natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 39 EC and Article 7 of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community (OJ, English Special Edition 1968 (II), p. 475).
Eelotsusetaotlus käsitleb EÜ artikli 39 ja nõukogu 15. oktoobri 1968. aasta määruse (EMÜ) nr 1612/68 töötajate liikumisvabaduse kohta ühenduse piires (EÜT L 257, lk 2; ELT eriväljaanne 05/01, lk 15) artikli 7 tõlgendamist.
The reference has been made in the course of proceedings between Mr Raccanelli and the Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV (‘MPG’) concerning an employment relationship which Mr Raccanelli claims that he entered into with the Max Planck Institute for Radio Astronomy in Bonn (‘MPI’), which forms part of MPG.
Taotlus esitati A. Raccanelli ja Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV (edaspidi „MPG”) vahelises kohtuvaidluses, mis puudutab töösuhet, mille A. Raccanelli oli väidetavalt sõlminud Bonnis asuva Max-Plancki raadioastronoomia instituudiga (edaspidi „MPI”), mis on MPG alla kuuluv asutus.
Article 1 of Regulation No 1612/68, which appears in Title I, headed ‘Eligibility for employment’, provides:
Määruse nr 1612/68 I jaotises „Võimalus saada tööd” sisalduv artikkel 1 sätestab:
He shall, in particular, have the right to take up available employment in the territory of another Member State with the same priority as nationals of that State.’
Eelkõige on tal õigus asuda pakutavale tööle teise liikmesriigi territooriumil võrdsetel tingimustel selle riigi kodanikega.”
Article 7 of Regulation No 1612/68, which appears in Title II, headed ‘Employment and equality of treatment’, is worded as follows:
Määruse nr 1612/68 II jaotises „Tööhõive ja võrdne kohtlemine” sisalduv artikkel 7 on sõnastatud järgmiselt:
Any clause of a collective or individual agreement or of any other collective regulation concerning eligibility for employment, employment, remuneration and other conditions of work or dismissal shall be null and void in so far as it lays down or authorises discriminatory conditions in respect of workers who are nationals of the other Member States.’
Ükskõik milline punkt kollektiiv- või individuaallepingus või ükskõik millises teises kollektiivses määruses, mis käsitleb töö saamise võimalust, tööd, töötasu ja teisi töö- või vallandamistingimusi, on tühine, kui see sätestab või lubab diskrimineerivaid tingimusi töötajate suhtes, kes on teiste liikmesriikide kodanikud.”
According to national legislation, ‘BAT/2 employment contract’ or ‘BAT IIa halftime contract’ means a contract entered into on the basis of the IIa grade of the pay scale, as applicable at the material time, of the federal collective agreement for public-sector workers (BAT), and under which the working hours correspond to 50% of a full-time post.
Siseriiklikest õigusnormidest nähtub, et „töölepingu BAT/2” või „osalise tööajaga BAT II a lepingu” all mõistetakse lepingut, mis on sõlmitud avaliku sektori töötajate kollektiivlepingu (BAT) põhikohtuasja asjaolude toimumise ajal kehtinud palgaastmestiku palgaastme II a alusel ja mille kohaselt on tööaeg 50 protsenti täistööajast.
MPG is established under German private law in the form of an association operating in the public interest.
MPG on Saksa eraõiguse kohaselt asutatud avalikes huvides tegutsev ühing.
It manages a number of scientific research institutes in Germany and other European States.
Ta juhib Saksamaal ja muudes Euroopa riikides paljusid teadusuuringute instituute.
These research institutes, named ‘Max Planck Institutes’, conduct basic research in the general interest in the natural sciences, life sciences, the humanities and social sciences.
Need teadusinstituudid nimetusega „Max-Plancki instituudid” tegelevad ühisest huvist lähtuvalt loodusteaduste, bioloogia, humanitaar- ja sotsiaalteaduste alusuuringutega.
MPG operates two methods of advancement for junior researchers, enabling them, in particular, to prepare a thesis: a grant contract or an employment contract.
MPG toetab noori teadlasi kahel viisil – kas stipendiumilepingu või töölepingu alusel, mille raames nad võivad eeskätt kirjutada väitekirja.
The main difference between the two means of support for doctoral students is that:
Need kaks doktorantide toetusviisi erinevad peamiselt selle poolest, et:
— the recipient of a grant is under no obligation to work for the institute in question, and instead may devote himself entirely to work relating to his thesis, whereas
– stipendiaat ei ole kohustatud töötama asjaomase instituudi heaks, vaid ta võib täielikult pühenduda väitekirjaga seonduvale tööle, samas kui
— the holder of a BAT IIa halftime contract is under an obligation to work for the institute which employs him and may use its facilities for the purposes of his thesis only outside his working hours.
– osalise tööajaga BAT II a lepingu sõlminud isik on kohustatud töötama teda värvanud instituudi heaks ning ta võib kasutada viimatinimetatu vahendeid väitekirja tarbeks üksnes väljaspool tööaega.
Moreover, the two types of contract may also be distinguished from the point of view of the contracting parties’ tax obligations and their affiliation to the social security system.
Lisaks erinevad need kaks lepinguliiki ka lepingupoolte maksukohustuste ja sotsiaalkindlustussüsteemiga liitumise poolest.
Thus, grant recipients are exempt from income tax and are not affiliated to the social security system.
Stipendiumisaajad on tulumaksust vabastatud ega ole liitunud sotsiaalkindlustussüsteemiga.
By contrast, researchers holding BAT IIa halftime posts are liable to income tax and must pay social security contributions in respect of their employment.
Seevastu teadlased, kes töötavad osalise tööajaga BAT II a lepingu alusel, on tulumaksukohustuslased ja nad peavad tasuma oma tööle vastavaid sotsiaalkindlustusmakseid.
In the period from 7 February 2000 to 31 July 2003, Mr Raccanelli, an Italian national, worked at MPI in connection with the preparation of his doctoral thesis.
Ajavahemikul 7. veebruar 2000 kuni 31. juuli 2003 töötas Itaalia kodanik A. Raccanelli MPI-s seoses doktoritöö kirjutamisega.
His activities were based on a letter from MPI of 7 February 2000, which was signed by him.
Tema tegevuse aluseks oli MPI 7. veebruari 2000. aasta kiri, millele ta oli ise alla kirjutanud.
By that letter, MPI awarded him a monthly grant for the period from 7 February 2000 to 6 February 2002 to enable him to prepare his doctorate in Germany and abroad on the subject of the ‘development of a bolometer camera for wavelengths below 300 µm’.
Selle kirjaga andis MPI talle ajavahemikus 7. veebruar 2000 kuni 6. veebruar 2002 igakuist stipendiumi, et tal oleks võimalik kirjutada Saksamaal ja välismaal doktoritööd teemal „Bolomeetrilise kaamera arendamine alla 300 µm lainepikkuste jaoks”.
The letter was worded as follows:
Nimetatud kirja sõnastus on järgmine:
‘Acceptance of the grant obliges you to dedicate yourself wholly to the objective of the grant.
„Õppestipendiumi vastuvõtmine kohustab Teid täielikult pühenduma stipendiumi eesmärgile.
Other activities require the prior consent of the institute’s management.
Muuks tegevuseks on nõutav instituudi juhatuse eelnev nõusolek.
The grant is paid as a contribution to living costs but not as consideration for your scientific work.
Stipendiumit makstakse Teile toimetuleku tagamiseks, mitte kui tasu Teie teadustegevuse eest.
Acceptance of the grant does not oblige you to undertake any work as an employee of the Max-Planck-Gesellschaft.
Stipendiumi vastuvõtmine ei kohusta Teid tegema palgalist tööd Max-Planck-Gesel-lschaftile.
Therefore the grant is exempt from income tax under Paragraph 3(44) of the Einkommensteuergesetz [(Law on income tax)] and exempt from tax on wages under Paragraph 6(22) of the Lohnsteuerdurchführungsverord-
Sellest tulenevalt on stipendium vastavalt tulumaksuseaduse [(Einkommensteuergesetz)] § 3 punktile 44 tulumaksust ja vastavalt palgast kinnipeetava maksu
By a supplementary contract dated 29 November 2001, Mr Raccanelli’s ‘doctoral student contract’ was extended to 6 August 2002, and, subsequently, to 6 May 2003.
29. novembri 2001. aasta „doktorandilepingu” lisaga pikendati seda lepingut 6. augustini 2002 ning seejärel 6. maini 2003.
In respect of the period from 7 May 2003 to 31 July 2003, the parties concluded an agreement on 19 May 2003 which was worded as follows:
Ajavahemikuks 7. mai kuni 31. juuli 2003 sõlmisid pooled 19. mail 2003 kokkuleppe, mis on sõnastatud järgmiselt:
‘In the period from 7 May 2003 to 31 July 2003 Mr Raccanelli will be here as a guest of our institute.
„A. Raccanelli viibib ajavahemikul 7. mai 2003 kuni 31. juuli 2003 instituudis külalisena.
The institute will make an appropriate work place available to him and its operatives will supervise him.
Instituut annab tema käsutusse sobiva töökoha ja instituudi töötajad abistavad teda.
Other facilities are available to him within the limits of the institute’s regulations and the applicable provisions; he undertakes to comply with these provisions.
Muid vahendeid võib ta kasutada instituudi kodukorra ja nende rakendussätete kohaselt; ta kohustub neid sätteid järgima.
His stay as a guest does not establish any employment relationship and no allowance shall be paid.
Külalisena viibimise tõttu ei teki mingisugust töösuhet ja selle eest ei maksta ka tasu.
Mr Raccanelli brought an action before the Arbeitsgericht Bonn (Labour Court, Bonn), primarily for a declaration that there was an employment relationship between him and MPG during the period from 7 February 2000 to 31 July 2003.
A. Raccanelli esitas Arbeitsgericht Bonnile hagi, milles ta palus sel kohtul eeskätt tuvastada, et ajavahemikul 7. veebruar 2000 kuni 31. juuli 2003 oli tema ja MPG vahel töösuhe.
Mr Raccanelli claims that, during that period, he was treated in the same way as German doctoral students employed under BAT IIa halftime contracts, for whom such contracts (according to Mr Raccanelli) — involving, in particular, the benefit of social-security affiliation — were reserved.
A. Raccanelli väidab, et sellel ajavahemikul koheldi teda samamoodi kui Saksa doktorante, kellel oli osalise tööajaga BAT II a leping ja kes on tema sõnul ainsad, kellega sõlmitakse selliseid lepinguid, milles on muu hulgas ette nähtud sotsiaalkindlustussüsteemiga liitumine.
MPG rejects those claims.
MPG lükkab need väited tagasi.
Without ruling on the factual aspect of the contractual relationship between the two parties during the period in question, the referring court proceeds on the basis that the degree of Mr Raccanelli’s personal dependency on MPI is not sufficient for there to have been an employment relationship between them.
Võtmata seisukohta nimetatud perioodil kahe poole vahel eksisteerinud lepingulise suhte faktilise aspekti osas, lähtub eelotsusetaotluse esitanud kohus põhimõttest, et A. Raccanelli ei sõltunud MPI-st sellisel määral, et sellest oleks piisanud pooltevahelise töösuhte olemasolu tuvastamiseks.
The referring court queries whether, in view of MPG’s status as a privatelaw association, MPG is bound by the principle of nondiscrimination as if it were a publiclaw body.
Nimetatud kohus soovib teada, kas – võttes arvesse seda, et MPG on asutatud eraõigusliku ühinguna – on diskrimineerimiskeelu põhimõte talle siduv nagu siis, kui tegemist oleks avalik-õigusliku asutusega.
In those circumstances, the Arbeitsgericht Bonn decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Neil asjaoludel otsustas Arbeitsgericht Bonn kohtuliku arutamise peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
What are the consequences in law in the event of discrimination against foreign nationals?’
Millised on välismaalase diskrimineerimise õiguslikud tagajärjed?”
Admissibility of the reference for a preliminary ruling
Eelotsusetaotluse vastuvõetavus
MPG submits in its written observations that the reference for a preliminary ruling must be dismissed as inadmissible.
MPG väidab kirjalikes märkustes, et eelotsusetaotlus tuleb jätta vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.
According to MPG, the referring court has not established the facts of the dispute between the parties to the main proceedings, and has failed to give reasons to justify the questions raised.
Nimelt ei ole MPG arvates eelotsusetaotluse esitanud kohus esiteks välja selgitanud põhikohtuasja poolte vahelise vaidluse asjaolusid ja teiseks ei ole ta esitatud küsimusi põhjendanud.
Therefore, it argues, the Court does not have the information necessary in order to enable it to reply usefully to those questions.
Seega ei ole Euroopa Kohtul vajalikku informatsiooni, et anda neile küsimustele tarvilik vastus.
It must be observed in that regard that, according to settled caselaw of the Court, the need to provide an interpretation of Community law which will be of use to the national court makes it necessary that the national court should define the factual and legislative context of the questions it is asking or, at the very least, explain the factual circumstances on which those questions are based (Case C-134/03 Viacom Outdoor [2005] ECR I-1167, paragraph 22, and Case C-217/05 Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio [2006] ECR I-11987, paragraph 26).
Sellega seoses tuleb märkida, et vastavalt Euroopa Kohtu väljakujunenud kohtupraktikale eeldab vajadus anda siseriiklikule kohtule tarvilik ühenduse õiguse tõlgendus, et viimane määratleks oma esitatud küsimuste faktilise ja õigusliku raamistiku või vähemalt selgitaks küsimuste aluseks olevat faktilist olukorda (17. veebruari 2005. aasta otsus kohtuasjas: C-134/03: Viacom Outdoor, EKL 2005, lk I-1167, punkt 22, ja 14. detsembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-217/05: Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio, EKL 2006, lk I-11987, punkt 26).
Moreover, the information provided in orders for reference must not only be such as to enable the Court to reply usefully but must also enable the governments of the Member States and other interested parties to submit observations pursuant to Article 20 of the Statute of the Court of Justice (order in Case C-422/98 Colonia Versicherung and Others [1999] ECR I-1279, paragraph 5, and Case C-20/05 Schwibbert [2007] ECR I-9447, paragraph 21).
Eelotsusetaotluses sisalduv informatsioon ei pea mitte ainult võimaldama Euroopa Kohtul anda tarvilikke vastuseid, vaid samuti andma liikmesriikide valitsustele ja teistele huvitatud pooltele võimaluse esitada Euroopa Kohtu põhikirja artikli 20 alusel oma märkused (2. märtsi 1999. aasta määrus kohtuasjas C-422/98: Colonia Versicherung jt, EKL 1999, lk I-1279, punkt 5, ja 8. novembri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-20/05: Schwibbert, EKL 2007, lk I-9447, punkt 21).
In order to ascertain whether the information supplied by the Arbeitsgericht Bonn satisfies those requirements, the nature and scope of the questions raised have to be taken into consideration (see, to that effect, Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio, paragraph 29).
Kinnitamaks, et Arbeitsgericht Bonni esitatud teave vastab nendele nõuetele, tuleb arvesse võtta esitatud küsimuste olemust ja ulatust (vt selle kohta eespool viidatud otsus Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio, punkt 29).
In that regard, it must be noted that the first question referred for a preliminary ruling is stated in very general terms, in that it seeks to obtain an interpretation of the Community concept of ‘worker’, as referred to in Article 39 EC and Article 7 of Regulation No 1612/68.
Siinkohal tuleb tõdeda, et esimene eelotsuse küsimus on väga üldine selles mõttes, et selle eesmärk on tõlgendada ühenduse töötaja mõistet, nagu see tuleneb EÜ artiklist 39 ja määruse nr 1612/68 artiklist 7.
The questions raised by the Arbeitsgericht Bonn in the alternative concern the principle of nondiscrimination under Article 12 EC.
Arbeitsgericht Bonni teise võimalusena esitatud küsimused puudutavad diskrimineerimiskeelu põhimõtet, mida käsitletakse EÜ artiklis 12.
However, while there may be gaps in the reference for a preliminary ruling, both in relation to the presentation of the facts of the main proceedings and the grounds for the reference, the Court none the less has sufficient information to enable it to determine the scope of the questions raised and to interpret the Community provisions at issue so as to reply usefully to those questions.
Isegi kui vastab tõele, et eelotsusetaotluses on lünki nii põhikohtuasja asjaolude esitamise kui ka taotluse põhjuste osas, on siiski tõsi, et Euroopa Kohtul on piisavalt informatsiooni, mis võimaldab tal kindlaks määrata esitatud küsimuste ulatuse ja tõlgendada asjassepuutuvaid ühenduse sätteid selleks, et anda nendele küsimustele tarvilik vastus.
Moreover, both the Commission of the European Communities and, to a certain extent, MPG took the view that it was possible to submit written observations to the Court of Justice on the basis of the information provided by the national court.
Lisaks on nii Euroopa Ühenduste Komisjon kui teatud määral ka MPG pidanud võimalikuks esitada Euroopa Kohtule märkusi eelotsusetaotluse esitanud kohtu edastatud informatsiooni alusel.
In those circumstances, the reference for a preliminary ruling must be held to be admissible.
Neil asjaoludel tuleb asuda seisukohale, et eelotsusetaotlus on vastuvõetav.
By its first question, the referring court asks, in essence, whether a researcher in a similar situation to that of the applicant in the main proceedings, that is a researcher preparing a doctoral thesis on the basis of a grant contract concluded with MPG, must be regarded as a worker within the meaning of Article 39 EC if he is called upon to perform as much work as a researcher preparing a doctoral thesis on the basis of a BAT/2 employment contract with MPG.
Esimese küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada seda, kas teadlast, kes on põhikohtuasja hageja olukorras, st kes teeb doktoritööd MPG-ga sõlmitud stipendiumilepingu alusel, tuleb käsitada töötajana EÜ artikli 39 tähenduses, juhul kui talt nõutakse samas mahus tööülesannete täitmist kui teadlaselt, kes teeb doktoritööd selle ühinguga sõlmitud töölepingu BAT/2 alusel.
In that regard, it must be noted that the Court has consistently held that the concept of ‘worker’ within the meaning of Article 39 EC has a specific Community meaning and must not be interpreted narrowly.
Siinkohal tuleb meenutada, et vastavalt Euroopa Kohtu väljakujunenud kohtupraktikale on EÜ artiklis 39 sätestatud mõistel „töötaja” ühenduse õiguses oma tähendus ja seda ei tohi tõlgendada kitsendavalt.
The essential feature of an employment relationship is, according to that caselaw, that for a certain period of time a person performs services for and under the direction of another person in return for which he receives remuneration (see, in particular, Case 66/85 Lawrie-Blum [1986] ECR 2121, paragraphs 16 and 17; Case C-138/02 Collins [2004] ECR I-2703, paragraph 26; and Case C-456/02 Trojani [2004] ECR I-7573, paragraph 15).
Vastava kohtupraktika kohaselt on töösuhtele omane see, et isik teeb teataval ajavahemikul teisele isikule tema juhtimise all teatud töid, mille eest ta saab tasu (vt eelkõige 3. juuli 1986. aasta otsus kohtuasjas 66/85: Lawrie-Blum, EKL 1986, lk 2121, punktid 16 ja 17; 23. märtsi 2004. aasta otsus kohtuasjas C-138/02: Collins, EKL 2004, lk I-2703, punkt 26, ja 7. septembri 2004. aasta otsus kohtuasjas C-456/02: Trojani, EKL 2004, lk I-7573, punkt 15).
The applicant in the main proceedings can therefore be acknowledged to have the status of worker only if the referring court, which alone is competent to assess the facts of the case in the main proceedings, were to establish the existence in that
Põhikohtuasja hageja töötaja staatust saab kinnitada ainult juhul, kui eelotsusetaotluse esitanud kohus, kes on ainsana pädev hindama põhikohtuasja asjaolusid,
RACCANELLI case of the constituent elements of any paid employment relationship, namely subordination and the payment of remuneration.
RACCANELLI tuvastab, et antud kohtuasjas esinevad palgalise töösuhte põhitunnused, st alluvussuhe ja tasu maksmine.
Consequently, since the referring court is required to verify the existence of the criteria set out in paragraph 33 of the present judgment, it follows that its examination should cover, inter alia, the substance of the doctoral student contract and of the supplementary contract, and the arrangements for giving effect to those documents.
Järelikult peaks analüüs – tulenevalt sellest, et eelotsusetaotluse esitanud kohus peab kontrollima käesoleva otsuse punktis 33 nimetatud kriteeriumide esinemist – käsitlema eelkõige doktorandilepingu ja selle lisa sisu ning nende dokumentide rakendustingimusi.
While it must be concluded from the foregoing that Mr Raccanelli’s status as a worker, within the meaning of Article 39 EC, must be determined objectively in accordance with the criteria set out in paragraph 33 of the present judgment, it is, by contrast, not possible to draw any conclusion with regard to that status from a comparison of the work of the applicant in the main proceedings and the work carried out or to be carried out by a researcher preparing a doctoral thesis on the basis of a BAT/2 employment contract concluded with MPG.
Kuigi eelnevast tuleb järeldada, et A. Raccanelli töötaja staatus EÜ artikli 39 tähenduses tuleb käesoleva otsuse punktis 33 nimetatud kriteeriumide alusel objektiivselt kindlaks määrata, ei saa seevastu teha ühtegi järeldust selle staatuse kohta, kui võrrelda põhikohtuasja hageja tehtud tööd nende tööülesannetega, mida täitis või pidi täitma MPG-ga sõlmitud BAT/2 töölepingu alusel doktoritööd tegev teadlane.
Accordingly, the answer to the first question must be that a researcher in a similar situation to that of the applicant in the main proceedings, that is, a researcher preparing a doctoral thesis on the basis of a grant contract concluded with MPG, must be regarded as a worker within the meaning of Article 39 EC only if his activities are performed for a certain period of time under the direction of an institute forming part of that association and if, in return for those activities, he receives remuneration.
Neil asjaoludel tuleb esimesele küsimusele vastata, et teadlast, kes on sellises olukorras nagu põhikohtuasja hageja, st kes teeb doktoritööd MPG-ga sõlmitud stipendiumilepingu alusel, tuleb käsitada töötajana EÜ artikli 39 tähenduses üksnes siis, kui ta teostab seda tegevust teataval ajavahemikul selle ühingu alla kuuluva instituudi juhtimisel ja kui ta saab selle tegevuse eest tasu.
It is for the referring court to undertake the necessary verification of the facts in order to establish whether such is the case in the dispute before it.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on kontrollida asjaolusid, mis on vajalikud selleks, et hinnata, kas tema menetluses olevas kohtuasjas on tegemist sellise juhtumiga.
By its second question, the referring court asks, in essence, whether there is no discrimination only if the applicant in the main proceedings was at least granted the right to choose between an employment contract and a grant before beginning his period of doctoral study with MPG.
Teise küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas järelduse, et tegemist ei ole diskrimineerimisega, saab teha üksnes juhul, kui põhikohtuasja hagejale oleks antud vähemalt õigus valida töölepingu ja stipendiumi vahel enne doktoriõppe alustamist MPG juures.
As a preliminary point, it must be noted that the question whether Mr Raccanelli would have had the right, by virtue of MPG’s practice, to choose between a grant contract and a BAT/2 employment contract if he did not have the status of worker within the meaning of Article 39 EC and Article 7 of Regulation No 1612/68 is a question of national law which it is not for the Court to address.
Alustuseks tuleb rõhutada, et küsimus, kas A. Raccanellil – ilma et tal oleks töötaja staatus EÜ artikli 39 ja määruse nr 1612/68 artikli 7 tähenduses – oleks olnud õigus MPG praktikast lähtuvalt valida stipendiumilepingu ja töölepingu BAT/2 vahel, on siseriikliku õiguse küsimus, mille üle otsustamine ei ole Euroopa Kohtu ülesanne.