natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Member States must intervene ex officio in order to ensure that all the objectives of the Basic Regulation, namely, the protection of the interests of the producers of products covered by a PDO, the promotion of the economic development of the rural areas of production and consumer protection, are achieved.
Liikmesriigid peavad omal algatusel sekkuma, tagamaks, et saavutatakse kõik algmääruse eesmärgid, st kaitstud päritolunimetusega hõlmatud toodete tootjate huvide kaitse, tootmisega tegelevate maapiirkondade majandusarengu soodustamine ja tarbijakaitse.
Ex officio measures are necessary in order to ensure that products which are not in compliance with the requirements of the Basic Regulation are not placed on the market.
Omal algatusel võetavad meetmed on vajalikud tagamaks, et turule ei viida tooteid, mis ei vasta algmääruse nõuetele.
For these purposes Member States must also take appropriate administrative measures and provide for adequate criminal penalties.
Selleks peavad liikmesriigid võtma ka asjakohased haldusmeetmed ning sätestama kohased kriminaalkaristused.
By not doing so, Germany has failed to fulfil its obligations under Article 13(1)(b) of the Basic Regulation in the same way that France failed to fulfil its obligations by its failure to act in the circumstances which gave rise to the judgment in Commission v France. 20
Kohustus sekkuda omal algatusel meetmetega tuleneb selgelt algmääruse artikli 10 sätetest, mis nõuavad, et liikmesriigid looksid kontrollistruktuurid, mille ülesanne on kontrollida, et ei esineks kaitstud päritolunimetuste väärkasutamist.
The possibility of bringing private actions through the courts is inadequate as they merely seek to protect private economic interests, thereby placing the other objectives of the Basic Regulation at risk.
Eraisikute võimalusest esitada hagi kohtusse ei piisa, kuna nende eesmärk on üksnes majanduslike erahuvide kaitsmine, mistõttu satuvad ohtu muud algmääruse eesmärgid.
Germany submits that Article 13 of the Basic Regulation, which lays down the scope
Saksamaa väidab, et algmääruse artiklit 13, millega sätestatakse registreeritud
Germany’s argument that there have not been any judicial proceedings against the marketing of cheese which does not comply with the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ before German courts is irrelevant because, in order to enforce the Basic Regulation effectively, Member States should, in any event, have prosecuted ex officio the unlawful marketing of products called ‘Parmesan’ which do not fulfil the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ without the need for a complaint or a judicial action brought by a private party or an association for consumer protection.
Saksamaa argument, et kaitstud päritolunimetuse „Parmigiano Reggiano” tehnospetsifikaadile mittevastava juustu turustamise vastu ei ole Saksamaa kohtutes algatatud ühtegi kohtumenetlust, on asjakohatu, sest algmääruse tõhusaks jõustamiseks peaksid liikmesriigid igal juhul karistama omal algatusel kaitstud päritolunimetuse „Parmigiano Reggiano” tehnospetsifikaadile mittevastavate „Parmesan’iks” nimetatud toodete ebaseadusliku turustamise eest,
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-132/05 of protection of the registered geographical indications and designations of origin, is directly applicable and confers rights on right-holders or legitimate users which the national courts must protect.
KOHTUJURIST MAZÁKI ETTEPANEK – KOHTUASI C-132/05 geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse ulatus, kohaldatakse otse ning sellest tulenevad õiguste omaniku või seadusliku kasutaja õigused, mida siseriiklik kohus peab kaitsma.
In this regard actions may be brought under trademark law, foodstuffs law and unfair competition law for breach of the PDO.
Sellega seoses võib vastavalt kaubamärki käsitlevatele õigusaktidele, toidualastele õigusaktidele ja kõlvatut konkurentsi käsitlevatele õigusaktidele esitada hagi kaitstud päritolunimetuse kaitse rikkumise tõttu.
Although the terms of Article 10(4) of the Basic Regulation are not entirely clear, it appears from the comparison of its different language versions that, given the Italian origin of the protected designation ‘Parmigiano Reggiano’, it is up to the ‘Consorzio del Formaggio Parmigiano Reggiano’ and not to the German inspection institutions to ensure compliance with the mandatory specification when the designation is used.
Kuigi algmääruse artikli 10 lõike 4 tingimused ei ole päris selged, ilmneb selle eri keeleversioonide võrdlusest, et võttes arvesse kaitstud nimetuse „Parmigiano Reggiano” Itaalia päritolu, on nimetuse kasutamisel kohustuslikule tehnospetsifikatsioonile vasta -vuse tagamine „Consorzio del Formaggio Parmigiano Reggiano”, mitte Saksamaa kontrolliasutuste ülesanne.
In the present case it is thus for the German courts to examine whether the use of the designation ‘Parmesan’ on the labels of products does not comply with the mandatory specification for the designation ‘Parmigiano Reggiano’ and thereby breaches the terms of the Basic Regulation.
Seega peavad käesolevas kohtuasjas Saksamaa kohtud uurima, kas nimetuse „Parmesan” kasutamine toodete märgistusel vastab nimetuse „Parmigiano Reggiano” kohustuslikule tehnospetsifikaadile või mitte, ning kas on tegemist algmääruse tingimuste rikkumisega.
By establishing such private enforcement, Germany has taken all necessary measures to guarantee the full effect of Article 13(1) of the Basic Regulation.
Tagades täitmise eraõiguse kaudu on Saksamaa võtnud kõik vajalikud meetmed, et tagada algmääruse artikli 13 lõike 1 täielik mõju.
The prosecution ex officio by public authorities of such breaches is not required in order to ensure the application of Article 13(1)(b) of the Basic Regulation.
Kõnealuste rikkumiste eest riigipoolne omal algatusel karistamine ei ole vajalik, et tagada algmääruse artikli 13 lõike 1 punkti b kohaldamine.
The system of judicial remedies established under German law is sufficient to ensure the effective fulfilment of the objectives of the Basic Regulation in Germany.
Saksa õiguse kohaselt kehtestatud õiguskaitsevahendite süsteemist piisab, et tagada algmääruse eesmärkide tõhus täitmine Saksa -maal.
Moreover, the possibility of seeking relief before national courts against any conduct that would be contrary to the protection granted in respect of a registered designation of origin is not reserved to the legitimate user of that designation but is open to competitors, business associations and consumer organisations.
Pealegi võivad registreeritud päritolunimetuse kaitset rikkuva käitumise korral kohtusse pöörduda lisaks kõnealuse nimetuse seaduslikule kasutajale ka konkurendid, äriliidud ja tarbijaorganisatsioonid.
The wide range of persons who have standing before the courts demonstrates that the measures which exist in Germany to ensure the enforcement of the Basic Regulation establish a general and efficient system to prevent and impose penalties for breaches of Article 13 of the Basic Regulation.
Paljude erinevate isikute õigus pöörduda kohtusse näitab, et meetmed, mis on Saksamaal olemas algmääruse täitmise tagamiseks, loovad üldise ja tõhusa süsteemi algmääruse artikli 13 rikkumiste ennetamiseks ja nende eest karistamiseks.
COMMISSION v GERMANY in so doing the Commission may not rely on any presumption. 21
KOMISJON VS. SAKSAMAA seejuures ei tohi komisjon tugineda lihtsalt oletustele. 21
While the Basic Regulation may indeed pursue several objectives, namely the protection of economic interests and consumer protection, nothing in it would suggest that the existing German system of protection and enforcement by means of private judicial action is insufficient to ensure the appropriate protection of designations of origin.
Kuigi algmäärusel võib tõepoolest olla mitu eesmärki, nimelt majandushuvide ja tarbijate kaitse, ei viita miski selles asjaolule, et Saksamaal kasutatav eraisikute poolt algatatud kohtumenetluse kaudu kaitsmise ja jõustamise süsteem ei ole piisav, et tagada päritolunimetuste nõuetekohane kaitse.
Indeed the German system of protection is consistent with the manner in which intellectual property is enforced and consumers are protected against unfair competition under Community law.
Saksa kaitsesüsteem on tõepoolest kooskõlas ühenduse õiguses sätestatud intellektuaalomandi õiguste kasutamise ja tarbijate kõlvatu konkurentsi vastu kaitsmise viisiga.
It is undisputed that the German legal system provides for a range of judicial actions to enforce the protection of designations of origin as laid out in the Basic Regulation.
Vaieldamatult on Saksamaa õigussüsteemis sätestatud erinevad õigusmeetmed päritolunimede kaitsmiseks vastavalt algmääruses sätestatule.
Moreover, a wide range of economic operators may bring such actions before national courts.
Veelgi enam, hagi siseriiklikusse kohtusse võivad esitada paljud ettevõtlusega tegelejad.
Member States may choose to prosecute infringements of the Basic Regulation by the way of ex officio action by public authorities, but, under the current state of Community law, they are not obliged to do so.
Liikmesriigid võivad algmääruse rikkumiste eest karistada riigipoolsete omal algatusel võetavate meetmetega, kuid praegu kehtiva ühenduse õiguse kohaselt ei ole nad kohustatud seda tegema.
B — Subjectmatter of the proceedings and proof of the failure to fulfil an obligation
B. Menetluse ese ja tõend kohustuse täitmata jätmise kohta
In the present case, the Commission claims that Germany has ‘formally refused to prosecute’ on its territory the use of the name ‘Parmesan’ for the labelling of products which do not conform to the specification for the protected designation of origin ‘Parmigiano Reggiano’ and thereby infringed its obligations under Article 13(1)(b) of the Basic Regulation.
Käesolevas kohtuasjas väidab komisjon, et Saksamaa on „ametlikult keeldunud karistamast” oma territooriumil nimetuse „Parmesan” kasutamise eest toodete märgistamisel, mis ei vasta kaitstud päritolunimetuse „Parmigiano Reggiano” tehnospetsifikaadile, ning on sellega rikkunud algmääruse artikli 13 lõike 1 punktist b tulenevaid kohustusi.
Thus the present infringement proceedings do not question the consistency of a provision of national law with a rule of Community law.
Seega ei seata käesolevas rikkumismenetluses kahtluse alla siseriikliku õiguse kooskõla ühenduse õigusega.
Rather the Commission questions the administrative action of the German authorities, which failed to take action against conduct which allegedly constitutes an infringement of Community law by economic operators on the territory of a Member State.
Komisjon seab pigem kahtluse alla Saksamaa ametiasutuste, kes ei võtnud meetmeid käitumise vastu, mis väidetavalt kujutab endast ühenduse õiguse ettevõtjatepoolset rikkumist liikmesriigi terri -tooriumil, haldustegevuse.
21 — See, inter alia, Case 96/81 Commission v Netherlands [1982] ECR 1791, paragraph 6; Case C-404/00 Commission v Spain [2003] ECR I-6695, paragraph 26; Case C-434/01 Commission v United Kingdom [2003] ECR I-13239, paragraph 21; and Case C-194/01 Commission v Austria [2004] ECR I-4579, paragraph 34.
21 – Vt mh 25. mai 1982. aasta otsus kohtuasjas 96/81: komisjon vs. Madalmaad (EKL 1982, lk 1791, punkt 6); 26. juuni 2003. aasta otsus kohtuasjas C-404/00: komisjon vs. Hispaania (EKL 2003, lk I-6695, punkt 26); 6. novembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-434/01: komisjon vs. Ühendkuningriik (EKL 2003, lk I-13239, punkt 21) ja 29. aprilli 2004. aasta otsus kohtuasjas C-194/01: komisjon vs. Austria (EKL 2004, lk I-4579, punkt 34).
It should be recalled from the outset that, according to the settled caselaw of the Court, in an action for failure to fulfil obligations brought under Article 226 EC it is for the Commission to prove that the obligation has not been fulfilled.
Hakatuseks tuleb meelde tuletada, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt on komisjon EÜ artikli 226 alusel algatatud liikmesriigi kohustuste rikkumise asjades kohustatud tõendama, et väidetav kohustuse rikkumine on aset leidnud.
It is the Commission’s responsibility to place before the Court the information needed to prove the allegation that the obligation has not been fulfilled, and
Komisjon on kohustatud esitama Euroopa Kohtule teabe, mis on vajalik tõendamaks, et väidetav kohustuse rikkumine on aset leidnud, ja
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-132/05 govern relations between the Community and the Member States, it is for the latter to ensure that Community rules are implemented within their territories.
KOHTUJURIST MAZÁKI ETTEPANEK – KOHTUASI C-132/05 ja liikmesriikide vahelisi suhteid, peavad viimased tagama ühenduse eeskirjade rakendamise oma territooriumil.
23As the Court has consistently held, for the implementation of Community regulations, unless Community law, including its general principles, contains common rules for that purpose, the national authorities act in accordance with the procedural and substantive rules of their own national law. 24
23 Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt toimivad siseriiklikud asutused ühenduse määrusi rakendades vastavalt siseriikliku õiguse menetlus- ja materiaalõigusnormidele, välja arvatud juhul, kui ühenduse õigus, sh selle üldpõhimõtted, sisaldavad ühtseid eeskirju sel eesmärgil. 24
According to the Court’s case-law, in a case questioning the application of a national provision by a Member State’s administration, proof of a Member State’s failure to fulfil its obligations requires production of evidence different from that usually taken into account in an action for failure to fulfil obligations concerning solely the terms of a national provision.
Euroopa Kohtu praktika kohaselt on seoses hagiga, mis seab kahtluse alla siseriikliku sätte rakendamise liikmesriigi haldusasutuste poolt, liikmesriigi kohustuste rikkumise tuvastamiseks vajalik tõendite esitamine, mis võrreldes tavaliste, siseriikliku sätte sisu puudutava liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi põhjendavate tõenditega, on erilised.
In those circumstances, the Court has held that a failure to fulfil obligations can be established only by means of sufficiently documented and detailed proof of the alleged practice of the national administration for which the Member State concerned is answerable. 22
Neil asjaoludel on Euroopa Kohus sedastanud, et liikmesriigi kohustuste rikkumist on võimalik tuvastada ainult juhul, kui on esitatud piisavalt dokumenteeritud ja üksikasjalikke tõendeid siseriiklike haldusasutuste väidetava tegevuse kohta, mille eest peetakse vastutavaks asjaomast liikmesriiki. 22
The Basic Regulation contains some common rules on its implementation.
Algmäärus sisaldab mõningaid ühtseid eeskirju määruse rakendamiseks.
Article 10 of the Basic Regulation expressly deals with the monitoring of compliance by producers with the specifications for PDOs.
Algmääruse artikkel 10 käsitleb sõnaselgelt kontrollimist, kas tootjad järgivad kaitstud päritolunimetuse tehnospetsifikaati.
For the purposes of the present case, which does not concern positive action by a Member State’s administration but rather a failure to act, the finding of an infringement under Article 226 EC requires, in my view, that the Commission prove that the German administration was under a duty to take ex officio action and has failed to do so.
Käesolevas kohtuasjas, mis on seotud mitte liikmesriigi haldusasutuste tegevusega, vaid pigem tegevusetusega, peab komisjon EÜ artiklis 226 nimetatud rikkumise tuvastamiseks minu arvates tõendama, et Saksamaa haldusasutused olid kohustatud võtma omal algatusel meetmed ning on jätnud selle tegemata.
Article 10(4) provides that steps must be taken to ensure that the Regulation is complied with when a foodstuff bearing a PDO does not comply with the specification for that PDO.
Artikli 10 lõikes 4 on sätestatud, et tuleb võtta meetmeid, et tagada määruse järgimine, kui kaitstud päritolunimetust kandev toiduaine ei vasta kõnealuse kaitstud päritolunimetuse tehnospetsifikaadi nõuetele.
The wording of Article 10(4) of the Basic Regulation is, however, unclear as to which Member State’s inspection
Algmääruse artikli 10 lõike 4 sõnastusest
23 — See, inter alia, Joined Cases C-480/00, C-481/00, C-482/00, C-484/00, C-489/00, C-490/00, C-491/00, C-497/00, C-498/00 and C-499/00 Azienda Agricola Ettore Ribaldi and Others [2004] ECR I-2943, paragraph 42; Case C-285/93 Dominikanerinnen-Kloster Altenhohenau [1995] ECR I-4069, paragraph 26; and Case C-292/97 Karlsson and Others [2000] ECR I-2737, paragraph 27.
23 – Vt mh 25. märtsi 2004. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-480/00, C-481/00, C-482/00, C-484/00, C-489/00, C-490/00, C-491/00, C-497/00, C-498/00 ja C-499/00: Azienda Agricola Ettore Ribaldi jt (EKL 2004, lk I-2943, punkt 42); 23. novembri 1995. aasta otsus kohtuasjas C-285/93: Dominikanerinnen-Kloster Altenhohenau (EKL 1995, lk I-4069, punkt 26); ja 13. aprilli 2000. aasta otsus kohtuasjas C-292/97: Karlsson jt (EKL 2000, lk I-2737, punkt 27).
22 — See, to that effect, Case C-287/03 Commission v Belgium [2005] ECR I-3761, paragraph 28.
22 – Selle kohta vt 12. mai 2005. aasta otsus kohtuasjas C-287/03: komisjon vs. Belgia (EKL 2005, lk I-3761, punkt 28).
24 — Joined Cases 205/82 to 215/82 Deutsche Milchkontor and Others [1983] ECR 2633, paragraph 17; Case C-298/96 Oelmühle Hamburg and Schmidt Söhne [1998] ECR I-4767, paragraph 24; and Case C-255/00 Grundig Italiana [2002] ECR I-8003, paragraph 33.
24 – 21. septembri 1983. aasta otsus liidetud kohtuasjades 205/82–215/82: Deutsche Milchkontor jt (EKL 1983, lk 2633, punkt 17); 16. juuli 1998. aasta otsus kohtuasjas C-298/96: Oelmühle Hamburg ja Schmidt Söhne (EKL 1998, lk I-4767, punkt 24) ja 24. septembri 2002. aasta otsus kohtuasjas C-255/00: Grundig Italiana (EKL 2002, lk I-8003, punkt 33).
COMMISSION v GERMANY that ‘the costs of inspections provided for under that regulation shall be borne by the producers using that protected name’.
KOMISJON VS. SAKSAMAA määrusega sätestatud kontrollide kulud kannavad tootjad, kes kaitstud nimetust kasutavad”.
This also suggests that the inspection provided for under Article 10 refers exclusively to the enforcement of the specifications with regard to the producers using the protected name in the Member State where it originates.
Samuti ilmneb sellest, et artiklis 10 ettenähtud kontroll viitab üksnes tehnospetsifikaadi täitmisele seoses tootjatega, kes kasutavad kaitstud nimetust liikmesriigis, kust see pärineb.
authorities are under the obligation to act against the non-compliance with the specification for a given PDO.
siiski ei selgu, milline liikmesriigi kontrolliasutus on kohustatud võtma meetmeid, kui kõnealuse kaitstud päritolunimetuse tehnospetsifikaadi nõudeid ei ole järgitud.
It appears from the German version of the Regulation 25 that the inspection authority obliged to take the necessary measures is that of the Member State in which the infringing product originates.
Määruse saksakeelsest versioonist 25ilmneb, et meetmeid on kohustatud võtma selle liikmesriigi kontrolliasutus, kust mittevastav toode pärineb.
Other language versions of that same provision do not support such an interpretation and provide that the inspection authority obliged to intervene is not the inspection authority of the Member State where the product originates, but rather the inspection authority of the Member State where the protected designation originates.
Sama sätte muud keeleversioonid ei toeta sellist tõlgendust ning sätestavad, et kontrolliasutus, kes on kohustatud sekkuma, ei ole selle liikmesriigi, kust toode pärineb, kontrolliasutus, vaid liikmesriigi, kust pärineb kaitstud nimetus, kontrollasutus.
26According to those language versions, only the Italian authorities would be obliged to take action against products which do not comply with the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
26Kõnealuste keeleversioonide kohaselt oleks ainult Itaalia ametiasutused kohustatud võtma meetmeid toodete vastu, mis ei vasta kaitstud päritolunimetuse „Parmigiano Reggiano” tehnospetsifikaadile.
Although it follows from the above that the wording of Article 10 of the Basic Regulation is not entirely clear, I consider that the purpose and general scheme of the Basic Regulation indicate that the obligation to carry out inspections go beyond the mere verification of the compliance of products with the specification for a PDO in the Member State where the PDO originates.
Kuigi eeltoodust järeldub, et algmääruse artikli 10 sõnastus ei ole täiesti selge, leian, et algmääruse eesmärk ja üldine ülesehitus näitavad, et kontrollimise kohustus ulatub kaugemale pelgalt toote kaitstud päritolunimetuse tehnospetsifikaadile vastavuse kontrollimisest liikmesriigis, kust kaitstud päritolunimetus pärineb.
It is also worth citing Article 10(7) of the Basic Regulation, which provides
Samuti tuleks viidata algmääruse artikli 10 lõikele 7, mis sätestab, et „käesoleva
It follows from the system of protection set up by the Basic Regulation that for the proper implementation of the Basic Regulation, two kinds of inspections may be required.
Algmääruses sätestatud kaitsesüsteemist tuleneb, et algmääruse nõuetekohaseks rakendamiseks on vaja kaht liiki kontrolli.
On the one hand there must be systematic monitoring of compliance, by producers in the area of production of the products bearing the PDO, with the specification for that PDO.
Ühest küljest tuleb süstemaatiliselt kontrollida, kas kaitstud päritolunimetusega toodete tootmispiirkonnas tegutsevad tootjad järgivad selle kaitstud päritolunimetuse tehnospetsifikaadi nõudeid.
On the other hand misuse of PDOs outside the area of production must be acted upon.
Teisalt tuleb reageerida kaitstud päritolunimetuse väärkasutusele väljaspool tootmispiirkonda.
However, the question arises of the kinds of measures required for that latter purpose.
Tekib siiski küsimus, millised meetmed on viimase puhul vajalikud.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-132/05 controls performed to ensure the compliance with other rules of food law. 27
KOHTUJURIST MAZÁKI ETTEPANEK – KOHTUASI C-132/05 raames, mida teostatakse muude toidualaste õigusnormide vastavuse tagamiseks. 27
The German legal system provides for the enforcement of PDOs through judicial action which is open to a wide range of plaintiffs who can include inter alia consumer protection associations and business organisations.
Saksamaa õigussüsteemis on sätestatud kaitstud päritolunimetustega seotud nõuete täitmine õiguskaitsevahendite abil, mis on kättesaadavad erinevatele hagejatele, kelle hulka kuuluvad muu hulgas tarbijakaitseühingud ja äriliidud.
Enforcement through judicial action is therefore potentially open to plaintiffs pursuing much wider interests than merely the protection of the interests of the producers of goods covered by a PDO.
Seetõttu on täitmise tagamine õiguskaitsevahendite kaudu kättesaadav hagejatele, kelle huvid on märksa laiemad kui lihtsalt kaitstud päritolunimetusega hõlmatud kaupade tootjate huvide kaitsmine.
However, in my view it cannot be inferred from the Regulation that these inspection structures must systematically act ex officio in the absence of any impetus, for instance as a result of complaints of producers whose products lawfully bear a PDO or consumers or any other producers.
Minu arvates ei saa määrusest siiski järeldada, et kõnealused kontrollistruktuurid peavad süstemaatiliselt võtma omal algatusel meetmeid, kui selleks puudub ajend, näiteks tootjate, kelle tooted kannavad seaduslikult kaitstud päritolunimetust, või tarbijate või mis tahes muude tootjate kaebus.
This is confirmed by the Commission in its literature on the matter.
Seda kinnitab komisjon asja käsitlevates dokumentides.
In the Commission’s ‘Guide to Community Regulations’ on ‘Protection of Geographical Indications, Designations of Origin and Certificates of
Komisjoni „Põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste ja eripärasertifikaatide kaitse.