natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In order to reply to that question, it should be noted that the provisions of the Sixth Directive do not include rules relating to the methods or criteria which the Member States are required to apply when adopting provisions permitting the apportionment of input VAT paid according to whether the relevant expenditure relates to economic activities or to noneconomic activities.
Küsimusele vastates tuleb toonitada, et kuuendas direktiivis ei ole sätestatud nõudeid, mis käsitleksid meetodeid või kriteeriume, mida liikmesriikidel tuleks kohaldada, kui nad kehtestavad õigusnorme, mis lubavad sisendkäibemaksu jaotamist lähtudes sellest, kas vastavad kulud on seotud majandustegevuse või mittemajandusliku tegevusega.
As the Commission has noted, the rules set out in Articles 17(5) and 19 of the Sixth Directive relate to input VAT on expenditure connected exclusively with economic activities, and distinguish between economic activities which are taxed and give rise to the right to deduct and those which are exempt and do not give rise to such a right.
Nagu märkis komisjon, laienevad kuuenda direktiivi artikli 17 lõikes 5 ja artiklis 19 sisalduvad nõuded sisendkäibemaksule, mis kaasneb eranditult vaid majandustegevusega seotud kulutustega, jaotades selle tegevuse omakorda maksustatavaks, mille puhul tekib mahaarvamisõigus, ja maksuvabaks, mille puhul seda õigust ei teki.
In those circumstances, and so that taxpayers can make the necessary calculations, it is for the Member States to establish methods and criteria appropriate to that aim and consistent with the principles underlying the common system of VAT.
Neil asjaoludel on liikmesriikide ülesanne ühise käibemaksusüsteemi aluspõhimõtteid järgides kehtestada sobivad meetodid ja kriteeriumid, millest lähtudes maksukohustuslased saavad teha vajalikud arvutused.
In that regard, the Court has held that, where the Sixth Directive does not contain the guidance necessary for such precise calculations, the Member States are required to exercise that power, having regard to the aims and broad logic of the Directive (see, to that effect, Case C-72/05 Wollny [2006] ECR I-8297, paragraph 28).
Selle kohta on Euroopa Kohus märkinud, et kuna kuues direktiiv ei sisalda täpsete arvutuste tegemiseks vajalikke juhiseid, on liikmesriikide ülesanne kasutada oma pädevust selle direktiivi eesmärki ja ülesehitust arvestades (vt selle kohta 14. septembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-72/05: Wollny, EKL 2006, lk I-8297, punkt 28).
In particular, and as the Advocate General noted in point 47 of his Opinion, the measures which the Member States are required to adopt in that regard must comply with the principle of fiscal neutrality on which the common system of VAT is based.
Nagu märkis kohtujurist oma ettepaneku punktis 47, peavad liikmesriikide kehtestatavad vastavad meetmed eelkõige järgima neutraalse maksustamise põhimõtet, millel põhineb ühine käibemaksusüsteem.
Accordingly, the Member States must exercise their discretion in such a way as to ensure that deduction is made only for that part of the VAT proportional to the amount relating to transactions giving rise to the right to deduct.
Seega on liikmesriigid kohustatud teostama oma kaalutlusõigust nii, et on tagatud käibemaksu mahaarvamine üksnes selles osas, mis vastab nende tehingute maksumusele, mille puhul tekib mahaarvamise õigus.
They must therefore ensure that the calculation of the proportion of economic activities to noneconomic activities objectively reflects the part of the input expenditure actually to be attributed, respectively, to those two types of activity.
Neil tuleb jälgida, et majandustegevuse ja mittemajandusliku tegevuse suhtarvu arvutamine peegeldaks objektiivselt kummagi tegevuse peale tehtud tegelike kulutuste osa.
It is appropriate to add that, when exercising that discretion, the Member States have the right to apply, as necessary, an investment formula or a transaction formula or any other appropriate formula, without being required to restrict themselves to only one of those methods.
Tuleb lisada, et liikmesriigid võivad selle õiguse teostamisel vajadusel kohaldada kas investeeringust lähtuvat jaotuspõhimõtet või tehingust lähtuvat jaotuspõhimõtet või muud sobivat jaotuspõhimõtet ega pea piirduma vaid ühe meetodi kasutamisega.
The answer to the second question must therefore be that the determination of the methods and criteria for apportioning input VAT between economic and noneconomic activities within the meaning of the Sixth Directive is in the discretion of the Member States who, when exercising that discretion, must have regard to the aims and broad logic of the Directive and, on that basis, provide for a method of calculation which objectively reflects the part of the input expenditure actually to be attributed, respectively, to those two types of activity.
Seega tuleb teisele küsimusele vastata, et nende meetodite ja kriteeriumide määratlemine, mille alusel tuleb sisendkäibemaks jaotada majandustegevuse ja mittemajandusliku tegevuse vahel kuuenda direktiivi tähenduses, on liikmesriikide otsustada, kes on oma kaalutlusõigust kasutades kohustatud arvestama selle direktiivi eesmärki ja ülesehitust ning sellest lähtudes nägema ette arvutusmeetodi, mis peegeldab objektiivselt kummagi tegevuse peale tehtud tegelike kulutuste osa.
Where a taxpayer simultaneously carries out economic activities, taxed or exempt, and noneconomic activities outside the scope of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value
Kui maksukohustuslane teostab samal ajal nii maksustatavat või maksuvaba majandustegevust kui ka mittemajanduslikku tegevust, mis ei kuulu nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise
The determination of the methods and criteria for apportioning input VAT between economic and noneconomic activities within the meaning of the Sixth Directive is in the discretion of the Member States who, when exercising that discretion, must have regard to the aims and broad logic of that directive and, on that basis, provide for a method of calculation which objectively reflects the part of the input expenditure actually to be attributed, respectively, to those two types of activity.
Nende meetodite ja kriteeriumide määratlemine, mille alusel tuleb sisendkäibemaks jaotada majandustegevuse ja mittemajandusliku tegevuse vahel kuuenda direktiivi 77/388 tähenduses, on liikmesriikide otsustada, kes on oma kaalutlusõigust kasutades kohustatud arvestama selle direktiivi eesmärki ja ülesehitust ning sellest lähtudes nägema ette arvutusmeetodi, mis peegeldab objektiivselt kummagi tegevuse peale tehtud tegelike kulutuste osa.
Case C-78/07
Kohtuasi C-78/07
(Agriculture — Regulations (EEC) No 2328/91 and (EC) No 950/97 — Articles 17 and 18 — Compensatory allowances for permanent natural handicaps — Farmers receiving length-of-service pensions — Right to compensatory allowances — Limits)
Põllumajandus – Määrused (EMÜ) nr 2328/91 ja (EÜ) nr 950/97 – Artiklid 17 ja 18 – Hüvitised püsivalt ebasoodsate looduslike tingimustega piirkondadele – Kogumispensioni hüvitist saavad põllumajandustootjad – Õigus hüvitisele – Piirid
Judgment of the Court (Seventh Chamber), 13 March 2008 . . . . . . .
Euroopa Kohtu otsus (seitsmes koda), 13. märts 2008 . . . . . . . . . . . .
Agriculture — Common agricultural policy — Structural reform — Improving the efficiency of agricultural structures
Põllumajandus – Ühine põllumajanduspoliitika – Struktuuride reform – Struktuuride tõhustamine
(Council Regulation No 950/97, Arts 17 and 18)
(Nõukogu määrus nr 950/97, artiklid 17 ja 18)
SUMMARY — CASE C-78/07 farmer is in receipt of a pension, in particular, a length-of-service pension.
KOKKUVÕTE – KOHTUASI C-78/07 juhul, kui asjaomane põllumajandustootja saab pensioni, eelkõige kogumispensioni.
Articles 17 and 18 of Regulation No 950/97 on improving the efficiency of agricultural structures confer on Member States the right to grant a compensatory allowance to a farmer who fulfils the conditions laid down in those articles.
Määruse nr 950/97 põllumajandusstruktuuride tõhustamise kohta artiklid 17 ja 18 annavad liikmesriikidele õiguse maksta hüvitist põllumajandustootjale, kes vastab nendes kahes artiklis sätestatud tingimustele.
However, those articles do not preclude a Member State from refusing payment of such an allowance where that
Nende artiklitega ei ole aga vastuolus see, kui liikmesriik keeldub sellise hüvitise maksmisest
(see para. 23, operative part)
(vt punkt 23 ja resolutiivosa)
JUDGMENT OF THE COURT (Seventh Chamber)
EUROOPA KOHTU OTSUS (seitsmes koda)
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Italy), made by decision of 18 May 2006, received at the Court on 13 February 2007, in the proceedings
Kohtuasjas C-78/07, mille ese on EÜ artikli 234 alusel Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Itaalia) 18. mai 2006. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 13. veebruaril 2007, menetluses
THE COURT (Seventh Chamber), composed of U. Lõhmus, President of the Chamber, P. Lindh (Rapporteur) and A. Arabadjiev, Judges,
EUROOPA KOHUS (seitsmes koda), koosseisus: koja esimees U. Lõhmus, kohtunikud P. Lindh (ettekandja) ja A. Arabadjiev, kohtujurist: Y. Bot, kohtusekretär: R. Grass, arvestades kirjalikku menetlust, arvestades kirjalikke märkusi, mille esitasid:
— the Italian Government, by I.M. Braguglia, acting as Agent, and G. Aiello, avvocato dello Stato,
— Itaalia valitsus, esindaja: I. M. Braguglia, keda abistas avvocato dello Stato G. Aiello,
— the Commission of the European Communities, by C. Cattabriga, acting as Agent, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion,
— Euroopa Ühenduste Komisjon, esindaja: C. Cattabriga, arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
VALVO gives the following
VALVO on teinud järgmise otsuse
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Articles 17 and 18 of Council Regulation (EC) No 950/97 of 20 May 1997 on improving the efficiency of agricultural structures (OJ 1997 L 142, p. 1).
Eelotsusetaotlus käsitleb nõukogu 20. mai 1997. aasta määruse (EÜ) nr 950/97 põllumajandusstruktuuride tõhustamise kohta (EÜT L 142, lk 1) artiklite 17 ja 18 tõlgendamise kohta.
The reference has been made in the course of proceedings between Mr Valvo, on the one hand, and the Ispettorato Provinciale dell’Agricoltura di Enna (Agricultural Inspection Service for Enna), the Assessorato all’agricoltura e foreste della regione Sicilia (Regional Ministry of Agriculture and Forestry for the Region of Sicily) and the Régione Sicilia, on the other, concerning the Agricultural Inspection Service’s refusal of Mr Valvo’s applications for compensatory allowances for the years 1996 to 1998.
See taotlus esitati D. Valvo ja Ispettorato Provinciale dell’Agricoltura di Enna (Enna provintsi põllumajandusinspektsioon), Assessorato all’agricoltura e foreste della regione Sicilia (Sitsiilia maakonna põllumajandus- ja metsandusosakond) ning Regione Sicilia vahelise kohtuvaidluse raames, mis käsitles D. Valvo poolt aastate 1996–1998 eest esitatud hüvitiste taotluse rahuldamata jätmist nimetatud inspektsiooni poolt.
In the course of the years 1996 to 1998 the payment of a compensatory allowance in less-favoured agricultural regions was governed, originally, by Council Regulation (EEC) No 2328/91 of 15 July 1991 on improving the efficiency of agriculture structures (OJ 1991 L 218, p. 1), as amended by Council Regulation (EC) No 3669/93 of
Aastatel 1996–1998 reguleeris hüvitiste maksmist ebasoodsates põllumajanduspiirkondades esialgu nõukogu 15. juuli 1991. aasta määrus (EMÜ) nr 2328/91 põllumajandusstruktuuride tõhustamise kohta (EÜT L 218, lk 1), muudetud nõukogu 22. detsembri 1993. aasta määrusega (EÜ) nr 3669/93 (EÜT L 338, lk 26;
22 December 1993 (OJ 1993 L 338, p. 26) (‘Regulation No 2328/91’), and subsequently, by Regulation No 950/97 which repealed and replaced Regulation No 2328/91.
KOHTUOTSUS 13.3.2008 — KOHTUASI C-78/07 edaspidi „määrus nr 2328/91”), ning seejärel määrus nr 950/97, millega tunnistati kehtetuks ning asendati määrus nr 2328/91.
Articles 17 to 19 of Regulation No 950/97, which appear under Title IX of that regulation, entitled ‘Aid scheme to benefit less-favoured agricultural areas’, and the subheading ‘Compensatory allowances’, replace in essence the provisions of Articles 17 and 18 of Regulation No 2328/91.
Määruse nr 950/97 artiklid 17–19, mis kuuluvad määruse IX peatüki pealkirjaga „Ebasoodsatele põllumajanduspiirkondadele antav abi” jaotise I „Hüvitised” alla, kordavad sisuliselt määruse nr 2328/91 artiklite 17 ja 18 sätteid.
Those articles provide:
Nimetatud artiklites nähakse ette:
In order to ensure the continuation of farming, thereby maintaining a minimum population level or conserving the countryside in certain less-favoured areas, the list of which is determined in accordance with the procedure laid down in Article 21, Member States may introduce an aid scheme to encourage farming and to raise incomes in these areas.
Et tagada põllumajandustegevuse jätkumine ning seeläbi minimaalse asustuse säilitamine või paikkonna alalhoid teatud ebasoodsates piirkondades, mille nimekiri on kehtestatud vastavalt artiklis 21 sätestatud menetlusele, võivad liikmesriigid kehtestada abikava, mis on suunatud põllumajandustegevuse soodustamisele ja põllumajandustootjate sissetulekute suurendamisele nendes piirkondades.
The application of the measures provided for in this scheme should take into account the situation and development objectives particular to each region.
Sellise abikava raames ette nähtud meetmete kohaldamisel tuleb arvesse võtta iga piirkonna olukorda ja arengueesmärke.
In the areas referred to in paragraph 1, Member States may grant an annual compensatory allowance to assist farming activities, such allowance to be fixed according to the permanent natural handicaps.
Lõikes 1 nimetatud piirkondades võivad liikmesriigid anda iga-aastast toetust põllumajandustegevuse soodustamiseks, mis määratakse kindlaks vastavalt püsivatele ebasoodsatele looduslikele tingimustele.
Member States may grant compensatory allowances to farmers who work at least three hectares of usable agricultural area (UAA) and who undertake to pursue a farming activity in accordance with the aims of Article 17 for at least five years from the first payment of a compensatory allowance; where a farmer gives up farming and the area concerned continues to be worked, he may be released from such undertaking; he shall be released from such undertaking in cases of force majeure, for example where his property is compulsorily purchased or purchased in the public interest; in addition, farmers in receipt of a retirement or early-retirement pension shall be released from such undertaking.
Liikmesriigid võivad anda hüvitist põllumajandustootjatele, kes kasutavad vähemalt kolme hektarit kasutatud põllumajandusmaast ja kohustuvad jätkama artiklis 17 sätestatud eesmärkidele vastavat põllumajandustegevust vähemalt viis aastat alates esimese hüvitise maksmisest. Põllumajandustootja võib sellest kohustusest vabastada, kui ta lõpetab põllumajandustegevuse ja kui asjaomaste pindalade kestev kasutamine on tagatud; ta vabastatakse sellest kohustusest vääramatu jõu korral ja eelkõige üldistes huvides sundvõõrandamise või ostu korral; ta vabastatakse sellest kohustusest ka siis, kui ta saab vanaduspensioni või ennetähtaegset vanaduspensioni.
However, in the Italian Mezzogiorno region, including the islands, in the regions in the French overseas departments and in the Greek, Portuguese and Spanish regions, the minimum UAA per holding shall be two hectares.
Itaalia Mezzogiorno piirkonnas, sh saartel, Prantsuse ülemeredepartemangude piirkondades ning Hispaania, Kreeka ja Portugali piirkondades on põllumajandusettevõtte minimaalne kasutatav põllumajandusmaa kaks hektarit.
Member States may lay down additional or limiting conditions for the grant of the compensatory allowance, including conditions which encourage the use of practices compatible with the need to safeguard the environment and preserve the countryside.
Liikmesriigid võivad seada hüvitise andmisele lisa- või piiravaid tingimusi, sh ka keskkonnakaitse ja paikkonna alalhoiu nõuetele vastavate kasutusviiside soodustamiseks.
Expenditure in respect of the compensatory allowances shall not be eligible for part-financing by the [European Agricultural Guidance and Guarantee] Fund where the farmer is in receipt of a retirement or early-retirement pension.
Hüvitistega seonduvaid kulusid ei kaasrahastata [Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatis]fondi poolt, kui põllumajandustootja saab vanaduspensioni või ennetähtaegset vanaduspensioni.
The granting of a compensatory allowance which exceeds the limits or fails to satisfy the conditions laid down in this Title shall be prohibited.
Käesolevas jaotises ettenähtud piire ületava või sätestatud tingimustest lahkneva hüvitise andmine on keelatud.
The Community Law provisions on compensatory allowances were transposed into the law applicable in the Region of Sicily by the multifund operational programme (MOP 2) (Official Journal of the Region of Sicily of 13 January 1996) (‘the operational programme’).
Hüvitisi käsitlevad ühenduse õigusnormid võeti Sitsiilia maakonna suhtes kohaldatavasse õigusesse üle mitmest allikast rahastatava tegevuskavaga (POP 2) (Gazzetta ufficiale della Regione Siciliana, 13.01.1996, edaspidi „tegevuskava”).
The beneficiaries of those allowances are defined in the operational programme as farmers who work at least two hectares of usable agricultural area and undertake to pursue their farming activity for at least five years from the first application for and grant of the allowance and who are not in receipt of a retirement or early retirement pension.
Nende hüvitiste saajad on tegevuskavas määratletud kui põllumajandustootjad, kes kasutavad vähemalt kahte hektarit kasutatud põllumajandusmaad ja kohustuvad jätkama oma põllumajandustegevust vähemalt viis aastat alates esimese taotluse esitamisest ning abi määramisest ning kes ei saa vanaduspensioni või ennetähtaegset vanaduspensioni.
According to the operational programme, the following may be released from the five-year undertaking referred to in the previous paragraph: farmers who:
Tegevuskava kohaselt võib eelmises punktis käsitletud viieaastasest kohustusest vabastada põllumajandustootja, kes:
— give up farming, on condition that farming activity continues;
— lõpetab põllumajandustegevuse — tingimusel, et põllumajandustegevuse jätkumine on tagatud,
— give up farming in cases of force majeure and in particular in cases of compulsory purchase or purchase in the public interest;
— lõpetab põllumajandustegevuse vääramatu jõu tõttu ja eelkõige üldistes huvides sundvõõrandamise või ostu korral,
— during the period of the undertaking receive a retirement or early-retirement pension.
— saab kohustuse kehtivuse ajal vanaduspensioni või ennetähtaegset vanadus -pensioni.
Mr Valvo, a former bank employee, resigned from his post at the age of 44 in order to devote himself to his farming activities.
Endine pangatöötaja D. Valvo lahkus 44-aastasena ametist, et pühenduda põllumajandustegevusele.
Since his resignation, he has received the length-of-service social insurance benefit awarded by his former employer’s pension fund, which is made up of contributions paid by employees.
Sellest hetkest alates sai ta kogumispensioni hüvitist oma endise tööandja pensionifondist, millesse töötajad tegid sissemakseid.
Mr Valvo applied for a compensatory allowance for the years 1994 to 1998.
D. Valvo taotles aastate 1994–1998 eest hüvitist.
He received the allowance for the years 1994 and 1995, but he was refused the aid for the three subsequent years.
Talle anti hüvitist 1994. ja 1995. aasta eest, kuid kolme järgmise aasta eest hüvitise andmisest keelduti.
By a decision of 4 June 1999 the Ispettorato Provinciale dell’Agricoltura di Enna refused his application for the compensatory allowance for the three years 1996 to 1998 on the ground that he was in receipt of an early retirement pension.
Nimelt jättis Ispettorato Provinciale dell’Agricoltura di Enna 4. juuni 1999. aasta otsusega rahuldamata D. Valvo kolme aasta 1996-1998 eest esitatud hüvitise taotluse põhjendusel, et D. Valvo sai ennetähtaegset vanaduspensioni.
Mr Valvo brought an action for annulment of that decision before the Tribunale amminstrativo regionale per la Sicilia (Regional Administrative Court for Sicily), which upheld the action.
D. Valvo esitas otsuse tühistamist nõudes kaebuse Tribunale amministrativo regionale per la Sicilia’le, kes kaebuse rahuldas.
That court held that the length-of-service pension paid to Mr Valvo is not comparable to a retirement or early-retirement pension and that Mr Valvo meets all the necessary requirements to receive the compensatory allowance. The Ispettorato Provinciale dell’Agricoltura di Enna, the Assessorato all’agricoltura e foreste della Regione Sicilia and the Regione Sicilia appealed to the referring court against that judgment at first instance.
Kohus leidis, et D. Valvole makstav kogumispensioni hüvitis ei ole samastatav vanadus- või ennetähtaegse pensioniga ning et D. Valvo vastab kõigile hüvitise andmiseks nõutavatele tingimustele.
As it is uncertain regarding the interpretation which should be given to Articles 17 and 18 of Regulation No 950/97, the Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Council of Administrative Justice for the Region of Sicily) decided to stay proceedings and to refer the following question to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Kuna Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana’l oli kahtlusi määruse nr 950/97 artiklite 17 ja 18 tõlgendamise osas, siis otsustas ta menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
‘May a farmer be refused the compensatory allowance when he is also in receipt of a pension, in particular, a length-of-service pension?’
„Kas põllumajandustootjale võib keelduda hüvitise andmisest, kui ta saab ka pensioni, eelkõige kogumispensioni?”
Preliminary observation
Esialgne märkus
The facts of the main proceedings are governed, in respect of one part of the period concerned, by Regulation No 950/97 and, in respect of the other part, by Regulation No 2328/91.
Põhikohtuasja asjaoludele tuleb teatud perioodi osas kohaldada määrust nr 950/97 ja teatud perioodi osas määrust nr 2328/91.
However, since the relevant provisions of the two regulations are substantially identical and the referring court, the Italian Government and the Commission of the European Communities refer only to Regulation No 950/97, it is sufficient to reply to the question referred on the basis of the provisions of that regulation alone.
Kuna nende kahe määruse asjaomased sätted on sisuliselt samad ja kuna eelotsusetaotluse esitanud kohus, Itaalia valitsus ja Euroopa Ühenduste Komisjon viitavad üksnes määrusele nr 950/97, siis piisab sellest, kui vastata esitatud küsimusele üksnes viimatinimetatud määruse sätete alusel.
The Italian Government and the Commission both consider that Regulation No 950/97 confers on Member States the right to pay a compensatory allowance to a farmer who is also in receipt of a retirement pension or another social insurance benefit.
Itaalia valitsus ja komisjon leiavad mõlemad, et määrusega nr 950/97 antakse liikmesriikidele õigus maksta hüvitist põllumajandustootjale, kes saab muu hulgas vanaduspensioni või muud sotsiaalkindlustushüvitist.