natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The secondlargest population of opioid users at the European Union’s borders is likely to be in Ukraine, with an estimate of between 323¢000¢and 423¢000 opioid users.
Euroopa Liidu piiririikidest on opioidikasutajate arvukuselt tõenäoliselt teisel kohal Ukraina, kus on hinnanguliselt 323®000–423®000 selle uimasti tarbijat.
This represents 10–13 cases per¢1 000 population aged 15–64 (UNODC, 2009).
See teeb 10–13 juhtumit 1000 elaniku kohta vanuses 15–64 aastat (UNODC, 2009).
Perceived increases in opioid use were also reported to UNODC in 2008 by Albania, Belarus and Moldova.
Opioiditarbimise tõusust teatasid UNODCile 2008. aastal ka Albaania, Valgevene ja Moldova.
For 2007, it was estimated that there might be 1 825¢000¢current injecting drug users (17.8 per 1 000¢inhabitants aged 15–64) in Russia and 375¢000 (11.6 per 1 000) in Ukraine, with close to 40¢% of them HIV positive in both countries (Mathers et al., 2008).
2007. aastal oli Venemaal hinnanguliselt 1®825®000 aktiivselt süstivat narkomaani (17,8 tuhande elaniku kohta vanuserühmas 15–64 aastat), Ukrainas oli neid 375®000 (11,6 tuhande elaniku kohta), kusjuures mõlemas riigis olid neist ligikaudu 40% HIV-positiivsed (Mathers et al., 2008).
The rate of newly reported HIV infection among injecting drug users is also much higher in Russia (79 per million in 2006) and in Ukraine (153 per million in 2006) than in other countries and regions of the world such as Australia, Canada, the European Union and the USA (Wiessing et al., 2009).
Hiljuti teatatud HIV-nakkuste osakaal süstivate narkomaanide hulgas on samuti Venemaal (79 miljoni elaniku kohta 2006. aastal) ja Ukrainas (153 miljoni elaniku kohta 2006. aastal) palju kõrgem kui maailma muudes riikides ja piirkondades, näiteks Austraalias, Kanadas, Euroopa Liidus ja USAs (Wiessing et al., 2009).
Data on druginduced deaths in 2008, which are mostly associated with opioid use, provide no indication of a¢return to the decreasing trend observed until 2003 (see Chapter 7).
Andmed uimastitest põhjustatud surmade kohta 2008. aastal, millest enamik oli seotud opioidide tarbimisega, ei viita kuni 2003. aastani täheldatud langustendentsi taastumisele (vt 7. peatükk).
Over half of the reporting countries recorded increasing numbers of druginduced deaths between 2007 and 2008¢(109).
Rohkem kui pooled andmeid esitanud riikidest teatasid uimastitest põhjustatud surmade arvu kasvust aastatel 2007–2008 (109).
The number of heroin seizures in Europe has also increased since 2003, while the quantities seized have decreased in the European Union.
Alates 2003. aastast on heroiini konfiskeerimiste arv Euroopas samuti kasvanud, kuid Euroopa Liidus on konfiskeeritud kogused vähenenud.
The change from a downward to an upward trend reported last year in heroin-related offences is now confirmed, with increases over 2003–08 in most European countries reporting sufficient data.
Heroiiniga seotud õigusrikkumiste langustendentsi muutumisest kasvutendentsiks teatati möödunud aastal ja nüüd on see kinnitust saanud: enamikus piisavalt andmeid
) See Table TDI-38 in the 2010 statistical bulletin. )
) Vt tabel TDI-38 2010. aasta statistikabülletäänis. )
See Tables PDU-6 (part ii) and PDU-102 in the 2010 statistical bulletin for full information about the studies, including confidence intervals.)
Vt kogu asjaomase teabe, sealhulgas usaldusvahemike kohta tabeleid PDU-6 (osa ii) ja PDU-102 2010. aasta statistikabülletäänis.)
See Figures TDI-1 and TDI-3 in the 2010 statistical bulletin.)
Vt joonised TDI-1 ja TDI-3 2010. aasta statistikabülletäänis.)
Some of the variation over time may be due to changes in data coverage or treatment availability, and overall trends can be strongly influenced by Italy and the United Kingdom, which provide the highest numbers of new heroin clients.
Kõikumised ajalises plaanis võivad olla osaliselt tingitud andmete hõlmavuse või ravi kättesaadavuse muutumisest ja üldisi suundumusi võivad tugevasti mõjutada ka Itaalia ja Ühendkuningriik, kelle esitatud uute heroiinipatsientide arvud on kõige kõrgemad.
See Tables TDI-3 and TDI-5 in the 2009 and 2010 statistical bulletins.)
Vt tabelid TDI-3 ja TDI-5 2009. ja 2010. aasta statistikabülletäänides.)
See Table DRD-2 (part i) in the 2010 statistical bulletin.
Vt tabel DRD-2 (osa i) 2010. aasta statistikabülletäänis.
Chapter 6: Opioid use and drug injection
Narkootikumide süstimine
Injecting drug use statistically significant decreases between 2002 and 2007 reported by 13 countries.
Andmete puudumise ja hinnangute suurte usaldusvahemike tõttu on raske teha järeldusi uimastite süstimise levimuse kohta ajalises plaanis.
Increases over this period were reported by only three countries (Bulgaria, Lithuania, Slovakia)¢(114).
Kättesaadavad andmed viitavad stabiilsele olukorrale Tšehhi Vabariigis, Kreekas, Küprosel ja Norras (113).
The proportion of injectors is also overall slightly lower among opioid users entering treatment for the first time (38¢%) than among all opioid users entering treatment (42¢%).
Ravi alustavate heroiinikasutajate seas on süstijate osakaal viimastel aastatel üldiselt langenud, statistiliselt olulisest langusest aastatel 2002–2007 teatas 13 riiki.
This is the case in 20 out of 23 reporting countries.
Tõusust teatas selle perioodi vältel üksnes kolm riiki
Non-injecting opioid use
Mittesüstivad opioidikasutajad
Injecting drug users are among those at highest risk of experiencing health problems from their drug use, such as blood-borne infections (e.g. HIV/AIDS, hepatitis) or drug overdoses.
Süstivatel narkomaanidel on uimastitarbimisest tingitud terviseprobleemide tekke (näiteks vere kaudu levivatesse nakkushaigustesse (nt HIVi/AIDSi, hepatiiti) nakatumise või narkootikumide üleannustamise) oht väga suur.
In most European countries, injection is commonly associated with opioid use, although in a¢few countries it is associated with use of amphetamines.
Enamikus Euroopa riikides seostub süstimine üldiselt opioiditarbimisega, kuid mõnes riigis ka amfetamiinide kasutamisega.
Only 14 countries were able to provide recent estimates of the prevalence of injecting drug use¢(110), despite their importance for public health.
Vaid 14 riiki suutis esitada uuemad hinnangud narkootikumide süstimise levimuse kohta (110), kuigi see näitaja on rahvatervise seisukohast väga tähtis.
Estimates range from less than one to five cases per 1 000¢population aged 15–64 for most of the¢countries, with an exceptionally high level of 15¢cases per¢1 000¢reported in Estonia.
Seega on ka edaspidi Euroopa tervishoiu seiresüsteemide väljaarendamisel üks olulisemaid ülesandeid selle konkreetse elanikkonnarühma kohta kättesaadava teabe suurendamine.
Following the stabilisation or decline of opioid injection in several European countries, more attention has been given to other routes of administration such as inhaling the substance as heated vapour (chasing, smoking) or as powder (snorting, sniffing) or ingesting it.
Pärast seda, kui opioidide süstimine paljudes Euroopa riikides stabiliseerus või vähenes, on hakatud rohkem tähelepanu pöörama muudele manustamisviisidele, näiteks aine sissehingamisele kuuma auruna (toru kaudu, suitsetades), pulbri kasutamisele (ninna tõmbamine, nuusutamine) või allaneelamisele.
Few countries have reported estimates of populations of non-injecting opioid users, with only Norway providing a recent figure.
Vaid vähesed riigid on esitanud andmeid mittesüstivate opioiditarbijate hinnangulise arvu kohta ja üksnes Norra teatatud arvnäitajad on värsked.
In 2008, it was estimated that smoking was the sole route of drug administration for 1¢450 heroin users, or about 15¢% of all estimated heroin users in Norway.
Norras oli 2008. aastal suitsetamine ainus uimasti manustamise viis 1450 heroiinitarbija jaoks, kes moodustavad hinnanguliselt 15% kõikidest heroiinikasutajatest Norras.
Data on users entering specialised drug treatment services confirm the presence of sizeable groups of users smoking or sniffing the drug within the opioid-using populations in some countries.
Andmed spetsialiseeritud uimastiravikeskuste teenuste kasutajate kohta kinnitavad, et mõnes riigis moodustavad uimasti suitsetajad või nuusutajad opioidide kasutajatest küllaltki olulise osa.
For example, smoking was reported as the main route of administration for between half and three quarters of primary opioid users entering outpatient treatment in Belgium, Ireland, Spain, the Netherlands and the United Kingdom.
Näiteks teatasid Belgia, Iirimaa, Hispaania, Madalmaad ja Ühendkuningriik, et peamiselt opioiditarbimise tõttu ambulatoorse ravi alustajatest pooltel kuni kolmel neljandikul on suitsetamine uimasti peamiseks manustamisviisiks.
Sniffing was also reported as the main route of administration by about one third of opioid clients in Austria and by about half in Greece and France¢(1).
Nuusutamine oli peamine manustamisviis ligikaudu ühe kolmandiku opioidiklientide jaoks Austrias ning Kreekas ja Prantsusmaal oli see peamine manustamisviis umbes pooltele opioidiklientidele (1).
Opioid users entering specialised drug treatment often report injecting as the usual mode of administration.
Olemasolevad hinnangud tõestavad, et uimastite süstimise levimus on riigiti väga erinev.
This is the case for more than half of opioid clients in 16 countries, between 25¢% and 50¢% in six countries and under 25¢% in another five countries.
Enamikus riikides jääb nimetatud hinnang 15–64aastaste vanuserühmas enamasti vähem kui ühe ja viie juhtumi vahele 1000®elaniku kohta, erandiks on Eesti, kus teatatakse erakordselt kõrgest näitajast: 15 juhtumit 1000 elaniku kohta.
The lowest proportions of injectors among opioid users entering treatment are reported by the Netherlands (5¢%) and Spain (19¢%), while the highest are reported by Lithuania (99¢%), Romania (95¢%), Estonia (91¢%) and Slovakia (86¢%)¢(112).
Kui viimatinimetatud riik võõrväärtusena välja jätta, on kaalutud keskmine umbes 2,6 juhtumit 1000®elaniku kohta 15–64aastaste vanuserühmas (111), mis, kui see ekstrapoleerida Euroopa Liidu elanikkonnale, vastab kolmveerandile kuni ühele miljonile aktiivselt süstivale uimastitarvitajale.
Drawing conclusions on time trends in the prevalence of injecting drug use is difficult because of the lack of data and the wide confidence intervals of the estimates. Available data suggest, however, a stable situation in the Czech Republic, Greece, Cyprus and Norway¢(113
Varem süstinud uimastikasutajate arv on tõenäoliselt suurem (Sweeting etal., 2008), kuid enamikus Euroopa riikides sellekohased andmed puuduvad.
The choice of route of administration depends on several factors, such as its efficiency, pressure from the social environment, concern about health consequences (Bravo et al., 2003) and the type of opioid used.
Manustamisviisi valik sõltub erinevatest teguritest, näiteks selle tõhususest, sotsiaalse keskkonna survest, murest tervisemõjude pärast (Bravo et al., 2003) ja kasutatud opioidi tüübist.
For example, the commonly available brown heroin (a chemical base form), which comes mainly from Afghanistan, is primarily smoked and chased.
Näiteks laialt levinud pruuni heroiini (keemiline baasvorm), mis tuleb peamiselt Afganistanist, enamasti suitsetatakse või tõmmatakse toruga ninna.
White heroin (a salt form), which typically originates from south-east Asia, can easily be snorted up the nose in powder form; it can also be dissolved in cold water without additives and injected, but it can be only very inefficiently smoked or chased.
Valget heroiini (soolavorm), mis tavaliselt pärineb Kagu-Aasiast, saab kergesti pulbrina ninna tõmmata; selle võib lahustada ka külmas vees ilma lisaaineteta ja süstida, kuid suitsetamisel või gaasina toru kaudu sissehingamisel on selle mõju väiksem.
Opioid substitution medicines are commonly distributed in liquid form instead of tablets or can have added substances that reduce or change the drug’s effects when injected.
Opioidide asendusravimeid jagatakse tavaliselt vedelikuna tablettide asemel ja vahel lisatakse neile aineid, mis vähendavad süstimisel nende mõju.
) See Table TDI-17 (part ii) in the 2010 statistical bulletin.
(1) Vt tabel TDI-17 (osa ii) 2010. aasta statistikabülletäänis.
A statistically significant decrease was observed in the United Kingdom, between the years 2004 and 2006.
Seda manustamisviisi kasutavad opioidiraviklientidest rohkem kui pooled 16 riigis, kuues riigis 25–50% ja ülejäänud viies riigis 25%.
Among heroin users entering treatment, the proportion of injectors has decreased overall in the last years, with
Ravi alustavate opioiditarbijate seas on süstijate osakaal kõige madalam Madalmaades (5%) ja Hispaanias (19%) ning kõige kõrgem Leedus (99%), Rumeenias (95%), Eestis (91%) ja Slovakkias (86%) (112).
0.30¢%, resulting in an estimate of 886 606 (788 778–1 040 852) for 2008.
Kaalutud keskmine on 0,26%, määramatusvahemik (riigi hinnangute madalaimate ja kõrgeimate piirväärtuse kaalutud keskmine) on 0,23–0,30%, andes hinnanguliseks arvuks 886®606 (788®778–1®040®852) 2008. aastal.
This estimate must be considered with caution as it is based on data available from only 12 of the 27 EU Member States and Norway.
Sellesse hinnangusse tuleks suhtuda ettevaatusega, kuna 27 ELi liikmesriigi ja Norra andmetest olid selle hinnangu jaoks kättesaadavad üksnes 12 riigi andmed.)
Annual report 2010: the state of the drugs problem in Europe
6. peatükk. Opioidide tarbimine ja narkootikumide süstimine
Data gathered by the EMCDDA’s treatment demand indicator can be used to describe the characteristics of a¢substantial subgroup of drug users entering treatment and, more specifically, those who have entered specialised drug treatment services during the year.
EMCDDA ravinõudluse näitaja abil kogutud andmeid võib kasutada ravi alustavate uimastikasutajate suurte alarühmade või veel konkreetsemalt aasta jooksul uimastiraviteenuseid kasutama hakanud inimrühmade tunnuste kirjeldamiseks.
the types most commonly reported by Member States are residential programmes that apply therapeutic community principles or the Minnesota model.
Ravimivaba meetod on raviviis, mis üldiselt nõuab indiviidilt kõikidest ainetest, sealhulgas asendusravist loobumist.
France and the Czech Republic are currently performing outcome evaluations of their therapeutic communities, with results expected in 2010.
Prantsusmaa ja Tšehhi Vabariik viivad praegu läbi oma teraapiakogukondade hindamist, mille tulemused on eeldatavasti kättesaadavad 2010. aastal.
Under the French action plan, the availability of this treatment modality is to be expanded in the future.
Prantsusmaa tegevuskava näeb ette selle raviviisi kättesaadavuse laiendamist tulevikus.
Therapeutic communities are the largest type of drug treatment in Poland.
Poolas on teraapiakogukonnad uimastiravi kõige levinum tüüp.
However, for economic reasons and because of changing patient profiles, the duration of treatment programmes is reported to be gradually shortening.
Majanduslikel põhjustel ning kliendiprofiili muutumise tõttu on raviprogrammide kestus hakanud järk-järgult lühenema.
Finally, Croatia and Portugal have recently developed guidelines for therapeutic communities.
Lõpuks tuleks veel märkida, et Horvaatia ja Portugal töötasid hiljuti välja teraapiakogukonda käsitlevad suunised.
Clients entering outpatient treatment for primary opioid use are on average 34 years old, with female clients and those entering treatment for the first time being on average younger¢(115).
Peamiselt opioiditarbimise tõttu ambulatoorset ravi alustavad patsiendid on keskmiselt 34aastased, kuid naispatsiendid ja esimest korda ravi alustajad on keskmiselt nooremad (115).
Almost all countries report an increase in the mean age of their opioid clients since 2003.
Peaaegu kõik riigid on teatanud oma opioidipatsientide keskmise vanuse tõusust 2008. aastast alates.
The overall male to female ratio among outpatient opioid clients is 3.5:1, although females make up a higher proportion in northern countries (e.g. Sweden, Finland) and a lower proportion in southern countries (e.g. Greece, Spain,
Üldiselt on meeste ja naiste suhe opioidipatsientide hulgas 3,5 : 1, naiste osakaal opioidiravipatsientide seas on suurem põhjapoolsetes riikides (nt Rootsi, Soome) ja madalam lõunapoolsetes riikides (nt Kreeka, Hispaania, Itaalia) (116).
Opioid users entering treatment have higher rates of unemployment, lower levels of educational attainment and higher levels of psychiatric disorders than clients reporting other primary drugs¢(117
Ravi alustavate opioiditarbijate korral on märgitud, et nende hulgas on rohkem töötuid, neil on madalam haridustase ja rohkem psühhiaatrilisi häireid kui muudel uimastitevastast ravi saavatel patsientidel (117
Almost all opioid users entering treatment report initiation before the age of 30 and about half before the age of 20.
Peaaegu kõik ravi alustavad opioiditarbijad teatavad, et alustasid opioidide tarbimist enne 30 eluaastat, ning pooled neist on alustanud juba enne 20 eluaastat.
An average time lag of about 10 years is reported between first use of opioids and first contact with drug treatment¢(118
Esmakordse opioiditarbimise ja esmakordse uimastiraviga kokkupuutumise vahele jääb keskmiselt 10 aastat (118).
Substitution treatment, generally integrated with psychosocial care, is typically provided at specialised outpatient centres.
Asendusravi, millega üldjuhul kaasneb psühhosotsiaalne hooldus, on tavaliselt võimalik saada spetsiaalsetes ambulatoorsetes ravikeskustes.
Thirteen countries report that it is also provided by general practitioners, usually under sharedcare arrangements with specialised treatment centres.
13 riiki on teatanud, et asendusravi on saadaval ka perearstikabinettides, tavaliselt perearstikabinetiga ühishoolduse asutuses.
General practitioners can achieve better results than specialised centres in terms of retention in treatment, abstinence rates and co-consumption of other drugs.
Perearstid võivad saavutada ravikeskustest paremaid tulemusi ravil püsimise, loobumiste määra ja muude uimastite kaastarbimise vähendamise osas.
This was found in a 12-month naturalistic study of 2¢694 clients in substitution treatment in Germany (Wittchen et al., 2008).
Seda näitas 12-kuuline 2694 klienti hõlmanud naturalistlik asendusraviuuring Saksamaal (Wittchen et al., 2008).
Other studies have shown that the implementation of substitution treatment in primary care settings is not only feasible but can also be cost-effective (Gossop et al., 2003; Hutchinson et al., 2000).
Muud uuringud on näidanud, et asendusravi pakkumine esmatasandi hooldusasutustes ei ole üksnes võimalik, vaid võib ka olla kulutõhus (Gossop et al., 2003; Hutchinson et al., 2000).
The total number of opioid users receiving substitution treatment in the European Union, Croatia and Norway is still growing, with an estimated 670¢000 clients in 2008, up from 650¢000 in 2007¢(120) and about 500¢000 in
Asendusravi saavate opioidikasutajate koguarv Euroopa Liidus, Horvaatias ja Norras kasvab jätkuvalt ning ulatus 670 000 kliendini 2008. aastal võrreldes 2007. aasta
121 substitution clients in the European Union¢(
Klientide arv kasvas mõnigal määral Kesk- ja Ida-Euroopas, kuid pärast 2004. aastat Euroopa Liiduga ühinenud riigid moodustavad siiski vaid 2% Euroopa Liidu opioidide asendusravi saavatest patsientidest (121).
Treatment for opioid users is mostly conducted in outpatient settings, which can include specialist centres, general practitioners’ surgeries and lowthreshold facilities (see Chapter 2).
Enamasti toimub opioiditarbijate ravi ambulatoorsetes raviasutustes, mis võivad olla eriarstikeskused, perearstikabinetid ja madala läve asutused (vt 2. peatükk).
In a few countries, inpatient centres are a major component of the drug treatment system, notably in Bulgaria, Greece, Latvia, Poland, Romania, Finland and Sweden¢(119).
Mõnes riigis, nimelt Bulgaarias, Kreekas, Lätis, Poolas, Rumeenias, Soomes ja Rootsis, on uimastiravisüsteemi oluliseks osaks ka statsionaarse ravi asutused (119).
The range of options available in Europe for the treatment of opioid dependence is broad and increasingly differentiated, though it varies geographically in terms of accessibility and coverage.
Euroopas opioidisõltlastele pakutavate ravivõimaluste valik on lai ja muutub üha mitmekesisemaks, kuigi selle geograafiline kättesaadavus ja ulatus varieeruvad.
However, coverage varies considerably between countries, with rates below 40¢% reported by seven of the 14 countries for which estimates of the number of problem opioid users are available, and four of these countries reporting less than 10¢% coverage (see Figure 11). Nevertheless, it can be estimated that two
) Vt tabel PDU-104 2010. aasta statistikabülletäänis.)
) See Tables TDI-10, TDI-32 and TDI-103 in the 2010 statistical bulletin.)
Vt tabelid TDI-10, TDI-32 ja TDI-103 2010. aasta statistikabülletäänis.)
See Tables TDI-5 and TDI-21 in the 2010 statistical bulletin.)
Vt tabelid TDI-5 ja TDI-21 2010. aasta statistikabülletäänis.)
See also Chapter 2.)
Vt ka 2. peatükk.)
See Tables TDI-11, TDI-33, TDI-107 and TDI-109 in the 2010 statistical bulletin.
Vt tabelid TDI-11, TDI-33, TDI-107 ja TDI-109 2010. aasta statistikabülletäänis.)
(119) See Table TDI-24 in the 2010 statistical bulletin.(120) See Table HSR-3 in the 2010 statistical bulletin.
Vt tabel TDI-24 2010. aasta statistikabülletäänis.) Vt tabel HSR-3 2010. aasta statistikabülletäänis.)
) See Figure HSR-2 in the 2010 statistical bulletin.
Vt joonis HSR-2 2010. aasta statistikabülletäänis.
Chapter 6: Opioid use and drug injection
2010. aasta aruanne: uimastiprobleemide olukord Euroopas
See Figure HSR-1 in the 2010 statistical bulletin for further information.Reitox national focal points.
Täiendava teabe saamiseks vt joonist HSR-1 2010. aasta statistikabülletäänis.Reitoxi riiklikud teabekeskused.
In most European countries, substitution medication can be dispensed by general practitioners, pharmacies or mobile outreach units.
Enamikus Euroopa riikides võivad asendusravimeid väljastada perearstid, apteegid ja mobiilsed tänavatöö üksused.
This is, however, not the case in Bulgaria, Estonia, Greece, Lithuania, Poland and Slovakia, where only specialist treatment centres can dispense the medication.
See ei ole lubatud aga Bulgaarias, Eestis, Kreekas, Leedus, Poolas ja Slovakkias, kus ravimit tohivad väljastada üksnes spetsiaalsed ravikeskused.
Highdosage buprenorphine can be dispensed by all general practitioners in the Czech Republic, or any pharmacy in Latvia.
Suurtes annustes buprenorfiini võivad väljastada kõik perearstid Tšehhi Vabariigis või kõik apteegid Lätis.
In Romania, Hungary and Finland, pharmacies are only entitled to dispense the combination buprenorphine–naloxone.
Rumeenias, Ungaris ja Soomes lubatakse apteekidel väljastada üksnes buprenorfiini-naloksooni kombinatsioonravimit.
It is reported that as this medication is only recently available and expensive in Hungary and Romania, only small numbers of clients receive it in these two countries.
On teatatud, et kuna see ravim on Ungaris ja Rumeenias alles äsja kättesaadavaks muudetud ja kallis, kasutavad seda neis kahes riigis vaid väga vähesed kliendid.
out of three problem opioid users in the European Union live in countries where substitution treatment coverage is high ¢ (122
Võib siiski öelda, et kaks kolmest Euroopa Liidu probleemsest opioiditarbijast elab suure asendusravihõlmavusega riikides (122).
Among the 26¢reporting countries, 17 indicated that the medication (in most cases methadone) is free of charge unless treatment is sought from private providers.
Enamik asendusravipatsiente Euroopas saab metadooni (70–75%), kuid vähenemas on nende riikide arv, kus metadoon on ainus kättesaadav aine.
In Belgium and Luxembourg, the client has to pay part of the medication costs only when it is prescribed by a general practitioner. In the Czech Republic, Latvia, Portugal, Hungary and Finland, treatment with methadone is free of charge, but buprenorphine or the combination buprenorphine–naloxone have to be paid for in full or partially by the client.
Suurtes annustes buprenorfiin on nüüd kättesaadav kõigis ELi liikmesriikides peale nelja (Bulgaaria, Hispaania, Ungari, Poola) ja seda kasutatakse kõikidest Euroopas pakutavatest ravikuuridest 20–25% korral ning rohkem kui 50% ravikuuride korral Tšehhi Vabariigis, Prantsusmaal, Küprosel, Lätis, Rootsis ja Horvaatias.