natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Clause 5(1)(a) of the Framework Agreement on parttime work concluded by UNICE, CEEP and the ETUC annexed to Council Directive 97/81/EC of 15 December 1997 concerning the Framework Agreement on parttime work concluded by UNICE, CEEP and the ETUC must be interpreted as precluding national legislation such as that at issue in the main proceedings which requires that copies of parttime employment contracts be sent to the authorities within 30 days of their signature.
Nõukogu 15. detsembri 1997. aasta direktiivile 97/81/EÜ Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt sõlmitud osalist tööaega käsitleva raamkokkuleppe kohta lisatud Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt sõlmitud osalist tööaega käsitleva raamkokkuleppe klausli 5 lõike 1 punkti a tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja millega kohustatakse esitama ametiasutusele 30 päeva jooksul pärast osalise tööajaga töölepingu sõlmimist selle koopia.
Case C-143/07
Kohtuasi C-143/07
AOB Reuter & Co. v Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Reference for a preliminary ruling from the Finanzgericht Hamburg)
AOB Reuter & Co. versus Hauptzollamt Hamburg-Jonas (eelotsusetaotlus, mille on esitanud Finanzgericht Hamburg)
(Agriculture — Regulation (EEC) No 3665/87 — Article 11 — System of export refunds on agricultural products — Condition for the grant of the refund — Refund paid to the exporter after submission of documents forged by its contracting partner — Goods not exported — Conditions for the application of sanctions)
Põllumajandus – Määrus (EMÜ) nr 3665/87 – Artikkel 11 – Põllumajandustoodete eksporditoetuste süsteem – Toetuse andmise tingimus – Toetus, mida maksti eksportijale tema lepingupartneri poolt esitatud võltsitud dokumentide alusel – Kaup, mida ei eksporditud – Sanktsioonide kohaldamise tingimused
Judgment of the Court (Fourth Chamber), 24 April 2008 . . . . . . . . . . .
Euroopa Kohtu otsus (neljas koda), 24. aprill 2008 . . . . . . . . . . . . . .
Agriculture — Common organisation of the markets — Export refunds(Commission Regulation No 3665/87, Art. 11(1))
Põllumajandus – Ühine turukorraldus – Eksporditoetus(Komisjoni määrus nr 3665/87, artikli 11 lõige 1)
SUMMARY — CASE C-143/07
KOKKUVÕTE — KOHTUASI C-143/07
Article 11(1) of Regulation No 3665/87 laying down common detailed rules for the application of the system of export refunds on agricultural products, as amended by Regulation No 2945/94, must be interpreted as meaning that the sanction for which it provides is applicable against an exporter who has requested an export refund for goods, where those goods, as a result of fraudulent conduct on the part of the exporter’s contracting partner, were not exported.
Määruse nr 3665/87, milles sätestatakse põllumajandustoodete eksporditoetuste süs -teemi kohaldamise üksikasjalikud ühiseeskirjad, muudetud määrusega nr 2945/94, artikli 11 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et selles ette nähtud sanktsioon kuulub kohaldamisele eksportija suhtes, kes on taotlenud eksporditoetust kaubale, mis jäi tema lepingupartneri poolt toime pandud pettuse tõttu eksportimata.
In addition, it is not possible to add a new exception, based in particular on the absence of fault on the part of the exporter, to the exhaustive list contained in that provision.
Nimetatud sättes ammendavalt ära toodud loetellu ei saa lisada uut välistavat tingimust, mis tugineb eksportija süülise käitumise puudumisele.
The fault or error of a contracting partner is an ordinary commercial risk and cannot be considered to be unforeseeable in the context of commercial transactions.
Lepingupartneri süü või eksimus kuulub tavapärase kaubandustegevuse riski alla ning neid ei saa kaubandustehingute puhul käsitleda millegi ettenägematuna.
The exporter is fully at liberty to select his trading partners and it is up to him to take the appropriate precautions, either by including the necessary clauses in the contracts which he concludes with them or by effecting appropriate insurance.
Eksportija on lepingupartnerite valimisel vaba ning peab võtma vajalikke ettevaatusabinõusid, kas lisades viimatinimetatutega sõlmitavatesse lepingutesse vastava klausli või sõlmides spetsiaalse kindlustuslepingu.
Should it prove to be the case that export of the goods on which a refund was granted did not take place, it is obvious that the exporter has requested a refund in excess of that applicable, since, in the absence of actual exportation, no refund is due.
Kui selgub, et kaupa, mille osas anti toetust, ei ole eksporditud, on ilmne, et eksportija on taotlenud kohaldatavast suuremat toetust, kuna tegeliku ekspordi toimumatajäämisel toetust ei maksta.
(see paras 25, 36, 37, operative part)
(vt punktid 25, 36, 37 ja resolutiivosa)
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Finanzgericht Hamburg (Germany), made by decision of 15 February 2007, received at the Court on 13 March 2007, in the proceedings
Kohtuasjas C-143/07, mille ese on EÜ artikli 234 alusel Finanzgericht Hamburg’i (Saksamaa) 15. veebruari 2007. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 13. märtsil 2007, menetluses
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of Chamber, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász (Rapporteur) and J. Malenovský, Judges,
EUROOPA KOHUS (neljas koda), koosseisus: koja esimees K. Lenaerts, kohtunikud G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász (ettekandja) ja J. Malenovský,
— the Commission of the European Communities, by F. Erlbacher and Z. Maršálková, acting as Agents, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion, gives the following
– Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: F. Erlbacher ja Z. Maršálková, arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta, on teinud järgmise otsuse
The reference was made in the course of proceedings between AOB Reuter & Co (‘AOB Reuter’) and Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Principal Customs Office, Hamburg-Jonas; ‘the Hauptzollamt’) concerning the application of sanctions following payment of a refund granted on the basis of documents forged by a third party. Legal framework
See taotlus esitati AOB Reuter & Co. (edaspidi „AOB Reuter”) ja Hauptzollamt Hamburg-Jonasi (Hamburg-Jonasi peatolliasutus; edaspidi „Hauptzollamt”) vahelises kohtuvaidluses, mis puudutab sanktsioonide kohaldamist kolmanda isiku poolt esitatud võltsitud dokumentide alusel makstud toetuse tõttu. Õiguslik raamistik
The first, second, third and fifth recitals of the preamble to Regulation No 2945/94 state:
Määruse nr 2945/94 esimene kuni kolmas ja viies põhjendus on järgmised:
‘… the Community rules provide for the granting of export refunds on the basis of solely objective criteria, in particular concerning the quantity, nature and characteristics of the product exported as well as its geographical destination; … in the light of experience, measures to combat irregularities and notably fraud prejudicial to the Community budget should be intensified; … to that end, provision should be made for the recovery of amounts unduly paid and sanctions to encourage exporters to comply with Community rules;
„[A]rvestades, et ühenduse eeskirjad sätestavad eksporditoetuse andmise ainult objektiivsete kriteeriumide põhjal, seda eelkõige eksporditava toote koguse, laadi ja omaduste ning tema geograafilise sihtkoha osas; kogemusi arvestades tuleks intensiivistada võitlust ühenduse eelarvele kahjuliku eeskirjade eiramise ja eelkõige pettuste vastu; selleks tuleks kehtestada sätted alusetult makstud summade sissenõudmiseks ja sanktsioonid, mis mõjutaksid eksportijaid ühenduse eeskirju täitma; [Siin ja edaspidi on osundatud määrust tsiteeritud mitteametlikus tõlkes.] arvestades, et eksporditoetuste süsteemi laitmatu funktsioneerimise tagamiseks tuleks sanktsioone kohaldada sõltumata süü vormist; ometi on teatavatel juhtudel otstarbekas sanktsioonidest loobuda, eriti kui on tegemist ilmse eksimusega, mida tunnistab pädev asutus, ja kohaldada tahtluse korral karmimaid sanktsioone;
… past experience and irregularities and notably fraud recorded in this context show that this measure is necessary and appropriate, that it will act as an adequate deterrent and that it is to be uniformly applied throughout the Member States’.
[…] arvestades, et nii omandatud kogemus kui ka rikkumised ning eelkõige selles osas juba tuvastatud rikkumised viitavad sellele, et kõnealune meede on vajalik, proportsionaalne ja piisavalt hoiatav ning et seda tuleks kohaldada ühetaoliselt kõigis liikmesriikides”.
Under Article 4(1) of Regulation No 3665/87:
Määruse nr 3665/87 artikli 4 lõige 1 sätestab:
Article 11 of the Regulation provides:
Määruse artikkel 11 näeb ette:
Where it has been found that an exporter, with a view to the granting of an export refund, has requested a refund in excess of that applicable, the refund due for the relevant exportation shall be the refund applicable to the actual exportation reduced by an amount equivalent to:
Kui leitakse, et eksportija on eksporditoetuse saamiseks taotlenud kohaldatavast suuremat toetust, vastab kõnealuse ekspordi toetus tegelikult eksporditud toodete suhtes kohaldatavale toetusele, mida vastavalt vähendatakse: a) poole võrra taotletud ja tegelikule ekspordile kohaldatava toetuse vahest; b) taotletud ja tegelikule ekspordile kohaldatava toetuse kahekordse vahe võrra, kui eksportija esitas tahtlikult valeandmed.
The refund requested is deemed to be the amount calculated from the information supplied pursuant to Article 3 or Article 25(2).
Taotletud toetusena käsitatakse artikli 3 või artikli 25 lõike 2 kohaselt esitatud teabe alusel arvutatud summat.
Where the rate of refund varies according to destination, the differentiated part of the refund requested shall be calculated from the information supplied pursuant to Article 47.
Kui toetusemäär erineb vastavalt sihtkohale, arvutatakse taotletud toetuse diferentseeritud osa, kasutades artikli 47 kohaselt esitatud andmeid.
The sanction referred to under (a) shall not apply:
Punktis a sätestatud sanktsiooni ei kohaldata:
— in the case of force majeure,
– vääramatu jõu korral,
— in exceptional cases characterised by circumstances beyond the control of the exporter, which occur after the acceptance by the competent authorities of the export declaration or the payment declaration, and provided that he, immediately after he took note of these circumstances but within the time-limit referred to in Article 47(2), notifies the competent authorities, unless the competent authorities have already established that the refund requested was incorrect,
– erandjuhtudel, kui pärast ekspordideklaratsiooni või maksedeklaratsiooni vastuvõtmist pädeva asutuse poolt ilmnevad eksportijast olenemata asjaolud ja saades nendest asjaoludest teada, teatab eksportija nendest viivitamatult ja artikli 47 lõikes 2 sätestatud tähtaja jooksul pädevatele asutustele, välja arvatud juhul, kui pädev asutus on juba kindlaks teinud, et taotletud toetus ei ole õiguspärane,
— in cases of obvious error as to the refund requested, recognised by the competent authority,
– pädeva asutuse poolt tuvastatud ilmse eksimuse korral taotletud toetuse osas,
Where the reduction referred to under (a) or (b) results in a negative amount, the exporter shall pay that negative amount.
Kui punktides a ja b sätestatud mahaarvamiste tulemus on negatiivne summa, maksab selle summa eksportija.
Where the competent authorities have established that the refund requested was incorrect and the exportation has not been effected and consequently no reduction of refund is possible, the exporter shall pay the amount equivalent to the sanction referred to under (a) or (b). …
Kui pädev ametiasutus on tuvastanud, et taotletud toetuse summa ei ole asjakohane, eksporti ei ole teostatud ja sellest tulenevalt ei ole toetuse vähendamine võimalik, maksab eksportija punktides a ja b sätestatud sanktsioonile vastava summa. […]
The sanctions shall be without prejudice to additional sanctions laid down at national level.
Sanktsioone kohaldatakse, ilma et see piiraks siseriiklikul tasandil kehtestatud täiendavate sanktsioonide kohaldamist.
Without prejudice to the obligation to pay any negative amount as referred to in the fourth subparagraph of paragraph 1, where a refund is unduly paid, the beneficiary shall reimburse the amounts unduly received — which includes any sanction applicable pursuant to the first subparagraph of paragraph 1, — plus the interest calculated on the basis of the time elapsing between payment and reimbursement. …’
Sõltumata lõike 1 neljandas lõigus sätestatud kohustusest tasuda alusetu toetussumma maksmise korral negatiivne summa, peab toetust saav isik hüvitama alusetult saadud summad, sealhulgas lõike 1 esimesele lõigule vastavad kohaldatavad sanktsioonid, millele on lisatud teostatud makse ja hüvitamise vahelise aja alusel arvutatud intressid. […]”
Between 18 October and 12 December 1995, AOB Reuter declared a total of 24 consignments of white sugar for export to Malta to the Hauptzollamt Landshut and requested payment of the corresponding export refunds.
AOB Reuter esitas ajavahemikus 18. oktoobrist 12. detsembrini 1995 Hauptzollamt Landshut’ile kokku 24 deklaratsiooni, mis puudutasid valge suhkru eksporti Maltale, ning taotles vastavate ekspordikoguste osas toetust.
Those refunds, amounting in total to EUR 230 102.37, were granted to it on submission of exit confirmations for the goods.
Kauba riigist lahkumise tõendite alusel maksti talle toetust kogusummas 230 102,37 eurot.
AOB Reuter did not itself export the goods, exportation being effected by its Italian business partners using agent undertakings.
AOB Reuter ise seda eksporditoimingut läbi ei viinud, vaid seda tegid tema Itaalia kaubanduspartnerid, kes kasutasid vahendusettevõtjate teenuseid.
AOB Reuter ensured the performance of the principal contractual obligation, that is, the export of the sugar from Community customs territory, by a bank guarantee.
Kõnealune äriühing oli lepingulise põhikohustuse täitmise, st suhkru lahkumise ühenduse tolliterritooriumilt, taganud pangagarantiiga.
AOB Reuter released those securities on 27 June 1996 after obtaining proof that the exportation had been properly carried out in the form of stamped customs documents and those documents had been accepted by the Hauptzollamt.
AOB Reuter vabastas tagatise 27. juunil 1996 pärast seda, kui oli kätte saanud ekspordi nõuetekohast kulgemist tõendavad eeskirjadele vastavalt pitseriga kinnitatud tollidokumendid ning kui Hauptzollamt oli need vastu võtnud.
On 5 November 1996, the Zollkriminalamt Köln (Cologne Criminal Investigation Office for Customs Matters) established that the exit confirmations on the customs documents had been forged.
Zollkriminalamt Köln (Kölni tollipolitsei) tuvastas 5. novembril 1996 tollidokumentides kauba lahkumise tõendite võltsimise.
The Hauptzollamt therefore demanded, by amending notices of 7 July 1997, reimbursement of the export refunds which had been received by AOB Reuter. The latter repaid the amount in question.
Seepeale nõudis Hauptzollamt 7. juuli 1997. aasta parandusteatistega AOB Reuterilt talle makstud eksporditoetuste hüvitamist; AOB Reuter hüvitas kõnealuste toetuste summa.
On 19 January 1998, the Hauptzollamt adopted 24 decisions imposing sanctions on AOB Reuter. On 5 February 1998, AOB Reuter entered an objection to those decisions.
19. jaanuaril 1998 tegi Hauptzollamt 24 otsust AOB Reuterile sanktsiooni määramise kohta; AOB Reuter esitas nimetatud otsuste peale 5. veebruaril 1998 kaebuse.
That objection having been rejected, on 10 April 2003 AOB Reuter brought an action before the Finanzgericht (Finance Court) Hamburg for annulment of those sanction decisions.
Kuna kaebus jäeti rahuldamata, esitas ta 10. aprillil 2003 hagi Finanzgericht Hamburg’ile, paludes sanktsioneerivate otsuste tühistamist.
That court considers that AOB Reuter did not supply any false information in its export declaration, given that it merely declared its intention to export to Malta the goods which gave rise to the refund.
Finanzgericht Hamburg leiab, et AOB Reuter ei ole esitanud ekspordideklaratsioonis valeandmeid, kuna deklaratsioon kajastab vaid tema kavatsust eksportida Maltale kaup, mille osas maksti toetust.
Exportation did not in fact take place owing to the fraudulent conduct of the contracting partner of AOB Reuter.
Eksport ebaõnnestus AOB Reuteri lepingupartneri poolt toime pandud pettuse tõttu.
According to the referring court, AOB Reuter cannot therefore be liable to the sanction provided for under Article 11(1) of Regulation No 3665/87 unless the failure to comply with the requirement concerning the departure of the goods from the Community customs territory is sufficient to justify application of that sanction.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus on seisukohal, et seega saab määruse nr 3665/87 artikli 11 lõikes 1 ettenähtud sanktsiooni AOB Reuteri suhtes kohaldada vaid juhul, kui kauba ühenduse tolliterritooriumilt lahkumise tingimuse täitmatajätmine on piisav alus selle sanktsiooni kohaldamiseks.
Taking the view that the application of such a sanction depends on the interpretation of Article 11(1) of the regulation, the Finanzgericht Hamburg decided to stay proceedings and to refer to the Court of Justice the following question for a preliminary ruling:
Kuna Finanzgericht Hamburg leidis, et kõnealuse sanktsiooni kohaldamine sõltub eelnimetatud artikli 11 lõike 1 tõlgendamisest, otsustas ta menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
‘Is it only the supply of false information by an exporter in its export declaration which is liable to sanction under Article 11(1) of … Regulation (EEC) No 3665/87 or is it the failure to comply with the material requirements for claiming a refund alone that is the subject of sanctions?’
„Kas […] määruse nr 3665/87 artikli 11 lõikes 1 sätestatud sanktsioon on ette nähtud üksnes juhuks, kui eksportija esitab ekspordideklaratsioonis valeandmeid, või on sanktsiooni esemeks ainuüksi toetuse saamise õiguse sisuliste tingimuste mittetäitmine?”
Question referred for a preliminary ruling
Eelotsuse küsimus
By its question, the referring court asks essentially whether Article 11(1) of Regulation No 3665/87 must be interpreted as meaning that the sanction for which it provides is applicable against an exporter who has requested an export refund for goods, where, as a result of fraudulent conduct on the part of the exporter’s contracting partner, those goods were not exported.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus küsib sisuliselt seda, kas määruse nr 3665/87 artikli 11 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et selles ette nähtud sanktsioon kuulub kohaldamisele eksportija suhtes, kes on taotlenud eksporditoetust kaubale, mis jäi tema lepingupartneri poolt toime pandud pettuse tõttu eksportimata.
As a preliminary point, it should be recalled that the two features of the export refunds system are, first, that Community aid is not granted unless the exporter makes an application and, second, that the system is financed by the Community budget (Case C-309/04 Fleisch-Winter [2005] ECR I-10349, paragraph 31).
Esmalt tuleb meenutada, et eksporditoetuste korda iseloomustab esiteks asjaolu, et ühenduse abi antakse vaid tingimusel, et eksportija seda taotleb, ja teiseks see, et abikava rahastatakse ühenduse eelarvest (1. detsembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C-309/04: Fleisch-Winter, EKL 2005, lk I-10349, punkt 31).
With regard to such an exporter, the Court, in the context of Regulation No 3665/87 and its system of sanctions, has already held that, as regards a Community aid scheme, the grant of the aid is necessarily subject to the condition that the beneficiary offers all guarantees of probity and trustworthiness (see, to that effect, Case C-210/00 Käserei Champignon Hofmeister [2002] ECR I-6453, paragraph 41, and Fleisch-Winter, paragraph 31).
Mis puudutab seda eksportijat, siis Euroopa Kohus on juba varem seoses määruse nr 3665/87 ja selle sanktsioonimehhanismiga leidnud, et kui tegemist on ühenduse abikavaga, peab abi andmise suhtes ilmtingimata kehtima tingimus, et abisaaja peab tõendama oma sobivust ja usaldusväärsust (vt selle kohta 11. juuli 2002. aasta otsus kohtuasjas C-210/00: Käserei Champignon Hofmeister, EKL 2002, lk I-6453, punkt 41, ja eespool viidatud kohtuotsus Fleisch-Winter, punkt 31).
With regard to the Community budget, the first recital in the preamble to Regulation No 2945/94 states that, ‘… in the light of experience, measures to combat irregularities and notably fraud prejudicial to the Community budget should be intensified , to that end, provision should be made for … sanctions to encourage exporters to comply with Community rules.’
Määruse nr 2945/94 esimeses põhjenduses on ühenduse eelarvega seonduvalt öeldud, et „[…] kogemusi arvestades tuleks intensiivistada võitlust ühenduse eelarvele kahjuliku eeskirjade eiramise ja eelkõige pettuste vastu [ning] selleks on vaja kehtestada […] sanktsioonid, mis mõjutaksid eksportijaid ühenduse eeskirju täitma”.
The nature of the sanction provided for in Article 11(1) of Regulation No 3665/87 emerges clearly both from its wording and from the caselaw of the Court relating to that provision.
Määruse nr 3665/87 artikli 11 lõikes 1 ette nähtud sanktsiooni laad nähtub selgelt nii selle sõnastusest kui ka seda sätet käsitlevast Euroopa Kohtu praktikast.
According to the second recital in the preamble to Regulation No 2945/94,‘sanctions should be applied regardless of the subjective element of fault’.
Määruse nr 2945/94 teises põhjenduses on öeldud, et „sanktsioone [tuleb] kohaldada sõltumata süü vormist”.
In reality, it is only the level of the sanction which increases if there is an intentional act, in accordance with Article 11(1)(b) of Regulation No 3665/87, whereas the sanction provided for in Article 11(1)(a) is applicable even if the exporter has not committed any fault.
Määruse nr 3665/87 artikli 11 lõike 1 esimese lõigu punkti b kohaselt suureneb tahtliku käitumise korral tegelikkuses vaid sanktsiooni määr, kuid selle lõigu punktis a ette nähtud sanktsioon on kohaldatav ka juhul, kui eksportija süü puudub.
In the latter case, the sanction provided for in the first subparagraph of Article 11(1) is applicable, except in the cases listed exhaustively in the third subparagraph of Article 11(1).
Viimati nimetatud juhul ei kuulu artikli 11 lõike 1 esimeses lõigus ette nähtud sanktsioon kohaldamisele vaid sama lõike kolmandas lõigus ammendavalt nimetatud juhtudel.
In paragraph 41 of Case C-210/00 Käserei Champignon Hofmeister, the Court held that the sanction constitutes a specific administrative instrument forming an integral part of the scheme of aid which is intended to ensure the sound financial management of Community public funds and, in paragraph 44 of that judgment, that it cannot be said to be of a criminal nature.
Euroopa Kohus on eespool viidatud kohtuotsuse Käserei Champignon Hofmeister punktis 41 nentinud, et sanktsioon kujutab endast abikava osaks olevat eriomast haldusmeedet, mille eesmärk on tagada ühenduse rahaliste vahendite nõuetekohane haldamine, ja viidatud kohtuotsuse punktis 44, et sellel ei peaks olema karistuslikku iseloomu.
It follows from the two preceding paragraphs that the liability on which the sanction provided for in Article 11(1)(a) of Regulation No 3665/87 is based is of an essentially objective nature.
Kahest eelnevast punktist tuleneb, et vastutus, millel põhineb määruse nr 3665/87 artikli 11 lõike 1 esimese lõigu punktis a ettenähtud sanktsioon, on põhiolemuselt objektiivne.
In order to determine the conditions relating to the applicability of that sanction, it is necessary to examine the provisions of Article 11 in their entirety.
Selleks et teha kindlaks kõnealuse sanktsiooni kohaldatavusega seonduvad tingimused, tuleb uurida artikli 11 sätteid tervikuna.