natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The question whether, pursuant to Article 15 of Regulation No 1260/2001, all the quantities of exported products which fall under that provision are to be taken into account for the purpose of calculating the estimated average loss per tonne of sugar
Küsimus sellest, kas määruse nr 1260/2001 artikli 15 kohaselt tuleb kõiki selle sätte kohaldamisalasse kuuluvate eksporditud toodete koguseid võtta arvesse tõenäolise keskmise kahjumi arvutamisel suhkrutonni kohta
Pursuant to Article 15(1)(d) of Regulation No 1260/2001, the average loss is equal to the difference between the total amount of refunds and the total amount of levies on the total tonnage of export obligations in question to be fulfilled during the marketing year concerned.
Määruse nr 1260/2001 artikli 15 lõike 1 punkti d kohaselt võrdub keskmine kahjum toetuste kogusumma ja maksude kogusumma vahega kõnealusel turustusaastal täidetavate ekspordikohustuste kogutonnimääralt.
The estimate of the total loss is, according to Article 15(1)(e) of that regulation, calculated by multiplying the exportable surplus by the average loss.
Tõenäoline kogukahjum saadakse selle määruse artikli 15 lõike 1 punkti e kohaselt korrutades eksporditava ülejäägi keskmise kahjumiga.
Pursuant to Article 22(1) of that regulation, exports from the Community of sugar, isoglucose and inulin syrup are subject to the presentation of an export licence, the issue of which is conditional on the provision of a guarantee that the obligation to export during the term of validity of the licence will be fulfilled.
Nimetatud määruse artikli 22 lõike 1 kohaselt tuleb suhkru, isoglükoosi ja inuliinisiirupi eksportimisel ühendusest esitada ekspordilitsents; selle väljaandmine sõltub tagatise esitamisest, millega garanteeritakse toodete eksport litsentsi kehtivusaja jooksul.
In the context of the exports referred to in Regulation No 1260/2001, it is necessary, in the absence of specific reasons to the contrary, to interpret the concept of ‘export obligations to be fulfilled during the current marketing year’ which appears in Article 15(1)(d) of that regulation in a manner which is consistent with Article 22(1) of that regulation, which refers to the export obligation.
Kuid määruses nr 1260/2001 käsitletava ekspordi valdkonnas tuleb selle määruse artikli 15 lõike 1 punktis d kasutatud mõistet „kõnealusel turustusaastal täidetavad ekspordikohustused” tõlgendada kooskõlas selle määruse artikli 22 lõikega 1, mis viitab ekspordikohustustele, välja arvatud kui selline tõlgendamine on erilistel põhjustel välistatud.
Thus, in the present context, that concept has the effect of covering any quantity of products falling under Article 15 of Regulation No 1260/2001 which is intended for export from the Community.
Sellest tulenevalt ilmneb käesolevatel asjaoludel, et selle mõistega on hõlmatud kõik nimetatud määruse artikli 15 kohaldamisalasse kuuluvate toodete kogused, mis on mõeldud eksportimiseks ühendusest.
In that regard, it should be pointed out that, contrary to the contentions of the numerous interested parties which submitted observations in the proceedings, the question whether or not the quantities of products for export attract export refunds is not relevant in the light of the concept of ‘export obligations to be fulfilled during the current marketing year’.
Selles osas tuleb märkida, et vastupidiselt sellele, mida väitsid mitmed käesoleva menetluse raames märkusi esitanud huvitatud isikud, ei ole vastusel küsimusele, kas ekspordiks mõeldud toodete kogustega seoses on antud eksporditoetust või mitte, mingit tähtsust seoses mõistega „kõnealusel turustusaastal täidetavad ekspordikohustused”.
That concept covers only the quantities of products for which export licences have been issued.
Nimelt hõlmab see mõiste üksnes selliseid toodete koguseid, mille osas on välja antud ekspordilitsents.
Such an interpretation of Article 15(1)(d) of Regulation No 1260/2001 is consistent with the concept of ‘exportable surplus’ which appears in Article 15(1)(c), as identified at paragraph 45 of the present judgment, and makes it possible, moreover, to calculate in a coherent manner the estimated total loss as defined in Article 15(1)(e).
Määruse nr 1260/2001 artikli 15 lõike 1 punkti d selline tõlgendus on kooskõlas selle lõike 1 punktis c kasutatud mõistega „eksporditav ülejääk” käesoleva kohtuotsuse punktis 45 määratletud kujul ja võimaldab lisaks arvutada koherentsel moel tõenäolise kogukahjumi, nagu see on määratletud nimetatud lõike 1 punktis e.
As the applicants in the main proceedings and the German and French Governments have in essence argued, the estimated total loss — obtained by multiplying the exportable surplus by the average loss — will be excessive if a product may be considered to have been exported for the purpose of calculating the exportable surplus but was not correspondingly taken into account for the purpose of the calculation of the average loss, the denominator of which, as specified in the second subparagraph of Article 15(1)(d) of Regulation No 1260/2001, is the total tonnage of export obligations to be fulfilled during the current marketing year.
Nagu väitsid sisuliselt kaebuse esitajad põhikohtuasjades ning Saksamaa ja Prantsusmaa valitsus, hinnatakse üle tõenäolist kogukahjumit, mis saadakse eksporditava ülejäägi korrutamisel keskmise kahjumiga, kui teatud toodet on võimalik käsitada eksporditava ülejäägi arvutamisel eksporditud tootena, kuid seda ei võeta vastavalt arvesse keskmise kahjumi arvutamisel, mille matemaatiline nimetaja on määruse nr 1260/2001 artikli 15 lõike 1 punkti d teise lõigu kohaselt kõnealusel turustusaastal täidetavate ekspordikohustuste kogutonnimäär.
It is apparent from the Court file and, more specifically, from Commission working document D/32013/04 on the method for calculating levies in respect of ‘sugar production’ submitted to the Management Committee for the Sugar Sector on 30 September 2004 that certain Member States have expressed the wish for sugar exported without refunds to be included in the calculation of the average loss.
Toimikust ja eelkõige suhkruturu korralduskomiteele 30. septembril 2004 esitatud komisjoni talitluste töödokumendist D/32013/04, mis käsitleb „suhkrutoodangu” suhtes kohaldatavate maksude arvutamise meetodit, tuleneb, et mõningad liikmesriigid on avaldanud soovi, et toetusi saamata eksporditud suhkru koguseid võetaks arvesse keskmise kahjumi arvutamisel.
According to that document, the total loss, as calculated by the Commission, inter alia in application of Article 6(5) of Regulation No 314/2002, namely in particular by excluding from export obligations the quantities exported without refunds, is equal to or greater than the cost of the sugar refunds.
Selle dokumendi kohaselt on selline kogukahjum, mille komisjon on eelkõige määruse nr 314/2002 artikli 6 lõiget 5 kohaldades arvutanud, st jättes ekspordikohustuste kindlaksmääramisel arvestamata ilma toetusteta eksporditud kogused, kas võrdne või suurem suhkruga seoses makstud toetustega seonduvatest kuludest.
The Commission, however, contends that such a method of calculation makes it possible to discourage the creation of surpluses which would exert downward pressure on market prices, would destabilise the common organisation of markets in the sugar sector and might give rise to costs, particularly intervention purchase costs.
Komisjon märgib siiski, et selline arvutusmeetod võimaldab vältida selliste ülejääkide tekkimist, mis mõjutaksid negatiivselt turuhindu, ohustaksid suhkrusektori turgude ühise korralduse stabiilsust ja võiksid põhjustada kulusid, eelkõige seoses sekkumisega.
That argument cannot be accepted.
Sellise arutluskäiguga ei saa nõustuda.
It follows from recitals 9, 11 and 12 in the preamble to Regulation No 1260/2001 that the system introduced by that regulation seeks to make producers meet in full, in a fair yet efficient way, the cost of disposing of the surpluses of Community production in accordance with the principle of self-financing.
Määruse nr 1260/2001 põhjendustest 9, 11 ja 12 tuleneb, et määrusega kehtestatud süsteemi eesmärgiks on tagada õiglasel ja tõhusal viisil, et tootjad kannavad ise tervikuna tarbimist ületava ühenduse toodangu müügikulud vastavalt isefinantseerimise põhimõttele.
As the Court has ruled, the system for financing the costs of disposal is designed in such a way that the A quota, which represents internal consumption, attracts only a minimal levy whereas the B quota, which is mainly for export, is subject to a much higher levy in order to finance the necessary refunds whilst discouraging production (see Case 250/84 Eridania zuccherifici nazionali and Others [1986] ECR 117, paragraph 19).
Nagu sedastas Euroopa Kohus, on müügikulude finantseerimise süsteem ehitatud üles nii, et A-kvoot, mis vastab ühendusesisesele tarbimisele, tingib vaid minimaal -sete maksude sissenõudmise, samas kui B-kvoot, mis vastab peamiselt ekspordiks mõeldud toodetele, tingib oluliselt suuremate maksude sissenõudmise, mis võimaldavad rahastada vajalikke toetusi ning avaldada samaaegselt tootjatele pärssivat mõju (vt 22. jaanuari 1986. aasta otsus kohtuasjas 250/84: Eridania zuccherifici nazionali jt, EKL 1986, lk 117, punkt 19).
The dissuasive effect which, according to the ruling of the Court in Eridania zuccherifici nazionali and Others, the system for financing the costs of disposal is liable to have on producers derives, as the Advocate General has noted at point 60 of her Opinion, from the very fact that the production levy imposes on producers the burden of financing the costs of disposing of Community production surpluses.
Selline pärssiv mõju, mida müügikulude finantseerimissüsteem eespool viidatud kohtuotsuses Eridania zuccherifici nazionali jt Euroopa Kohtu poolt tuvastatu kohaselt tootjatele avaldada võib, tuleneb — nagu kohtujurist oma ettepaneku punktis 60 märkis — sellest, et toodangumaksuga seatakse tootjate kanda tarbimist ületava ühenduse toodangu müügikulud.
With the exception of the largely theoretical case in which all exports benefit from refunds, the system introduced by the Commission, inasmuch as it resulted, in practice, in fixing a priori the total loss at an amount greater than that of the costs linked to refunds, goes beyond the objective of Regulation No 1260/2001, and in particular beyond that of the equitable financing of the costs of disposing of Community production surpluses, noted at paragraph 57 of the present judgment.
Jättes kõrvale ilmselgelt teoreetilise hüpoteesi, et toetusi maksti kõigi eksporditud kogustega seoses, läheb komisjoni rakendatud säte — kuivõrd see tingib tegelikkuses kogukahjumi a priori kindlaksmääramise suuremas summas kui toetustega seonduvate kulude summa — kaugemale sellest, mis on vajalik määruse nr 1260/2001 eesmärgi saavutamiseks ja eelkõige — nagu käesoleva kohtuotsuse punktis 57 märgitud — selle tagamisest, et tarbimist ületava ühenduse toodangu müügikulusid finantseeritaks õiglaselt.
In the light of the foregoing, the answer to the question referred must be that Article 15(1)(d) of Regulation No 1260/2001 is to be interpreted as meaning that all the quantities of exported products which fall under that article, regardless of whether or not refunds have actually been paid, are to be taken into account for the purpose of calculating the estimated average loss per tonne of product.
Eelnevaga arvestades tuleb esitatud küsimusele vastata, et määruse nr 1260/2001 artikli 15 lõike 1 punkti d tuleb tõlgendada nii, et kõiki selle artikli kohaldamisalasse kuuluvate eksporditud toodete koguseid, olenemata sellest, kas nendega seoses maksti tegelikult toetusi või mitte, tuleb võtta arvesse tõenäolise keskmise kahjumi arvutamisel toote tonni kohta.
The validity of Regulations No 1837/2002, No 1762/2003 and No 1775/2004
Määruste nr 1837/2002, nr 1762/2003 ja nr 1775/2004 kehtivus
Regulations No 1837/2002, No 1762/2003 and No 1775/2004 fixed, for the marketing years 2001/02, 2002/03 and 2003/04, the amount of the production levies in the sugar sector.
Määrustega nr 1837/2002, nr 1762/2003 ja nr 1775/2004 määrati kindlaks turustusaastatel 2001/2002, 2002/2003 ja 2003/2004 suhkrusektoris kehtivad toodangumaksud.
It is common ground that the Commission, pursuant to Article 6(5) of Regulation No 314/2002, took into account, for the purpose of calculating the average loss per tonne of sugar, only those exports which had attracted refunds.
Ei ole vaidlustatud asjaolu, et komisjon võttis keskmise kahjumi arvutamisel suhkrutonni kohta määruse nr 314/2002 artikli 6 lõiget 5 järgides arvesse ainuüksi selliseid eksporditud koguseid, millega seoses oli makstud toetusi.
However, it is evident from the Court file that that method of calculation has been applied only from 2003.
Toimikust ilmneb siiski, et seda arvutusmeetodit kohaldati alles alates 2003. aastast.
As regards the marketing year 2001/02, to which Regulation No 1837/2002 relates, it is not contested that, for the purpose of fixing the production levies, the Commission calculated the average loss by basing itself on the total quantities of sugar exported in the form of processed products, regardless of whether or not those exports had actually benefited from refunds.
Mis puudutab turustusaastat 2001/2002, mida reguleerib määrus nr 1837/2002, siis ei ole vaidlustatud asjaolu, et toodangumaksude kindlaksmääramiseks arvutas komisjon keskmise kahjumi töödeldud toodete kujul eksporditud suhkru kõikide koguste alusel, olenemata sellest, kas nendega seoses oli tegelikult toetusi makstud või mitte.
The following year, the Commission proceeded to correct the calculation of the average loss by taking into consideration only the quantities of exported products which had actually given rise to the payment of refunds.
Järgmisel aastal parandas komisjon keskmise kahjumi arvutust, võttes arvesse ainuüksi neid eksporditud tooteid, millega seoses oli tegelikult toetusi makstud.
This led to an increase in the average loss, the amount of which was carried over into the total loss for the marketing year 2002/03.
See tingis nimetatud keskmise kahjumi suurenemise, mille summa kanti üle turustusaasta 2002/2003 kogukahjumisse.
It follows from the answer given at paragraph 61 of the present judgment that such a method of calculating the average loss does not comply with Article 15 of Regulation No 1260/2001.
Käesoleva kohtuotsuse punktis 61 antud vastusest tuleneb, et selline keskmise kahjumi arvutamise meetod ei ole kooskõlas määruse nr 1260/2001 artikliga 15.
Consequently, Regulations No 1762/2003 and No 1775/2004, which apply that method, are invalid.
Seetõttu on määrused nr 1762/2003 ja nr 1775/2004, mis seda meetodit kohaldavad, kehtetud.
In the light of the foregoing, examination of Regulation No 1837/2002 has not disclosed the existence of any factors such as to affect its validity.
Mis puudutab määrust nr 1837/2002, siis eelnevalt öeldut arvestades ei avastatud selle analüüsil selliseid elemente, mis võiksid mõjutada määruse kehtivust.
That notwithstanding, it follows from the arguments set out above that the correction of the calculation of the average loss noted at paragraph 63 of the present judgment, inasmuch as it was based on the method of calculation noted in that paragraph, does not comply with Article 15 of Regulation No 1260/2001.
Lõppkokkuvõttes tuleneb eespool toodud arutelust, et käesoleva kohtuotsuse punktis 63 märgitud keskmise kahjumi arvutuse parandamine ei ole määruse nr 1260/2001 artikliga 15 kooskõlas osas, milles see põhineb samas punktis kirjeldatud arvutusmeetodil.
Having regard to all the foregoing considerations, the answer to the questions referred must be that:
Kõigist eelnevatest argumentidest lähtudes tuleb esitatud küsimustele vastata järgmiselt:
— pursuant to Article 15(1)(c) of Regulation No 1260/2001, for the purpose of calculating the exportable surplus, all the quantities of exported products which fall under that article must, regardless of whether or not refunds have actually been paid, be subtracted from consumption;
— määruse nr 1260/2001 artikli 15 lõike 1 punkti c kohaselt tuleb eksporditava ülejäägi arvutamisel tarbimisest lahutada kõik selle artikli kohaldamisalasse kuuluvate eksporditud toodete kogused, olenemata sellest, kas nendega seoses maksti tegelikult toetusi või mitte;
— Article 15(1)(d) of that regulation is to be interpreted as meaning that all the quantities of exported products which fall under that article must, regardless of whether or not refunds have actually been paid, be taken into account for the purpose of calculating both the exportable surplus and the average loss per tonne of product;
— nimetatud määruse artikli 15 lõike 1 punkti d tuleb tõlgendada nii, et kõiki selle artikli kohaldamisalasse kuuluvate eksporditud toodete koguseid, olenemata sellest, kas nendega seoses maksti tegelikult toetusi või mitte, tuleb võtta arvesse nii eksporditava ülejäägi kui ka keskmise kahjumi arvutamisel toote tonni kohta;
— Regulations No 1762/2003 and No 1775/2004 are invalid; and
— määrused nr 1762/2003 ja nr 1775/2004 on kehtetud ja
— examination of Regulation No 1837/2002 has not disclosed the existence of any factors such as to affect its validity.
— määruse nr 1837/2002 analüüsil ei avastatud selliseid elemente, mis võiksid mõjutada määruse kehtivust.
Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the respective actions pending before the national courts, the decisions on costs are a matter for those courts.
Kuna põhikohtuasjade poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtutes pooleliolevate asjade üks staadium, otsustavad kohtukulude jaotuse siseriiklikud kohtud.
Costs incurred in submitting observations to the Court, other than the costs of those parties, are not recoverable.
Euroopa Kohtule märkuste esitamisega seotud kulusid, v.a poolte kohtukulud, ei hüvitata.
On those grounds, the Court (Second Chamber) hereby rules:
Esitatud põhjendustest lähtudes EUROOPA KOHUS (teine koda) otsustab:
Pursuant to Article 15(1)(c) of Council Regulation (EC) No 1260/2001 of 19 June 2001 on the common organisation of the markets in the sugar sector, for the purpose of calculating the exportable surplus, all the quantities of exported products which fall under that article must, regardless of whether or not refunds have actually been paid, be subtracted from consumption.
Nõukogu 19. juuni 2001. aasta määruse (EÜ) nr 1260/2001 suhkrusektori turgude ühise korralduse kohta artikli 15 lõike 1 punkti c kohaselt tuleb eksporditava ülejäägi arvutamisel tarbimisest lahutada kõik selle artikli kohaldamisalasse kuuluvate eksporditud toodete kogused, olenemata sellest, kas nendega seoses maksti tegelikult toetusi või mitte.
Article 15(1)(d) of that regulation is to be interpreted as meaning that all the quantities of exported products which fall under that article must, regardless of whether or not refunds have actually been paid, be taken into account for the purpose of calculating both the exportable surplus and the average loss per tonne of product.
Nimetatud määruse artikli 15 lõike 1 punkti d tuleb tõlgendada nii, et kõiki selle artikli kohaldamisalasse kuuluvate eksporditud toodete koguseid, olenemata sellest, kas nendega seoses maksti tegelikult toetusi või mitte, tuleb võtta arvesse nii eksporditava ülejäägi kui ka keskmise kahjumi arvutamisel toote tonni kohta.
Commission Regulations (EC) No 1762/2003 of 7 October 2003 fixing the production levies in the sugar sector for the 2002/03 marketing year and (EC) No 1775/2004 of 14 October 2004 setting the production levies in the sugar sector for the 2003/04 marketing year are invalid.
Komisjoni 7. oktoobri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1762/2003, millega määratakse kindlaks turustusaastal 2002/2003 kehtivad toodangumaksud suhkrusektoris, ja komisjoni 14. oktoobri 2004. aasta määrus (EÜ) nr 1775/2004, millega määratakse kindlaks turustusaastal 2003/2004 kehtivad toodangumaksud suhkrusektoris, on kehtetud.
Examination of Commission Regulation (EC) No 1837/2002 of 15 October 2002 fixing the production levies and the coefficient for the additional levy in the sugar sector for the marketing year 2001/02 has not disclosed the existence of any factors such as to affect its validity.
Komisjoni 15. oktoobri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1837/2002, millega määratakse kindlaks turustusaastal 2001/2002 kehtivad toodangumaksud ja lisamaksukoefitsient suhkrusektoris, analüüsil ei avastatud selliseid elemente, mis võiksid mõjutada määruse kehtivust.
Case C-304/06 P
Kohtuasi C-304/06 P
Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM)
Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)
(Appeal — Community trade mark — Regulation (EC) No 40/94 — Article 7(1)(b) — Word mark EUROHYPO — Absolute ground for refusal of registration — Trade mark devoid of any distinctive character)
Apellatsioonkaebus — Ühenduse kaubamärk — Määrus (EÜ) nr 40/94 — Artikli 7 lõike 1 punkt b — Sõnamärk EUROHYPO — Registreerimisest keeldumise absoluutne põhjus — Kaubamärk, millel puudub eristusvõime
Opinion of Advocate General Trstenjak delivered on 8 November 2007 . . . .
Kohtujurist V. Trstenjaki ettepanek, esitatud 8. novembril 2007 . . . . . . . .
I - 3300Judgment of the Court (First Chamber), 8 May 2008 . . . . . . . . . . . . .
Euroopa Kohtu otsus (esimene koda), 8. mai 2008 . . . . . . . . . . . . . .
Community trade mark — Definition and acquisition of the Community trade mark — Absolute grounds for refusal — Separate assessment of the different grounds for refusal — Interpretation of the grounds for refusal in the light of the general interest underlying each of them — Assessment of the distinctive character of a trade mark analysing only the descriptive character of the mark
Ühenduse kaubamärk — Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine — Absoluutsed keeldumispõhjused — Erinevate keeldumispõhjuste eraldi hindamine — Keeldumispõhjuste tõlgendamine iga põhjuse aluseks olevat üldist huvi arvestades — Kaubamärgi eristusvõime hindamine üksnes kaubamärgi kirjeldavuse analüüsi põhjal
(Council Regulation No 40/94, Art. 7(1)(b) and (c))
(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 7 lõike 1 punktid b ja c)
SUMMARY — CASE C-304/06 P
KOKKUVÕTE — KOHTUASI C-304/06 P
Community trade mark — Definition and acquisition of the Community trade mark — Absolute grounds for refusal — Marks devoid of any distinctive character
Ühenduse kaubamärk — Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine — Absoluutsed keeldumispõhjused — Kaubamärk, millel puudub eristusvõime
(Council Regulation No 40/94, Art. 7(1)(b))
(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 7 lõike 1 punkt b)
the product or service from others which have another origin.
teatud päritolu, mis lubaks ilma võimaliku segiajamiseta eristada kaupu või tee -nuseid nendest, millel on teine päritolu.
Even if there is a degree of overlap between the respective scope of the absolute grounds for refusal to register a trade mark set out in Article 7(1)(b) to (d) of Regulation No 40/94 on the Community trade mark, it is nevertheless the case that, according to established caselaw, each of the grounds for refusal to register listed in Article 7(1) of Regulation No 40/94 is independent of the others and requires separate examination.
Kuigi määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 7 lõike 1 punktide b—d vastavad kohaldamisalad teatud määral kattuvad, ilmneb väljakujunenud kohtupraktikast, et kõik määruse nr 40/94 artikli 7 lõikes 1 nimetatud keeldumispõhjused on teineteisest sõltumatud ning vajavad eraldi hindamist.
Furthermore, the various grounds for refusal must be interpreted in the light of the public interest underlying each of them. The public interest taken into account in the examination of each of those grounds for refusal may, or even must, reflect different considerations, depending upon which ground for refusal is at issue.
Pealegi tuleb kõnealuseid registreerimisest keeldumise põhjuseid tõlgendada lähtuvalt nendest igaühe aluseks olevast üldisest huvist ning iga keeldumispõhjuse hindamisel arvesse võetud üldine huvi võib või isegi peab väljendama erinevaid kaalutlusi vastavalt asjaomasele keeldumispõhjusele.