natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By its fifth question the Federal Procurement Office would essentially like to know whether an undertaking may demonstrate its standing to perform a public contract by the mere assertion that another undertaking is obliged under Article 82 EC to make certain data available to it on reasonable conditions.
Viienda küsimusega soovib Bundesvergabeamt sisuliselt teada, kas ettevõtja võib teenuste riigihankelepingu täitmise kvalifikatsiooni tõendada pelgalt väitega, et üks teine ettevõte on EÜ artikli 82 alusel kohustatud andma mõistlikel tingimustel teatud andmeid tema käsutusse.
A news agency such as PN cannot therefore merely assert that it is entitled to access the archives of APA but must specifically prove that such access will actually be granted to it, for instance in the form of an express assurance to that effect or in the form of a licence agreement already entered into.
Uudiste agentuur nagu PN ei tohi seega üksnes väita, et tal on juurdepääs APA arhiividele, vaid ta peab konkreetselt tõendama, et talle on see juurdepääs ka tegelikult antud, näiteks selge nõusoleku või juba sõlmitud litsentsilepingu alusel.
Otherwise it cannot successfully demonstrate its standing in an award procedure by a reference to APA’s archives.
Vastasel juhul ei saa ta viitega APA arhiividele oma kvalifikatsiooni hankemenetluses edukalt tõendada.
The often brief timelimits within which a decision must be reached in the award procedure are inimical to clarification, which is frequently time-consuming, of complex legal questions in connection with Article 82 EC and the ‘essential facilities doctrine’.
Üldjuhul ei võimalda sageli lühikesed tähtajad, mille jooksul tuleb hankemenetluses otsus langetada, väga pikaajalist keerukate EÜ artikliga 82 ja essential facilities doktriiniga seotud õiguslike küsimuste väljaselgitamist.
The undertaking concerned must bring any dispute on these matters to a conclusion before applying for a public contract.
Sellekohase võimaliku õigusvaidluse peab asjaomane ettevõtja ära pidama enne riigihankemenetluses osalemist.
For a service provider which, in regard to its admission to an award procedure, wishes to refer to the resources of other establishments or undertakings has to prove that it can actually avail itself of those resources.
Teenuseosutaja, kes hankemenetluses osalemise luba silmas pidades tahab viidata teiste asutuste või ettevõtete vahenditele, peab nimelt tõendama, et need vahendid on tõepoolest tema käsutuses.
70Otherwise the contracting authority will have before it no persuasive comparison of that service provider’s standing with that of other possible service providers.
70Vastasel juhul ei ole hankijal võimalik võrrelda tema kvalifikatsiooni teiste võimalike teenuseosutajate kvalifikatsiooniga.
If the contracting authority merely were to trust in the potential ability of the service provider to avail itself of those resources, the authority would be running the risk of awarding the contract to an undertaking whose standing would prove, in retrospect, to be deficient, that is in the event of difficulties arising in regard to accessing the requisite resources.
Kui hankija tahaks usaldada teenuseosutajat, kellel on üksnes vastavate vahendite potentsiaalne käsutusõigus, siis esineks oht, et ta sõlmiks lepingu ettevõtjaga, kelle kvalifikatsioon osutuks tagantjärele – st juhul, kui tekivad raskused vajalikele vahenditele juurdepääsemisel – puudulikuks.
At the same time it might be withholding the contract from another undertaking with actual standing.
Ühtlasi on võimalik, et ta jätaks teise, tõepoolest kvalifitseeritud ettevõtja kõrvale.
Such conduct would be in keeping neither with the notion of equality as between all possible service providers nor with the principle of efficacy in the award procedure.
Sel viisil tegutsemine ei vastaks kõigi võimalike teenuseosutajate võrdsete võimaluste ega hankemenetluse kulutõhususe põhimõttele.
70 — Holst Italia (cited in footnote 31), paragraph 29; Siemens and ARGE Telekom (cited in footnote 15), paragraph 44; and Case C-126/03 Commission v Germany (cited in footnote 64), paragraph 22.
70 – Eespool 31. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Holst Italia, punkt 29; eespool 15. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Siemens ja ARGE Telekom, punkt 44, ja eespool 64. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus komisjon vs. Saksamaa, punkt 22.
See for future cases also Article 48(3) of Directive 2004/18 where this caselaw has now been codified.
Vt edasiste juhtumite puhul ka direktiivi 2004/18 artikkel 48 lõige 3, kus nimetatud kohtupraktika on nüüdsest kodifitseeritud.
Accordingly, as to the fifth question, I conclude that an undertaking cannot demonstrate its standing to perform a public contract for services by the mere assertion that another undertaking is obliged under Article 82 EC to make certain data available to it on reasonable conditions.
Seega tuleb viienda küsimuse kohta sedastada, et ettevõtja ei saa oma kvalifikatsiooni teenuste riigihankelepingu täitmiseks tõendada pelgalt väitega, et üks teine ettevõtja on EÜ artikli 82 alusel kohustatud andma teatud andmeid mõistlikel tingimustel tema käsutusse.
C — Sixth and seventh questions
C. Kuues ja seitsmes küsimus artikli 2 lõike 1 punktis c sätestatud mõistete „kahju” või vastavalt „kahju tekitatud” tõlgendamine.
Directive 89/665. As already mentioned, 72this question is admissible only in relation to
Nagu juba mainitud, 72 on see küsimus vastuvõetav ainult direktiivi artikli 1 lõike 3 osas.
In its sixth and seventh questions the Federal Procurement Office seeks information about the extent of legal protection to be afforded to an undertaking not taken into consideration by a contracting authority.
Kuuenda ja seitsmenda küsimusega soovib Bundesvergabeamt saada teavet õiguskaitse ulatuse kohta, mida tuleb võimaldada ettevõtetele, keda hankija edukaks ei tunnistanud.
The logical assumption underlying these questions too is that transactions such as those in 2000, 2001 and 2005 are to be regarded as awards of public contracts for services.
Ka nende küsimuste puhul tuleb mõelda, kas 2000., 2001. ja 2005. aasta juhtumeid saab üldse pidada riigihankelepingu sõlmimiseks.
This is also conceded by the Federal Procurement Office in its order for reference.
Seda möönab ka Bundesvergabeamt oma eelotsusetaotluses.
By its question the Federal Procurement Office is essentially seeking to ascertain whether a review procedure is to be carried out where the applicant claims that it missed the opportunity of participating in an award procedure owing to the fact that there was an unlawful failure to publish a contract notice or whether the applicant must in addition prove its own standing to perform the relevant public contract.
Oma küsimusega soovib Bundesvergabeamt sisuliselt teada, kas vaidlustus tuleb läbi vaadata juba siis, kui vaidlustaja väidab, et õigusvastaselt avaldamata jäetud hanketeate tõttu ei olnud tal võimalust hankemenetluses osaleda või peab vaidlustaja lisaks tõendama oma kvalifikatsiooni asjaomase riigihankelepingu täitmiseks.
Accordingly, it is necessary to elucidate further the question as to who is entitled to apply for a review.
Seega on tarvis lähemalt valgustada vaidlustusmenetluse algatamise õigust.
On the basis of the information available to the Court, I am, as already mentioned, of the opinion that none of these transactions constituted such an award.
Tuginedes Euroopa Kohtu käsutuses olevale teabele, olen – nagu juba mainitud – arvamusel, et mitte ükski nimetatud juhtumitest ei kujutanud endast niisugust riigihanget.
71 Accordingly, I am examining the sixth and seventh questions only in the alternative.
71Vastavalt sellele kontrollin ma kuuendat ja seitsmendat küsimust üksnes teise võimalusena.
In this way public interest actions and actions brought by applicants with no prospect of success may be excluded.
Sel viisil saab välistada hagi üldiste huvide kaitseks (actio popularis) ja ilmselgelt väljavaadeteta pakkujate või taotlejate õiguskaitsevahendeid.
72 — See above, points 35 to 37 of this Opinion.
72 – Vt selle kohta käesolev ettepanek, punktid 35–37.
The sixth question referred by the Federal Procurement Office concerns the interpretation of the concept of ‘harm’ in Article 1(3) and Article 2(1)(c) of
71 – Vt selle kohta minu arutluskäik esimese, teise ja kolmanda küsimuse kohta (ettepaneku punktid 41–105).
73 — The reference to public supply and public works contracts must, since the extension of the scope of Directive 89/665 by Directive 92/50, be interpreted as relating to all public contracts including contracts for services.
73 – Viitamist riiklikele tarne- ja ehituslepingutele tuleb alates direktiivi 89/665 kohaldamisala laiendamisest direktiiviga 92/50 mõista nii, et see hõlmab kõiki riigihankelepinguid, ka teenuste riigihankelepinguid.
The fact that only Article 1(1) but not Article 1(3) of Directive 89/665 was amended accordingly seems to be attributable to a drafting oversight on the part of the Community legislature which was corrected for future cases by Directive 2007/66.
Et vastavalt kohandati ainult direktiivi 89/665 artikli 1 lõiget 1, aga mitte lõiget 3, näib olevat tingitud ühenduse seadusandja redaktsioonilisest eksimusest, mis parandati edasiste juhtumite tarvis direktiiviga 2007/66.
However, that must not affect the practical effectiveness of the directive.
See ei tohi siiski kahjustada direktiivi praktilist mõju.
74The the same requirements as apply in regard to whether it is well founded.
74Seepärast tuleb vaidlus- tavusele esitada samu nõudeid nagu selle põhjendatusele.
76 restrictions on the entitlement to bring an action must therefore be construed in the light of the twofold aim of the directive: on the one hand, the individual must be afforded an effective legal remedy in connection with the award of public contracts and, on the other, the requisite review of the lawfulness of the decisions by contracting authorities must be facilitated.
76 tuse esitamise õiguse piiranguid tõlgendada, pidades silmas direktiivi kahekordset eesmärki, milleks on ühelt poolt üksikisikule tõhusa õiguskaitse tagamine riigihankelepingute sõlmimisel ja teiselt poolt hankijate otsuste asjakohane seaduslikkuse kontroll.
It cannot therefore be the case that already at the stage of lodgement of the application the person concerned is required to produce specific evidence of actual harm or that such harm is imminent.
Seega ei saa asjaomaselt isikult juba taotluse esitamise etapis nõuda, et ta tõendaks, et ta on tegelikult kahju kannatanud või esineb oht, et ta võib kahju kannatada.
In order for there to be entitlement to make an application for review, it must be sufficient that, in addition to the infringement of the law by the contracting authority, the person concerned persuasively asserts an interest in the contract at issue and the possibility of the occurrence of damage.
Vaidlustuse esitamise õiguseks peab piisama sellest, et asjaomane isik loogiliselt põhjendab – lisaks hankija õigusrikkumisele – oma huvi kõnealuse hankelepingu vastu, samuti kahju tekkimise võimalust.
For, as is apparent from the first and second recitals in its preamble, Directive 89/665 seeks to strengthen the means available at national and Community levels in order to secure the actual application of the Community directives in the sphere of public procurement. To that end the Member States are obliged under Article 1(1) of the directive to ensure that unlawful decisions by contracting authorities can be reviewed effectively and as swiftly as possible. 75
Nagu nähtub direktiivi põhjendustest 1 ja 2, on direktiivi 89/665 eesmärk tugevdada siseriiklikul ja ühenduse tasandil olemasolevaid meetmeid, tagamaks ühenduse riigihankeid käsitlevate direktiivide tegelikku kohaldamist; selleks on liikmesriigid direktiivi artikli 1 lõike 1 alusel kohustatud tagama, et hankijate õigusvastaseid otsuseid saaks läbi vaadata tõhusalt ja võimalikult kiiresti. 75
Against that background, entitlement to bring an action in procurement review proceedings may not be restricted disproportionately.
Sellest tulenevalt ei tohi riigihangete puhul vaidlustuse esitamise õigust ülemäära piirata.
The possibility of harm to the person concerned must be presumed where it is not manifestly excluded that the applicant would have received the award if the legal infringement alleged had not occurred.
Kahju tekkimise võimalust võib eeldada juhul, kui ei ole ilmselgelt välistatud, et vaidlustuse esitajaga oleks ilma väidetava hankijapoolse õigusrikkumiseta leping sõlmitud.
Where, as in the present case, the public contract is awarded directly 77 without prior contract notice, it follows from the fact that the person concerned is — allegedly unlawfully — precluded from participating in the award procedure that he may have lost a contract and thus suffered loss. 78
Kui riigihankeleping – nagu käesoleval juhul – sõlmiti ilma hankemenetlust korraldamata 77ning eelnevalt hanketeadet avaldamata, siis järeldub juba sellest hankemenetluses osalemise võimaluse nurjamisest – mille seadusvastasust ette heidetakse –, et vaidlustuse esitajaga võis leping jääda sõlmimata ja ta kannatas seega kahju. 78
74 — Case C-410/01 Fritsch, Chiari & Partner and Others [2003] ECR I-6413, paragraphs 31 and 34; Case C-470/99 Universale-Bau and Others [2002] ECR I-11617, paragraph 72; and Case C-230/02 Grossmann Air Service [2004] ECR I-1829, paragraph 42. 76 — The mere fact that at the end of the review proceedings there may be no evidence of actual or potential damage does not in itself militate against the admissibility of the application for review; see in this connection Case C-249/01 Hackermüller [2003] ECR I-6319, paragraph 27.
74 – Vt 19. juuni 2003. aasta otsus kohtuasjas C-410/01: Fritsch, Chiari & Partner jt (EKL 2003, lk I-6413, punktid 31 ja 34); 12. detsembri 2002. aasta otsus kohtuasjas C-470/99: Univer-sale-Bau jt (EKL 2002, lk I-11617, punkt 72) ja 12. veebruari 2004. aasta otsus kohtuasjas C-230/02: Grossmann Air Service (EKL 2004, lk I-1829, punkt 42). 76 – Ainuüksi asjaolu, et vaidlustusmenetluse lõppemisel ei ole võimalik tõendada tekkinud või tekkida võivat kahju, ei räägi veel vaidlustuse vastuvõetavuse vastu; vt selle kohta 19. juuni 2003. aasta otsus kohtuasjas C-249/01: Hackermüller (EKL 2003, lk I-6319, punkt 27).
77 — Also known as a ‘negotiated contract’.
77 – Nimetatud ka „vabakäeliseks hankeks”.
75 — Case C-81/98 Alcatel Austria and Others [1999] ECR I-7671, paragraphs 33 and 34; Fritsch, Chiari & Partner and Others(cited in footnote 74), paragraph 30; Universale-Bau and Others(cited in footnote 74), paragraph 74; and Grossmann Air Service (cited in footnote 74), paragraph 36. 78 — See also the Bundesverfassungsgericht (German Federal Constitutional Court) Order of 29 July 2004 (2 BvR 2248/03, end of paragraph 36).
75 – 28.oktoobri 1999. aasta otsus kohtuasjas C-81/98: Alcatel Austria jt (EKL 1999, lk I-7671, punktid 33 ja 34); eespool 74. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Fritsch, Chiari & Partner jt, punkt 30; eespool 74. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Universale-Bau jt, punkt 74, ja eespool 74. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Grossmann Air Service, punkt 36. 78 – Vt selle kohta ka Bundesverfassungsgerichti (Austria konstitutsioonikohus) 29. juuli 2004. aasta määrus (2 BvR 2248/03, lõpus lõige 36).
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-454/06 participating in the award procedure that he may have suffered harm unless there is a manifest lack of standing on its part.
KOHTUJURIST KOKOTT’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-454/06 eelnevalt avaldamata, siis saab juba hankemenetluses osalemise võimaluse nurjamisest teha järelduse, et taotluse esitaja võis kahju kannatada, välja arvatud juhul, kui tema ebapiisav suutlikkus on ilmne.
Seventh question
Seitsmes küsimus
Nor may actual proof of standing be required of the person concerned at the stage of an application for review; in the same way, he cannot be required to provide evidence that he would have received the award if the alleged infringement had not taken place.
Oma kvalifikatsiooni konkreetset tõendamist saab asjaomaselt isikult tema vaidlustuse esitamise etapis nõuda niisama vähe kui selle tõendamist, et temaga oleks sõlmitud leping ilma väidetava õigusrikkumiseta.
79Otherwise access to the review procedure would be rendered impossible in practice or at any rate excessively difficult.
79Vastasel korral tehtaks talle juurdepääs vaidlustusmenetlusele praktiliselt võimatuks või igal juhul ülemäära raskeks.
80In particular in cases of direct awards such as the present case, it would be barely possible for the person concerned to provide actual proof of standing, since he would have no accurate information about the requirements laid down by the contracting authority because of the lack of a prior contract notice.
80 Eriti juhtudel, kus leping sõlmitakse hankemenetlust korraldamata nagu käesoleval juhul, oleks asjaomasel isikul oma kvalifikatsiooni tõendamine praktiliselt võimatu, kuna tal puudub hanketeate eelneva avaldamata jätmise tõttu täpne teave hankija esitatud nõuete kohta.
Only by way of exception may an application for review be rejected as inadmissible ab initio by reference to a lack of standing on the part of the person concerned, namely where that lack of standing is so plainly obvious at the time of the application as to require no further examination.
Ainult erandjuhul võib vaidlustuse a limine vastuvõetamatuse tõttu tagasi lükata, viidates seejuures asjaomase isiku kvalifikatsiooni puudumisele, ning seda juhul, kui juba vaidlustuse esitamise ajal on tema kvalifikatsiooni puudumine sedavõrd ilmne, et see ei vaja põhjalikumat kontrollimist.
Everything else is a question of the merits of the application.
Kõik muu on siiski vaidlustuse põhjendatuse küsimus.
By its seventh question the Federal Procurement Office essentially seeks to ascertain whether it is consistent with the principles of equivalence and effectiveness for national law to provide, in the case of an application, in a matter of procurement law, for a declaration of illegality which is a mandatory requirement of a subsequent claim for damages, a limitation period of no more than six months from the date of the award that is alleged to be contrary to procurement law.
Seitsmenda küsimusega soovib Bundesvergabeamt sisuliselt teada, kas võrdväärsuse ja tõhususe põhimõttega on kooskõlas, et siseriiklik õigus näeb riigihankeid reguleerivaid sätteid puudutava tuvastamisnõude esitamiseks, mis on hilisema kahju hüvitamise nõude esitamise imperatiivne eeldus, ette vähemalt kuue kuu pikkuse välistamisaja alates riigihankeid reguleerivate sätetega arvatavalt vastuolus oleva pakkumuse edukaks tunnistamise kuupäevast.
The Federal Procurement Office also questions whether the principle of effectiveness requires any additional periods in which there was no effective remedy under national law to be added to the abovementioned period of six months.
Lisaks küsib Bundesvergabeamt, kas tõhususe põhimõte näeb ette nimetatud kuuekuulisele tähtajale nende võimalike ajavahemike juurdeliitmise, mille jooksul siseriiklikus õiguses tõhus õiguskaitsevahend puudus.
On the sixth question I therefore conclude that an application for review under Article 1(3) of Directive 89/665 is admissible if the applicant persuasively asserts an interest in the public contract, the existence of a legal error and the possible harm suffered or about to be suffered.
Seega tuleb kuuenda küsimuse kohta sedastada, et direktiivi 89/665 artikli 1 lõike 3 kohane vaidlustus on vastuvõetav juba siis, kui taotleja oma huvi lepingu sõlmimise vastu, õiguslikku viga ja kahju kannatamist või kannatamise võimalust loogiliselt põhjendab.
79 — Similarly, see the German Constitutional Court (cited in footnote 78), paragraphs 26 and 29.
79 – Vt selle kohta eespool 78. joonealuses märkuses viidatud Bundesverfassungsgerichti määrus, lõiked 26 ja 29.
80 — Similarly — albeit in relation to the award of compensation for damages — see the Opinion of Advocate General Geelhoed in GAT (cited in footnote 20), point 66.
80 – Vt selle kohta – kuigi kahjutasu tunnustamise kohta – kohtujurist L. A. Geelhoedi 10. oktoobri 2002. aasta ettepanek eespool 20. joonealuses märkuses viidatud kohtuasjas Grossmann Air Service, ettepaneku punkt 66.
The background to this question is that PN made its applications for review to the Federal Procurement Office only in July 2006, that is to say within six months of the entry into force of the new procedural provisions in Paragraph 331 of the BVergG 2006 on 1 February 2006, yet more than six months after the matters at dispute in this case that date back to 2000, 2001 and 2005.
Nimetatud küsimuse aluseks on asjaolu, et PN esitas oma vaidlustused alles 2006. aasta juulis, niisiis küll kuue kuu jooksul alates 2006. aasta BVergG § 331 uute menetlussätete jõustumisest 1. veebruaril 2006, kuid hiljem kui kuus kuud pärast käesolevas asjas vaidlustatud juhtumeid aastatest 2000, 2001 ja 2005.
According to the Federal Procurement Office, direct awards (‘de facto awards’) can be ‘proceeded against effectively’ in Austria only since the date of entry into force of Paragraph 331 of the BVergG 2006.
Bundesvergabeamti arvates saab pakkumismenetlust korraldamata sõlmitud riigihankelepinguid (de facto hankeid) Austrias „tõhusalt vaidlustada” alles alates 2006. aasta BVergG § 331 jõustumisest.
Directive 89/665 makes no express provision concerning the periods applicable to review proceedings under Article 1 thereof.
Direktiiv 89/665 ei reguleeri artiklis 1 sätestatud vaidlustusmenetlusele kohaldatavaid tähtaegu.
treatment and non-discrimination, 83which requires that comparable situations must not be treated differently and that different situations must not be treated in the same way unless such treatment is objectively justified. 84
mõtte väljendus 83, mis nõuab, et sarnaseid olukordi ei koheldaks erinevalt ja et erinevaid olukordi ei koheldaks sarnaselt, välja arvatud juhul, kui niisugune kohtlemine on objektiivselt põhjendatud. 84
The Commission and APA and APA-OTS rightly pointed to a specific peculiarity in that connection which differentiates review proceedings in procurement matters.
Komisjon ja APA ning APA-OTS viitasid õigesti sellega seoses ühele erisusele, mis iseloomustab riigihankeid reguleerivatest õigusnormidest tulenevat vaidlustusmenetlust.
Thus, Article 1(1) of Directive 89/665 requires Member States to facilitate as rapid a review as possible of infringements of procurement law.
Nii nõuab direktiivi 89/665 artikli 1 lõige 1 liikmesriikidelt riigihankeid reguleerivate sätete rikkumise võimalikult kiire läbivaatamise tagamist.
In this way, first, effective legal protection is to be ensured and, secondly, legal certainty is to be created as swiftly as possible.
Sel viisil tuleb esiteks tagada tõhus õiguskaitse ja teiseks luua võimalikult kiiresti õiguskindlus.
In light of this objective, it is justified in the case of applications for review under Directive 89/665, in appropriate cases, to provide for shorter periods than the limitation periods governing claims for damages under the general domestic legal provisions.
See eesmärk õigustab direktiivi 89/665 alusel esitatavate vaidlustuste esitamiseks võimalike lühemate tähtaegade kehtestamist kui on aegumistähtajad, mis kehtivad üldiste siseriiklike õigusnormide alusel kahju hüvitamise nõuete esitamise kohta.