natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Under Article 56 of the Workers’ Statute, an unfair dismissal, recognised as such by the employer in a judicial or extrajudicial conciliation settlement or laid down in a judicial decision, gives rise for the employer to the obligation to pay the employee concerned, first, the ‘salarios de tramitación’, namely the salaries which fell due during the proceedings challenging the dismissal, and, second, compensation for termination of the contract of employment.
Töötajate põhimääruse artikli 56 kohaselt toob ebaseaduslik vallandamine, mida tööandja on kohtuvälises või kohtulikus lepituskokkuleppes sellisena möönnud või mis on tuvastatud kohtuotsusega, tööandjale kaasa kohustuse maksta asjaomasele töötajale esiteks salarios de tramitación’i, st vallandamise vaidlustamise menetluse ajal saamata jäänud palka, ja teiseks hüvitist töölepingu lõpetamise eest.
The extrajudicial conciliation
Kohtuväline lepitus
Legislative Royal Decree 2/1995 approving the amended text of the Law on Employment Procedure (Ley de Procedimiento laboral) of 7 April 1995 (BOE No 86 of 11 April 1995, p. 10695, the ‘LPL’) lays down the rules for extrajudicial and prelitigation conciliation.
7. aprilli 1995. aasta kuninglik seadusandlik dekreet 2/1995, millega kiidetakse heaks töömenetluse seaduse (Ley de Procedimiento laboral; edaspidi „töömenetluse seadus”) muudetud tekst (BOE nr 86, 11.4.1995, lk 10695), kehtestab eelkõige kohtuvälise või kohtueelse lepituse korra.
Article 67 of the LPL, which lays down rules for challenging a conciliation agreement, provides:
Töömenetluse seaduse artikkel 67, milles on toodud lepituskokkuleppe vaidlustamise eeskirjad, sätestab:
Conciliation agreements may be challenged, by the parties and by those to whom they may cause a detriment, before the court with jurisdiction to hear the case which is the subject of the conciliation by bringing an action for nullity based on grounds capable of vitiating contracts.
Lepituskokkuleppe osapooled ja isikud, kellele võib kokkuleppest tulenevalt kahju tekkida, võivad lepituskokkuleppe vaidlustada lepituse esemeks olnud asja lahendamiseks pädevas kohtus kehtetuks tunnistamise hagiga, mis tugineb lepingute kehtetuks tunnistamise alustele.
The action shall become time-barred 30 days after the adoption of the agreement.
Hagi aegub 30 päeva jooksul pärast kokkuleppe sõlmimist.
For any parties adversely affected, the timelimit shall run from the day that they became aware of the agreement.’
Pooltele, kes võivad kahju kanda, hakkab hagi aegumise tähtaeg kulgema päevast, mil nad saavad kokkuleppest teada.”
The operation of the conciliation services is governed by the Royal Decree 2756/1979 of 23 November 1979 (BOE No 291 of 5 December 1979, p. 28015), which governs the role of the Instituto de Mediación, Arbitraje y Conciliación (Centre for Mediation, Arbitration and Conciliation).
Lepitusorganite tegutsemist reguleerib 23. novembri 1979. aasta kuninglik dekreet 2756/1979 (BOE nr 291, 5.12.1979, lk 28015), mis määrab kindlaks Instituto de Mediación, Arbitraje y Conciliacióni (vahendus-, arbitraaži- ja lepituskomisjon) ülesanded.
Articles 5, 8, 10 and 11 of the Royal Decree provide:
Nimetatud kuningliku dekreedi artiklid 5, 8, 10 ja 11 sätestavad:
Conciliation settlements shall be concluded before the Centre for Mediation, Arbitration and Conciliation of the place of performance of the services or the place of residence of the interested parties, at the applicant’s choice.
Lepitus toimub avalduse esitaja valikul kas teenuse osutamise koha või asjaomaste isikute elukoha vahendus-, arbitraaži- ja lepituskomisjonis.
Conciliation settlements shall take place before the Director, the President of the Arbitration Tribunal, the Secretary or any other official of the Centre, on condition that they hold a degree (‘Licenciatura’) in law.
Lepitus leiab aset komisjoni juhataja, vahekohtu esimehe, sekretäri või komisjoni mõne teise ametniku ees, kellel on diplom õigusteaduses (licenciatura).
The parties to the conciliation procedure must have the same legal capacity as that required for parties to court proceedings in employment law matters.
Lepitusmenetluse osapooltel peab olema sama protsessiteovõime, mis on nõutud töövaidluse pooltel.
Once the application is received and registered, it shall be examined to determine whether it complies with the requirements.
Avaldus vaadatakse pärast selle saabumist ja registreerimist läbi, et teha kindlaks, kas nõutud tingimused on täidetud.
Details shall, if necessary, be requested to ensure that the summonses of the interested parties are correct.
Vajadusel küsitakse tarvilikke täpsustusi selleks, et korrektselt koostada asjaomaste isikute kutsed.
A copy, duly dated and stamped, shall be delivered by personal service with signed confirmation of receipt to the person who is to appear, who shall be informed of the place, day and time of the conciliation, which must take place within the legally prescribed timelimits.
Nõuetekohaselt kuupäeva ja templit kandev kutse edastatakse allkirja vastu kutse adressaadile, kellele teatatakse lepitusmenetluse toimumise kohast, kuupäevast ja kellaajast, kusjuures lepitusmenetlus peab aset leidma seadusega kehtestatud tähtaja jooksul.
Where the person being summoned is not the applicant and refuses to accept the summons, he shall be notified in the same way as the other interested parties.
Kui kutse adressaat ei ole avalduse esitaja ja ta keeldub kutset vastu võtmast, teavitatakse teda nii nagu teisi asjaomaseid isikuid.
Once the hearing is open, after calling the parties, who may appear accompanied by an intermediary, the conciliator shall verify their identity, capacity and authority to represent their principals and, after the applicant has given his agreement, he shall
Suulise menetluse alguses kuulutab lepitaja välja pooled, keda võib saata usaldusisik, ja tuvastab nende isiku, kontrollib nende teovõimet ja esindusõigust ning annab neile
ROBLEDILLO NÚÑEZ allow them to speak in order for them to set out their claims and their pleas in law. The production of documents and other evidence is optional.
ROBLEDILLO NÚÑEZ pärast avalduse esitaja nõusoleku saamist sõna oma nõuete ja väidete esitamiseks; dokumentide ja teiste tõendite esitamine on vabatahtlik.
Next, he shall invite the interested parties to reach an agreement, assisted, where appropriate, by the intermediaries, permitting them to speak as often as is necessary and suggesting equitable solutions to them.
Seejärel kutsub lepitaja osapooli üles jõudma kokkuleppele, vajadusel usaldusisikute vahendusel, andes neile sõna nii mitu korda, kui on vaja ning soovitades neile võimalusel õiglasi lahendusi.
He shall keep order during the discussion which he shall be empowered to suspend in the case of disruption or if it proves impossible to reach an agreement: in both cases the procedure shall then be treated as concluded without agreement.
Ta hoiab diskussiooni ajal korda ning võib selle katkestada, kui see on raskendatud või kui ilmneb, et on võimatu kokkuleppele jõuda – mõlemal juhul loetakse menetlus lõppenuks ilma kokkuleppeta.
The conciliator shall keep a minute of the hearing and record as clearly as possible the content of the agreements concluded by the interested parties.
Lepitaja koostab suulise menetluse protokolli ja esitab võimalikult selgelt osapoolte vahel sõlmitud kokkulepete sisu.
If no agreement is concluded, he shall expressly state this.
Kui kokkuleppele ei jõutud, märgib ta seda sõnaselgelt.
The official record shall be signed by the interested parties and by the conciliator and if one of them does not know how to sign or is unable to sign, this shall be noted and the intermediary shall be able to sign in his stead.
Kokkuleppele kirjutavad alla osapooled ja lepitaja ning kui keegi nendest ei oska või ei saa alla kirjutada – mis märgitakse ära –, võib seda tema nimel teha usaldusisik.
Similarly, the refusal to sign shall be expressly noted along with the grounds for the refusal, if known, and the procedure shall then be treated as concluded without an agreement.
Samuti märgitakse sõnaselgelt ära, kui keegi keeldub alla kirjutamast, ning esitatakse keeldumise põhjused, kui need on teada; menetlus loetakse lõppenuks ilma kokkuleppeta.
Immediately after the conciliation settlement, the conciliator shall deliver a certified copy of the minute to the interested parties.
Kohe pärast lepitustoimingute lõppemist edastab lepitaja asjaomastele isikutele protokolli kinnitatud koopia.
What has been decided upon at the conciliation before the Centre for Mediation, Arbitration and Conciliation constitutes final judgment, and may be enforced in courts with employment law jurisdiction.
Vahendus-, arbitraaži- ja lepituskomisjonis toimunud lepituse käigus otsustatu on täitmisele pööratav ja töövaidluskohtud on sellega seotud.
Judicial conciliation
Kohtulik lepitus
Judicial conciliation is governed by Article 84 of the LPL, which reads as follows:
Kohtulikku lepitust reguleerib töömenetluse seaduse artikkel 84, mis on sõnastatud järgmiselt:
The judicial body, adjudicating at a public hearing, shall attempt conciliation by indicating to the parties their rights and obligations without prejudice to the content of any possible judgment.
Kohus, kes lahendab asja avalikul istungil, püüab asja lahendada lepituse teel, teatades pooltele nende õigustest ja kohustustest ilma, et see mõjutaks võimaliku kohtuotsuse sisu.
If the judicial body considers that the content of the conciliation agreement constitutes a serious detriment to one of the parties, evasion of the law or a misuse of rights, it shall not approve it.
Kui kohus leiab, et lepituskokkuleppes sätestatu toob ühele pooltest kaasa olulise kahju, kujutab endast pettust või õiguse kuritarvitamist, ei kinnita ta kokkulepet.
It may approve the agreement at any moment before giving judgment.
Kohus võib kokkuleppe kinnitada igal ajal enne kohtuotsuse tegemist.
Regarding Fogasa’s participation in the judicial employment Law proceedings, Article 23 of the LPL provides:
Fogasa osalemise kohta tööõigusalastes kohtuvaidlustes sätestab töömenetluse seaduse artikkel 23:
The Wages Guarantee Fund may appear as a party at any stage in proceedings which may lead to payment by the Wages Guarantee Fund of salaries or compensation to workers, without such intervention causing the delay or suspension of the proceedings.
Palga garantiifond võib igal ajal astuda poolena menetlusse, mille tulemusel võib palga garantiifondil tekkida kohustus maksta töötajatele palku või hüvitisi; palga garantiifondi menetlusse astumisega menetlus ei lükku edasi ega peatu.
Fogasa’s rights and obligations
Fogasa õigused ja kohustused
Under Articles 274 and 275 of the LPL, which govern Fogasa’s participation in the procedure for declaring undertakings insolvent:
Töömenetluse seaduse artiklid 274 ja 275, mis reguleerivad Fogasa osalemist ettevõtjate maksejõuetuse väljakuulutamise menetluses, näevad ette:
Prior to the declaration of insolvency, if the Wages Guarantee Fund has not already been called, it shall be heard within a maximum period of fifteen days, so that it may seek adoption of appropriate measures and designate the assets of the principal person liable which are known to it.
Kui palga garantiifondi ei ole varem menetlusse kaasatud, siis kuulatakse ta enne maksejõuetuse väljakuulutamist vähemalt 15 päeva jooksul ära, et fond saaks taotleda sobilike meetmete kohaldamist ja loetleda põhivõlgniku vara, mille olemasolu on talle teada.
In the thirty days following the adoption of the measures sought by the Wages Guarantee Fund, the court to which the matter has been referred shall deliver an order which declares, where necessary, the total or partial insolvency of the employer and fixes, in that case, the value at which the goods seized are assessed.
30 päeva jooksul pärast palga garantiifondi taotletud meetmete kohaldamist annab asja lahendav kohus määruse, millega tuvastatakse vajadusel tööandja täielik või osaline maksejõuetus ja määratakse kindlaks pankrotivara hinnanguline väärtus.
The insolvency shall be considered for all purposes to be provisional until the assets of the employer are known or until the assets which have been seized are sold.
Igal juhul käsitletakse maksejõuetust ajutisena, kuni tööandja vara on kindlaks tehtud või pankrotivara müüdud.
Where the goods liable to be seized are deployed in the production process of the debtor undertaking and the activity of that undertaking is continuing, the Wages Guarantee Fund may request a suspension of execution for a period of thirty days …
Kui vara, mille võib arvata pankrotivarasse, kasutatakse võlgnikust ettevõtja tootmisprotsessis ja ettevõtja jätkab oma tegevust, võib palga garantiifond taotleda täitmise peatamist 30 päevaks […].
Once the Wages Guarantee Fund has found that it is impossible to pay the salaries owed, … it shall make this known, stating the grounds in support, by requesting a declaration of insolvency for the sole purpose of affording the benefit of the wages guarantee.’
Kui palga garantiifond on tuvastanud palganõuete rahuldamise võimatuse, […] teatab ta sellest ja esitab oma põhjendused, taotledes maksejõuetuse väljakuulutamist üksnes selleks, et tunnustada palgagarantii hüvitisi.”
Article 28(3) of Royal Decree 505/1985, of 6 March 1985, governing the organisation and operation of the Wages Guarantee Fund (BOE No 92, of 17 April 1985, p. 10203), lays down the rules concerning the treatment of requests for benefits from Fogasa in the following terms:
6. märtsi 1985. aasta kuningliku dekreedi 505/1985 palga garantiifondi korralduse ja tegevuse kohta (BOE nr 92, 17.4.1985, lk 10203) artikli 28 lõikes 3 on Fogasa tagatud hüvitiste taotluste läbivaatamise kord esitatud järgmiselt:
‘At the end of any period of investigation referred to at subparagraph 2 above, the General Secretariat shall, within five days, deliver a decision in which it upholds totally or partially or rejects the claims.
„Uurimistoimingute tegemiseks eespool punktis 2 ette nähtud ajavahemiku möödudes teeb peasekretariaat vajadusel 5 päeva jooksul otsuse, millega ta rahuldab taotlused täies ulatuses või osaliselt või jätab need rahuldamata.
Abusive and fraudulent claims, along with those in respect of which payment is unjustified because of the existence of a common interest of the employees and employers in creating the appearance of legal insolvency with the purpose of obtaining provision from the Wages Guarantee Fund, must be rejected.’
Hüvitiste taotlus tuleb jätta rahuldamata, kui see on aluseks õiguse kuritarvitamisele või pettusele või kui hüvitiste maksmine on õigustamatu, kuna eksisteerib töötajate ja tööandjate ühine huvi jätta mulje seadusjärgsest maksejõuetusest, et saada palga garantiifondist hüvitist.”
The applicant in the main proceedings, Maria Robledillo Núñez, was on the staff of Linya Fish S.L. (‘Linya Fish’) from 4 October 2001 to 28 January 2003, when she was dismissed by that undertaking.
Põhikohtuasja hageja M. M. Robledillo Núñez oli äriühingu Linya Fish SL (edaspidi „äriühing Linya Fish”) töötaja ajavahemikul 4. oktoobrist 2001 kuni 28. jaanuarini 2003, mil nimetatud äriühing ta vallandas.
Following the application for conciliation made by Ms Robledillo Núñez to the Algeciras Centre for Mediation, Arbitration and Conciliation, the parties concluded a conciliation agreement on 2 April 2003 on account of the unfairness of her dismissal whereby Linya Fish recognised that it owed Ms Robledillo Núñez the sum of EUR 1 237 (‘the compensation for dismissal’), although, according to the national court, that compensation could not in any event exceed EUR 1 186.
M. M. Robledillo Núñezi poolt Algecirase vahendus-, arbitraaži- ja lepituskomisjonile esitatud lepitusmenetluse avalduse alusel sõlmisid osapooled 2. aprillil 2003 seoses vallandamise ebaseaduslikkusega lepituskokkuleppe, milles äriühing Linya Fish tunnistas kohustust maksta M. M. Robledillo Núñezile 1237 euro suurune summa (edaspidi „vallandamishüvitis”), kuigi eelotsusetaotluse esitanud kohtu väitel ei saa see hüvitis igal juhul olla suurem kui 1186 eurot.
On 5 May 2004, as part of the enforcement proceedings brought by Ms Robledillo Núñez against Linya Fish in that court, a provisional insolvency order was made.
Seoses täitmisele pööratava otsusega, mille see kohus tegi M. M. Robledillo Núñezi poolt äriühingu Linya Fish vastu esitatud hagi alusel, kuulutati 5. mail 2004 välja ajutise maksejõuetuse otsus.
On 26 November 2004, on the basis of that decision Ms Robledillo Núñez requested that Fogasa pay her the benefit corresponding to the compensation for dismissal which Linya Fish had not yet paid her.
M. M. Robledillo Núñez taotles viimati nimetatud otsusele tuginedes, et Fogasa maksaks talle hüvitist, mis vastab selle äriühingu poolt maksmata jäänud vallandamishüvitisele.
By a decision of 21 January 2005, Fogasa dismissed that application in its entirety on the basis that the compensation for dismissal had not been awarded by a judgment or administrative decision.
Fogasa jättis 21. jaanuari 2005. aasta otsusega selle taotluse täies ulatuses rahuldamata põhjendusega, et vallandamishüvitist ei olnud kohtu- või haldusotsusega tunnustatud.
On 5 May 2006, the petitioner brought an action before the Juzgado de lo Social Único de Algeciras, against Fogasa’s decision to dismiss her application.
M. M. Robledillo Núñez esitas Fogasa otsuse peale jätta taotlus rahuldamata 5. mail 2006 kaebuse Juzgado de lo Social Único de Algecirasele.
She challenged the latter’s refusal to pay her the compensation for dismissal provided for in that conciliation agreement.
Ta vaidlustas Fogasa otsuse keelduda talle maksmast vallandamishüvitist, mis on ette nähtud lepituskokkuleppes.
In the grounds of its order for reference, the national court states that, at Article 33(2) of the Workers’ Statute in the versions in force before 15 June 2006, Spanish law provides for payment of compensation due by reason of the termination of an employment relationship, but only where that compensation is recognised by a judgment or administrative decision in favour of employees by reason of dismissal or termination of contract.
Siseriiklik kohus täpsustab eelotsusetaotluse põhjendustes, et Hispaania õigus näeb töötajate põhimääruse artikli 33 lõike 2 enne 15. juunit 2006 kehtinud redaktsioonis ette hüvitiste maksmise töösuhte lõpetamise korral, kuid üksnes juhul, kui neid on vallandamise või lepingu lõpetamise tõttu töötajatele tunnustatud kohtu- või haldusotsusega.
As they are not mentioned in that provision of the Workers’ Statute, compensation recognised in an extrajudicial conciliation procedure is not therefore, according to the national court, among those for which Fogasa is responsible.
Kuna töötajate põhimääruse viidatud sättes ei ole mainitud kohtuvälises lepitusmenetluses tunnustatud hüvitisi, ei kuulu need selle kohtu hinnangul järelikult Fogasa tagatavate hüvitiste hulka.
Referring to the order in C-177/05 Guerrero Pecino [2005] ECR I-10887, concerning compensation fixed in a judicial conciliation procedure, the national court notes the difference between extrajudicial conciliation and judicial conciliation, in that judicial conciliation takes place before a court which can refuse to approve it, in application of Article 84(1) of the LPL, whilst extrajudicial conciliation takes place before a body specifically entrusted with that task, which is not invested with any power to review the content of the agreement nor any jurisdiction to approve or disapprove that agreement.
Viidates 13. detsembri 2005. aasta määrusele kohtuasjas C-177/05: Guerrero Pecino (EKL 2005, lk I-10887), mis käsitles kohtulikus lepitusmenetluses määratud hüvitist, juhib eelotsusetaotluse esitanud kohus tähelepanu erinevustele kohtuvälise ja kohtuliku lepituse vahel, mis väljenduvad selles, et viimane toimub kohtus, kes võib muu hulgas töömenetluse seaduse artikli 84 lõike 1 alusel keelduda seda kinnitamast, samas kui kohtuväline lepitus leiab aset spetsiaalselt selleks volitatud organis, kellel puudub igasugune võimalus kontrollida kokkuleppe sisu ning igasugune pädevus see kokkulepe kinnitada või kinnitamata jätta.
That legal distinction between those two methods of conciliation seeks to operate as a break on possible fraudulent behaviour.
Lepituse kahe nimetatud viisi vahel kirjeldatud moel seadusjärgse vahetegemise eesmärk on takistada võimalikke pettusi.
However, according to the same court, Fogasa was entitled to refuse completely to pay the compensation for dismissal fixed according to the extrajudicial conciliation procedure, by basing itself on the fraud found in the procedure to be followed in order to obtain benefits from that body where the employer is insolvent.
Sellegipoolest leiab sama kohus, et Fogasa võiks kohtuvälises lepitusmenetluses määratud vallandamishüvitise maksmisest täiesti keelduda, tuginedes pettusele, mis on tuvastatud menetluse käigus, mida tuleb tööandja maksejõuetuse puhul sellelt fondilt hüvitise saamiseks järgida.
Against that background, the Juzgado de lo Social Único de Algeciras decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Neil asjaoludel otsustas Juzgado de lo Social Único de Algeciras menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
‘Having regard to the general principle of equality and nondiscrimination, is there no objective justification for the difference in treatment created by Article 33(2) of the … Workers’ Statute (in its current version and in the previous one which remained in force until 14 June 2004) and, consequently, must compensation for dismissal payable to an employee pursuant to extrajudicial conciliation be included
„Kas […] töötajate põhimääruse artikli 33 lõikest 2 käesoleval ajal kehtivas ja varasemas, kuni 14. juunini 2006 kehtinud redaktsioonis tulenev erinev kohtlemine on võrdõiguslikkuse ja diskrimineerimiskeelu üldpõhimõtet arvestades objektiivselt põhjendamatu ja kas seetõttu tuleb töötajatele kohtuvälise kokkuleppe alusel
ROBLEDILLO NÚÑEZ in the ambit of Council Directive 80/987 … on the approximation of the laws of the Member States relating to the protection of employees in the event of the insolvency of their employer, in the version amended by Directive 2002/74 …, given that Article 33(1) of the Workers’ Statute recognises this type of conciliation in relation to the payment by the guarantee institution of the ‘salarios de tramitación’ which also arise from the dismissal?’
ROBLEDILLO NÚÑEZ makstavad vallandamishüvitised arvata […] direktiivi 80/987[…] kohaldamisalasse, arvestades et töötajate põhimääruse artikli 33 lõige 1 lubab sellist liiki kokkuleppeid sama vallandamise tulemusel saamata jäänud salarios de tramitación’ide maksmiseks garantiiasutuse poolt?”
By its question, the national court, relying on the order in Guerrero Pecino, asks whether excluding compensation for unfair dismissal from the payment guarantee of the guarantee institutions provided for in the first paragraph of Article 3 of Directive 80/987 is objectively justified as a measure necessary to avoid abuses adopted under Article 10(a) of that directive where the compensation is recognised by an extrajudicial conciliation settlement.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib oma küsimusega eespool viidatud Guerrero Pecino määrusele tuginedes teada, kas asjaolu, et hüvitised ebaseadusliku vallandamise eest on direktiivi 80/987 artikli 3 esimeses lõigus ette nähtud garantiiasutuste maksmistagatisest välja arvatud, on objektiivselt põhjendatud kui sama direktiivi artikli 10 punkti a alusel võetud vajalik meede kuritarvituste vältimiseks, kui neid hüvitisi on tunnustatud kohtuvälise lepituse kokkuleppega.