natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Ombudsman noted that the Commission appeared genuinely to have considered whether to make the documents in question accessible online.
Ombudsman märkis, et komisjon tundus olevat tõeliselt kaalunud, kas teha asjaomased dokumendid Internetis kämesaadavaks.
Furthermore, the complainant had exercised the right to apply for access and had had the opportunity to make a confirmatory application.
Lisaks sellele oli kaebuse esitaja kasutanud juurdepääsu taotlemise õigust ning tal oli võimalus esitada kordustaotlus.
In these circumstances, the Ombudsman considered that no further inquiries into the complainant’s allegation were justified. ed.
Asjaolusid arvestades leidis ombudsman, et täiendav uurimine kaebuse esitaja väidete kontrollimiseks ei olnud põhjendatud.
ACCESS TO A MISSION REPORT IN THE FRAMEWORK OF AN ARTICLE 228 PROCEDURE
JUURDEPÄÄS MISSIOONI ARUANDELE ARTIKLI 228 MENETLUSE RAAMES
Summary of decision on complaint 2821/2004/OV against the European Commission
Euroopa Komisjoni vastu esitatud kaebuse 2821/2004/OV kohta langetatud otsuse kokkuvõte
The complainant, an association for the protection of sea turtles, applied to the Commission’s DG Environment for access to a report of a mission by the Commission services to the Greek island of Zakynthos, which had investigated the situation regarding the protection of sea turtles.
Kaebuse esitaja – merekilpkonnade kaitsmise ühing – esitas komisjoni keskkonna peadirektoraadile taotluse juurdepääsuks aruandele, mis käsitles komisjoni teenistuse missiooni Kreeka saarele Zakynthosele, et uurida merekilpkonnade kaitsmise olukorda.
The mission had been carried out in the framework of the Commission’s initiation of a procedure against Greece under Article 228 of the EC Treaty for failure to take all the necessary measures to comply with a judgment of the Court of Justice.
Missioon toimus komisjoni poolt EÜ asutamislepingu artikli 228 alusel algatatud menetluse raames, mis algatati Kreeka vastu seetõmu, et Kreeka polnud võtnud Euroopa Kohtu otsuse täitmiseks vajalikke meetmeid.
Following a confirmatory application, partial access to the report was given, excluding those parts containing technical or legal assessments or opinions related to the ongoing proceedings.
Pärast kordustaotlust anti luba tutvuda aruandega, välja arvatud nende osadega, mis sisaldasid tehnilisi või juriidilisi hinnanguid või arvamusi käimasoleva menetluse kohta.
In the complaint to the Ombudsman, the association demanded unrestricted access to the report.
11 kohta parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele
The Commission justified its refusal to disclose certain parts of the report on the basis of Articles 4(2), third indent and 4(3), first subparagraph, of Regulation 1049/2001 on public access to Parliament, Council and Commission documents11 and argued that the public interest in disclosure of these parts did not outweigh the risk of aTecting the ongoing investigation and the discussions with the Greek authorities.
4 lõike 3 esimese lõiguga ning väitis, et üldine huvi nende osade avaldamise vastu ei kaalunud üles riski mõjutada negatiivselt käimasolevat uurimist ja läbirääkimisi Kreeka ametiasutustega.
Taking into account that the inspection report in question was a document drawn up for internal use by the Commission and that it related to an ongoing procedure under Article 228 of the EC Treaty, the Ombudsman considered that the Commission could reasonably take the view that it was entitled to refuse access on the basis of Articles 4(2) and 4(3) first subparagraph of Regulation 1049/2001, subject to the question of a possible overriding public interest in disclosure.
Võmes arvesse, et asjaomane kontrolliaruanne oli komisjoni sisekasutuseks koostatud dokument ja et see puudutas käimasolevat menetlust EÜ asutamislepingu artikli 228 alusel, leidis ombudsman, et komisjon sai põhjendatult võma seisukoha, et tal on õigus keelduda andmast juurdepääsu, toetudes
Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents, OJ 2001 L 145, p. 43.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele, EÜT 2001 L 145, lk 43.
The Ombudsman then examined in detail the arguments that the complainant had put forward to demonstrate an overriding public interest in disclosure, considering that one of the arguments was relevant only to Article 4(2) and the other only to Article 4(3) first subparagraph of Regulation 1049/2001.
Seejärel uuris ombudsman üksikasjalikult argumente, millega kaebuse esitaja püüdis tõestada, et avaldamine teenib ülekaalukaid üldisi huve, võmes arvesse, et üks argument puudutas ainult määruse 1049/2001 artikli 4 lõiget 2 ning teine ainult artikli 4 lõike 3 esimest lõiku.
The Ombudsman did not find the complainant’s argument relating to Article 4(3) convincing and therefore found that the Commission was entitled to rely on that exception.
Ombudsman leidis, et kaebuse esitaja argument artikli 4 lõike 3 kohta ei olnud veenev, leides seega, et komisjonil oli õigus toetuda sellele erandile.
As regards the argument relating to Article 4(2), the Ombudsman considered that its evaluation would necessitate an inspection by the Ombudsman of the document in question.
Seoses argumendiga, mis käsitleb artikli 4 lõiget 2, leidis ombudsman, et selle hindamine eeldaks asjaomase dokumendi kontrollimist ombudsmani poolt.
However, given his conclusion that the Commission could rely on Article 4(3), first subparagraph, the Ombudsman decided not to delay a decision on the case in order to inspect the document.
Kuid arvestades tema järeldust, et komisjon võis toetuda artikli 4 lõike 3 esimesele lõigule, otsustas ombudsman mime viivitada otsuse langetamisega, selleks, et uurida dokumenti.
The Ombudsman thus found no maladministration by the Commission.
Seega leidis ombudsman, et komisjon ei olnud süüdi haldusomavolis.
REPLACEMENT OF PROJECT DIRECTOR IN HONDURAS
PROJEKTI DIREKTORI ASENDAMINE HONDURASES
Summary of decision on complaint 3110/2004/GG against the European Commission
Euroopa Komisjoni vastu esitatud kaebuse 3110/2004/GG kohta langetatud otsuse kokkuvõte
The complainant, who worked for a German consultancy firm, had been the director of an EU-funded project for repairing and improving the infrastructure of towns in Central America that had been hit by hurricane “Mitch”.
Kaebuse esitaja, kes töötas Saksa konsultatsioonifirma heaks, oli juhtinud ELi rahastatavat projekti, mille käigus parandati ja arendati Kesk-Ameerika linnade infrastruktuuri, mis oli saanud kannatada orkaanis Mitch.
At the request of the Commission’s Delegation in Managua, he was replaced by another person.
Komisjoni Managua delegatsiooni palvel asendati ta teise inimesega.
In his complaint to the Ombudsman, the complainant alleged, among other things, that the preparation of the project had been deficient and that there had been unnecessary delays.
Ombudsmanile esitatud kaebuses väitis kaebuse esitaja muu hulgas, et projekti emevalmistus oli puudulik ja et oli esinenud põhjendamatuid viivitusi.
He also alleged that the Commission had acted in a discriminatory way, by only examining the problem of the use of service cars in his project.
Lisaks sellele väitis ta, et komisjon oli tegutsenud diskrimineerival viisil, uurides ametiautode kasutamise probleemi üksnes tema projekti puhul.
The private use of service cars had always been tolerated in other projects.
Teiste projektide puhul oli ametiautode kasutamist eraotstarbel alati aktsepteeritud.
Furthermore, the complainant alleged that the Commission’s request that he be replaced was unjustified and unfounded.
Lisaks sellele väitis kaebuse esitaja, et komisjoni nõue tema asendamise kohta oli põhjendamatu ja alusetu.
According to the Commission, the delays from which the project had s u T ered had been caused both by the complainant’s excessive zeal for perfection and by his failure to respect the Commission’s tender procedure and instructions on several occasions.
Komisjoni väitel olid viivitused projekti puhul põhjustatud nii kaebuse esitaja äärmisest täiuslikkuse taotlusest kui ka sellest, et ta ei järginud mitmel korral komisjoni pakkumismenetluse korda ja juhiseid.
Moreover, the complainant’s performance had not been up to the expected standard.
Lisaks sellele ei olnud kaebuse esitaja töö oodatud tasemel.
The Delegation had observed that the tense relationship between the complainant and his subordinate had had serious adverse implications for the functioning of the project.
Delegatsioon oli märganud, et kaebuse esitaja ja tema alluva vaheline pingeline suhe oli mõjutanud projekti toimimist negatiivselt.
Concerning the use of service cars for private purposes, the Commission pointed out that the relevant rules clearly stated that the vehicles were only to be used for work purposes.
Seoses ametiautode kasutamisega eraotstarbel rõhutas komisjon, et asjaomastes eeskirjades on selgelt öeldud, et sõidukeid on lubatud kasutada ainult töistel eesmärkidel.
Despite repeated instructions by the Delegation, this had not been respected in the present case.
Hoolimata delegatsiooni korduvatest suunistest ei olnud seda nõuet antud juhul täidetud.
AWer a careful review of the evidence, the Ombudsman considered that the complainant had not established any of his allegations and therefore found no maladministration.
Pärast tõendusmaterjali hoolikat uurimist leidis ombudsman, et kaebuse esitaja ei olnud ühtegi oma väidet tõestanud, ega tuvastanud seetõmu haldusomavoli.
As regards the complainant’s allegation of discrimination, the Ombudsman took the view, on the basis of the case-law of the Community courts, that the fact that other persons may illegally have used service cars for private purposes without being stopped by the Commission did not prevent the Commission from acting as it did towards the complainant.
Seoses kaebuse esitaja väitega diskrimineerimise kohta võmis ombudsman ühenduse kohtute pretsedendiõigusele tuginedes seisukoha, et asjaolu, et teised isikud võisid olla ebaseaduslikult kasutanud ametiautosid eraotstarbel, ilma et komisjon oleks seda tegevust peatanud, ei takistanud komisjoni võtmast kaebuse esitaja suhtes meetmeid.
However, in a further remark, the Ombudsman added that he would find it most useful, and in keeping with principles of good administration, if the Commission could consider re-examining this issue in so far as the other contracts in the same programme were concerned.
Siiski lisas ombudsman märkuse, et tema arvates oleks väga kasulik ja hea halduse põhimõtete vaimus see, kui komisjon kaaluks selle küsimusega tegelemist seoses muude sama programmi lepingutega.
The Commission subsequently reacted to the Ombudsman’s further remark by stating that there were clear rules that stipulated that service cars are to be used exclusively for work purposes.
Hiljem reageeris komisjon ombudsmani lisamärkusele, leides, et olid kehtestatud selged eeskirjad, millega sätestati, et ametiautosid on lubatud kasutada ainult tööks.
These rules also foresee that a strict control on the use of vehicles is eTected by the administration by means of an updated logbook.
Eeskirjadega nähakse ka eme, et autode kasutamise üle teostab ranget kontrolli administratsioon, kes peab sellel eesmärgil sõidupäevikut.
The European Commission and the Council of the European Union
Euroopa Komisjon ja Euroopa Liidu Nõukogu
ALLEGED LACK OF PARKING SPACES FOR DISABLED PEOPLE NEAR COMMISSION AND COUNCIL BUILDINGS
VÄIDETAV PARKIMISKOHTADE PUUDUS PUUETEGA INIMESTE JAOKS KOMISJONI JA NÕUKOGU HOONETE LÄHEDUSES
Summary of decisions on complaint 2415/2003/JMA against the Commission and complaint 237/2004/JMA against the Council of the EU
Euroopa Komisjoni vastu esitatud kaebuse 2415/2003/JMA ja Euroopa Liidu Nõukogu vastu esitatud kaebuse 237/2004/JMA kohta langetatud otsuse kokkuvõte
The complainant alleged that the Commission and the Council had failed to take the necessary steps to ensure a s u U cient number of parking spaces for people with disabilities near the main Commission and Council buildings in Brussels.
Kaebuse esitaja väitis, et komisjon ja nõukogu ei olnud rakendanud vajalikke meetmeid tagamaks, et komisjoni ja nõukogu peahoonete läheduses Brüsselis oleks piisav arv parkimiskohti puuetega inimeste jaoks.
The Commission explained that all its buildings in Brussels have at least two parking spaces reserved for disabled people.
Komisjon selgitas, et kõigi tema Brüsselis asuvate hoonete juures on vähemalt kaks parkimiskohta reserveeritud puuetega inimestele.
Spaces for disabled visitors can be made available upon request.
Parkimiskohad luuakse puuetega külaliste jaoks ka nende nõudmisel.
Parking spaces reserved for disabled people in the streets near its buildings in Brussels are the exclusive responsibility of the Belgian authorities.
Puuetega inimeste jaoks mõeldud parkimiskohad komisjoni Brüsseli hoonete lähedal tänavate ääres on Belgia ametiasutuste ainupädevuses.
Since only four of the 60 Commission buildings in Brussels have parking spaces for disabled people, the institution had asked the local authorities to take additional measures.
Kuna ainult neljal komisjoni 60 hoonest Brüsselis on parkimiskohad puuetega inimeste jaoks, on komisjon palunud kohalikel ametiasutustel võma lisameetmeid.
The Ombudsman welcomed the Commission’s request to the Belgian authorities to ensure additional parking places for disabled people near its buildings in Brussels and invited the Commission to keep him informed of the results of this initiative.
Ombudsman tervitas komisjoni poolt Belgia ametiasutustele tehtud taotlust tagada puuetega inimeste jaoks komisjoni Brüsseli hoonete läheduses rohkem parkimiskohti, ning kutsus komisjoni üles teda teavitama selle algatuse tulemustest.
The Ombudsman noted that the Commission, in its 2000 Communication on a barrier-free Europe for people with disabilities, had agreed to develop and support a comprehensive and integrated strategy to tackle social, architectural and design barriers that unnecessarily restrict access for people with disabilities.
Ombudsman märkis, et komisjon oli oma 2000. aasta teatises tõketeta Euroopa loomisest puuetega inimeste jaoks nõustunud töötama välja ning toetama üldist ja ühtset strateegiat sotsiaalsete, arhitektuursete ja ehituslike tõkete kõrvaldamiseks, mis põhjendamatult takistavad puuetega inimeste juurdepääsu.
The Ombudsman noted, however, that the Commission had not yet adopted the necessary follow-up measures.
Siiski märkis ombudsman, et komisjon ei olnud veel võtnud vajalikke jätkumeetmeid.
In view of the information available, the Ombudsman did not consider it justified to pursue further inquiries.
Olemasoleva teabe põhjal leidis ombudsman, et juhtumi täiendav uurimine ei ole vajalik.
He recalled that, in the framework of his ongoing own-initiative inquiry OI/3/2003, he was reviewing the more general issue of the Commission’s integration of persons with disabilities and that accessibility to the Commission’s premises by disabled people travelling by car should constitute an element of that inquiry.
Ta märkis, et omaalgatusliku uurimise OI/3/2003 raames analüüsis ta üldisemalt, kuidas komisjon integreerib puuetega inimesi, ja et autot kasutatavate puuetega inimeste juurdepääs komisjoni hoonete juurde peaks moodustama selle uurimise osa.
The Council explained that all its buildings in Brussels have a number of parking spaces reserved for its disabled staT although, for security reasons, those parking facilities cannot be made available to the public.
Nõukogu selgitas, et kõigi tema Brüsselis asuvate hoonete juures on mitu puuetega inimestele mõeldud parkimiskohta, ehkki turvakaalutlustel ei ole need üldsusele kämesaadavad.
The institution explained that its services had contacted the competent Belgian authorities and asked them to establish a number of additional parking spaces near all its buildings in Brussels to be reserved for disabled people.
Institutsioon selgitas, et tema teenistused olid võtnud ühendust Belgia pädevate ametiasutustega ja palunud neil eraldada puuetega inimeste jaoks hulk täiendavaid parkimiskohti Brüsselis nõukogu kõigi hoonete läheduses.
The Ombudsman welcomed the Council’s request to the Belgian authorities to ensure additional parking places for disabled people near its buildings in Brussels and invited the Council to keep him informed of the results of this initiative.
Ombudsman tervitas nõukogu poolt Belgia ametiasutustele tehtud taotlust tagada puuetega inimeste jaoks nõukogu Brüsseli hoonete läheduses rohkem parkimiskohti ning kutsus nõukogu üles teavitama ombudsmani selle algatuse tulemustest.
In view of the information provided by the Council, the Ombudsman did not consider it justified to pursue further inquiries.
Nõukogult saadud teabe põhjal leidis ombudsman, et juhtumi täiendav uurimine ei ole vajalik.
The Ombudsman also addressed a further remark to the Council, in which he queried its policy of limiting access to parking spaces for disabled people on grounds of security.
Ombudsman suunas ka nõukogule lisamärkuse, milles seadis kahtluse alla nõukogu põhimõme piirata turvakaalutlustel juurdepääsu puuetega inimestele mõeldud parkimiskohtadele.
The Ombudsman pointed out that other EU institutions, such as the Commission, have put in place a d iT erent policy, without apparently creating risks to security.
Ombudsman märkis, et teised ELi institutsioonid, näiteks komisjon, on kehtestanud teistsugused põhimõmed, ilma et see oleks tekitanud nähtavaid turvariske.
The Ombudsman therefore invited the Council to
Seetõmu kutsus ombudsman nõukogu üles vaatama oma seisukoht läbi, eesmärgiga lubada oma territooriumil olevaid reserveeritud parkimiskohti kasutada kõikidel puuetega isikutel, kellel on mõistlik põhjus siseneda nõukogu hoonesse.
The European Personnel Selection OU ce (EPSO)
Euroopa Personalivaliku Amet (EPSO)
CANDIDATES’ ACCESS TO EVALUATION CRITERIA
KANDIDAATIDE JUURDEPÄÄS HINDAMISKRITEERIUMIDELE
Summary of decision on complaint 2097/2003/(ADB)PB against the European Personnel Selection OU ce (EPSO)
Euroopa Personalivaliku Ameti (EPSO) vastu esitatud kaebuse 2097/2003/(ADB)PB kohta langetatud otsuse kokkuvõte
The complainant participated in a competition held to establish a reserve list of German-speaking typists.
Kaebuse esitaja osales konkursil, mille eesmärgiks oli moodustada saksakeelsete masinakirjutajate reservnimekiri.
Having failed to obtain the pass mark, the complainant requested more information on the evaluation of her test.
Pärast konkursil läbikukkumist nõudis kaebuse esitaja lisateavet tema testi hindamise kohta.
In her complaint to the Ombudsman, she alleged that EPSO had failed to inform her about the criteria used to mark the test.
Ombudsmanile esitatud kaebuses väitis kaebuse esitaja, et Euroopa Personalivaliku Amet (EPSO) ei olnud teda teavitanud kriteeriumidest, mida kasutati testi hindamisel.
She stated that she wanted access so as to be able to improve her performance in future recruitment competitions.
Ta väitis, et soovis saada teavet selleks, et parandada oma sooritust tulevastel konkurssidel.
EPSO argued that the evaluation criteria were covered by the secrecy referred to in Article 6 of Annex III of the StaT Regulations and that, according to established case-law, the duty to give reasons for recruitment decisions was satisfied by communicating the marks to the applicant.
EPSO väitis, et hindamiskriteeriumid on konfidentsiaalsed, millele viidatakse personalieeskirjade III lisa artiklis 6, ning et olemasoleva pretsedendiõiguse alusel oli töölevõtmisotsuste põhjendamise kohustus täidetud hinnete saatmisega koha taotlejale.
The Ombudsman examined the relevant case-law and noted that allowing access to evaluation criteria appeared to be consistent with the European Union’s policy and legislation on transparency and public access to documents, which has developed significantly since the case-law referred to by EPSO.
Ombudsman uuris asjaomast pretsedendiõigust ja märkis, et juurdepääsu võimaldamine hindamiskriteeriumidele tundus olevat kooskõlas Euroopa Liidu poliitika ja õigusaktidega, mis käsitlevad läbipaistvust ning dokumentidele juurdepääsu, mis on arenenud oluliselt edasi alates pretsedentidest, millele EPSO oli viidanud.
The Ombudsman therefore considered that EPSO had failed to give adequate reasons for refusing access.
Seetõmu leidis ombudsman, et EPSO ei olnud keeldumist piisavalt põhjendanud.
The Ombudsman made a draW recommendation, according to which EPSO should reconsider its refusal to give the complainant access to the evaluation criteria and give access unless valid grounds prevented their disclosure.
Ombudsman koostas soovituse projekti, mille kohaselt EPSO peaks vaatama üle oma otsuse keelduda kaebuse esitajale hindamiskriteeriumidele juurdepääsu andmisest ja võimaldama juurdepääsu juhul, kui mõjuvad põhjused ei takista nende avalikustamist.
In its detailed opinion on the draW recommendation, EPSO stated that the evaluation criteria laid down by the Selection Board could be separated from the various instructions, recommendations and opinions that are given to the individual evaluators.
Oma üksikasjalikus arvamuses soovituse projekti kohta kinnitas EPSO, et valikukomisjoni kehtestatud hindamiskriteeriumid saaks eraldada mitmesugustest juhistest, soovitustest ja arvamustest, mida antakse konkreetsetele hindajatele.
However, in order to allow the complainant in this case to bemer understand the marks that she had been given, EPSO enclosed a copy of the complainant’s examination paper containing the evaluators’ handwrimen notes.
Siiski, selleks, et lubada kaebuse esitajal antud juhul paremini mõista talle antud hindeid, lisas EPSO koopia kaebuse esitaja eksamilehest, millele hindaja oli teinud kirjalikud märkmed.
In a separate note, EPSO also made detailed remarks on those corrections, explaining the test requirements.
Eraldi teatises tegi EPSO ka üksikasjalikke märkusi nende paranduste kohta, selgitades eksami nõudeid.
It also pointed out that the assessment of the mistakes appearing on the examination paper was contained in the evaluation sheet, a copy of which had already been sent to the complainant.
Ta märkis ka, et eksamilehel olevate vigade hinnang sisaldus hindamislehel, mille koopia oli kaebuse esitajale juba saadetud.
The Ombudsman took the view that the much more detailed information provided by EPSO in this case should normally help a candidate bemer to understand the marks that he or she had been given and that there were therefore no grounds for continuing his inquiry in this specific case.
Ombudsman võmis seisukoha, et palju üksikasjalikum teave, mida EPSO oli juhtumi puhul andnud, peaks aitama kandidaadil paremini mõista talle antud hindeid ja et seetõmu ei ole juhtumi edasine uurimine vajalik.
The Ombudsman noted, however, that EPSO’s opinion raised important factual and legal issues of a more general nature.
Siiski märkis ombudsman, et EPSO arvamus tõstatas olulisi üldisemat laadi faktilisi ja juriidilisi küsimusi.
He therefore decided to launch an own-initiative inquiry into the issue of granting candidates access to the evaluation criteria established by selection boards.
Seetõmu otsustas ta alustada omaalgatuslikku uurimist küsimuse kohta, kas anda kandidaatidele juurdepääs valikukomisjonide kehtestatud hindamiskriteeriumidele.
The Ombudsman also closed, on the same basis, his inquiries into two similar cases in which draW recommendations had been made to EPSO: 413/2004/PB and 2028/2003/PB.
Ombudsman lõpetas samal põhjusel ka kahe teise samalaadse juhtumi uurimise, mille puhul on EPSOle esitatud soovituste projektid: 413/2004/PB ja 2028/2003/PB.
The own-initiative inquiry announced by the Ombudsman was opened on 10 October 2005 (OI/5/05/PB).
Ombudsmani omaalgatuslik uurimine käivitati 10. oktoobril 2005 (OI/5/05/PB).
The results of the inquiry will be published on the Ombudsman’s website.
Uurimise tulemused avaldatakse ombudsmani veebilehel.
He stated in his application form that he would obtain the required diploma a few months a W er the registration date.
UURIMISE TULEMUSENA TEHTUD OTSUSED mõni kuu pärast registreerimiskuupäeva.