natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‘The addback to the taxable income of a parent company established in France of 5% of the tax credits attributed upon the distribution of profits by a subsidiary established in another Member State … where those distributed profits have been subject in that other State to a withholding tax, has no effect on the taxation level of the parent company if the latter is able to set off all the tax credits against the tax payable.
„Kui Prantsusmaal asutatud emaettevõtja maksustatava kasumi sisse arvatakse 5% maksu ümberarvutusest, mis tehti seoses teises […] liikmesriigis asutatud tütarettevõtja kasumi jaotamisega, millelt on teises liikmesriigis maks kinni peetud, siis ei mõjuta see emaettevõtja maksukoormust juhul, kui emaettevõtja võib maksu ümberarvutuse tulemuse täies ulatuses maha arvata oma tasumisele kuuluvast maksusummast.
Where the parent company did not decide to redistribute those profits to its own shareholders within five years, and in consequence is no longer able to use the fiscal advantage represented by those tax credits, can the taxation — additional to corporation tax — which results from the addback of 5% of the tax credits to its taxable income be regarded as permitted under Article 7(2) of [the directive], in view of the small amount of such a tax and the fact that it was established directly in conjunction with payment of tax credits, introduced in order to mitigate the economic double taxation of dividends, or must it be regarded as contrary to the objectives of Article 4 of [the directive]?’
Kas juhul, kui emaettevõtja ei ole otsustanud viie aasta jooksul seda kasumit oma aktsionäridele jaotada, mille tagajärjel ei saa ta kasutada maksusoodustust, mida see maksu ümberarvutus endast kujutab, võib [direktiivi] artikli 7 lõikega 2 lubatuks pidada täiendavat ettevõtte tulumaksuga maksustamist, mis tuleneb 5% maksu ümberarvutuse tulemuse arvamisest maksustatava kasumi sisse, kuna maksu summa ei ole suur ja tulenevalt asjaolust, et see tekkis otseses seoses dividendide majandusliku topeltmaksustamise kaotamiseks ette nähtud maksu ümberarvutusega, või tuleb seda pidada vastuolus olevaks [direktiivi] artiklist 4 tulenevate eesmärkidega?”
By its question, the national court asks essentially whether the term ‘profits distributed by the subsidiary’, within the meaning of the last sentence of Article 4(2) of the
Oma küsimusega palub eelotsusetaotluse esitanud kohus Euroopa Kohtult sisuliselt selgitust, kas liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt maksu ümberarvutus arvatakse
BANQUE FÉDÉRATIVE DU CRÉDIT MUTUEL directive, precludes the legislation of a Member State from including tax credits in those profits and, if so, whether that inclusion falls under Article 7(2) of the directive.
BANQUE FÉDÉRATIVE DU CRÉDIT MUTUEL tütarettevõtja jaotatava kasumi sisse, on vastuolus direktiivi artikli 4 lõike 2 viimases lauses sätestatud mõistega „tütarettevõtja jaotatav kasum” ja kas sellisel juhul võib sissearvamine kuuluda direktiivi artikli 7 lõike 2 kohaldamisalasse.
To answer that question, it is necessary to take account of the wording of the provision on which a ruling on interpretation is sought, as well as the objectives and the scheme of the directive (see, to that effect, Joined Cases C-283/94, C-291/94 and C-292/94 Denkavit and Others [1996] ECR I-5063, paragraphs 24 and 26, and Case C-375/98 Epson Europe [2000] ECR I-4243, paragraphs 22 and 24).
Sellele küsimusele vastamisel tuleb arvestada sätte sõnastust, mida palutakse tõlgendada, samuti direktiivi eesmärke ja süsteemi (vt selle kohta 17. oktoobri 1996. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-283/94, C-291/94 ja C-292/94: Denkavit jt, EKL 1996, lk I-5063, punktid 24 ja 26, ning 8. juuni 2000. aasta otsus kohtuasjas C-375/98: Epson Europe, EKL 2000, lk I-4243, punktid 22 ja 24).
In that regard, it should be borne in mind that, as is particularly apparent from the third recital in the preamble thereto, the aim of the directive is to eliminate, by introducing a common system of taxation, any disadvantage to cooperation between companies of different Member States as compared with cooperation between companies of the same Member State and thereby to facilitate the grouping together of companies at Community level (Denkavit and Others, paragraph 22; Epson Europe, paragraph 20; Case C-294/99 Athinaiki Zithopiia [2001] ECR I-6797, paragraph 25; Océ Van der Grinten, paragraph 45; and Case C-446/04 Test Claimants in the FII Group Litigation [2006] ECR I-11753, paragraph 103).
Seoses sellega tuleb meenutada, et nagu nähtub eelkõige direktiivi põhjendusest 3, on direktiivi eesmärk kõrvaldada maksualase ühtse süsteemi kehtestamise kaudu olukord, kus eri liikmesriikide äriühingute vaheline koostöö on ebasoodsam koostööst sama liikmesriigi äriühingute vahel, ning selliselt lihtsustada äriühingute grupeerumist ühenduse tasandil (eespool viidatud kohtuotsused Denkavit jt, punkt 22, ja Epson Europe, punkt 20; 4. oktoobri 2001. aasta otsus kohtuasjas C-294/99: Athinaïki Zythopoiia EKL 2001, lk I-6797, punkt 25; eespool viidatud kohtuotsus Océ Van der Grinten, punkt 45, ja 12. detsembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-446/04: Test Claimants in the FII Group Litigation, EKL 2006, lk I-11753, punkt 103).
The directive seeks thus to ensure the neutrality, from the tax point of view, of the distribution of profits by a subsidiary established in one Member State to its parent company established in another Member State.
Niisiis püütakse direktiiviga kindlustada liikmesriigis asuva tütarettevõtja poolt teises liikmesriigis asutatud emaettevõtjale jaotatava kasumi neutraalset maksustamist.
In order to attain those objectives, Article 4(1) of the directive provides, in order to avoid double taxation, that, where a parent company receives, by virtue of its association with its subsidiary, distributed profits, the Member State of the parent company
Neid eesmärke taotledes näeb direktiivi artikli 4 lõige 1 topeltmaksustamise vältimiseks ette, et kui emaettevõtja oma ühenduse tõttu tütarettevõtjaga saab sellelt kasumit, siis emaettevõtja liikmesriik kas hoidub sellise kasumi maksustamisest
Likewise, Article 5(1) of the directive provides, in order to avoid double taxation, for exemption in the State of the subsidiary from withholding tax upon distribution of profits to its parent company, at least where the latter holds a minimum of 25% of the capital of the subsidiary (Denkavit and Others paragraph 22; Epson Europe, paragraph 20; Athinaiki Zithopiia, paragraph 25; and Océ Van der Grinten, paragraph 45).
Samal topeltmaksustamise vältimise eesmärgil sätestab direktiivi artikli 5 lõige 1, et tütarettevõtja poolt emaettevõtjale jaotatavalt kasumilt tütarettevõtja liikmesriigis maksu kinni ei peeta, kui ta omab tütarettevõtja kapitalis vähemalt 25% osalust (eespool viidatud kohtuotsused Denkavit jt, punkt 22; Epson Europe, punkt 20; Athinaïki Zythopoiia, punkt 25, ja Océ Van der Grinten, punkt 45).
The directive aims thus to avoid double taxation, in economic terms, of profits which a subsidiary established in one Member State distributes to its parent company established in another Member State, in other words, to avoid taxation of distributed profits, first, in the hands of the subsidiary and, then, in the hands of the parent company (see, to that effect, AthinaikiZithopiia, paragraph 5).
Direktiiv püüab seega vältida liikmesriigis asuva tütarettevõtja poolt teises liikmesriigis asutatud emaettevõtjale jaotatava kasumi majanduslikku topeltmaksustamist, st vältida jaotatava kasumi maksustamist alguses tütarettevõtja ja seejärel emaettevõtja juures (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Athinaïki Zythopoiia, punkt 5).
However, pursuant to Article 4(2) of the directive, each Member State is to retain the option of providing that any charges relating to the holding in the subsidiary may not be deducted from the taxable profits of the parent company, subject to the qualification that where, in such a case, the management costs relating to the holding are fixed as a flat rate, the fixed amount may not exceed 5% of the profits distributed by the subsidiary.
Direktiivi artikli 4 lõike 2 alusel jääb igale liikmesriigile sellegipoolest võimalus mitte lubada emaettevõtja maksustatavast kasumist maha arvata osalusega seotud kulutusi, täpsustades, et kui sellisel juhul on osalusega seotud juhtimiskulud määratletud kindla suurusega määrana, ei tohi nimetatud kindlaksmääratud summa ületada 5% tütarettevõtja jaotatavast kasumist.
Moreover, pursuant to Article 5(2) to (4) of the directive, certain Member States were authorised, during a transitional period, to levy a withholding tax on profits distributed by resident subsidiaries to their parent company established in another Member State.
Lisaks on direktiivi artikli 5 lõigete 2–4 alusel teatud liikmesriikidel õigus üleminekuperioodil pidada maksu kinni kasumilt, mida residendist tütarettevõtja jaotab teises liikmesriigis asutatud emaettevõtjale.
According to the national legislation applicable in this case, the fixed amount of nondeductible costs and expenses, with which Article 4(2) of the directive is concerned, is fixed at 5% of distributed profits, including tax credits.
Põhikohtuasjas kohaldatavate siseriiklike õigusnormide kohaselt on kulude ja maksude kindla suurusega määr, mis ei kuulu mahaarvamisele ja mida käsitleb direktiivi artikli 4 lõige 2, kehtestatud suuruses 5% jaotatavast kasumist, kaasa arvatud maksu ümberarvutus.
However, as the Advocate General noted at point 33 of her Opinion, the judgment in Océ Van der Grinten dealt with a tax levied on a tax credit which did not possess the characteristics of a withholding tax on distributed profits (see Océ Van der Grinten, paragraph 55).
Nagu toob esile kohtujurist oma ettepaneku punktis 33, puudutas eespool viidatud kohtuotsus Océ Van der Grinten maksu, mida nõuti seoses maksu ümberarvutusega ja millel ei olnud jaotatavalt kasumilt kinnipeetava maksu tunnuseid (vt eespool viidatud kohtuotsus Océ Van der Grinten, punkt 55).
That case concerned a tax credit designed to offset the tax paid by the distributing company and not a tax credit designed to offset tax already paid by the shareholder.
Tolles kohtuasjas oli arutusel maksu ümberarvutus, mille eesmärk oli hüvitada kasumit jaotava äriühingu poolt tasutud maks ja mitte maksu ümberarvutus, millega hüvitatakse aktsionäri poolt juba tasutud maks.
It is apparent from the order for reference and from the submissions made at the hearing before the Court by BFCM and the French Government, that the tax credits at issue in this case are tax credits made available for the purpose of offsetting the withholding taxes to which the parent company is subject in the Member State of the subsidiary.
Eelotsusetaotlusest, samuti BFCM-i ja Prantsuse valitsuse märkustest Euroopa Kohtu istungil nähtub, et põhikohtuasjas käsitletav maksu ümberarvutus on maksu ümberarvutus, mida võimaldatakse emaettevõtjalt tütarettevõtja asukohariigis kinnipeetud maksu hüvitamiseks.
The aim of the tax credits is thus to offset the tax already paid by the shareholder and the judgment in Océ Van der Grinten cannot, therefore, provide an answer to the question referred.
Selle maksu ümberarvutuse eesmärk on seega hüvitada aktsionäri poolt juba tasutud maks, nii et eespool viidatud kohtuotsus Océ Van der Grinten ei saa anda vastust käesolevale eelotsuse küsimusele.
That point having been made, it should, first, be pointed out that the wording of Article 4(2) of the directive does not preclude the inclusion of tax credits in the fixed amount of the management costs relating to the holding of the parent company in the subsidiary.
Pärast sellist täpsustust tuleb esmalt märkida, et maksu ümberarvutuse tulemuse arvamine kindla suurusega määrana määratletud juhtimiskulude sisse, mis on seotud emaettevõtja osalusega tütarettevõtjas, ei ole direktiivi artikli 4 lõike 2 sõnastusega vastuolus.
As the Advocate General noted at point 34 of her Opinion, the inclusion of tax credits in the fixed amount of the management costs relating to the holding, within the meaning of Article 4(2) of the directive, means that it is in fact the total amount of profit distributed, within the meaning of that provision, which is received by the parent company and to which the rate of 5% will be applied.
Nagu selgitab kohtujurist oma ettepaneku punktis 34, tagab maksu ümberarvutuse tulemuse arvamine kindla suurusega määrana määratletud osalusega seotud juhtimiskulude sisse direktiivi artikli 4 lõike 2 tähenduses, et tegu on tõepoolest jaotatud kasumi kogusummaga sama sätte tähenduses, mille emaettevõtja on saanud ja millele kohaldatakse 5% määra.
Second, it should be pointed out that those credits are intended to avoid double taxation of profits distributed by a subsidiary to its parent company, from a juridical perspective, in other words, to prevent those profits being taxed in the hands of the parent company, first, by withholding tax in the Member State of the subsidiary and, second, in the Member State where the parent company is established.
Teiseks tuleb sedastada, et nende ümberarvutuste eesmärk on vältida tütarettevõtja poolt emaettevõtjale jaotatud kasumi õiguslikku topeltmaksustamist, st vältida emaettevõtja kasumi maksustamist esimest korda tütarettevõtja asukoha liikmesriigis kinnipeetava maksuga ja teist korda emaettevõtja asukoha liikmesriigis.
Consequently, taking into account tax credits granted to the parent company in calculating the proportion of costs and expenses relating to the holding in the subsidiary allows the amount of profits distributed by that subsidiary and the equivalent amount which is, in the end of the day, actually at the parent company’s disposal in respect of that distribution to be reflected, by neutralising the impact of the withholding tax levied in the hands of the parent company by the Member State of the subsidiary.
Emaettevõtjale lubatud maksu ümberarvutuse arvestamine tütarettevõtjas osalemisega seotud kulude ja maksude osa arvutamisel võimaldab seega kajastada tütarettevõtja jaotatud kasumi summat ja summat, mille emaettevõtja sel alusel lõpuks tegelikult kätte saab, kõrvaldades mõju, mida avaldab emaettevõtjalt maksu kinnipidamine tütarettevõtja asukoha liikmesriigis.
As the French and German Governments rightly argued in their observations submitted to the Court, the inclusion of tax credits in the fixed amount of the management costs relating to the holding, within the meaning of Article 4(2) of the directive, thus complies with the objective of neutrality, from the tax point of view, as regards the crossborder distribution of profits from a subsidiary to its parent company established in another Member State.
Nagu Prantsuse ja Saksamaa valitsus Euroopa Kohtule esitatud märkustes õigustatult väitsid, on maksu ümberarvutuse tulemuse arvamine kindla suurusega määrana määratletud osalusega seotud juhtimiskulude sisse direktiivi artikli 4 lõike 2 tähenduses kooskõlas eesmärgiga tagada neutraalne maksustamine, kui tütarettevõtja jaotab kasumit piiriüleselt teises liikmesriigis asuvale emaettevõtjale.
In that context, the national court wishes, however, to know whether fiscal neutrality is unaffected by the fact that the tax credits cannot always be set off against the tax payable by the parent company, as is mentioned in paragraph 17 of this judgment.
Seoses sellega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada saada, kas neutraalset maksustamist kahjustab asjaolu, et maksu ümberarvutuse tulemust ei saa alati emaettevõtja tasumisele kuuluvast maksust maha arvata, nagu nähtub käesoleva kohtuotsuse punktist 17.
In that regard, it must be pointed out, first, that, under the scheme laid down by the directive, where a parent company has a holding of at least 25% in the capital of a subsidiary established in another Member State, the imposition of a withholding tax in the latter State is generally prohibited by virtue of Article 5(1) of the directive.
Selles osas tuleb meenutada, et direktiiviga kehtestatud süsteemi kohaselt on juhul, kui emaettevõtja omab teises liikmesriigis asuva tütarettevõtja kapitalis vähemalt 25% osalust, direktiivi artikli 5 lõike 1 alusel põhimõtteliselt keelatud teises liikmesriigis maksu kinni pidada.
In circumstances such as those arising in this case, certain Member States were permitted, during the transitional periods allowed to them, to levy such a withholding tax in accordance with Article 5(2) to (4) of the directive.
Sellistel asjaoludel nagu põhikohtuasjas võisid teatud liikmesriigid neile antud üleminekuperioodi kestel maksu siiski kinni pidada vastavalt direktiivi artikli 5 lõigetele 2–4.
As the Advocate General noted at point 36 of her Opinion, the directive does not require a Member State to provide for the set off of such a withholding tax, where that Member State has, in accordance with Article 4(1) of the directive, opted for the exemption method.
Nagu märkis kohtujurist oma ettepaneku punktis 36, ei kohusta direktiiv liikmesriiki ette nägema kinnipeetud maksu mahaarvamist, kui liikmesriik on direktiivi artikli 4 lõike 1 alusel valinud maksuvabastuse süsteemi.
In that respect, a Member State which has opted for the exemption method cannot be criticised for offseting the withholding tax charged in the
Neis oludes ei saa liikmesriigile, kes valis maksuvabastuse süsteemi, ette heita, et ta hüvitab tütarettevõtja liikmesriigis kinni peetud maksu, võimaldades maksu ümberarvutust, kuid piirab maksu
Member State of the subsidiary by the grant of a tax credit, while at the same time limiting the right to set off the tax credit to cases where the recipient parent company redistributes the dividends received within five years to its own shareholders.
KOHTUOTSUS 3.4.2008 — KOHTUASI C-27/07 ümberarvutuse tulemuse mahaarvamist, lubades seda vaid juhul, kui emaettevõtja jaotab saadud dividendid viie aasta jooksul edasi oma aktsionäridele.
Second, it should be borne in mind that Article 4(2) of the directive allows a Member State to set the management costs which are not deductible at a fixed amount which may not exceed 5% of the profits distributed by the subsidiary, without distinguishing between a situation in which that Member State has opted for the exemption method and one in which it has opted for the credit method.
Teisalt tuleb toonitada, et direktiivi artikli 4 lõige 2 jätab igale liikmesriigile võimaluse kehtestada osalusega seotud juhtimiskulude kindla suurusega määr, mida ei saa maha arvata ja mis ei ületa 5% tütarettevõtja jaotatavast kasumist, tegemata vahet olukorral, milles liikmesriik valis maksuvabastuse süsteemi ja olukorral, milles ta valis mahaarvamise süsteemi.
It follows that, with respect to the concept of distributed profits, that provision makes no distinction between cases where the State is subject to the requirement to provide for the set-off of the withholding tax charged in the Member State of the subsidiary and cases where it is not subject to such a requirement.
Sellest tingituna ei tehta ka selles sättes sisalduva jaotatud kasumi mõiste puhul vahet selle järgi, kas nimetatud riik on või ei ole kohustatud ette nägema tütarettevõtja liikmesriigis kinnipeetud maksu mahaarvamist.
Accordingly, where the Member State has chosen to follow the option provided for in Article 4(2) of the directive by including tax credits in the amount of the distributed profits to which the rate of 5% is to be applied, it cannot be criticised for not making any distinction between cases where tax credits capable of being set off against the tax payable are involved and cases where such tax credits are not involved.
Seega, kui liikmesriik on valinud direktiivi artikli 4 lõikes 2 sätestatud võimaluse arvata maksu ümberarvutuse tulemus jaotatud kasumi sisse, mille suhtes kohaldatakse 5% määra, siis ei saa talle ette heita, et ta ei tee vahet selle järgi, kas maksu ümberarvutuse tulemust saab või ei saa tasumisele kuuluvast maksust maha arvata.
While it is true that, under national legislation such as the legislation at issue in this case, where there is no redistribution of the profits received by the parent company to its own shareholders within five years, the inclusion of tax credits in the fixed amount of the management costs relating to the holding, within the meaning of Article 4(2) of the directive, contributes to an increase in the tax burden on the parent company, such an effect is the result of the withholding tax imposed by the Member State of the subsidiary, in accordance with Article 5(1) and (2) to (4) of the directive: in that respect, Article 4(1) of the directive imposes, where the exemption method is applied, no obligation to ensure that the withholding tax is set off against the amount of tax payable.
Kuigi sellised siseriiklikud õigusnormid, nagu on asjassepuutuvad põhikohtuasjas, mis juhul, kui emaettevõtja ei jaota saadud kasumit viie aasta jooksul edasi oma aktsionäridele, toovad maksu ümberarvutuse tulemuse arvamisega kindla suurusega määrana määratletud osalusega seotud juhtimiskulude sisse direktiivi artikli 4 lõike 2 tähenduses kahtlemata kaasa emaettevõtja maksukoormuse suurenemise, on selline toime tingitud maksu kinnipidamisest tütarettevõtja liikmesriigi poolt direktiivi artikli 5 lõike 1 ja lõigete 2–4 alusel ja selleks puhuks ei näe direktiivi artikli 4 lõige 1 maksuvabastuse süsteemi raames ette mingit kohustust tagada kinnipeetud summade mahaarvamine tasumisele kuuluvast maksust.
Thus, it is not the inclusion of tax credits in the fixed amount of the management costs relating to the holding, within the meaning of Article 4(2) of the directive, which affects the tax neutrality of the crossborder distribution of profits from a subsidiary to its parent company established in another Member State, but rather the possibility which the directive allows for a withholding tax to be levied in the Member State of the subsidiary affecting the parent company.
Niisiis kahjustab neutraalset maksustamist tütarettevõtja kasumi piiriülesel jaotamisel teises liikmesriigis asuvale emaettevõtjale mitte niivõrd maksu ümberarvutuse tulemuse arvamine kindla suurusega määrana määratletud osalusega seotud juhtimiskulude sisse direktiivi artikli 4 lõike 2 tähenduses, kuivõrd direktiiviga jäetud võimalus pidada emaettevõtjalt maks kinni tütarettevõtja liikmesriigis.
In any event, the inclusion of tax credits — as a mechanism designed to avoid juridical double taxation — in the fixed amount of the management costs relating to the holding, within the meaning of Article 4(2) of the directive, cannot fall within the scope of Article 7(2) of the directive, which does not affect the application of domestic or agreement-based provisions designed to eliminate or lessen economic double taxation of dividends alone.
Mingil juhul ei saa maksu ümberarvutuse tulemuse arvamine kindla suurusega määrana määratletud osalusega seotud juhtimiskulude sisse direktiivi artikli 4 lõike 2 tähenduses ehk mehhanism, mis peab vältima õiguslikku topeltmaksustamist, kuuluda direktiivi artikli 7 lõike 2 kohaldamisalasse, mille kohaselt direktiiv ei mõjuta siseriiklike või lepingupõhiste eeskirjade kohaldamist dividendide majandusliku topeltmaksustamise kaotamiseks või selle vähendamiseks.
Consequently, the answer to the question referred must be that the concept of ‘profits distributed by the subsidiary’, within the meaning of the last sentence of Article 4(2) of the directive, is to be interpreted as not precluding legislation of a Member State which includes in those profits tax credits which have been granted in order to offset a withholding tax levied by the Member State of the subsidiary in the hands of the parent company.
Seega tuleb esitatud küsimusele vastata, et mõistet „tütarettevõtja jaotatav kasum” direktiivi artikli 4 lõike 2 viimase lause tähenduses tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigi õigusnormid, mille alusel arvatakse selle kasumi sisse maksu ümberarvutus, mida on võimaldatud emaettevõtjalt tütarettevõtja asukohariigis kinnipeetud maksu hüvitamiseks, ei ole selle sättega vastuolus.