natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to Mr Wood, the discrimination consists in the fact that, even though he has lived, worked and paid taxes in France for more than 20 years, he was not awarded the same compensation for victims of crime as his partner and his children, who are French nationals, on the sole ground that he does not have French nationality.
Diskrimineerimist näeb ta selles, et talle keeldutakse hüvitise maksmisest üksnes asjaolu tõttu, et ta ei ole Prantsusmaa kodanik, kuigi ta elab juba üle 20 aasta Prantsusmaal, töötab ja maksab seal makse; samas makstakse hüvitist tema Prantsusmaa kodanikest elukaaslasele ja lastele.
The mother and the siblings were awarded a right to compensation in an amount agreed with the relevant Guarantee Fund (Fonds de garantie).
Emale ning teistele lastele otsustati maksta hüvitist, mille suuruses nad jõudsid kokkuleppele pädeva garantiifondiga (Fonds de Garantie).
However, the Guarantee Fund refused to pay compensation to the dead girl’s father, on the ground that he did not fulfil the requirements under Article 706-3 of the Code de procédure pénale.
Kadunu isale keeldus garantiifond aga hüvitise maksmisest, sest tema puhul ei ole täidetud Code de procédure pénale’i artiklis 706-3 sätestatud tingimused.
In accordance with that provision, only French nationals have a right to compensation if the event giving rise to the harm was committed outside French territory. Given that Mr Wood, unlike the
Selle õigusnormi kohaselt on juhul, kui kahju tekkimise aluseks olev sündmus toimus
By decision of 16 March 2007, the Compensation Board of the Tribunal de grande instance de Nantes stayed proceedings and referred the following question to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Neil asjaoludel otsustas Nantes’i Tribunal de Grande Instance hüvitiste komisjon 16. märtsil 2006 menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
Interpretation of the question
Eelotsuse küsimuse tõlgendamine
‘In the light of the general principle of nondiscrimination on grounds of nationality, set out in Article 7 of the Treaty of Rome, are the provisions of Article 706-3 of the French Code de procédure pénale compatible or not with Community law in that a citizen of the European Community, residing in France, the father of a child having French nationality who died outside [French] territory, does not have a right to compensation paid by the Fonds de garantie on the sole ground of his nationality?’
„Kas Prantsusmaa Code de procédure pénale’i artikli 706-3 sätted on Rooma lepingu artiklist 7 tulenevat kodakondsuse alusel diskrimineerimise keelu üldpõhimõtet arvestades kooskõlas ühenduse õigusega, kui Prantsusmaal elavale Euroopa Liidu kodanikule, kelle Prantsuse kodanikust laps suri välismaal, ei maksta garantiifondi poolt hüvitist üksnes tema kodakondsuse tõttu?”
The question refers to Article 7 of the Treaty of Rome.
Eelotsuse küsimus tugineb EMP lepingu artiklile 7.
However, the prohibition of any discrimination on grounds of nationality now appears, in identical terms, in the first paragraph of Article 12 of the Treaty establishing the European Community (EC).
Diskrimineerimise keeld kodakondsuse alusel sisaldub nüüdseks sama sõnastusega EÜ asutamislepingu artikli 12 lõikes 1.
In addition, the first paragraph of Article 12 EC is applicable ratione temporis to the present case.
EÜ artikli 12 lõige 1 on käesolevas asjas kohaldatav ratione temporis.
Therefore, below, reference will be made to the first paragraph of Article 12 EC.
Järgnevas tuginetakse seetõttu EÜ artikli 12 lõikele 1.
In the proceedings before the Court of Justice, James Wood and the Guarantee Fund submitted written and oral observations, as did the French Government and the Commission.
Euroopa Kohtu menetluses esitasid lisaks põhikohtuasja hagejale ning kostjale kirjalikke ja suulisi märkusi ka Prantsuse valitsus ja komisjon.
In addition, the Italian and the Portuguese Government submitted written observations to the Court of Justice.
Lisaks esitasid kirjalikke märkusi ka Itaalia ning Portugali valitsused.
In the light of the wording of the question, it should moreover be noted, that, in accordance with consistent caselaw, in proceedings under Article 234 EC, the Court does not have jurisdiction to rule on the compatibility of a national measure with Community law.
Arvestades eelotsuse küsimuse sõnastust, tuleb selgituseks viidata sellele, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt puudub EÜ artikli 234 alusel algatatud eelotsusetaotluse menetluses Euroopa Kohtul õigus otsustada siseriiklike meetmete kooskõla üle ühenduse õigusega.
However, it does have jurisdiction to supply the national court with a ruling on the interpretation of Community law so as to enable that court to determine whether such compatibility exists in order to decide the case before it. 4
Küll võib ta anda eelotsusetaotluse esitanud kohtule kõik ühenduse õiguse tõlgendamise juhtnöörid, mis võimaldavad viimasel hinnata nimetatud kooskõla tema menetluses oleva kohtuasja lahendamiseks. 4
A — Admissibility of the reference for a preliminary ruling
A. Eelotsusetaotluse vastuvõetavus
Consequently, the question referred for a preliminary ruling must be understood to be a request for an interpretation of the first paragraph of Article 12 EC.
Seetõttu tuleb eelotsuse küsimust tõlgendada nii, et selles on esitatud küsimus EÜ artikli 12 lõike 1 tõlgendamise kohta.
4 — See Case C-237/04 Enirisorse [2006] ECR I-2843, paragraph 24; Case C-28/99 Verdonck and Others [2001] ECR I-3399, paragraph 28; and Case C-292/92 Hünermund and Others [1993] ECR I-6787, paragraph 8.
4 – Vt üksnes 23. märtsi 2006. aasta otsus kohtuasjas C-237/04: Enirisorse (EKL 2006, lk I-2843, punkt 24); 3. mai 2001. aasta otsus kohtuasjas C-28/99: Verdonck jt (EKL 2001, lk I-3399, punkt 28) ja 15. detsembri 1993. aasta otsus kohtuasjas C-292/92: Hünermund jt (EKL 1993, lk I-6787, punkt 8).
Before I examine the question referred for a preliminary ruling, I have briefly to address two issues relating to the admissibility of the question.
Enne kui alustan eelotsuse küsimuste käsitlemist, tuleb lühidalt peatuda kahel aspektil, mis puudutavad eelotsusetaotluse vastuvõetavust.
The present reference for a preliminary ruling essentially asks whether the first paragraph of Article 12 EC must be interpreted as precluding a national provision according to which only nationals of a Member State are entitled to receive compensation payable to victims of crimes committed outside that State, with the result that compensation is denied to a national of another Member State residing in that Member State.
Eelotsusetaotluse esemeks on küsimus sellest, kas EÜ artikli 12 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklik regulatsioon, mis näeb ette hüvitise maksmise üksnes riigi enda kodanikest kuriteoohvritele, kui kuritegu on sooritatud välismaal, ning välistab sellisel juhul hüvitise maksmise teise liikmesriigi kodanikule, kelle elukoht on selles liikmesriigis.
Moreover, one could ask whether, for the purposes of Article 234 EC, the Compensation Board which has referred the question to the Court of Justice is a court entitled to make a reference.
Lisaks sellele võib esitada küsimuse, kas hüvitiste komisjon, kes esitas Euroopa Kohtule käesoleva eelotsusetaotluse, on üldse kohus EÜ artikli 234 mõttes, kellel on õigus taotleda eelotsust.
In this respect, reference can be made to the Opinion in Cowan, in which Advocate General Lenz correctly stated, following a detailed explanation, that such a board had to be regarded as a court for the purposes of Article 234 EC.
Siinkohas võib igatahes viidata kohtujuristi ettepanekule Cowani kohtuasjas, kus kohtujurist Lenz leidis oma seisukohta üksikasjaliselt põhjendades õigesti, et taoline komisjon on vaadeldav kohtuna EÜ artikli 234 mõttes.
5 He argued that such a board is an independent judicial body responsible for adjudicating on claims for compensation by victims of crime; it has a legislative basis, has been conceived as a court of compulsory jurisdiction and arrives at its decisions by the application of legal rules, in particular the Code de procédure pénale.
5Ta põhjendas oma seisukohta sellega, et komisjoni puhul on tegemist sõltumatu instantsiga, mis on ellu kutsutud kuriteoohvritele hüvitiste maksmisel tekkivate vaidluste lahendamiseks; ta on loodud seaduse alusel ja tegemist on kohustusliku kohtualluvusega ning ta teeb oma otsused õigusnormidele, eelkõige Code de procédure pénale’ile tuginedes.
Before discussing the implications of the first paragraph of Article 12 EC for that national provision, one must first take a closer look at Directive 2004/80.
Enne kui arutada EÜ artikli 12 lõikest 1 siseriiklikule regulatsioonile tulenevate tagajärgede üle, tuleb käsitleda direktiivi 2004/80.
Interim conclusion
Vahekokkuvõte
Directive 2004/80 relating to compensation to crime victims
Direktiiv 2004/80, mis käsitleb kuriteoohvritele hüvitise maksmist
Consequently, the reference for a preliminary ruling from the Compensation Board of the Tribunal de grande instance de Nantes is admissible.
Tribunal de Grande Instance de Nantes’i hüvitiste komisjoni eelotsusetaotlus on järelikult vastuvõetav.
5 — Opinion of Advocate General Lenz in Case 186/87 Cowan [1989] ECR 195, point 7.
5 – Kohtujurist Lenzi 6. detsembri 1988. aasta ettepanek kohtuasjas 186/87: Cowan (EKL 1989, lk 195, punkt 7).
In its judgment in Cowan (cited in footnote 2), the Court of Justice tacitly assumed that such a board was entitled to make a reference.
Euroopa Kohus lähtus eespool 2. joonelauses märkuses viidatud Cowani kohtuotsuses vaikides taolise komisjon esitatud eelotsusetaotluse vastuvõetavusest.
The Portuguese and Italian Governments have rightly pointed out that the area
Portugali ja Itaalia valitsused viitavad õigesti sellele, et väljaspool liikmesriigi
Scope of application of the prohibition of discrimination of compensation for victims of crimes committed outside the territory of a Member State has not been harmonised.
Diskrimineerimise keelu kohaldamisala territooriumi toimunud kuriteo ohvritele hüvitiste maksmise valdkond ei ole harmoniseeritud.
It is true that, as regards the subject area of compensation for victims of crime, a Community act has been passed, namely Directive 2004/80.
Küll on kuriteoohvritele hüvitise maksmise teema kohta olemas üks ühenduse õigusakt, nimelt direktiiv 2004/80.
However, Article 17 of that directive makes it clear that it does not prevent Member States from introducing or retaining provisions for the purpose of compensating victims of crime committed outside their territory, or any other person affected by such a crime.
Nimetatud direktiivi artikli 17 kohaselt ei välista käesolev direktiiv liikmesriikide poolt sätete kehtestamist või säilitamist hüvitise maksmiseks väljaspool nende territooriumi sooritatud kuritegude ohvritele või muudele kõnealustest kuritegudest puudutatud isikutele.
The first paragraph of Article 12 EC prohibits any discrimination on grounds of nationality within the scope of application of the Treaty.
EÜ artikli 12 lõige 1 keelab lepingus käsitletud valdkondades igasuguse diskrimineerimise kodakondsuse alusel.
Therefore, it must be examined first whether the circumstances of the present case bring it within the scope of application of the Treaty.
Järgnevalt tuleb seega esmalt kontrollida, kas käesolevas asjas esinevatel asjaoludel on tegemist lepingus käsitletud valdkonnaga.
Those two governments conclude, on the basis of the fact that the Member States retain that competence, that Community law does not determine Member State legislation in this area. However, that is not a conclusion that can be drawn from the competence of the Member States.
Ühenduse õiguse kohaldamisalasse kuuluvad tänaseks väljakujunenud Euroopa Kohtu praktika kohaselt ka olukorrad, mis on seotud asutamislepinguga tagatud põhivabaduste kasutamisega, ning eelkõige
According to the settled caselaw of the Court of Justice, situations falling within the scope of application of Community law include those involving the exercise of the fundamental freedoms guaranteed by the Treaty, in particular those involving the freedom to move and reside within the territory of the Member States, as conferred by Article 18 EC. 7
Mõlemad nimetatud valitsused tuletavad sellest liikmesriikide pädevusest, et ühenduse õigusest ei tulene etteantud nõudeid liikmesriikide seadusandlusele selles valdkonnas.
Member States must exercise that competence consistently with Community law. 6
need, mis puudutavad EÜ artikliga 18 antud õigust vabalt liikuda ja elada liikmesriikide territooriumil. 7
Therefore, the present case falls within the scope of application of the Treaty, either because Mr Wood moved to France, where he is engaged in an economic activity, or because he exercised his right to freedom of movement as a citizen of the Union.
Käesolevas asjas on tegemist lepingus käsitletud valdkonnaga kas seetõttu, et J. Wood on asunud elama ja töötama Prantsusmaale, või seetõttu, et ta kasutab liidu kodanikuna isikute vaba liikumise õigust.
Therefore, it has to be examined below whether the prohibition of discrimination laid down in Article 12 EC sets parameters, and, if so, what those parameters are.
6Seetõttu tuleb järgnevalt uurida, kas EÜ artiklis 12 sätestatud diskrimineerimise keelust tulenevad nõuded, ja kui vastus on jaatav, siis millised need on.
6 — See Case C-101/05 Skatteverket [2007] ECR I-11531, paragraph 19, and Cowan (cited in footnote 2), paragraph 19.
7 – Vt 11. septembri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-318/05: komisjon vs. Saksamaa (EKL 2007, lk I-6957, punkt 126); 11. septembri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-76/05: Schwarz ja Gootjes-Schwarz (EKL 2007, lk I-6849, punkt 87); 23. oktoobri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-11/06: Morgan (EKL 2007, lk I-9161, punkt 23); 12. juuli 2005. aasta otsus kohtuasjas C-403/03: Schempp (EKL 2005, lk I-6421, punkt 18); 2. oktoobri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-148/02: Garcia Avello (EKL 2003, lk I-11613, punkt 24) ja 24. novembri 1998. aasta otsus kohtuasjas C-274/96: Bickel ja Franz (EKL 1998, lk I-7637, punkt 15).
7 — See Case C-318/05 Commission v Germany [2007] ECR I-6957, paragraph 126; Case C-76/05 Schwarz and Gootjes-Schwarz [2007] ECR I-6849, paragraph 87; Joined Cases C-11/06 and C-12/06 Morganand Bucher [2007] ECR I-9161, paragraph 23; Case C-403/03 Schempp [2005] ECR I-6421, paragraph 18; Case C-148/02 Garcia Avello [2003] ECR I-11613, paragraph 24; and Case C-274/96 Bickel and Franz [1998] ECR I-7637, paragraph 15.
6 – Vt üksnes 18. detsembri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-101/05: Skatteverket (EKL 2007, lk I-1151, punkt 19) ja eespool 2. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Cowan, punkt 19.
WOOD als of the Member States, enabling those among such nationals who find themselves in the same situation to enjoy the same treatment in law irrespective of their nationality, subject to such exceptions as are expressly provided for in that regard. 8
WOOD valdkondades kohelda seaduse ees võrdselt sõltumata nende kodakondsusest, ilma et see piiraks sõnaselgelt ettenähtud erandite kohaldamist. 8
The reference for a preliminary ruling does not contain detailed information concerning Mr Wood’s professional situation.
Eelotsusetaotlusest ei nähtu lähemaid andmeid J. Woodi tööalase olukorra kohta.
It merely mentions, on one occasion, that Mr Wood submits that he has been living and working in France for more than 20 years.
Üksnes ühes kohas on mainitud, et ta tugineb sellele, et on juba üle 20 aasta Prantsusmaal elanud ja töötanud.
However, it is not made clear in the reference whether he is an employee or self-employed.
Seal ei ole aga täpsustatud, kas ta töötab töölepingu alusel või eraettevõtjana.
Nor is it clear whether his assertions are undisputed, or whether the reference merely repeats what the applicant has submitted.
Lisaks ei ole selge, kas hageja poolt selles osas esitatu suhtes puudub pooltel vaidlus või on edasi antud üksnes hageja esitatud väiteid.
It will be for the Compensation Board of the Tribunal de grande instance de Nantes to determine in concrete terms whether the present case falls within the scope of application of the Treaty by virtue of Article 39 EC, Article 43 EC or Article 18 EC.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesandeks on selgitada, kas käesoleval juhul on tegemist asutamislepingu kohaldamisalaga konkreetselt EÜ artikli 39, EÜ artikli 43 või EÜ artikli 18 alusel.
If one relies on this information, it means that at the moment in time that is relevant to determining whether a right to compensation exists, Mr Wood was either exercising his right to freedom of movement for workers under Article 39 EC or his right to freedom of establishment under Article 43 EC.
Kui tugineda esitatud andmetele, kasutas J. Wood võimaliku hüvitise saamise õiguse tekkimise ajahetkel olenevalt oma töötamise laadist kas töötajate liikumisvabadust EÜ artikli 39 järgi või asutamisõigust EÜ artikli 43 järgi.
To conclude, there is no doubt that Mr Wood’s situation falls within the scope of application of the Treaty, which means that he can invoke his right not to be subject to discrimination on grounds of nationality.
Lõpptulemusena on kindel, et J. Woodi olukord kuulub asutamislepingus käsitletud valdkonda, ning ta saab seega tugineda õigusele, et teda ei diskrimineeritaks kodakondsuse alusel.
Unequal treatment
Ebavõrdne kohtlemine
Therefore, it has to be examined below whether Mr Wood has been subject to discrimination on the ground of his nationality.
Järgnevalt tuleb niisiis uurida, kas J. Woodi diskrimineeriti tema kodakondsuse alusel.
According to the Guarantee Fund, it has already been determined that there has been
Garantiifondi arvates ei ole tegemist ebavõrdse kohtlemisega.
8 — See, inter alia, Commission v Germany (cited in footnote 7), paragraph 125; Case C-138/02 Collins [2004] ECR I-2703, paragraph 61; Garcia Avello (cited in footnote 7), paragraphs 22 and 23; Case C-224/98 D’Hoop [2002] ECR I-6191, paragraph 28; and Case C-184/99 Grzelczyk [2001] ECR I-6193, paragraph 31.
8 – Vt muu hulgas eespool 7. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas komisjon vs. Saksamaa, punkt 125; 23. märtsi 2004. aasta otsus kohtuasjas C-138/02: Collins (EKL 2004, lk I-2703, punkt 61); eespool 7. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Garcia Avello, punktid 22 ja 23; 11. juuli 2002. aasta otsus kohtuasjas C-224/98: D’Hoop (EKL 2002, lk I-6191, lk 28) ja 20. septembri 2001. aasta otsus kohtuasjas C-184/99: Grzelczyk (EKL 2001, lk I-6193, punkt 31).
The status of citizen of the Union is destined to be the fundamental status of nation-
Liikmesriikide kodanike põhistaatus on olla liidu kodanik, mis tähendab, et liikmesriikide kodanikke, kes on sarnases olukorras, tuleb asutamislepingus käsitletud
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-164/07 no unequal treatment.
KOHTUJURIST KOKOTT’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-164/07
The Guarantee Fund states as a reason inter alia that Mr Wood would have received compensation if he had given up his British citizenship and accepted French nationality.
Ühendkuningriigi kodakondsusest ning võtnud endale Prantsusmaa kodakondsuse.
Contrary to the submission of the Guarantee Fund, it is irrelevant for the purposes of establishing discrimination that Mr Wood could have acquired the right to compensation by changing his nationality.
Diskrimineerimise olemaolu seisukohalt on järelikult – vastupidiselt kostja arvamusele – tähtsusetu, et J. Woodil oleks kodakondsust vahetades õigus hüvitist saada.
According to consistent caselaw, the prohibition of discrimination requires that comparable situations must not be treated differently and that different situations must not be treated in the same way unless such treatment is objectively justified. 9
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt eeldab diskrimineerimise keeld, et sarnaseid olukordi ei koheldaks erinevalt ega erinevaid olukordi ühtemoodi, välja arvatud juhul, kui selline kohtlemine on objektiivselt põhjendatud. 9
Therefore, the question that remains to be examined is whether that discrimination is justifiable.
Seega tuleb kontrollida, kas diskrimineerimist saab õigustada.
Comparing Mr Wood’s situation with that of his French partner, it becomes obvious that, in the present case, comparable situations are being treated differently.
Seda, et käesoleval juhul on tegemist sarnaste olukordade erineva kohtlemisega, näitab see, kui võrrelda J. Woodi olukorda tema Prantsuse elukaaslase olukorraga.
Both have lived together in France for more than 20 years and lost their daughter as a result of a crime committed outside French territory.
Mõlemad on elanud koos Prantsusmaal üle 20 aasta ja kaotasid oma tütre välismaal toimepandud kuriteo läbi.
They are both related to the same degree to the deceased and have therefore suffered the same harm.
Nad on surnuga ühesugustes sugulussidemetes ning kandsid seetõttu samasugust kahju.
A difference in treatment can be justified only if it is based on objective considerations independent of nationality and is proportionate to the legitimate aim of the national provisions. 10
Sellist erinevat kohtlemist saab õigustada vaid siis, kui see põhineb asjaomaste isikute kodakondsusest sõltumatutel objektiivsetel ja siseriiklikus õiguses õiguspäraselt taotletud eesmärgi suhtes proportsionaalsetel kaalutlustel. 10
It is questionable whether a national rule that discriminates directly on grounds of
Küsitav on, kas otseselt kodakondsuse alusel diskrimineerivat siseriiklikku regulat-
10 — Case C-209/03 Bidar [2005] ECR I-2119, paragraph 54; Case C-258/04 Ioannidis [2005] ECR I-8275, paragraph 29; D’Hoop (cited in footnote 8), paragraph 36; Bickel and Franz (cited in footnote 7), paragraph 27; and Garcia Avello (cited in footnote 7), paragraph 31.
10 – 15. märtsi 2005. aasta otsus kohtuasjas C-209/03: Bidar (EKL 2005, lk I-2119, punkt 54); 15. septembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C-258/04: Ioannidis (EKL 2005, lk I-8275, punkt 29); eespool 8. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus D’Hoop, punkt 36; eespool 7. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Bickel ja Franz, punkt 27, ja eespool 7. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Garcia Avello, punkt 31.
9 — See Case C-300/04 Eman and Sevinger [2006] ECR I-8055, paragraph 57; Case C-344/04 IATA and ELFAA [2006] ECR I-403, paragraph 95; and Garcia Avello (cited in footnote 7), paragraph 31.
9 – Vt üksnes 12. septembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-300/04: Eman ja Sevinger (EKL 2006, lk I-8055, punkt 57); 10. jaanuari 2006, aasta otsus kohtuasjas C-344/04: IATA ja ELFAA (EKL 2006. lk I-403, punkt 95) ja eespool 7. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Garcia Avello, punkt 31.
It compensates not only direct victims of crime, but also indirect victims, with a wide definition given to the concept of ‘indirect victim’.
WOOD üksnes kuritegude otsestele ohvritele, vaid ka kaudsetele ohvritele ning kaudse ohvri mõistet tõlgendatakse samuti väga laialt.
nationality can ever be justified.
siooni saab üldse õigustada.
11 However, there is no need to discuss this here, since — even if one assumes that it may be possible to provide such a justification — it must be concluded that, in the present case, no such justification exists.
11 Seda küsimust ei pea siin aga lähemalt käsitlema, sest – isegi kui lähtuda sellise õigustusvõimaluse olemasolust – tuleks käesolevas asjas lõpptulemusena eitada õigustuse olemasolu.
The Portuguese Government considers that the idea of national solidarity provides a justification, so that a Member State can restrict the payment of compensation for crimes committed outside its own territory to its own nationals.
Portugali valitsus leiab, et õigustus tuleneb siseriiklikust solidaarsusest, mistõttu võib liikmesriik näha ette hüvitise maksmise väljaspool tema territooriumi sooritatud kuritegude korral üksnes enda kodanikele.