natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It should secondly be pointed out that, in any event, the word in question cannot be examined solely in the Dutch version of that point, as Community provisions must be interpreted and applied uniformly in the light of the versions existing in all Euro-
Teiseks on vaja märkida, et igal juhul ei saa kõnealust mõistet analüüsida üksnes punkti 8 hollandikeelse versiooni põhjal, kuna ühenduse õigusnorme tuleb tõlgendada ja kohaldada ühetaoliselt, arvestades Euroopa Ühenduse kõigis keeltes kehtivaid versioone (vt 7. detsembri 1995. aasta otsus kohtuasjas C-449/93: Rockfon, EKL 1995,
ENDENDIJK pean Community languages (see Case C-449/93 Rockfon [1995] ECR I-4291, paragraph 28; Case C-296/95 EMU Tabac and Others [1998] ECR I-1605, paragraph 36; and Case C-280/04 Jyske Finans [2005] ECR I-10683, paragraph 31).
ENDENDIJK lk I-4291, punkt 28; 2. aprilli 1998. aasta otsus kohtuasjas C-296/95: EMU Tabac jt, EKL 1998, lk I-1605, punkt 36, ja 8. detsembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C-280/04: Jyske Finans, EKL 2005, lk I-10683, punkt 31).
According to settled caselaw, the wording used in one language version of a Community provision cannot serve as the sole basis for the interpretation of that provision, or be made to override the other language versions in that regard.
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei saa ühes keeleversioonis kasutatud ühenduse sätte sõnastus olla selle sätte tõlgendamise ainsaks aluseks ja sellele keeleversioonile ei saa tõlgendamisel anda eelist muude keeleversioonide ees.
Such an approach would be incompatible with the requirement of the uniform application of Community law (see Case C-149/97 Institute of the Motor Industry [1998] ECR I-7053, paragraph 16).
Niisugune lähenemine oleks vastuolus ühenduse õiguse ühetaolise kohaldamise nõudega (vt 12. novembri 1998. aasta otsus kohtuasjas C-149/97: Institute of the Motor Industry, EKL 1998, lk I-7053, punkt 16).
Where there is divergence between the various language versions of a Community text, the provision in question must be interpreted by reference to the purpose and general scheme of the rules of which it forms part (Case C-437/97 EKW and Wein & Co [2000] ECR I-1157, paragraph 42, and Case C-1/02 Borgmann [2004] ECR I-3219, paragraph 25). 25
Kui ühenduse sätte keeleversioonides on erinevusi, tuleb sätet tõlgendada lähtudes selle õigusakti üldisest ülesehitusest ja eesmärkidest, mille osa see säte moodustab (9. märtsi 2000. aasta otsus kohtuasjas C-437/97: EKW ja Wein & Co, EKL 2000, lk I-1157, punkt 42, ning 1. aprilli 2004. aasta otsus kohtuasjas C-1/02: Borgmann, EKL 2004, lk I-3219, punkt 25). 25
It must be stated that the language versions, other than the Dutch version, of point 8 of the Annex to Amended Directive 91/629 refer to a general term.
Tuleb sedastada, et muudetud direktiivi 91/629 lisa punkti 8 keeleversioonid, välja arvatud hollandi keel, kasutavad üldist mõistet.
For example, the German-language version uses the word ‘Anbindevorrichtung’ (tethering device), the English-language version uses the word ‘tether’, and the French-language version the word ‘attache’ (‘tether’), while the Italian-language version uses the word ‘attacco’.
Näiteks saksakeelses versioonis kasutatakse sõna Anbindevorrichtung (lõastamisvahend), ingliskeelses versioonis sõna tether (lõõg), prantsuskeelses versioonis sõna attache ning itaaliakeelses versioonis sõna attacco.
That use of a general term is wholly logical taking account, first, of the absolute prohibition noted at paragraph 16 of this judgment and, then, of the animal care required under Amended Directive 91/629, where, exceptionally, there is a derogation from the prohibition against tethering calves as in the circumstances referred to at paragraph 17 of this judgment.
Üldise mõiste kasutamine on loogilisem, kui arvestada esiteks käesoleva otsuse punktis 16 mainitud absoluutset keeldu ja teiseks looma heaolu, mida nõutakse muudetud direktiiviga 91/629 juhul, kui erandkorras kaldutakse kõrvale vasikate lõastamise keelust tingimustel, mis on toodud käesoleva otsuse punktis 17.
The word ‘chain’ is thus contrary to the objective pursued by the Community legislature.
Seega näib, et sõna „kett” ei vasta ühenduse seadusandja taotletud eesmärgile.
The reply to the questions referred must therefore be that a calf is tethered within the meaning of Amended Directive 91/629 where it is tied by a rope, irrespective of the material, length and purpose of that rope.
Järelikult tuleb esitatud küsimustele vastata, et vasikas on muudetud direktiivi 91/629 tähenduses lõastatud, kui teda hoitakse köie otsas, olenemata selle köie materjalist ja pikkusest ning lõastamise eesmärgist.
A calf is tethered within the meaning of Council Directive 91/629/EEC of 19 November 1991 laying down minimum standards for the protection of calves, as amended by Commission Decision 97/182/EC of 24 February 1997, where it is tied by a rope, irrespective of the material, length and purpose of that rope.
Vasikas on nõukogu 19. novembri 1991. aasta direktiivi 91/629/EMÜ, milles sätestatakse vasikate kaitse miinimumnõuded, muudetud komisjoni 24. veebruari 1997. aasta otsusega 97/182/EÜ, tähenduses lõastatud, kui teda hoitakse köie otsas, olenemata selle köie materjalist ja pikkusest ning lõastamise eesmärgist.
Case C-167/05
Kohtuasi C-167/05
Commission of the European Communities v Kingdom of Sweden
Euroopa Ühenduste Komisjon versus Rootsi Kuningriik
(Failure of a Member State to fulfil obligations — Second paragraph of Article 90 EC — Internal taxes imposed on products from other Member States — Taxation liable to protect other products indirectly — Prohibition on discrimination between imported products and competing domestic products — Excise duties — Different tax treatment of beer and wine — Burden of proof)
Liikmesriigi kohustuste rikkumine — EÜ artikli 90 teine lõik — Teiste liikmesriikide toodete suhtes kohaldatavad riigimaksud — Teiste toodete kaudset kaitset võimaldavad maksud — Keeld diskrimineerida imporditud tooteid võrreldes konkureerivate kodumaiste toodetega — Aktsiisimaks — Õlle ja veini erinev maksustamine — Tõendamiskoormis
Opinion of Advocate General Mengozzi delivered on 18 July 2007 . . . . . . .
Kohtujurist P. Mengozzi ettepanek, esitatud 18. juulil 2007 . . . . . . . . . .
I - 2129Judgment of the Court (Grand Chamber), 8 April 2008 . . . . . . . . . . .
Euroopa Kohtu otsus (suurkoda), 8. aprill 2008 . . . . . . . . . . . . . . .
Tax provisions — Internal taxation — Taxation apt to protect other products indirectly(EC Treaty, Art. 95, second para. (now, after amendment, Art. 90, second para., EC))
Maksusätted — Riigimaks — Teiste toodete kaudset kaitset võimaldavad maksud(EÜ asutamislepingu artikli 95 teine lõik (muudetuna EÜ artikli 90 teine lõik))
SUMMARY — CASE C-167/05 category, in competition with that beer, is such that the difference in the tax treatment of those two products is not liable to influence consumer behaviour in the sector concerned and, on the other, it is not shown by the statistical information regarding sales of the products in question that there is an actual protective effect.
KOKKUVÕTE — KOHTUASI C-167/05 selline, et nende toodete erinev maksustamine ei mõjuta asjaomases sektoris tarbija käitumist, ning kui kaitsva mõju esinemist ei kinnita ka asjaomaste toodete müüki käsitlevad statistilised andmed.
A national taxation system which taxes wine, which is mainly imported from other Member States, more heavily than beer, which is mainly a domestic product, and which is based on the taxation of the percentage of alcohol by volume of the wine and the beer, does not appear to have the effect of affording indirect protection to national beer and therefore is not incompatible with the second paragraph of Article 95 of the Treaty (now, after amendment, the second paragraph of Article 90 EC) since, on the one hand, the difference between the price of strong beer and the price of wine in the intermediate
Siseriiklik maksusüsteem, milles kohaldatakse peamiselt teistest liikmesriikidest imporditavale veinile kõrgemat aktsiisimäära kui õllele, mis on peamiselt kodumaine toode, ning mille aluseks on veini ja õlle maksustamine etanoolisisalduse mahuprotsentide järgi, ei võimalda kodumaise õlle kaudset kaitset ega ole järelikult vastuolus asutamislepingu artikli 95 teise lõiguga (muudetuna EÜ artikli 90 teine lõik), kui kange õlle ja sellega konkureeriva keskmise kategooria veini müügihindade erinevus on
COMMISSION v SWEDEN
KOMISJON VS. ROOTSI
MENGOZZIdelivered on 18 July 2007
KOHTUJURISTI ETTEPANEKPAOLO MENGOZZI esitatud 18. juulil 2007 1
The case-file indicates that when the Kingdom of Sweden acceded to the European Union in 1995, beer with an alcoholic strength in excess of 3.5 % vol. (known as strong beer) 3was subject to a rate of tax largely equivalent to the rate applicable to wine with an alcoholic strength in the region of 11 % vol.
Toimikust ilmneb, et Rootsi Kuningriigi Euroopa Liiduga ühinemisel 1995. aastal kohaldati õllele, mille etanoolisisaldus oli suurem 3,5 mahuprotsendist (niinimetatud kange õlu), 3 maksu, mis oli sisuliselt võrdväärne umbes 11 mahuprotsendilise etanoolisisaldusega veinile kohaldatava maksuga.
The present case concerns an action which the Commission has brought against the Kingdom of Sweden under Article 226 EC, seeking a declaration that the Kingdom of Sweden has failed to fulfil its obligations under the second paragraph of Article 90 EC by applying a system of internal taxes under which beer, which is mainly produced in Sweden, is indirectly protected, as compared with wine, which is mainly imported from other Member States.
Käesoleva kohtuasja esemeks on Euroopa Komisjoni poolt EÜ artikli 226 alusel Rootsi Kuningriigi vastu esitatud hagi, millega taotletakse selle tuvastamist, et nimetatud liikmesriik rikkus EÜ artikli 90 teisest lõikest tulenevaid kohustusi kohaldades selliseid riigimakse, mis võimaldasid peamiselt kodumaist päritolu õlle kaudset kaitset, võrreldes peaasjalikult teistest liikmesriikidest imporditud veiniga.
I — The national legislation at issue
I. Vaidlusalused siseriiklikud õigusnormid
On 1 January 1997, the Swedish Parliament decided to reduce the excise duty on beer.
1. jaanuaril 1997 otsustas Rootsi Parlament vähendada õllelt makstava aktsiisi määra.
According to the Swedish Government’s statement of defence, that decision was justified by the need, following Sweden’s accession to the European Union, to combat the growing border trade in beer with Denmark, which had been prompted by the differing levels of taxation in force in the two countries.
Nagu kostja valitsus kostja vastuses väitis, tulenes see otsus vajadusest takistada alates Rootsi ühinemisest Euroopa Liiduga üha kasvavat piiriülest õllekaubandust Taaniga, mis tulenes neil kahel maal kehtivate maksumäärade erinevusest.
In Sweden, the rate of tax on alcohol 2is determined on the basis of the actual alco- holic strength by volume (alcoholic content) of the beverages.
Rootsis määratletakse alkoholidelt makstav maks 2jookide etanoolisisalduse mahu- protsentide alusel.
In response to pressure from the Commission, which had voiced doubts concerning
Komisjoni survel, kes oli avaldanud kahtlust 1997. aastal vastu võetud muudatuse
1 — Original language: Italian.
1 — Algkeel: itaalia keel.
3 — According to the definition contained in Article 6 of Chapter 1 of the Alkohollag, referred to in footnote 2 above.
3 — Eelmises joonealuses märkuses nimetatud Alkohollagi esimese osa artiklis 6 sisalduva määratluse kohaselt.
2 — Under Article 3 of Chapter 1 of the Alkohollag (Law 1994: 1738 on alcohol), alcoholic beverage means a beverage with an alcoholic strength in excess of 2.25 % vol.
2 — Alkohollag’i (1994:1738, alkohoolsete jookide seadus) esimese osa artikli 3 kohaselt peetakse alkohoolsete jookide all silmas jooke, mille etanoolisisaldus on suurem kui 2,25 mahuprotsenti.
Alcoholic beverages are subdivided into spirits, wine, strong beer and beer.
Alkohoolsed joogid jagunevad piiritusjookideks, veiniks, kangeks õlleks ja õlleks.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-167/05
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK — KOHTUASI C-167/05
SEK 11.20 if the alcoholic strength is higher than 4.5 % vol. but lower than or equal to 7 % vol.; the compatibility with the second paragraph of Article 90 EC of the arrangements under the 1997 amendment for taxing beer and wine, the Swedish Parliament decided to reduce the excise duty on wine with effect from 1 December 2001.
11,20 Rootsi krooni, kui joogi etanoolisisaldus on suurem kui 4,5 mahuprotsenti ja väiksem või võrdne 7 mahuprotsendiga; järgse õlle ja veini maksustamise kooskõla osas EÜ artikli 90 teise lõikega, otsustas Rootsi parlament alates 1. detsembrist 2001 veinile kohaldatavat aktsiisimäära vähendada.
SEK 15.41 if the alcoholic strength is higher than 7 % vol. but lower than or equal to 8.5 % vol.;
15,41 Rootsi krooni, kui joogi etanoolisisaldus on suurem kui 7 mahuprotsenti ja väiksem või võrdne 8,5 mahuprotsendiga;
Based on the system currently in force pursuant to Articles 2 and 3 of the lagen (1994: 1564) om alkoholskatt, 4the rates of tax on the production and consumption of beer and wine are set as follows.
Del lagen (1994:1564) om alkoholskatt 4artiklite 2 ja 3 alusel praegu kehtiva korra kohaselt on õlle ja veini tootmine ja tarbimine maksustatud järgmiselt.
SEK 22.08 if the alcoholic strength is higher than 8.5 % vol. but lower than or equal to 15 % vol.;
22,08 Rootsi krooni, kui joogi etanoolisisaldus on suurem kui 8,5 mahuprotsenti ja väiksem või võrdne 15 mahuprotsendiga;
Excise duty per litre of beer is levied at the rate of 1.47 Swedish Kroner (SEK) by volume of alcohol.
Aktsiisimäär on 1,47 Rootsi krooni (SEK) etanoolisisalduse ühe mahuprotsendi kohta õlle liitris.
Beers with an alcoholic content of no more than 2.8 % vol. are exempt from that duty (Article 2 of the lagen (1994: 1564) om alkoholskatt).
Õlled, mille etanoolisisaldus ei ole suurem kui 2,8 mahuprotsenti, on aktsiisist vabastatud (Del lagen (1994:1564) om alkoholskatt, artikkel 2).
SEK 45.17 if the alcoholic strength is higher than 15 % vol. but lower than or equal to 18 % vol.
45,17 Rootsi krooni, kui joogi etanoolisisaldus on suurem kui 15 mahuprotsenti ja väiksem või võrdne 18 mahuprotsendiga;
Excise duty per litre of wine is levied on a flat-rate basis, which increases according to the alcoholic content of the beverage and is determined in accordance with the following scale:
Liitri veini puhul makstakse aktsiisi kindlaksmääratud summana, mis suureneb vastavalt joogi etanoolisisaldusele ja mis on määratletud järgmiselt:
Wines with an alcoholic content of 2.25 % vol. or less are exempt from the duty (Article 2 of the lagen (1994: 1564) om alkoholskatt).
Veinid, mille etanoolisisaldus ei ole suurem kui 2,25 mahuprotsenti, on maksust vabastatud (Del lagen (1994:1564) om alkoholskatt, artikkel 2).
4 — Law of 15 December 1994 concerning excise duties on alcoholic beverages.
7,58 Rootsi krooni, kui joogi etanoolisisaldus on suurem kui 2,25 mahuprotsenti ja väiksem või võrdne 4,5 mahuprotsendiga;
In Sweden, the retail selling of wine, strong beer and spirits is a statutory monopoly.
Rootsis kehtib veini, kange õlle ja piiritusjookide jaemüügi osas seaduslik monopol.
A wholly State-owned company called Systembolaget Aktiebolag (‘Systembolaget’) is responsible for administering the monopoly.
Monopoli haldab riigi äriühing Systembolaget Aktiebolag (edaspidi „Systembolaget”).
On 19 June 2001, the Commission sent the Swedish Government a reasoned opinion, to which the latter replied by two letters, the first of 13 July 2001 and the second of 17 December 2001, informing the Commission that the rate of duty on wine had been reduced by 18.8 % with effect from 1 December 2001.
19. juunil 2001 saadeti Rootsi valitsusele põhjendatud arvamus, millele viimane vastas kahe kirjaga, esimene neist kandis kuupäeva 13. juuli 2001 ja teine 17. detsember 2001, millega teavitati komisjoni veinilt makstava aktsiisi vähendamisest 18,8% võrra alates 1. detsembrist 2001.
On the view that the change which had been introduced did not neutralise the discriminatory nature of the Swedish tax arrangements, the Commission sent the Kingdom of Sweden a second letter of formal notice on 1 July 2002.
Leides, et tehtud muudatus ei kõrvalda Rootsi maksukorra diskrimineerivat laadi, saatis komisjon Rootsi Kuningriigile teise märgukirja.
The latter responded by letter of 24 September 2002.
Rootsi Kuningriik vastas sellele 24. septembri 2002. aasta kirjaga.
On 28 February 2000, in response to complaints that the Swedish arrangements for taxing wine and beer were discriminatory, the Commission sent the Kingdom of Sweden an initial letter of formal notice, in which it stated that, according to the information in its possession, those arrangements appeared to be incompatible with Article 90 EC, since the effect of making wine subject to a higher rate of tax than beer — both in absolute terms and as a percentage of the final price of the product — was to reinforce consumer habits and consolidate the advantage enjoyed by beer (a domestic product) to the detriment of the commercial potential of wine (a product imported from other Member States).
Kaebuste alusel, milles viidati Rootsis veinile ja õllele kohaldatava aktsiisikorra diskrimineerivale laadile, saatis komisjon 28. veebruaril 2000 esimese märgukirja, milles märkis, et komisjoni valduses oleva teabe kohaselt oli see kord vastuolus EÜ artikliga 90, sest veinile õllega võrreldes kõrgema — ja seda nii absoluutses tähenduses kui ka maksu osa toote lõppmaksumusest arvestades — maksumäära kohaldamise tagajärg oli tarbimisharjumuste mõjutamine, tugevdades kodumaist päritolu õlle eelist teistest liikmesriikidest imporditud veini turustamispotentsiaali kahjuks.
On 9 July 2004, the Commission sent the Swedish Government a second reasoned opinion, calling upon it to adopt the measures necessary to comply with the reasoned opinion within two months.
9. juulil 2004 saatis komisjon Rootsi valitsusele teise põhjendatud arvamuse, kutsudes viimast võtma arvamuse järgimiseks vajalikke meetmeid kahe kuu jooksul.
After requesting an extension of the time-limit, which the Commission granted, the Swedish Government replied by letter of 7 October 2004 contesting all the complaints levelled against it.
Pärast tähtaja pikendamise taotluse esitamist, mille komisjon rahuldas, vastas Rootsi valitsus 7. oktoobri 2004. aasta kirjaga, milles vaidlustas talle tehtud etteheited.
The Kingdom of Sweden replied by two letters, dated 10 May and 20 November 2000 respectively, in which it pointed out that tax arrangements under which the excise duty on alcohol is determined according to the alcoholic strength by volume of the beverages is not in breach of Article 90 EC.
Rootsi Kuningriik vastas 10. mai ja 20. novembri 2000. aasta kahe kirjaga, milles märkis, et maksukord, mille raames alkoholiaktsiis määratletakse jookide etanoolisisalduse alusel, ei ole vastuolus EÜ artikliga 90.
However, it stated that it was prepared to reduce the rate of duty on wine by volume of alcohol, bringing it down to a level largely equivalent to the rate of duty on beer, and thereby restoring the taxation relationship that had existed between the two products prior to 1 January 1997.
Rootsi Kuningriik lisas siiski, et ta on nõus vähendama veinilt etanoolisisalduse alusel makstavat aktsiisi, viies selle sisuliselt samale tasemele õllelt makstava aktsiisiga, mille tulemusel nende kahe toote maksustamise osas enne 1. jaanuarit 1997 esinenud suhe oleks taastatud.
— declare that the Kingdom of Sweden has failed to fulfil its obligations under the second paragraph of Article 90 EC by applying a system of internal taxes under which beer, which is mainly produced in Sweden, is indirectly protected, as compared with wine, which is mainly imported from other Member States; and
Menetlus Euroopa Kohtus ja poolte nõuded kodumaist päritolu õlle kaudset kaitset, võrreldes peaasjalikult teistest liikmesriikidest imporditud veiniga, on Rootsi Kuningriik rikkunud EÜ artikli 90 teisest lõigust tulenevaid kohustusi;
By application lodged with the Registry of the Court on 14 April 2005, the Commission brought the present action.
Komisjon esitas käesoleva hagi Euroopa Kohtu kantseleisse 14. aprillil 2005.
— order the Kingdom of Sweden to pay the costs.
— mõista kohtukulud välja Rootsi Kuningriigilt.
By order of the President of the Court of 16 September 2005, the Republic of Latvia was granted leave to intervene in support of the forms of order sought by the Kingdom of Sweden.
Euroopa Kohtu president andis 16. septembri 2005. aasta määrusega Läti Vabariigile loa astuda menetlusse kostja nõuete toetuseks.
The Kingdom of Sweden contends that the Court should:
Rootsi Kuningriik palub Euroopa Kohtul:
Pursuant to Article 44(3) of the Rules of Procedure of the Court, the case was assigned to the Grand Chamber, following a request from Sweden to that effect by letter of 4 April 2006.
Vastavalt Euroopa Kohtu kodukorra artikli 44 lõikele 3 määrati kohtuasi Rootsi Kuningriigi vastavasisulise taotluse alusel läbivaatamiseks suurkojale.
The Commission and the Kingdom of Sweden presented oral argument at the hearing on 8 May 2007.
Komisjon ja Rootsi Kuningriik kuulati ära 8. mai 2007. aasta kohtuistungil.
The Republic of Latvia contends that the Court should:
Komisjon palub Euroopa Kohtul:
The Commission claims that the Court should:
— tuvastada, et kohaldades selliseid riigimakse, mis võimaldasid peamiselt
— dismiss the action.
— jätta hagi rahuldamata.
A — Arguments of the parties the selling of either product on a retail basis is a State monopoly, they will be competing with each other in the same sales outlets, belonging to the Systembolaget chain, or in specially licensed catering establishments.
A. Poolte argumendid vahele, 6omavahel konkureerivad tooted. Kuna mõlema toote jaemüügi osas kehtib riigi monopol, siis konkureerivad need tooted omavahel samades Systembolaget ketti kuuluvates müügikohtades või eriluba omavates toitlustuskohtades.
The Commission maintains that the fact that consumers have to go to Systembolaget to purchase the products in question increases their interchangeability.
Komisjon väidab, et asjaolu, et tarbijad peavad kõnealuste toodete ostmiseks pöörduma Systembolageti poole, tugevdab nende omavahelist asendatavust.
The Commission considers that the Swedish tax arrangements at issue are discriminatory and have a protectionist effect in relation to the trade in beer, which is largely a domestic product, to the detriment of the trade in wine, which is mainly imported from other Member States.
Komisjon väidab, et vaidlusalused Rootsi maksusätted on diskrimineerivad ja nad avaldavat kaitsvat mõju peamiselt selles riigis toodetud õlle turustamisele peaasjalikult teistes liikmesriikides toodetud veini turustamise kahjuks.
Consequently, those rules are in breach of the second paragraph of Article 90 EC.
Seetõttu rikuvad need sätted EÜ artikli 90 teist lõiku.
The Commission considers that the tax arrangements for wine and beer restrain the potential consumption of wine and have the effect of protecting, indirectly at least, the trade in beer.
Hageja institutsioon leiab, et maksukord, mida kohaldatakse veinile ja õllele, piirab veini võimalikku tarbimist ja kaitseb vähemalt kaudselt õlle turustamist.
The statistical information on which the Commission relies 7allegedly demon-
Komisjon märgib, et etanoolisisalduse alusel keskmise etanoolisisaldusega veinilt makstav aktsiis on umbes 20% suurem, kui õllelt makstav aktsiis.
The Commission points out that the tax by volume of alcohol which is levied on a wine of medium alcoholic strength is approximately 20 % higher than the tax on beer.
Statistika, millele komisjon tugineb, 7tõendab tema sõnul, et kõnealuste toodete maksumäär mõjutab tarbijate käitumist.
The impact of that difference on the final price of the products is compounded as a result of the application of VAT at a rate of 25 %, which is calculated on the basic price inclusive of excise duty.
Eelkõige ilmneb komisjoni sõnul neist andmetest, et 1997. aastal, mil õllele kohaldatavat aktsiisi vähendati, suurenes selle joogi läbimüük, samas kui veini läbimüük vähenes.
strates that the rate of tax on the products in question influences consumer behaviour.
Sarnasel moel tõusis veini läbimüük