureerivaid operaatoreid, kes võivad soovida juurdepääsu teavitatud operaatori kliendiliinile.
In fact, where a competitor is faced with a rates approval decision which makes it more difficult for it to establish a proposed contractual relationship with the notified operator, it must also have the possibility of bringing proceedings to contest the fact that those rates have not been set on the basis of costorientation, where appropriate.
Kui konkurendil on tegemist tariifiloa otsusega, mis muudab kavatsetava lepingulise suhte loomise teavitatud operaatoriga tema jaoks raskemaks, peab ka temal olema võimalus vaidlustada kohtus asjaomaste tariifide võimalik kulupõhisuse puudumine.
Consequently, those competing operators must also have the right of appeal, in the same way as operators which already have a contractual relationship with the notified operator.
Nõnda peab konkureerivatel operaatoritel samuti olema kaebeõigus, nagu ka nendel, kellel juba on lepingulised suhted teavitatud operaatoriga.
The regulation contains no provision stipulating where the burden of providing proof of the costs on which the charges must be based lies.
Määruses ei ole ühtki sätet, mis näitaks, kellel lasub kulude tõendamise koormus, millel tariifid peavad põhinema.
It is Article 7(2) of Dir -ective 97/33, which forms part of the regulatory framework for telecommunications that the regulation is designed to complement, which expressly states that ‘[t]he burden of proof that charges are derived from actual costs including a reasonable rate of return on investment shall lie with the organisation providing interconnection to its facilities.’ 68
Norm, mille kohaselt „seda, et tasud tulenevad tegelikest kuludest, mis sisaldavad mõistlikku kasumit tehtud investeeringutelt, peab tõendama ettevõtja, kes pakub oma seadmete vastastikuse sidumise teenust”, 68on sõnaselgelt sätestatud telekommunikatsiooni valdkonna reguleeriva raamistiku – mida määrus on mõeldud täiendama – osaks oleva direktiivi 97/33 artikli 7 lõikes 2.
I therefore propose that the Court reply to the referring court to the effect that Community law requires that competitors as beneficiaries of the right of access to the notified operator’s local loop have the right to bring proceedings to contest rates for access approved by a national regulatory authority, on the ground that they were not set on the basis of costorientation.
Ma teen niisiis Euroopa Kohtule ettepaneku vastata eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimusele, et ühenduse õiguse kohaselt peab konkurentidel, kellel on juurdepääs teavitatud operaatori kliendiliinile, olema õigus vaidlustada kohtus juurdepääsutariifid, milleks anti luba riigi reguleeriva asutuse otsusega, põhjendusel, et need ei ole kulupõhised.
H — The seventh question
H. Seitsmes küsimus
In view of the fact that the concept of costorientation relates to the notified operator’s costs, that is to say the costs ‘connected with’ the provision of access to an existing local loop owned by that operator, it is obviously the notified operator that is best placed to provide information concerning its costs.
Võttes arvesse asjaolu, et kulupõhisuse mõiste puudutab teavitatud ettevõtja kulusid, st kulusid, mis „on seotud” tema poolt juurdepääsu pakkumisega talle kuuluvale kliendiliinile, on teavitatud operaatoril muidugi kõige lihtsam oma kulude kohta teavet anda.
In the context of the supervision of chargesetting, which, in accordance with Article 4 of the regulation, is to be carried out by the
Määruse artikli 4 kohaselt lasub
68 — In the new regulatory framework, Article 13(3) of Directive 2002/19 states that ‘[w]here an operator has an obligation regarding the cost orientation of its prices, the burden of proof that charges are derived from costs including a reasonable rate of return on investment shall lie with the operator concerned.’
68 – Uues reguleerivas raamistikus sätestab direktiivi 2002/19 artikli 13 lõige 3: „[k]ui operaatoril on kohustusi seoses oma hindade orienteeritusega kuludele, täidab kõnealune operaator tõendamiskohustuse selle kohta, et tasud tulenevad kuludest, millele on lisatud mõistlik kasum tehtud investeeringutelt”.
The referring court is, basically, seeking to ascertain where the burden of proof that rates have been set on the basis of
Eelotsusetaotluse esitanud kohus tahab sisuliselt teada, kellel lasub tariifide kulupõhisuse tõendamise koormus nii tariifiloa
OPINION OF MR MADURO — CASE C-55/06 national regulatory authority, it is, therefore, for the notified operator to provide evidence of the costs connected with the provision of access to its local loop on the basis of which the prices which it charges competitors must be orientated.
KOHTUJURIST POIARES MADURO ETTEPANEK — KOHTUASI C-55/06 just teavitatud operaatoril kohustus tõendada reguleeriva asutuse teostatava hinnakujunduse järelevalve menetluse raames kulutusi, mis ta on teinud seoses oma kliendiliinile juurdepääsu pakkumisega ja millel peavad põhinema tema konkurentidelt küsitavad tariifid.
As a result, Community law does not require that the rule which places upon the notified operator the burden of providing evidence of the costs in line with which the prices it charges for access must be orientated, during the administrative stage preceding the national regulatory authority’s decision on those rates, must also apply during any subsequent legal proceedings.
Liikmesriigi õiguses tuleb valitud onus probandi jaotumise lahenduse puhul igal juhul järgida ühenduse õiguses kehtivaid tõhususe ja samaväärsuse põhimõtteid.
Consequently, it will be for the relevant national procedural law to determine the evidential rules applicable, including where the burden of proof lies as between the national regulatory authority which gave the rates approval decision and the party affected by that decision which has brought proceedings to contest whether the approved rates are orientated in line with the notified operator’s costs.
Liikmesriigid peavad niisiis veenduma, et tõendamiskord ja eelkõige tõendamiskoormuse jaotumise eeskirjad, mida kohaldatakse kaebuste puhul, mille esemeks on ühenduse õiguse rikkumist käsitlevad vaidlused, ei oleks esiteks ebasoodsamad kui samalaadsete siseriiklike kaebuste puhul ning teiseks ei muudaks ühenduse õiguskorraga isikutele antud õiguste teostamist praktiliselt võimatuks või ülemäära raskeks. 69
I therefore propose that the Court reply to the seventh question to the effect that the regulation should be understood as meaning that, during a procedure for the supervision of charge-setting conducted by a national regulatory authority in accordance with Article 4 of the regulation, it is for the notified operator to provide evidence of its costs connected with the provision of access to its local loop, those costs having to be used in the costorientation of the rates which it charges its competitors.
Ma teen niisiis Euroopa Kohtule ettepaneku vastata seitsmendale küsimusele, et määrust tuleb tõlgendada nii, et riigi reguleeriva asutuse poolt määruse artikli 4 kohaselt hinnakujunduse üle teostatava järelevalve menetluse raames on teavitatud operaatori ülesanne tõendada oma kulusid, mis on seotud juurdepääsu pakkumisega tema kliendiliinile ja millel peavad põhinema tema konkurentidelt küsitavad tariifid.
It will be for the national procedural law to determine, in accordance with the Community principles of the effectiveness and equivalence of legal protection, where the burden of proof lies in the context of legal proceedings contesting the costorientation of rates for access set by a decision of the national regulatory authority.
Riigi reguleeriva asutuse otsusega kehtestatud juurdepääsutariifide kulupõhisuse vaidlustamise puhul kohtus tuleb tõendamiskoormuse jaotumise kord kehtestada liikmesriigi menetlusõigusega, järgides ühenduse õiguses kehtivaid kohtuliku kaitse tõhususe ja samaväärsuse põhimõtteid.
69 — See, on this point, Case 199/82 San Giorgio [1983] ECR 3595, paragraph 14; Case C-343/96 Dilexport [1999] ECR I-579, paragraphs 48 and 54, and Case C-228/98 Dounias [2000] ECR I-577, paragraph 69.
69 – Vt selle kohta Euroopa Kohtu 9. novembri 1983. aasta otsus kohtuasjas 199/82: Administration des finances de l’État italien vs. SpA San Giorgio (EKL 1983, lk 3595, punkt 14); 9. veebruari 1999. aasta otsus kohtuasjas C-343/96: Dilexport Srl vs. Amministrazione delle Finanze dello Stato (EKL 1999, lk I-579, punktid 48 ja 54) ja 3. veebruari 2000. aasta otsus kohtuasjas C-228/98: Charalampos Dounias vs. Ypourgou Oikonomikon (EKL 2000, lk I-577, punkt 69).