natgillin/translations-raw huggingface dataset:
While it is true that the condition of individual concern laid down in the fourth paragraph of Article 230 EC must be interpreted in the light of the principle of effective judicial protection by taking account of the various circumstances that may distinguish an applicant individually, such an interpretation cannot have the effect of setting aside the condition in question, expressly laid down in the Treaty, without going beyond the jurisdiction conferred by the Treaty on the Community Courts.
Kuigi on tõsi, et EÜ artikli 230 neljandas lõigus esitatud isikliku puutumuse tingimust tuleb tõlgendada tõhusa kohtuliku kaitse põhimõttest lähtudes, võttes arvesse erinevaid asjaolusid, mis individualiseerivad hagejat teistest, ei saa selle tõlgenduse tulemusena seda asutamislepingus sõnaselgelt ette nähtud tingimust kõrvale heita, ilma et ületataks sama lepinguga ühenduse kohtutele antud pädevuste piiranguid.
Since the concept of a person to whom a decision is of ‘individual concern’ within the meaning of Article 68 of Regulation No 2100/94 on Community plant variety rights must be applied in the light of the caselaw on admissibility of actions brought under the fourth paragraph of Article 230 EC, those considerations apply equally to the present case.
Kuna määruse nr 2100/94 ühenduse sordikaitse kohta artikli 68 mõistet „isik, keda otsus isiklikult puudutab” tuleb kohaldada seda kohtupraktikat arvestades, mis puudutab EÜ artikli 230 teise lõigu alusel esitatud kaebuste vastuvõetavust, siis on need järeldused asjakohased ka käesolevas asjas.
meaning of Article 68 of Regulation No 2100/94 on Community plant variety rights, that person must be affected by the decision granting protection by reason of certain attributes which are peculiar to him or by reason of circumstances in which he is differentiated from all other persons and distinguished individually just as in the case of the person addressed.
artikli 68 tähenduses isiklikult puudutatud, peab kaitse alla võtmise otsus mõjutama isikut talle omase tunnuse või teda iseloomustava faktilise olukorra tõttu, mis teda kõigist teistest isikutest eristab, ning seega individualiseerib teda sarnaselt otsuse adressaadiga.
In that regard, a professional association set up to protect and represent the interests of its members, such as a federation of unions of farming cooperatives in three Spanish provinces which in turn comprise almost all the local farming cooperatives in those three provinces, has standing to bring an action for annulment only where the association is differentiated by reason of the adverse impact on its own interests as an association, in particular because its position as a negotiator has been affected by the measure of which the annulment is sought, where the association represents the interests of undertakings which themselves have locus standi or where a legal provision expressly confers upon it a number of powers of a procedural nature.
Selles osas võib kutseühing, kes on asutatud selle liikmete huvide kaitseks, nagu organisatsioonide ühendus, mis koondab Hispaania kolme provintsi põllumajandusühistute liite, mis omakorda koondavad nende provintside peaaegu kõiki kohalikke põllumajandusühistuid, esitada tühistamishagi Ühenduse Sordiameti apellatsiooninõukogu otsuse peale, mis käsitleb mandariinisordi ühenduse kaitse alla võtmist, üksnes siis, kui ühing ise on individualiseeritav seetõttu, et akt, mille tühistamist taotletakse, mõjutab ühingu põhikirjalisi huve, eelkõige tema läbirääkijarolli, siis kui ühing esindab ettevõtjate huve, kellel on endil kaebeõigus või kui õigusnorm annab talle otsesõnu sellised menetluslikud õigused.
Since none of those conditions are fulfilled in the present case, the action brought by the abovementioned federation is inadmissible.
Kuna ükski nendest tingimustest ei ole käesoleval juhul täidetud, siis tuleb kõnealuse ühenduse kaebus tagasi lükata.
Moreover, according to Articles 59, 67 and 68 of Regulation No 2100/94, any person who has raised a written objection to the grant of the plant variety right in the course of the administrative procedure may lodge an appeal before the Board of Appeal of the Community Plant Variety Office and, pursuant to Article 68, to persons who did not take part in the procedure and to whom
Peale selle võib Ühenduse Sordiameti apellatsiooninõukogule esitada kaebuse määruse nr 2100/94 artiklite 59, 67 ja 68 kohaselt iga isik, kes on kaitse alla võtmise haldusmenetluses esitanud kirjaliku vastuväite ning artikli 68 kohaselt iga isik, keda hoolimata sellest, et ta ei ole menetluses osalenud ega ole selle menetluse tulemusel tehtud otsuse adressaat, see otsus otseselt ja isiklikult
(see paras 84-86, 111)
(vt punktid 84–86 ja 111)
Since an appeal before the Board of Appeal permits a further appeal to the Community Courts, the applicant cannot allege a lack of effective judicial protection.
Kuna kaebuse esitamine annab seejärel õiguse pöörduda ühenduse kohtu poole, ei saa hageja tugineda tõhusa kohtuliku kaitse puudumisele.
An applicant challenging a decision of the Board of Appeal of the Community Plant Variety Office concerning the grant of a Community plant variety right in regard to a mandarin variety has no legitimate interest in securing the annulment of such a decision on the ground of a formal defect where the annulment of the decision could only give rise to another decision substantially identical to the decision annulled.
Ühenduse Sordiameti apellatsiooninõukogu otsuse, mis käsitleb mandariinisordi ühenduse kaitse alla võtmist, vaidlustajal puudub igasugune õigustatud huvi selle otsuse tühistamiseks vorminõuete rikkumise tõttu juhul, kui otsuse tühistamine võib kaasa tuua uue, tühistatud otsusega sisult identse otsuse tegemise.
(see paras 116, 117)
(vt punktid 116 ja 117)
JUDGMENT OF THE COURT OF FIRST INSTANCE (Second Chamber)
ESIMESE ASTME KOHTU OTSUS (teine koda)
31 January 2008 *
31. jaanuar 2008 *
In Case T-95/06,
Kohtuasjas T-95/06,
Community Plant Variety Office (CPVO), represented by M. Ekvad, acting as Agent, assisted by D. O’Keefe, Solicitor, J. Rivas de Andrés and M. Canal Fontcuberta, lawyers, defendant, the other party to the proceedings before the Board of Appeal of the CPVO, intervening before the Court, being
Ühenduse Sordiamet, esindaja: M. Ekvad, keda abistas solicitor D. O’Keefe ning advokaadid J. Rivas de Andrés ja M. Canal Fontcuberta, kostja, teine menetluspool Ühenduse Sordiameti apellatsiooninõukogus, menetlusse astuja Esimese Astme Kohtus
Nador Cott Protection SARL, established in Saint-Raphaël (France), represented by M. Fernández Mateos, S. González Malabia and M. Marín Bataller, lawyers,
Nador Cott Protection SARL, asukohta Saint-Raphaël (Prantsusmaa), esindajad: advokaadid M. Fernández Mateos, S. González Malabia ja M. Marín Bataller, mille ese on Ühenduse Sordiameti apellatsiooninõukogu 8. novembri 2005. aasta otsuse (asi A 001/2005) peale esitatud hagi, mis käsitleb mandariinisordi Nadorcott ühenduse kaitse alla võtmist,
THE COURT OF FIRST INSTANCE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES (Second Chamber), composed of N.J. Forwood, acting for the President, I. Pelikánová and S. Papasavvas, Judges,
EUROOPA ÜHENDUSTE ESIMESE ASTME KOHUS (teine koda), koosseisus: N. J. Forwood, koja esimehe ülesannetes kohtunikud I. Pelikánová ja S. Papasavvas, kohtusekretär: ametnik K. Andová, arvestades 21. märtsil 2006 Esimese Astme Kohtu kantseleisse saabunud hagiavaldust, arvestades 7. juulil 2006 Esimese Astme Kohtu kantseleisse saabunud Ühenduse Sordiameti vastust, arvestades 3. juulil 2006 Esimese Astme Kohtu kantseleisse saabunud menetlusse astuja seisukohti, arvestades 4. juulil 2007 toimunud kohtuistungil esitatut,
Article 59 of Council Regulation (EC) No 2100/94 of 27 July 1994 on Community plant variety rights (OJ 1994 L 227, p. 1 (‘the basic regulation’) provides, in regard to objections to grant of right, that:
Nõukogu 27. juuli 1994. aasta määruse (EÜ) nr 2100/94 ühenduse sordikaitse kohta (EÜT L 227, lk 1; ELT eriväljaanne 03/16, lk 390, edaspidi „alusmäärus”) artikkel 59, mis käsitleb vastuväiteid sordi kaitse alla võtmise kohta, sätestab:
Any person may lodge with the Office a written objection to the grant of a Community plant variety right.
Iga isik võib esitada ametile kirjaliku vastuväite sordi ühenduse kaitse alla võtmise kohta.
Objectors shall be party to the proceedings for grant of the Community plant variety right in addition to the applicant.
Vastuväite esitajad on lisaks taotlejale sordi ühenduse kaitse alla võtmise menetluse osalised.
Without prejudice to Article 88, objectors shall have access to the documents, including the results of the technical examination and the variety description as referred to in Article 57(2).
Ilma et see piiraks artikli 88 kohaldamist, on vastuväite esitajatel juurdepääs dokumentidele, sealhulgas artikli 57 lõikes 2 nimetatud registreerimiskatsete tulemustele ja sordikirjeldusele.
The decisions on objections may be taken together with the decisions pursuant to Articles 61, 62 or 63.’
Otsused vastuväidete kohta võidakse teha koos artiklite 61, 62 või 63 kohaste otsustega.”
Article 67(1) of the basic regulation provides that ‘[a]n appeal shall lie from decisions of the Office which have been taken pursuant to Articles 20, 21, 59, 61, 62, 63 and 66’.
Alusmääruse artikli 67 lõikes 1 on märgitud, et „[k]aebusi saab esitada ameti otsuste peale, mis on tehtud artiklite 20, 21, 59, 61, 62, 63 ja 66 kohaselt”.
According to Article 68 of the basic regulation:
Alusmääruse artikkel 68 sätestab:
‘Any natural or legal person may appeal, subject to Article 82, against a decision, addressed to that person, or against a decision which, although in the form of a decision addressed to another person, is of direct and individual concern to the former.
„Iga füüsiline või juriidiline isik võib artikli 82 alusel esitada kaebuse temale adresseeritud otsuse peale või sellise otsuse peale, mis teda vormiliselt teisele isikule adresseeritud otsusena siiski otseselt ja isiklikult puudutab.
The parties to proceedings may, and the Office shall, be party to the appeal proceedings.’
Menetlusosalised võivad olla kaebuse menetluse osalisteks: amet on kaebuse menetluse osaliseks.”
Article 49(1) of Commission Regulation (EC) No 1239/95 of 31 May 1995 establishing implementing rules for the application of the basic regulation (OJ 1995 L 121, p. 37), (‘the implementing regulation’) provides, under the title ‘Rejection of the appeal as inadmissible’, that, ‘[i]f the appeal does not comply with the provisions of the Basic Regulation and in particular Articles 67, 68 and 69 thereof or those of this Regulation and in particular Article 45 thereof, the Board of Appeal shall so inform the appellant and shall require him to remedy the deficiencies found, if possible, within such period as it may specify’ and that ‘[i]f the appeal is not rectified in good time, the Board of Appeal shall reject it as inadmissible’.
Komisjoni 31. mai 1995. aasta määruse (EÜ) nr 1239/95, milles sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 2100/94 rakenduseeskirjad seoses menetlusega ühenduse sordiametis (EÜT L 121, lk 37; ELT eriväljaanne 03/17, lk 327, edaspidi „rakendusmäärus”) artikli 49, mis kannab pealkirja „Kaebuse tagasilükkamine” lõige 1 sätestab, et „[k]ui kaebus ei ole kooskõlas algmääruse sätetega, eriti selle artiklitega 67, 68 ja 69, või käesoleva määruse sätetega, eriti selle artikliga 45, teavitab apellatsiooninõukogu sellest apellanti ning nõuab võimaluse korral leitud puuduste kõrvaldamist ettenähtud tähtajaks” ning et „[k]ui puudusi õigeks ajaks ei kõrvaldata, lükkab apellatsiooninõukogu kaebuse tagasi”.
Article 50 of the implementing regulation, dealing with oral proceedings before the Board of Appeal of the Community Plant Variety Office (CPVO), provides as follows:
Rakendusmääruse artikkel 50, mis käsitleb asja suulist arutamist Ühenduse Sordiameti apellatsiooninõukogus, sätestab:
After the remittal of the case, the chairman of the Board of Appeal shall, without delay, summon the parties to the appeal proceedings to oral proceedings as provided for in Article 77 of the Basic Regulation and shall draw their attention to the contents of Article 59(2) of this Regulation.
Pärast kaebuse esitamist lahendamiseks kutsub apellatsiooninõukogu esimees menetlusosalised viivitamata asja suulisele arutamisele alusmääruse artikli 77 kohaselt ning juhib nende tähelepanu käesoleva määruse artikli 59 lõikele 2.
Requests for further hearings shall be inadmissible except for requests based on circumstances which have undergone change during or after the hearing.’
Taotlusi edasiste istungite korraldamiseks ei võeta vastu, välja arvatud taotlused, mis põhinevad istungi ajal või pärast seda muutunud asjaoludel.”
The applicant is a federation of unions of farming cooperatives in the provinces of Alicante, Castellón and Valencia (Spain), which in turn comprise almost all the local farming cooperatives in those three provinces.
Hageja on organisatsioonide ühendus, mis koondab Hispaania provintside Alicante, Castellóni ja Valencia põllumajandusühistute liite, mis omakorda koondavad nende kolme provintsi peaaegu kõiki kohalikke põllumajandusühistuid.
On 22 August 1995, the breeder of the Nadorcott mandarin variety, Mr N., assigned his rights in regard to that variety to Mr M. On the same day, the latter filed an application with the CPVO for the grant of a Community plant variety right.
Mandariinisordi Nadorcott aretaja N andis 22. augustil 1995 selle sordiga seotud õigused üle M-le. Viimane esitas Ühenduse Sordiametile (edaspidi „sordiamet”) samal päeval selle sordi kohta ühenduse sordikaitse taotluse.
The application was published in the Official Gazette of the CPVO of 26 February 1996.
Taotlus avaldati 26. veebruari 1996. aasta väljaandes Bulletin officiel de l’Office communautaire des variétés végétales (Ühenduse Sordiameti ametlik väljaanne).
On 21 March 1997, Mr M. assigned his rights in regard to the Nadorcott variety to the intervener and informed the CPVO of that assignment.
M andis 21. märtsil 1997 sordiga Nadorcott seotud õigused üle menetlusse astujale ning teavitas sellest üleandmisest sordiametit.
The CPVO granted a Community plant variety right for the intervener’s variety by Decision No 14111 of 4 October 2004 (‘the decision granting the right’).
Sordiamet võttis menetlusse astuja sordi 4. oktoobri 2004. aasta otsusega nr 14111 ühenduse kaitse alla (edaspidi „kaitse alla võtmise otsus”).
The decision granting the right was published in the Official Gazette of the CPVO of 15 December 2004.
Kaitse alla võtmise otsus avaldati 15. detsembri 2004. aasta väljaandes Bulletin officiel de l’Office communautaire des variétés végétales.
On 11 February 2005, the applicant appealed to the Board of Appeal against the decision granting the right.
Hageja esitas 11. veebruaril 2005 apellatsiooninõukogule kaitse alla võtmise otsuse peale kaebuse.
The grounds for the appeal were set out in a statement dated 14 April 2005.
Kaebuse esitamise põhjused toodi ära 14. aprilli 2005. aasta kirjalikus seletuses.
With regard, in particular, to the admissibility of the appeal, the applicant argued, in that statement, that the grant of a plant variety right in regard to the Nadorcott variety was of direct and individual concern to it.
Seoses kaebuse vastuvõetavusega väidab hageja kirjalikus seletuses, et sordi Nadorcott kaitse alla võtmine puudutab teda otseselt ja isiklikult.
With regard to the substance of the case, it considered, inter alia, that the plant variety right was invalid for lack of novelty and distinctive character of the variety at issue.
Sisu osas leidis ta muu hulgas, et see kaitse oli asjaomase sordi uudsuse ning eristatavuse puudumise tõttu kehtetu.
On 24 February 2005, the intervener applied for leave to intervene and, on 29 July 2005, it submitted its arguments in a separate document.
Menetlusse astuja esitas 24. veebruaril 2005 menetlusse astumise taotluse ja 29. juulil 2005 täpsustas ta oma argumente eraldi kirjalikus seletuses.
It contended that the applicant did not have locus standi because, inter alia, it was not directly and individually concerned by the decision granting the right.
Ta väitis, et hagejal ei ole kaebeõigust, kuna muu hulgas ei puuduta kaitse alla võtmise otsus teda otseselt ja isiklikult.
It also contended that the appeal was unfounded.
Samuti vaidlustas ta kaebuse põhjendatuse.
In its observations of 15 September 2005, the CPVO argued, first of all, that the appeal was inadmissible for want of locus standi.
Sordiamet tugines oma 15. septembri 2005. aasta kirjalikus seletuses kõigepealt kaebuse vastuvõetamatusele kaebeõiguse puudumise tõttu.
The CPVO also contended that the appeal should be dismissed on its substantive merits.
Sisu osas palus sordiamet samuti kaebus tagasi lükata.
The hearing took place before the Board of Appeal on 8 November 2005.
Apellatsiooninõukogu istung toimus 8. novembril 2005.
The applicant there argued that, pursuant to Article 49 of the implementing regulation, the Board of Appeal should have called upon it, before the hearing, to submit documents
Hageja märkis sellel istungil, et rakendusmääruse artikli 49 alusel oleks apellatsiooninõukogu pidanud enne istungit nõudma temalt tõendite esitamist selle kohta, et kaitse alla võtmise otsus
The applicant asked for time to return to Spain to assemble and produce complete documentation to that effect, or at least to be allowed to produce at the hearing the incomplete documentation to that effect which its representatives had brought with them.
Hageja palus talle Hispaaniasse naasmiseks tähtaeg määrata, et ta saaks puutumuse kohta põhjalikke tõendeid koguda ja need apellatsiooninõukogule esitada või et tal lubataks istungil esitada selle kohta puudulikud tõendid, mille hageja esindajad olid kaasa toonud.
It stated that that documentation included documents empowering it to bring an appeal on behalf of individual mandarin growers and a contract between Geslive (the body responsible for the management and defence in Spain of the intervener’s rights in regard to the Nadorcott variety) and the Anecoop cooperative (a member of a union of cooperatives affiliated to the applicant) concerning payment by the latter of royalties for cultivation of the Nadorcott variety.
Hageja väitis, et nende tõendite hulka kuuluvad dokumendid, mis annavad talle volituse esitada kaebuse mandariini üksiktootjate nimel ning Geslive’i (organ, mis haldab ja kaitseb menetlusse astuja sordiga Nadorcott seotud õigusi ja huve Hispaanias) ja ühistu Anecoop (põllumajandusühistute liidu liige, hageja liige) vahel sõlmitud lepingu, mis kohustab Anecoopi maksma tasu sordi Nadorcott kasutamise eest.
By decision of 8 November 2005 (‘the contested decision’), the Board of Appeal dismissed the applicant’s appeal as inadmissible on the ground that it did not have locus standi.
Apellatsiooninõukogu jättis 8. novembri 2005. aasta otsusega (edaspidi „vaidlustatud otsus”) hageja kaebuse vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata, kuna viimasel puudus kaebeõigus.
It also rejected its application for leave to produce documents.
Apellatsiooninõukogu lükkas tagasi ka hageja taotluse tõendite esitamise kohta.
— order the CPVO to pay the costs.
– mõista kohtukulud välja sordiametilt.
The CPVO contends that the Court should:
Ühenduse Sordiamet palub Esimese Astme Kohtul:
— declare the action to be unfounded in its entirety;
– jätta hagi põhjendamatuse tõttu tervikuna rahuldamata;
— order the applicant to pay the costs and, in the alternative, if the action is well founded, order the CPVO to bear only its own costs.
– mõista kohtukulud välja hagejalt ja jätta juhul, kui hagi on põhjendatud, sordiameti kanda ainult tema enda kohtukulud.
In support of its action, the applicant relies, essentially, on three pleas in law alleging, first, an infringement of Articles 49 and 50 of the implementing regulation and of the principle of care and attention and the principle of sound administration, second, error on the part of the Board of Appeal concerning the applicant’s locus standi and, third, a failure to comply with the obligation to state reasons.
Hageja esitab oma hagi toetuseks sisuliselt kolm väidet, millest esimene tuleneb rakendusmääruse artiklite 49 ja 50 ning hoolsuskohustuse ja hea halduse põhimõtete rikkumisest, teine sellest, et apellatsiooninõukogu ei tunnustanud hageja kaebeõigust ning kolmas põhjendamiskohustuse rikkumisest.
The first plea in law: infringement of Articles 49 and 50 of the implementing regulation, of the principle of care and attention and of the principle of sound administration
Esimene väide, mis tuleneb rakendusmääruse artiklite 49 ja 50 ning hoolsuskohustuse ja hea halduse põhimõtete rikkumisest
The first plea in law is divided into two branches alleging, first, infringement of Article 49 of the implementing regulation, and, secondly, infringement of Article 50 of the implementing regulation.
Esimene väide on esitatud kahes osas, millest esimene tuleneb rakendusmääruse artikli 49 ja teine rakendusmääruse artikli 50 rikkumisest.
In both branches, the applicant also alleges infringement of the principle of care and attention and of the principle of sound administration.
Neis kahes väiteosas viitab hageja ka hoolsuskohustuse ja hea halduse põhimõtte rikkumisele.
The first branch: infringement of Article 49 of the implementing regulation, of the principle of care and attention and of the principle of sound administration
Esimene osa, mis tuleneb rakendusmääruse artikli 49 ning hoolsuskohustuse ja hea halduse põhimõtte rikkumisest
The applicant claims that, if its action does not comply with Article 68 of the basic regulation, the Board of Appeal must, in accordance with Article 49 of the implementing regulation, so inform it and request it to remedy the deficiencies found, if possible, within such period as the Board might specify.
Hageja väidab, et juhul, kui tema kaebus ei olnud alusmääruse artikliga 68 kooskõlas, oleks apellatsiooninõukogu pidanud rakendusmääruse artikli 49 kohaselt teda sellest teavitama ning nõudma võimaluse korral leitud puuduste kõrvaldamist ettenähtud tähtajaks.
However, the Board of Appeal never informed the applicant that it did not have locus standi or request it to remedy that situation.
Apellatsiooninõukogu ei ole hagejat sellest, et tal kaebeõigus puudub, teavitanud ega ole palunud seda puudust kõrvaldada.
The conduct of the Board of Appeal was thus based on an erroneous interpretation of Article 49 of the implementing regulation.
Apellatsiooninõukogu tegevus tugineb seega rakendusmääruse artikli 49 väärale tõlgendusele.
First of all, in the applicant’s view, it is clear from the terms of Article 49 of the implementing regulation that that article does not refer solely to ‘obvious defects in an application’.
Esiteks tuleneb rakendusmääruse artikli 49 sõnastusest, et ei ole võimalik väita nagu viidataks selles artiklis ainult „kaebuse ilmsetele puudustele”.
Given that that provision expressly mentions as one of those defects the inadmissibility referred to in Article 68 of the basic regulation, it is unlikely that the Community legislature intended to refer only to obvious defects, since inadmissibility
Kuna selles sättes nimetatakse nende puuduste seas otsesõnu alusmääruse artiklis 68 märgitud vastuvõetamatust, on vähetõenäoline, et ühenduse seadusandja soovis viidata üksnes ilmsetele puudustele, kuna vastuvõetamatuse puudus ei ole kunagi ilmne. Seega olenemata
The applicant relies in that regard not merely on the principle of care and attention and the principle of sound administration but also on a guarantee granted to the applicant by the Community legal order which may not be interpreted as restrictively as has been done in this case.
Hageja tugineb selles osas mitte ainult hoolsuskohustuse ja hea halduse põhimõttele, vaid ka ühenduse õiguskorraga hagejale antud tagatisele, mida ei saa tõlgendada nii kitsalt, nagu seda käesoleval juhul on tehtud.