natgillin/translations-raw huggingface dataset:
He wanted fishermen to respect quotas, but in the framework of a system in which they would be active participants.
Tema eesmärk oli tekitada olukord, kus kalurid ei ületa püügikvoote, kuid osalevad samas aktiivselt kvootide haldamise süsteemis.
Working with Peter Draaisma, then Director for Fisheries at the Ministry for Agriculture and Fisheries, he devised the co-management system that has been used for Dutch fisheries since 1993.
Koos põllumajandus- ja kalandusministeeriumi tolleaegse kalanduse osakonna direktori Peter Draaismaga töötas Kramer välja nn kaasjuhtimise süsteemi, mida Madalmaades kohaldatakse alates 1993. aastast.
‘If a fishermen sells directly, but has reported his catches in his logbook, he is not breaking Dutch law but he is out of line with ourrules,’ continues Geert Meun, showing a page bearing the Algemene Inspectiedienst letterhead.
„Kui kalur tegeleb otsemüügiga ja kui tema saagikogused on tema pardapäevikusse kantud, ei ole ta Madalmaades kehtivate seaduste vastu eksinud, kuid on rikkunud meiega sõlmitud lepingut,” jätkab Geert Meun, näidates Algemene Inspectiedienst’i päist kandvat dokumenti.
‘Under our agreement, inspectors who detect this type of violation send us a report like this one.
„Meie lepingu kohaselt teatavad inspektorid, kes märkavad sellist rikkumist, sellest meile, saates meile sellise akti.
And the following Saturday, when the fisherman comes back to Urk, we call him in to our office, show him the report and discuss payment of the fine.
Ja järgmisel laupäeval, kui kalur pöördub Urki tagasi, kutsume me ta välja, näitame koostatud akti ja räägime läbi trahvi tasumise suhtes.
As a rule, though, most play by thebook.’
Kuid üldiselt tuleb öelda, et kõik on süsteemi nõuetekohasest töötamisest huvitatud.”
Peer control by the community of fishermen is also a key factor.
Ja lõpuks ei tohi alahinnata ka kalurite kogukonna kaudu saadavat mitteametlikku teavet.
If a vessel catches more than its ITQs and is caught in the act, the fishery is closed for the entire PO, even if some fishermen still have quotas left.
Tuleb arvestada, et kui mõni püügilaev ei pea kinni oma ITQst ja jääb rikkumisega vahele, suletakse püügiala kogu vastava tootjaorganisatsiooni jaoks, seda isegi siis, kui teistel kaluritel on veel kasutamata ITQsid.
So there is a collective responsibility towards all the PO members.
Seega on tootjaorganisatsiooni liikmete vahel omavaheline kollektiivne vastutus.
This system divided the fleet into six regional demersal groups and one pelagic group.
Selle süsteemi alusel jagatakse püügilaevastik kuude piirkondliku põhjalähedase püügi rühma, millele lisandub üks pelaagilise püügi rühm.
In the meantime, these groups have evolved into POs.
Aja jooksul on need rühmad muutunud tootjaorganisatsioonideks.
Each has an independent president who has no personal interest in the sector.
Iga tootjaorganisatsiooni juhib sõltumatu juhataja, kellel seega ei ole kalandussektoris isiklikke huvisid.
Every year, the State distributes fishing opportunities in the form of individual transferable quotas (ITQs).
Igal aastal jagab riik kalurite vahel individuaalsete ülekantavate kvootide (ITQ, inglise keeles individual transferable quota) näol eraldatud püügivõimalused.
Each fisherman then puts his ITQs into the PO’s pool.
Kalurid kannavad oma ITQd tootjaorganisatsiooni ühisesse„kvoodipanka”.
From there on, the producers’ organisation manages the quotas.
Edaspidi haldab neid kvoote juba tootjaorganisatsioon.
‘In the early weeks of the year, we review our members’ fishing plans,’ explains Geert Meun.
„Aasta esimeste nädalate jooksul vaatame me läbi oma liikmete püügikavad,” selgitab Geert Meun.
‘Depending on what they plan for the year, we split up the ITQs so that everyone can be satisfied.’
„Võttes arvesse seda, mida nad kavatsevad aasta jooksul teha, jagame me ITQd ümber niimoodi, et kõik jäävad rahule.”
The only obligation is that transfers must be coordinated by the PO secretariat in charge of monitoring quota use.
Praeguseks, pärast kahe peamise püütava liigi, lesta ja merikeele kvootide vähendamist ja pärast kuue riikliku laevastiku vähendamise programmi rakendamist, on neid alles jäänud 52.
‘Atthe start, they have enough ITQs to fish individually.
Seejuures ei ole süsteem staatiline.
When quotas are lowered, they first try to keep operating both their vessels in the North Sea. But after two or three years, they come tothe conclusion that it would be better to transfer the quotas toasingle vessel and take the other one out of service.
ITQde ülekandmine ühelt laevalt teisele toimub ka jooksvalt kogu aasta jooksul, vastavalt ettenägemata asjaoludele ja uutele avanevatele võimalustele – mõnel laeval võivad esineda rikked, mõni tööandja võib oma tegevuse lõpetada, mõni kalur soovib siirduda näiteks Taani, kus on rohkem lesta, seega vajab ta suuremat kvooti selle liigi jaoks ning on valmis loovutama oma merikeele kvoodid jne.
That’s the advantage of the system: everyone makes his own decision based on a rational analysis of the situation.
Kvootide ülekandmine toimub ka tootjaorganisatsioonide vahel.
All the Dutch vessel decommissioning programmes have been applied on a voluntary basis… We intervene as a PO by helping fishermen draw up their fishing plans and analyse their situation.’ ri es and a qu ac ul t ur is he F
Ainus nõue on, et kvootide ülekandmine peab toimuma tootjaorganisatsiooni sekretariaadi vahendusel, kelle ülesandeks on jälgida kvootide täitmist.
In Urk, fishermen sign a contract with the CPO and abide by a very strict system of control and financial penalties.
„Kujutage ette kahte venda, kellel on kummalgi samas ühingus registreeritud püügilaev,” selgitab Geert Meun lihtsa näite abil.
The principle is that all catches must be notified to the PO and sold at auction.
„Esialgu on neil mõlemal piisavalt ITQd, et püüda iseseisvalt.
The CPO calculates quota use on the basis of the quantities ‘officialised’through auctioning.
Kui ITQsid hakati vähendama, tegid nad esialgu olulisi pingutusi, et jätkata mõlema laevaga püüki Põhjamerel.
Direct sales are considered a non-declaration and fined at least EUR 2 500.
Kuid kahe või kolme aasta pärast jõudsid nad järeldusele, et kasulikum on kanda ITQd üle ühele püügilaevale ja kanda teine registrist maha.
The Dutch system of self-management has been operating for more than 15 years.
See ongi süsteemi eelis: igaüks võib teha teda puudutava otsuse, lähtudes olukorra ratsionaalsest analüüsist.
Of course, there are still infringements. The annual fisheries compliance scoreboard (4) still lists serious u gu st 2009 II A offences by certain Dutch fishermen.
Samuti tuleb silmas pidada, et Madalmaades rakendatud laevastiku vähendamise programmid toimisid vabatahtlikkuse alusel… Meie sekkume tootjaorganisatsioonina ainult selleks, et aidata kaluritel koostada kavasid ja olukorda analüüsida.”
To ensure compliance, the CPO carries out several types of inspections.
Madalmaade iseseisva juhtimise süsteem on praeguseks töötanud viisteist aastat.
First, the president (who has no interests in the sector) attends the auction in Urk or Harlingen once a week to ensure the PO’s regular presence in these strategic places.
Samas tuleb märkida, et rikkumisi esineb siiani.
The CPO has also concluded agreements with the auctions, the Algemene Inspectiedienst(2 (2
Iga-aastased kalanduseeskirjade täitmise aruanded (4) toovad endiselt esile teatavate Madalmaade kalurite tõsiseid rikkumisi.
) and the Productschap Vis(3 (3
Kuid üldine suundumus on rahuldav.
) obliging the auction staff, fisheries inspectors and quality and hygiene inspectors to report any violations directly to it.
Nimelt arvestab CPO nende sadamaturgude kaudu müüdud „ametlike” saagikoguste põhjal, kui suur osa kvootidest on ära kasutatud.
‘During the system’s first few years, there were sceptics,’ recalls Geert Meun.
„Esimestel süsteemi juurutamise aastatel oli mitmeid skeptikuid,” meenutab Geert Meun.„Öeldi, et süsteem on töövõimeline vaid seni, kuni kvoodid on suured ja majanduse olukord hea.
‘They said it would work as long as quotas were high and the economy was strong.
Samas on15 aasta jooksul kvoodid järsult langenud ning majanduslik olukord kalandussektoris drastiliselt halvenenud.
In 15 years, quotas have collapsed and the situation has grown far worse for the fishing sector.
Süsteem aga toimib endiselt… Ja ma olen veendunud, et mitte keegi ei taha pöörduda tagasi selle juurde, mille me läbi elasime 1980. aastatel.”
But thesystem is still working… And I’m convinced that no one would want to go back to what we went through during the 1980s.’
Lisaks sellele on CPO sõlminud lepingud sadamaturgudega, Algemene Inspectiedienst’i (2) ja Productschap Vis’iga (3), et sadamaturgude töötajad, kalandusinspektorid ning kvaliteedi- ja sanitaarinspektorid teatavad otse tootjaorganisatsioonile märgatud rikkumistest.
(2) The fisheries inspection service of the Ministry for Agriculture, Nature and Food.
(2) Asutus, mis tegeleb kalandus- ja vesiviljelustoodete edendamise ning nende sanitaartingimuste ja kvaliteediga.
(3) The agency in charge of promotion, hygiene and quality of fishery and aquaculture products.
(3) Põllumajandus-, loodus- ja kalandusministeeriumi kalandusinspektsiooni talitus.
(4) See COM(2008) 670 – Reports from Member States on behaviours which seriously infringed the rules of the Common Fisheries Policy in 2006.
(4) Vt KOM(2008) 670 – Liikmesriikide aruanded ühise kalanduspoliitika eeskirjade tõsiste rikkumiste kohta 2006. aastal.
Participation: a Regional Advisory Council initiates a multi-annual plan plan is that it is not based on stock biomass or fishing mortality, but on another biological indicator.
Tegemist on ebatüüpilise olukorraga, kui halduskava aluseks ei ole kalavaru biomassi indikaator ja püügiga põhjustatud liigi arvukuse vähenemise jälgimine.
In 2006, the International Council for Exploration of the Seas (ICES) saw the existence of this long-established and regular data base as very promising.
Sellise pikaajaliste regulaarsete andmetega andmebaasi olemasolu pidas Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu (ICES) väga paljulubavaks.
The Commission’s Green Paper recommends closer involvement of the sector and of all concerned parties indevelopment of the Common Fisheries Policy.
Oma rohelises raamatus väljendab komisjon soovi kaasata kalandussektor ja kõik asjaomased huvirühmad senisest enamal määral ühise kalanduspoliitika väljatöötamisse.
It also calls on the sector to assume greater responsibility for implementation of fisheries policy objectives.
Samuti peab komisjon vajalikuks suurendada kalandussektori vastutust selle poliitika eesmärkide elluviimisel.
A number of stakeholders are already doing so, as illustrated bythe recent development of a multi-annual plan for themanagement of Western stocks of Atlantic horse mackerel, on the direct initiative of the Pelagic Regional Advisory Council.
Selles suunas on mitmed sidusrühmad hakanud juba varem liikuma, nii annab sellest tunnistust hiljuti vastu võetud läänepoolsete hariliku stauriidi varude haldamise mitmeaastane kava, mis koostati otseselt pelaagiliste kalavarude piirkondliku nõuandekomisjoni initsiatiivil.
Another unique feature of the RAC’s management plan is that it does not concern an overexploited species.
Mainitud kampaania iseloomulikud jooned toovad välja ka teise selle halduskava eripära – tegemist ei ole liigiga, mida ähvardab ülepüük.
The year 1982, which was an exceptional year for recruitment of immature fish, was chosen as the reference for the scientists’model.
Teadlaste loodud mudeli arvestuslikuks aluseks oli aasta 1982, mis paistis silma noorisendite eriti suure juurdekasvu poolest.
Accordingly, the exceptional increase in the stock that followed was not taken into account in stock development simulations.
See tähendab, et järgnenud kalavarude suurenemist ei võetud varude arengu stimuleerimise puhul arvesse.
Since 2002, catches of horse mackerel have increased regularly but are still below the TAC.
Väljapüügi ulatus jääb seejuures täiesti mõistlikesse raamesse.
There are several reasons for this phenomenon: trawlers, which fish for several species, always have alternatives – mackerel, herring or blue whiting – which are more prized on certain markets and can be sold at higher prices.
Seda tõendab ka asjaolu, et vaatamata sellele, et stauriidi väljapüük on alates 2002. aastast pidevalt suurenenud, jääb see ikkagi allapoole lubatud kogupüügi taset.
The high price of fuel oil may also be a factor in these average catch levels.
Selline olukord on tingitud mitmest asjaolust: traalerid, mis püüavad samaaegselt
The seven Regional Advisory Councils (RACs), set up between November 2004 and April 2007, contribute actively to the Common Fisheries Policy (CFP).
2004. ja 2007. aasta vahel rajatud seitse piirkondlikku nõuandekomisjoni (ingliskeelne lühend RAC, Regional Advisory Council) osalevad aktiivselt ühise kalanduspoliitika (ÜKP) elluviimisel.
They share with the Commission and Member States the know-how and experience of fishermen and other stakeholders (processors, environmental NGOs, fish farmers, sports fishermen, etc.).
Need organisatsioonid toetavad komisjoni ja liikmesriike kalurite ja teiste sidusrühmade (töötlejate, keskkonnakaitsega seotud VVOde, vesiviljelusettevõtete, harrastuspüüdjate…) oskusteabe ja kogemustega.
The RACs have quickly become important players in the CFP: they facilitate a great number of direct contacts between those in the sector, the Commission, the Member States and scientists.
Seetõttu on RACid kiiresti muutunud ühise kalanduspoliitika oluliseks komponendiks – sageli on nende kaudu võimalik luua arvukalt otsekontakte kalandusega seotud osapoolte, komisjoni, liikmesriikide ja teadusringkondade vahel.
The management plan for Atlantic horse mackerel (Trachurus trachurus) proposed by the Pelagic RAC in mid-2007 is one of the most striking examples of this fruitful means of cooperation.
Hariliku stauriidi (Trachurus trachurus) varude halduskava, mille koostamise algatajaks oli pelaagiliste varude RAC 2007. aasta keskel, on üks sellise viljaka koostöö iseloomulikumaid näiteid.
The idea to set up a longterm management plan for Western stocks of Atlantic horse mackerel originated in the Pelagic RAC, without a prior request from the Commission.
Just pelaagiliste varude RACis sündis mõte koostada läänepoolsete varude haldamiseks pikaajaline kava, ilma et komisjon oleks selleks mingit eelnevat taotlust esitanud.
The proposal for the management plan was debated in WG II on blue whiting and horse mackerel, which is chaired by Sean O’Donoghue (Killybegs producers’organisation, Donegal, Ireland).
Halduskava ettepanekut arutati merlangi ja stauriidi küsimustega tegelevas teises töörühmas, mida juhatas Sean O’Donoghue (Killybegs tootjaorganisatsioon, Donegal, Iirimaa).
The effectiveness of this working group stems first of all from its small size: apart from the Irish representative, only four other vessel owners were present – one each from the Netherlands, England, Denmark and Spain.
Töörühma tegevuse tõhususe üks põhjus oli töörühma väike koosseis – lisaks Iirimaa esindajale osalesid selle töös veel vaid nelja laevaomaniku esindajad – üks Madalmaadest, üks Ühendkuningriigist, üks Taanist ja üks Hispaaniast.
Their interactions were transparent from the very beginning.
Töörühma mõttevahetused olid kohe algusest peale võimalikult läbipaistvad.
The working group conscientiously carried out a long study: it sought the opinions of four groups of scientists.
Tehtud uuringud olid pikad ja põhjalikud: RAC kuulas ära nelja teadlasterühma arvamused.
‘The scientists gave us a questionnaire that we answered very precisely,’ explains Sean O’Donoghue.
„Teadlased edastasid meile küsimustiku, millele me püüdsime võimalikult täpselt vastata,” selgitab Sean O’Donoghue.
‘The idea was to obtain as much data as possible on horse mackerel: actual catch figures, catch levels desirable according to fishery, etc.’
Oluline oli saada stauriidi kohta võimalikult palju andmeid: sealhulgas ka väljapüütud varude suurus ning soovitavad püügimahud eri püügipiirkondade kaupa.”
The first problem in setting up such a management plan was the lack of reliable data.
Esimene probleem sellise halduskava koostamisel ongi asjakohaste andmete nappus.
Biological information on horse mackerel is too spotty to serve as a basis for setting a fishing mortality objective and establishing a relationship between total allowable catches (TACs) and scientific estimates of catches.
Stauriidi puudutav bioloogiline teave on liialt lünklik, et seada eesmärk püügiga põhjustatud liigi arvukuse vähenemise kaudu ning määrata seeläbi kindlaks lubatud kogupüügid (TAC) ja teha saagi teaduslikud prognoosid.
But in the case of horse mackerel, the scientists and fishermen had the results of a study using egg abundance as an indicator, carried out in the context of international research every three years since 1977. So what is unusual about this management
Stauriidi puhul oli teadlaste ja kalurite käsutuses aga alates 1977. aastast iga kolme aasta tagant korraldatava rahvusvahelise uuringukampaania
Every year, 140 000 tonnes of Atlantic horse mackerel are caught from Western stocks, by far the largest of the three stocks present in EU waters, with a catch value of around EUR 60 million.
Ühenduse vetes asuvatest kolmest kalavarust suurimast ehk läänepoolsest varust püütakse igal aastal välja 140 000 tonni stauriidi, saagi väärtus on ligikaudu 60 miljonit eurot.
A very thorough proposal
Tegemist ei ole teatava varu päästmisega, vaid sooviga seda selgepiirilisemalt hallata.
The management plan for Western stocks of Atlantic horse mackerel does not concern an overexploited species.
Stauriidi puhul ei ole aga tegemist kalavaru päästmisega, vaid sooviga seda selgepiirilisemalt hallata.
Its aim is not to save the stock but to manage it more predictably.
„Teadlaste panus oli ülisuur,” kinnitab Sean O’Donighue.
After nine months of work, in July 2007, the Pelagic RAC working group was ready to present to the European Commission the broad outlines of a management plan that established a steady TAC for three years.
Pärast ettepaneku kättesaamist võttis komisjon ühendust ICESiga, et küsida selle kohta väliseksperdi hinnangut.
The sector made a commitment with this text not to exceed the TAC, to carry over to the following year any overrun and to take account of non-targeted catches of horse mackerel.
2007. aastal tegi ICES otsuse, et lühiajalises plaanis vastab kava säästliku majandamise põhimõtetele.
The text proposed was particularly thorough: the fishermen did not merely present a general framework, but also suggested a method for calculating a three-year TAC and even defined the framework of conditions resulting from an exceptional year.
Komisjoni sisemine teadusnõukogu, kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (CTECF) nõustus samuti ICES esitatud arvamusega, soovitades kava pärast mõnda rakendamisaastat läbi vaadata.
After receiving this text, the Commission contacted the ICES for an external expert opinion.
Pärast üheksa kuud kestnud tööd võis pelaagiliste varude RAC 2007. aasta juulis esitada komisjonile halduskava põhijooned, millega määrati kindlaks konstantse suurusega lubatud kogupüügid kolmeks aastaks.
In 2007, the ICES concluded that the plan was compatible with the precautionary approach for the short term.
Ettepanek oli väga põhjalikult viimistletud: kalurid ei piirdunud vaid üldraamistiku esitamisega, vaid tõid välja ka kolmeaastaste lubatud kogupüükide arvutamise valemi ja määrasid isegi kindlaks ühe erakordse aasta alusel koostatud tingimuste raamistiku.
The initiative, which ensures sustainable stock management, is welcomed by fishermen in more than one respect.
Ka kalurid on mitmel korral tervitanud sellist algatust, mis tagab kalavaru jätkusuutliku arengu.
‘For us, thefishing industry must remain at the heart of decisions,’ explains Sean O’Donoghue.
„Meie seisukoht on, et kalandustööstus peab jääma tehtavate otsuste keskmesse,” selgitab Sean O’Donoghue.
The plan also offers another major advantage: it ensures the stability of the TAC for three years.
Kaval on lisaks muule veel üks vaieldamatu eelis: sellega määratakse kindlaks muutumatud lubatud väljapüügid kolmeks aastaks.
‘In the past, theannual discussions on TACs were a real battle and TACs could fluctuate from 20 to 30%,’ he continues.
„Varem toimus igal aastal TAC kindlaksmääramisega seoses tõeline lahing, lubatud kogupüügi maht võis kõikuda 20–30% ulatuses,” mainis Sean O’Donoghue.
Atlantic horse mackerel, a species caught mostly for export
Stauriid – peamiselt eksporditav liik
The management plan for the Western stock of Atlantic horse mackerel is perfectly in line with the CFP, which aims to ensure ecologically, economically and socially sustainable exploitation of marine resources.
„Euroopa Komisjon toetas meie tegevust märkimisväärselt,” märgib Sean O’Donoghue, kelle jaoks „seehalduskava on suurepäraseks näiteks töö kohta, mida RACidelt oodatakse.”
Other RACs have undertaken similar projects and are working on setting up longterm management plans for species in their zones of competence.
Ka teised RACid on käivitanud samalaadseid projekte ning tegelevad mitme pikaajalise kava väljatöötamiseks liikide jaoks oma vastavates pädevusalades.
Atlantic horse mackerel (Trachurus trachurus) is a bony pelagic fish that lives far from shore, can range between 15 and 60 cm long and is caught with mackerel.
Stauriid (Trachurus trachurus) on pelaagiline luukala, kelle kasvuala asub rannikutest kaugel, kes kasvab 15 kuni 60 cm pikkuseks ja keda üldiselt püütakse koos makrelliga.
Some 140 000 tonnes of Atlantic horse mackerel are caught yearly from Western stocks, by far the largest of the three stocks found in Community waters, with a catch value of around EUR 60 million.
Ühenduse vetes asuvast kolmest kalavarust suurimast, läänepoolsest varust püütakse igal aastal välja 140 000 tonni stauriidi, saagi väärtuseks on ligikaudu 60 miljonit eurot.
Around 600 vessels fish for this species, especially large pelagic trawlers that also fish for mackerel, herring and blue whiting, but also, in Spain and Portugal, smaller vessels that fish for a variety of species, including sardine.
Püügiga tegeleb kokku umbes 600 püügilaeva, eeskätt on tegemist suurte pelaagiliste traaleritega, mis püüavad ühtlasi ka makrelli, heeringat ja põhjaputassuud. Eeskätt Hispaania ja Portugali püügilaevastik hõlmab ka väiksemaid püügilaevu, mis püüavad teisigi liike, sealhulgas sardiini.
These fisheries provide 6 000 jobs.
Püügisektoris on ligikaudu 6 000 töökohta.
Horse mackerel used to be caught for processing into oil and fishmeal, but since the 1970s it has been marketed for human consumption.
Varem kasutati stauriidi peamiselt kalaõli ja kalajahu tootmiseks, alates 1970. aastatest on seda soovitatud kasutada ka toiduna.
In Europe, it is eaten fresh in Portugal and Spain.
Euroopas tarbitakse värsket stauriidi peamiselt Hispaanias ja Portugalis.
However, nearly 90% of horse mackerel is exported, mostly frozen, to Japan and West Africa.
Kuid ligi 90% püütud stauriidisaagist eksporditakse peamiselt külmutatud kujul Jaapanisse ja Lääne-Aafrika riikidesse.
Mediterranean: new measures for all fishermen
Harilik tuun – uus kontrollikampaania
Bluefin tuna: new control campaign
Vahemeri – uued kõikide kalurite suhtes kohaldatavad meetmed
At its yearly meeting last March, the General Fisheries Commission for the Mediterranean adopted a number of measures aimed at enhancing the sustainable management of resources in this fragile sea.
Vahemere kalanduse üldkomisjoni aastakoosolek toimus käesoleva aasta märtsis ja sellel kinnitati rida meetmeid, mille eesmärk on parandada kalavarude jätkusuutlikku haldust selles ohustatud meres.
The parties agreed on the common protocol for a fleet register, in which every State will have to enter its data. The idea is to give the regional fisheries management organisation a more accurate estimate of the Mediterranean fleet so that it can take precise measures in fishing capacity and fishing effort.
Osapooled leppisid kokku ühisprotokollis laevastiku ühise registri kohta, milles kõik asjaomased riigid esitavad oma andmed, et piirkondlik kalanduse haldusorganisatsioon võiks teha hinnangu kogu Vahemere püügilaevastiku kohta ning võtta konkreetsed meetmed püügilaevastiku võimsuse ja püügivõimaluste suhtes.