natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(Failure of a Member State to fulfil obligations — Directive 1999/31/EC — Landfill of waste — National legislation concerning existing landfill sites — Incorrect transposition)
Liikmesriigi kohustuste rikkumine – Direktiiv 1999/31/EÜ – Jäätmete ladestamine prügilasse – Olemasolevaid prügilaid reguleerivad siseriiklikud õigusnormid – Ebaõige ülevõtmine
Judgment of the Court (Second Chamber), 10 April 2008 . . . . . . . . . . .
Euroopa Kohtu otsus (teine koda), 10. aprill 2008 . . . . . . . . . . . . . .
Actions for failure to fulfil obligations — Pre-litigation procedure — Formal notice (Art. 226 EC)
Liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi – Kohtueelne menetlus – Märgukirja saatmine (EÜ artikkel 226)
Actions for failure to fulfil obligations — Right of the Commission to bring proceedings — Exercise of that right not dependent on a specific interest in bringing an action
Liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi – Komisjoni õigus esitada hagi – Selle õiguse kasu­tamise sõltumatus spetsiaalse huvi olemasolust hagi esitamiseks
SUMMARY — CASE C-442/06
KOKKUVÕTE – KOHTUASI C-442/06
Member States — Obligations — Implementation of directives — Failure to fulfil obligations — Late implementation of a directive as justification — Not permissible
Liikmesriigid – Kohustused – Direktiivide täitmine – Kohustuste rikkumine – Direktiivi ülevõtmisega hilinemisel põhinev õigustus – Vastuvõetamatus
Environment — Waste — Landfill of waste — Directive 1999/31 (Art. 226 EC; Council Directive 1999/31, Arts 2 to 13)
Keskkond – Jäätmed – Jäätmete ladestamine prügilasse – Direktiiv 1999/31 (EÜ artikkel 226; nõukogu direktiiv 1999/31, artiklid 2–13)
Actions for failure to fulfil obligations — Period set for the Member State in the reasoned opinion — Default subsequently remedied — Interest in continuing the proceedings
Liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi – Liikmesriigile põhjendatud arvamuses määratud tähtaeg – Kohustuste rikkumise lõppemine pärast määratud tähtaega – Menetluse jätka­mise huvi
Environment — Waste — Landfill of waste — Directive 1999/31 (Art. 226 EC; Council Directive 1999/31, Art. 14(d)(i))
Keskkond – Jäätmed – Jäätmete ladestamine prügilasse – Direktiiv 1999/31 (EÜ artikkel 226; nõukogu direktiiv 1999/31, artikli 14 punktid d ja i)
defence, since that Member State has been given the opportunity to prepare its defence before receiving the reasoned opinion.
arvamuse saamist oma kaitset ette valmistada.
(see paras 22, 23)
(vt punktid 22 ja 23)
The proper conduct of the pre-liti -gation procedure laid down in Article 226 EC constitutes an essential guarantee required by the Treaty not only in order to protect the rights of the Member State concerned, but also so as to ensure that any contentious procedure will have a clearly defined dispute as its subjectmatter.
EÜ artiklis 226 sätestatud kohtueelse menetluse nõuetekohasus kujutab endast asutamislepinguga taotletud põhi -list garantiid mitte üksnes kõnealuse liikmesriigi õiguste kaitseks, vaid ka tagamaks, et võimaliku kohtumenetluse vaidlusese oleks täpselt määratletud.
It follows from that function that the purpose of the letter of formal notice is, first, to delimit the subjectmatter of the dispute and to indicate to the Member State, which is invited to submit its observations, the factors enabling it to prepare its defence and, secondly, to enable the Member State to comply before proceedings are brought before the Court.
Sellest sihist tuleneb, et märgukirja eesmärk on esiteks piiritleda kohtuasja ese ja anda oma seisukohta esitama kutsutud liikmesriigile kaitse ettevalmistamiseks vajalikku teavet ning teiseks võimaldada liikmesriigil kõrvaldada rikkumine enne asja andmist Euroopa Kohtusse.
Accordingly, when the Commission sends a Member State a supplementary letter of formal notice laying down a new time-limit for that State to submit its observations, before sending it a reasoned opinion based on the same complaints as those in the supplementary letter of formal notice, it does not prejudice the rights of the
Seega kui komisjon saadab liikmesriigile täiendava märgukirja, milles ta annab sellele riigile uue tähtaja oma seisukohtade esitamiseks enne talle põhjendatud arvamuse saatmist täiendavas märgukirjas esitatud väidete alusel, siis ei ole ta rikkunud kaitseõigusi, kuna nimetatud liikmesriigile on antud võimalus enne põhjendatud
COMMISSION v ITALY admissibility of the action, arguing that the Commission lacks a legal interest in bringing proceedings.
KOMISJON VS. ITAALIA artiklite 2–13 kohaldamist prügilate suhtes, millele anti luba pärast direktiivi ülevõtmise tähtaja möödumist ja enne selle õigusakti jõustumist.
which does not provide for the application of Articles 2 to 13 of that directive, which relate to new landfills, to landfills authorised subsequent to the date of expiry of the period for transposition of that directive and prior to the date of the entry into force of the national legislation.
ei olnud võtnud selle direktiivi ülevõtmiseks vajalikke meetmeid, ega väita, et komisjonil puudub menetluse algatamise huvi.
(see paras 30, 31)
(vt punktid 30 ja 31)
(see paras 34, 35, 51, operative part)
(vt punktid 34, 35 ja 51 ning resolutiivosa)
A Member State may not plead its late implementation of a directive as justification for failure to fulfil, or late fulfilment of, other obligations imposed by that directive.
Liikmesriigi kohustuste rikkumise esinemist tuleb hinnata liikmesriigile põhjendatud arvamuses määratud tähtaja lõppemisel esineva olukorra alusel.
When a directive lays down unequivocal obligations on the competent national authorities, Member States which have not transposed the directive cannot consider themselves relieved from compliance with those obligations after the period for transposition has expired and cannot exclude, by a transitional provision, the application of the provisions of that directive.
Isegi siis, kui liikmesriigi kohustuste rikkumine kõrvaldatakse pärast tähtaja möödumist, säilib huvi hagi esitamiseks, eriti selleks, et teha kindlaks liikmesriigi võimalik vastutus nende isikute ees, kelle õigused põhinevad liikmesriigi kohustuste rikkumisel.
Whether or not a Member State has failed to fulfil its obligations must be determined by reference to the situation prevailing in the Member State at the end of the period laid down in the reasoned opinion.
Liikmesriik ei või tugineda direktiivi ülevõtmisega hilinemisele, et õigustada muude selles direktiivis ettenähtud kohustuste eiramist või nende täitmisega viivitamist.
Even where the infringement has been remedied after that period has expired, there is still an interest in pursuing the action in order to establish the basis of liability which a Member State may incur, as a result of its infringement, to, amongst others, persons who derive rights from the infringement.
Kui direktiiviga kehtestatakse pädevatele siseriiklikele ametiasutustele ühemõttelised kohustused, siis ei või selle direktiivi ülevõtmata jätnud liikmesriigid pidada end pärast ülevõtmistähtaja möödumist vabastatuks nende kohustuste täitmisest ega välistada üleminekusättega sama direktiivi sätete kohaldamist.
A Member State has failed to fulfil its obligations under Directive 1999/31 on the landfill of waste when it adopts and maintains in force national legislation
Liikmesriik rikub direktiivist 1999/31 (prügilate kohta) tulenevaid kohustusi, kui ta kehtestab üleminekusätted ohtlike
A Member State has failed to fulfil its obligations under Directive 1999/31 on the landfill of waste when it lays down
Liikmesriik rikub direktiivist 1999/31 (prügilate kohta) tulenevaid kohustusi, kui ta võtab vastu ja jätab kehtima siseriikliku õigusakti, mis ei näe ette uusi prügilaid käsitlevate direktiivi
SUMMARY — CASE C-442/06 the directive, namely from 16 July 2002, for the application of the transitional provisions in Articles 4, 5 and 11 of the diretive and Annex II thereto to existing landfill sites for hazardous waste.
KOKKUVÕTE – KOHTUASI C-442/06 ülevõtmiskuupäeva möödumisest ehk alates 16. juulist 2002 – direktiivi artiklite 4, 5 ja 11 ning II lisa üleminekusätete kohaldamiseks ohtlike jäätmete olemasolevate prügilate suhtes.
transitional provisions concerning the treatment of hazardous waste which apply only to new landfills and do not lay down any transitional rule for the treatment of that waste in existing landfill sites.
(vt punktid 46, 47 ja 51 ning resolutiivosa) jäätmete käitlemiseks, mis on kohaldatavad üksnes uutele prügilatele ega näe ette ühtegi üleminekusätet nende jäätmete käitlemise kohta olemasolevates prügilates.
By so doing, it does not secure the transposition of Article 14(d)(i) of that directive, which provides, irrespect- ive of the duration of the procedure for adapting existing landfill sites which must be completed on 16 July 2009, for a period of one year after the date of expiry of the period for transposition of
Nii toimides ei taga ta selle direktiivi artikli 14 punkti d alapunkti i ülevõtmist, mis kehtestab olemasolevate prügilate vastavusse viimise menetluse kestusest, mis peab lõppema 16. juuliks 2009, täiesti sõltumatu üheaastase tähtaja – mis hakkab kulgema direktiivi
ACTION under Article 226 EC for failure to fulfil obligations, brought on 26 October 2006,
Kohtuasjas C-442/06, mille ese on EÜ artikli 226 alusel 26. oktoobril 2006 esitatud liikmesriigi kohustuse rikkumise hagi,
Commission of the European Communities, represented by D. Recchia and M. Konstantinidis, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, applicant, v
Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: D. Recchia ja M. Konstantinidis, kohtudokumentide kättetoimetamise aadress Luxembourgis, hageja, versus
Advocate General: J. Kokott, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion, gives the following
EUROOPA KOHUS (teine koda), koosseisus: koja esimees C. W. A. Timmermans, kohtunikud L. Bay Larsen, K. Schiemann, J. Makarczyk ja C. Toader (ettekandja), kohtujurist: J. Kokott, kohtusekretär: R. Grass, arvestades kirjalikku menetlust, arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta, on teinud järgmise otsuse
By its application, the Commission of the European Communities asks the Court to declare that, by adopting and maintaining in force Legislative Decree No 36 of 13 January 2003 (Ordinary Supplement to GURI No 40 of 12 March 2003), as amended by Decree-Law No 203 of 30 September 2005 (GURI No 230 of 30 October 2005, p. 4) (‘Legislative Decree No 36/2003’), which transposes Council
Euroopa Ühenduste Komisjon palub oma hagiavalduses Euroopa Kohtul tuvastada, et kuna Itaalia Vabariik võttis vastu ja jättis kehtima 13. jaanuari 2003. aasta seadusandliku dekreedi nr 36 (Gazzetta ufficiale della Repubblica italiana (edaspidi „GURI”) nr 40 regulaarne lisa, 12.3.2003), mida on muudetud 30. septembri 2005. aasta dekreetseadusega nr 203 (GURI nr 230, 30.10.2005, lk 4; edaspidi „seadusandlik
Directive 1999/31/EC of 26 April 1999 on the landfill of waste (OJ 1999 L 182, p. 1) into national law, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Art -icles 2 to 14 of that directive.
ITAALIA dekreet nr 36/2003”), mis võtab siseriiklikku õigusesse üle nõukogu 26. aprilli 1999. aasta direktiivi 1999/31/EÜ prügilate kohta (EÜT L 182, lk 1; ELT eriväljaanne 15/04, lk 228), siis on ta rikkunud kohustusi, mis tulenevad selle direktiivi artiklitest 2–14.
According to Article 1 of Directive 1999/31, the aim of the directive is to provide for measures, procedures and guidance to prevent or reduce as far as possible negative effects on the environment from landfilling of waste.
Direktiivi 1999/31 artikli 1 kohaselt on selle eesmärk näha ette meetmed, menetlused ja juhised, et vältida või võimaluste piires vähendada jäätmete ladestamisest tuleneda võivat negatiivset mõju keskkonnale.
Article 2 contains a list of the definitions referred to in the directive.
Direktiivi artikkel 2 sisaldab direktiivis kasutatavate mõistete määratlusi.
It defines, inter alia, waste and landfills, the latter meaning waste disposal sites for the deposit of the waste onto or into land.
Teiste seas on seal määratletud jäätmed ja prügila, mille all mõeldakse jäätmekäitluskohta, kus jäätmed ladestatakse maa peale või maa sisse.
Article 3 defines the directive’s scope, stating that it relates, in principle, to all landfills, as defined in Article 2.
Artikkel 3 piiritleb direktiivi 1999/31 reguleerimisala, sätestades, et põhimõtteliselt puudutab see kõiki artiklis 2 määratletud prügilaid.
Articles 4 and 6 of Directive 1999/31 classify landfills in three classes, namely, landfills for hazardous waste, landfills for non-hazardous waste and landfills for inert waste, and state what waste may be accepted in those three classes of landfill.
Artiklites 4 ja 6 jagab direktiiv 1999/31 prügilad kolme gruppi – ohtlike jäätmete prügilad, tavajäätmeprügilad ja püsijäätmeprügilad – ning sätestab, milliseid jäätmeid võib eri liiki prügilatesse vastu võtta.
As regards waste and treatment not acceptable in landfills, Article 5(1) of the direct- ive provides that ‘Member States shall set up a national strategy for the implementation of the reduction of biodegradable waste going to landfills, not later than two years after the date [for transposition of the directive] and notify the Commission of this strategy’, and Article 5(2) sets timelimits for implementing that reduction of waste.
Jäätmete kohta, mida prügilatesse vastu ei võeta, ja prügilates sobimatu jäätmetöötluse kohta sätestab see direktiiv artikli 5 lõikes 1, et „[l]iikmesriigid koostavad siseriikliku strateegia prügilasse veetavate biolagunevate jäätmete vähendamiseks hiljemalt kahe aasta jooksul pärast [ülevõtmiseks sätestatud] kuupäeva ja teavitavad komisjoni sellest strateegiast”, ning kehtestab artikli 5 lõikes 2 tähtajad jäätmete vähendamise ellurakendamiseks.
Article 10 of Directive 1999/31 lays down rules concerning the costs of the landfill of waste.
Direktiivi 1999/31 artikkel 10 kehtestab eeskirjad prügila kulude kohta.
Article 11 and Annex II set out rules on waste acceptance procedures at landfills, Article 12 and Annex III lay down those on control and monitoring procedures in respect of operations carried out at landfills and Article 13 relates to closure and after-care procedures.
Selle direktiivi artikkel 11 ja II lisa sätestavad eeskirjad jäätmete prügilasse vastuvõtmise kohta, selle artikkel 12 ja III lisa kehtestavad normid kontrolli ja seire kohta prügila kasutusajal ning sama direktiivi artikkel 13 puudutab prügilate sulgemist ja järelhooldust.
Articles 7 to 9 of Directive 1999/31 lay down the permit procedure for new landfills.
Direktiiv 1999/31 näeb oma artiklites 7–9 ette menetluse uutele prügilatele loa andmiseks.
The directive also makes existing landfill sites subject to special measures.
Ka olemasolevate prügilate suhtes kehtestatakse teatavad meetmed.
In that respect, Article 14 of the directive provides:
Kõnesoleva direktiivi artikkel 14 sätestab selle kohta:
‘Member States shall take measures in order that landfills which have been granted a permit, or which are already in operation at the time of transposition of this Dir -ective, may not continue to operate unless the steps outlined below are accomplished as soon as possible and within eight years after the date laid down in Article 18(1) at the latest:
„Liikmesriigid võtavad meetmeid, millega tagatakse, et prügilad, millele on antud luba või mis tegutsevad käesoleva direktiivi ülevõtmise ajal, ei või tegutsemist jätkata, kui allpool esitatud meetmed ei ole võimalikult kiiresti ja hiljemalt kaheksa aasta möödumisel artikli 18 lõikega 1 ettenähtud kuupäevast rakendatud: a) ühe aasta jooksul pärast artikli 18 lõikes 1 sätestatud kuupäeva prügila käitaja koostab ja esitab pädevatele asutustele kinnitamiseks prügila vastavusse viimise
COMMISSION v ITALY their approval, a conditioning plan for the site including the particulars listed in Article 8 and any corrective measures which the operator considers will be needed in order to comply with the requirements of this Directive with the exception of the requirements in Annex I, point 1;
KOMISJON VS. ITAALIA kava, milles on artiklis 8 loetletud andmed, ja kõik parandusmeetmed, mida käitaja peab vajalikuks, et täita käesoleva direktiivi nõudeid, välja arvatud I lisa punkti 1 nõuded; b) prügila vastavusse viimise kava esitamise järel teevad pädevad asutused lõpliku otsuse, kas käitamist võib nimetatud kava ja käesoleva direktiivi alusel jätkata.
(b) following the presentation of the conditioning plan, the competent authorities shall take a definite decision on whether operations may continue on the basis of the said conditioning plan and this Directive. Member States shall take the necessary measures to close down as soon as possible, in accordance with Art -icles 7(g) and 13, sites which have not been granted, in accordance with Article 8, a permit to continue to operate;
Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid, et artikli 7 punkti g ja artikli 13 kohaselt sulgeda nii kiiresti kui võimalik prügilad, millele ei ole antud artikli 8 kohaselt luba tegevust jätkata; c) heakskiidetud prügila vastavusse viimise kava alusel kinnitavad pädevad asutused vajalikud tööd ja kehtestavad kava täitmiseks vajaliku üleminekuaja.
(c) on the basis of the approved site-conditioning plan, the competent authority shall authorise the necessary work and shall lay down a transitional period for the completion of the plan. Any existing landfill shall comply with the requirements of this Directive with the exception of the requirements in Annex I, point 1 within eight years after the date laid down in Article 18(1);
Kõik olemasolevad prügilad peavad vastama käesoleva direktiivi nõuetele, välja arvatud I lisa punkti 1 nõuded, kaheksa aasta jooksul pärast artikli 18 lõikega 1 ettenähtud kuupäeva; d) i) ühe aasta jooksul pärast artikli 18 lõikega 1 ettenähtud kuupäeva kohaldatakse artikleid 4, 5 ja 11 ning II lisa ohtlike jäätmete prügilate suhtes; ii) kolme aasta jooksul pärast artikli 18 lõikega 1 ettenähtud kuupäeva kohaldatakse artiklit 6 ohtlike jäätmete prügilate suhtes.”
Article 18 of Directive 1999/31 sets the period for transposition of the directive as follows:
Direktiivi 1999/31 artiklis 18 kehtestatakse selle ülevõtmise tähtaeg järgmiselt:
Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive not later than two years after its entry into force.
Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt kahe aasta möödumisel direktiivi jõustumisest.
The directive came into force on 16 July 1999.
Direktiiv jõustus 16. juulil 1999.
The period for transposition laid down in Article 18 thereof expired on 16 July 2001.
Selle artiklis 18 antud ülevõtmistähtaeg möödus 16. juulil 2001.
On 19 December 2002, the Council of the European Union adopted Decision 2003/33/EC establishing criteria and procedures for the acceptance of waste at landfills pursuant to Article 16 of and Annex II to Directive 1999/31 (OJ 2003 L 11, p. 27).
19. detsembril 2002 võttis Euroopa Liidu Nõukogu vastu otsuse 2003/33/EÜ, millega kehtestatakse jäätmete prügilatesse vastuvõtmise kriteeriumid ja kord direktiivi 1999/31/EÜ artikli 16 ja II lisa kohaselt (EÜT L 11, lk 27).
Legislative Decree No 36/2003 transposes all of the provisions of Directive 1999/31 into national law.
Seadusandlik dekreet nr 36/2003 võtab Itaalia õigusesse üle kogu direktiivi 1999/31.
Article 5 provides that the regions must draw up and approve a programme of reduction of biodegradable waste present in landfills within a period of one year from entry into force of the legislative decree.
Selle artiklis 5 on sätestatud, et regioonid peavad ühe aasta jooksul alates dekreedi jõustumisest välja töötama ja heaks kiitma programmi prügilates olevate biolagunevate jäätmete vähendamiseks.
The legislative decree also sets the timelimits which must be complied with in order gradually to reduce such waste in landfills.
Samuti kehtestatakse selles tähtajad, mida tuleb järgida jäätmete prügilasse viimise järkjärguliseks vähendamiseks.
Article 6 of the legislative decree implements the provision of Directive 1999/31 concerning waste not accepted at landfills, while Article 11 lays down the rules of procedure relating to the acceptance of waste at landfills.
Seadusandliku dekreedi nr 36/2003 artikkel 6 võtab üle direktiivi 1999/31 sätte, mis puudutab jäätmeid, mida prügilatesse vastu ei võeta, samas kui selle artikkel 11 kehtestab menetlusreeglid jäätmete vastuvõtuks prügilatesse.
Article 17 of the legislative decree, headed ‘Transitional and final provisions’, which lays down the rules concerning the treatment of existing landfill sites, provides:
Selle seadusandliku dekreedi artikkel 17 pealkirjaga „Ülemineku- ja lõppsätted”, mis sätestab olemasolevate prügilate käitlemist reguleerivad eeskirjad, on sõnastatud järgmiselt:
Landfills for which a permit has already been granted on the date of entry into force of this decree may continue to accept, until 31 December 2006, the waste for which they have been authorised.
Prügilad, millele on käesoleva dekreedi jõustumise hetkel väljastatud luba, võivad jätkata lubatud jäätmete vastuvõtmist 31. detsembrini 2006.
In compliance with the conditions and limits of acceptability provided for by the decision of the interdepartmental committee of 27 July 1984, published in the Ordinary Supplement to [GURI] No 253 of 13 September 1984 … disposal in new landfills is authorised until 31 December 2006 so far as concerns:
Arvestades ministeeriumidevahelise komitee 27. juuli 1984. aasta otsuses, mis on avaldatud [GURI] nr 253 regulaarses lisas 13. septembril 1984, ette nähtud lubatavuse tingimusi ja piire, on […] uutes prügilates kuni 31. detsembrini 2006 lubatud jäätmeid kõrvaldada järgmiselt: a) püsijäätmeprügilates jäätmeid, mida eelnevalt saadeti II kategooria A tüüpi prügilatesse;
Within a period of six months from the date of entry into force of this decree, the holder of the permit referred to in paragraph 1 or the operator of the landfill instructed by him shall present to the competent authority a site-conditioning plan on the basis of the criteria referred to in this decree, including the financial guarantees referred to in Article 14.
Lõikes 1 nimetatud loa omanik või tema poolt volitatud prügila käitaja esitab kuue kuu jooksul käesoleva dekreedi jõustumisest pädevale ametiasutusele käesolevas dekreedis kehtestatud kriteeriumide alusel koostatud prügila vastavusse viimise kava koos artiklis 14 nimetatud rahalise tagatisega.
By a reasoned measure, the competent authority shall approve the plan referred to in paragraph 3, authorise the continuation of the activity of the landfill and lay down the works for compliance, the method of execution and the final time-limit for completion of the works, which may not under any circumstances be later than 16 July 2009. …
Pädev ametiasutus kiidab lõikes 3 nimetatud kava heaks põhistatud otsustega, lubab prügila tegevuse jätkamise ja kinnitab vastavusse viimiseks vajalikud tööd, nende teostamise üksikasjad ja nende lõpetamise viimase tähtpäeva, mis ei tohi olla hilisem kui 16. juuli 2009. […]
Should the plan referred to in paragraph 3 be rejected, the competent authority shall state the detailed rules and timelimits for closure of the landfill, in accordance with Article 12(1)(c).
Lõikes 3 nimetatud kava kinnitamata jätmise korral kehtestab pädev ametiasutus lähtuvalt artikli 12 lõike 1 punktist c prügila sulgemise üksikasjad ja tähtajad.
The decision of the interdepartmental committee of 27 July 1984, referred to in Article 17(2) of Legislative Decree No 36/2003, provides for the classification of landfills into three classes.
Ministeeriumidevahelise komitee 27. juuli 1984. aasta otsus, millele on viidatud seadusandliku dekreedi nr 36/2003 artikli 17 lõikes 2, näeb ette prügilate jagamise kolme kategooriasse.