natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The new EU action plan on drugs and the new UN political declaration and action plan both reflect the international commitment to reduce drug use and the harms it can cause.
Nii ELi uus narkootikumidealane tegevuskava kui ka ÜRO uus poliitiline deklaratsioon ja tegevuskava kajastavad rahvusvahelisi püüdlusi vähendada uimastitarbimist ning selle tekitatud kahju.
To achieve these objectives constitutes a major challenge and will only be achieved if the planned actions are widely implemented.
Nende eesmärkide täitmine on raske ülesanne, mis nõuab kavandatud meetmete ulatuslikku rakendamist.
Monitoring and evaluation are key elements in this process, as they allow us to keep our policies on course and chart the progress made.
Selle protsessi võtmetegurid on seire ja hindamine, mis võimaldavad meil poliitikaid õigel kursil hoida ning saavutatud edu kaardistada.
The conference demonstrated that Europe has developed as a formidable laboratory to study and understand drug use and drugrelated responses, and this now provides us with considerable opportunities for collective learning and knowledge sharing.
Konverents näitas, et Euroopas on välja kujunenud hiiglaslik baas uimastitarbimise ja uimastitega seotud vastumeetmete uurimiseks ja mõistmiseks, mis annab meile hea võimaluse koos õppimiseks ning teadmiste jagamiseks.
Nowhere else exists such a large group of culturally different countries who demonstrate a common determination in improving their understanding and responses to this complex social problem.
Mitte kusagil mujal ei ole nii suurt erineva kultuuritaustaga riikide kogumit, kes oleksid ühiselt otsustanud parandada oma arusaamist sellest keerulisest probleemist ning koos sellele lahendusi otsida.
This can be seen in the development of a transversal drug monitoring system that encompasses 30 countries with a combined population of more than half a billion people.
Seda tõestab 30 riiki ning nende enam kui poolt miljardit elanikku hõlmava valdkondadevahelise uimastiseiresüsteemi väljatöötamine.
It can also be seen in the EU drugs strategy and action plan, tools that are designed to take stock of the information available and elaborate it into practical and collective action.
Seda tõestab ka Euroopa Liidu narkostrateegia ja narkootikumidealase tegevuskava koostamine, sest need abivahendid kavandati ju selleks, et koondada saadaval olev teave ning töötada selle põhjal välja ühised praktilised meetmed.
This is particularly important now, as our Member States face hard choices about funding priorities, and are ever more focused on the need to gain maximum benefit from the investments that have been made.
Praegu on see eriti oluline, sest meie liikmesriikidel tuleb teha raskeid valikuid seoses rahastamisele kuuluvate eelisvaldkondadega ning tehtud investeeringutest oodatakse maksimaalset kasu. Me
• the Pompidou Group of the Council of Europe, the United Nations Office on Drugs and Crime, the WHO Regional Office for Europe, Interpol, the World Customs Organisation, the ESPAD project and the Swedish Council for Information on Alcohol and other Drugs (CAN);
• Euroopa Nõukogu Pompidou gruppi, ÜRO Uimastikontrolli ja Kriminaalpreventsiooni Bürood, Maailma Terviseorganisatsiooni Euroopa Regionaalbürood, Interpoli, Maailma Tolliorganisatsiooni, projekti ESPAD, Alkoholi ja muude sõltuvusttekitavate ainete Rootsi teabenõukogu (CAN);
• the Translation Centre for the Bodies of the European Union and the Publications Office of the European Union.
• Euroopa Liidu Asutuste Tõlkekeskust ja Euroopa Liidu Väljaannete Talitust.
The network is comprised of national focal points in the EU Member States, Norway, the candidate countries and at the European Commission.
Teabevõrk koosneb liikmesriikide, Norra, kandidaatriikide ja Euroopa Komisjoni teabekeskustest.
The contact details of the national focal points may be found at: http://www.emcdda.europa.eu/about/partners/reitox-network
Riikide teabekeskuste kontaktandmed on esitatud aadressil http://www.emcdda.europa.eu/about/partners/reitox-network
This annual report is based on information provided to the EMCDDA by the EU Member States, the candidate countries Croatia and Turkey, and Norway in the form of a national report.
Käesolev aastaaruanne on koostatud teabe põhjal, mis on EMCDDA-le esitatud Euroopa Liidu liikmesriikide, kandidaatriikide Horvaatia ja Türgi ning Norra riiklike aruannetena.
The statistical data reported here relate to the year 2007 (or the last year available).
Aastaaruandes on kasutatud 2007. aasta (või viimase aasta, mille kohta olid andmed kättesaadavad) statistilisi andmeid.
Graphics and tables in this report may reflect a subset of EU countries; the selection is made on the basis of those countries from which data are available for the period of interest.
Aastaaruande graafikud ja tabelid võivad kajastada Euroopa Liidu liikmesriikide andmeid valikuliselt: valik on tehtud riikidest, mille kohta olid andmed uuritavast ajavahemikust olemas.
For purity or potency and retail prices, analyses are based on the reported mean or mode or, in their absence, the median.
Kõik puhtuse või kanguse ja jaehindade analüüsid põhinevad teatatud keskmistel või modaalsetel väärtustel või nende puudumise korral mediaanväärtustel.
Reports of the prevalence of drug use based on general population surveys mostly refer to the national population aged from 15 to 64 years.
Üldistel rahvastiku-uuringutel põhinevates narkootikumide levimuse aruannetes on enamasti arvestatud rahvastikku vanuses 15–64 aastat.
Countries using different upper or lower age limits include: Bulgaria (18–60), the Czech Republic (18), Denmark (16), Germany (18), Hungary (18–59), Malta (18), Sweden (16) and the United Kingdom (16–59).
Muid ülemisi või alumisi vanusepiire kasutavad riigid on järgmised: Bulgaaria (18–60), Tšehhi Vabariik (18), Taani (16), Saksamaa (18), Ungari (18–59), Malta (18), Rootsi (16) ja Ühendkuningriik (16–59).
Prevalence data for the United Kingdom refers to England and Wales.
Ühendkuningriigi levimuse andmed hõlmavad Inglismaad ja Walesi.
Analysis of trends is based only on those countries providing sufficient data to describe changes over the period specified.
Suundumuste analüüs põhineb ainult nendel riikidel, kes esitasid piisavalt andmeid kõnealuse perioodi jooksul toimunud muutuste kirjeldamiseks.
Figures for 2006 may substitute for missing 2007 values in trend analysis of drug market data; for the analysis of other trends, missing data may be interpolated.
Uimastituru suundumuste analüüsis võivad 2006. aasta näitajad asendada puuduvaid 2007. aasta väärtusi, muude suundumuste analüüsis võivad puuduvad andmed olla interpoleeritud.
Information on the availability and provision of various interventions in Europe is generally based on the informed judgement of national experts, collected through structured questionnaires.
Teave erinevate sekkumiste kättesaadavuse ja pakkumise kohta Euroopas põhineb üldiselt riiklike ekspertide kaalutletud otsustel, mille kogumiseks kasutatakse struktureeritud küsimustikke.
The term ‘reports’ for drug law offences may describe different concepts in different countries.
Narkoseaduste rikkumiste puhul võib termin „raport” eri riikides olla eri tähendusega.
The annual report is available for downloading in 23 languages and may be found at http://www.emcdda.europa.eu/publications/annual-report/2009
Aastaaruanne 23 keeles allalaadimiseks on kättesaadav aadressil http://www.emcdda.europa.eu/publications/annualreport/2009
The 2009 statistical bulletin (http://www.emcdda.europa.eu/stats09) presents the full set of source tables on which the statistical analysis in the annual report is based.
2009. aasta statistikabülletään (http://www.emcdda.europa.eu/stats09) sisaldab kõiki aastaaruande statistilises analüüsis allikatena kasutatud tabeleid.
Country overviews (http://www.emcdda.europa.eu/publications/country-overviews) provide a top-level, graphical summary of key aspects of the drug situation for each country.
Riikide ülevaated (http://www.emcdda.europa.eu/publications/country-overviews) sisaldavad iga riigi kohta graafilisel kujul esitatud suure usaldusväärtusega kokkuvõtet narkoolukorra põhiaspektidest.
The national reports of the Reitox focal points give a detailed description and analysis of the drugs problem in each country and are available on the EMCDDA website (http://www.emcdda.europa.eu/publications/national-reports).
Reitoxi riikide teabekeskuste aruanded sisaldavad põhjalikku ülevaadet ja analüüsi uimastiprobleemidest igas riigis ning need aruanded on kättesaadavad EMCDDA veebisaidil (http://www.emcdda.europa.eu/publications/national-reports).
Commentary Hitting a moving target — the challenge of developing a pragmatic policy response to a changing drug problem
Ülevaade Pidevalt muutuva uimastiprobleemi lahendamiseks pragmaatilise poliitika väljatöötamine on muutuva eesmärgi poole püüdlemine
A strong consensus also emerged from the UNGASS meeting on the need for effective global monitoring of the drug phenomenon, especially given the continued growth of problems in developing and transitional countries.
USA viimaste poliitiliste avalduste põhjal võib teha järelduse, et üldiselt on riik hakanud lähenema Euroopa mudelile.
The reporting mechanism developed to assess the implementation of the UNGASS action plans has been criticised.
Eriistungi kohtumistel leiti üksmeelselt, et narkoolukorra tõhusat ülemaailmset seiret on vaja, eelkõige põhjusel, et probleemid arengumaades ja siirderiikides muutuvad üha suuremaks.
But with its demise, important areas of work, particularly those concerning demand reduction measures remain outside of the existing global reporting framework.
Mehhanismi, millega hinnatakse eriistungi tegevuskava rakendamist, on kritiseeritud, kuid ilma selleta jääksid olulised töövaldkonnad, eelkõige nõudluse vähendamise meetmetega seotud valdkonnad, senisest ülemaailmsest teavitamisraamistikust välja.
This issue is likely to be an important topic for the forthcoming session of the Commission on Narcotic Drugs.
Ilmselt käsitletakse seda teemat põhjalikult narkootikumide komisjoni järgmisel kohtumisel.
Law enforcement practice confronted by competing policy objectives
Õiguskaitseasutuste tava ja omavahel konkureerivad poliitikaeesmärgid
This report covers an important period for drug policy, both in Europe and beyond.
Käesolev aruanne hõlmab ajavahemikku, mis on narkopoliitika seisukohalt oluline nii Euroopa jaoks kui ka väljaspool Euroopat.
In the European Union, we have seen the evaluation of the 2005–08 drug action plan — the fifth since 1990 — and the drafting and launch of its successor, operative for the years 2009–12.
Oleme Euroopa Liidus olnud tunnistajaks aastaid 2005–2008 hõlmanud narkootikumidealase tegevuskava — mis on alates 1990. aastast viies — hindamisele ning sellele järgnenud tegevuskava (2009–2012) koostamisele ja käivitamisele.
Although attention is often given to the differences that exist between Member States in their drug policies, from a historical perspective the considerable agreement that is now evident in discussions at European level is striking.
Olgugi et sageli pööratakse tähelepanu liikmesriikide uimastipoliitikates valitsevatele erinevustele, on ajaloolisest perspektiivist vaadatuna Euroopa taseme aruteludes nüüdseks saavutatud kooskõla väga suur.
Member States may still have distinct policy perspectives, to some extent reflecting distinct national realities; nonetheless, in many areas, the debate appears increasingly mature and consensus driven.
Vaatamata erinevustele liikmesriikide poliitikaseisukohtades, mis kajastavad teataval määral erinevusi riikide tegelikus olukorras, näib arutelu muutuvat üha põhjalikumaks ja üksmeelsemaks.
This has permitted a new EU action plan that can be described as pragmatic, focused and targeted.
Tänu sellele oli võimalik koostada uus Euroopa Liidu tegevuskava, mida võiks kirjeldada kui pragmaatilist, sihikindlat ja eesmärgipärast dokumenti.
This approach is concretely illustrated in the attention given to specific areas of practice such as the prevention of drugrelated deaths, working in prison settings and improving the quality of treatment and other interventions.
Seda näitab tähelepanu pööramine konkreetsetele valdkondadele, näiteks uimastitega seotud surmade ennetamine, töötamine vanglakeskkonnas, ravi ja muu sekkumise kvaliteedi parandamine.
Drug law enforcement receives a high profile in this year’s annual report, and a ‘Selected issue’ addresses the sentencing and other outcomes of those charged with drug offences.
Õiguskaitseasutuste tegevusele narkootikumivaldkonnas pööratakse käesoleva aasta aruandes suurt tähelepanu ning valikteemas käsitletakse uimastitega seotud õigusrikkumistes süüdi mõistetud isikute karistusi ja muid neile suunatud meetmeid.
The number of violations of drug laws reported in Europe continues to grow.
Uimastiseaduste rikkumistest teatamiste arv kasvab Euroopas pidevalt.
And although the data are difficult to interpret, this observation raises questions about the extent to which law enforcement practice is in step with policy objectives in this area.
Kuigi neid andmeid on raske tõlgendada, tekitab see seik kahtlusi, kas õiguskaitseasutuste tegevus narkovaldkonnas suudab ikka sammu pidada valdkonna poliitikaeesmärkidega.
Internationally, considerable public and professional interest has been stimulated by the discussions leading up to the adoption of a new United Nations political declaration and plan of action to fight the global drug problem, which followed the review of the goals set at the 1998 Special Session of the General Assembly (UNGASS).
Üldiselt on Euroopa poliitika arutelus hakanud kujunema seisukoht, et esmatähtsaks tuleb pidada pigem uimastite pakkumise piiramist kui tarbimise vähendamist.
In this debate, Europe has provided a strong voice for drug policies that are balanced, scientifically grounded and humane.
Seda põhimõtet järgides on mõni riik suurendanud uimastite pakkumisega seotud õigusrikkumiste kriminaalkaristusi või kehtestanud minimaalsed karistusmäärad.
This has helped to ensure that, in the final agreement, the key progressive elements of the original 1998 UNGASS documents were preserved.
On raske mõõta, kui palju võtavad poliitika väljatöötajad arvesse rõhuasetuse nihkumist tarbijatelt uimastite pakkujatele.
Although the UN discussions at times were heated and sometimes reflected entrenched political and ideological positions, there were also signs that a more pragmatic and reasoned approach to identifying what constitutes effective action may be gaining ground.
Üksnes vähestes riikides ületab uimastite pakkumisega seotud õigusrikkumiste arv uimastite omamisega seotud õigusrikkumiste arvu.
The USA, for example, softened its approach to the provision of sterile injecting equipment to reduce the risk of blood-borne infections, reflecting the substantial evidence base for effectiveness that now exists in this area.
Üldiselt on pakkumisega seotud õigusrikkumiste arv kasvanud, kuid uimastite omamise ja tarbimisega seotud õigusrikkumiste arv on kasvanud veelgi
Broadly speaking, the European policy debate has moved towards the view that priority should be given to interdiction activities targeting the supply rather than the use of drugs.
Rahvusvahelisel tasandil on avalikkuse ja asjatundjate hulgas märkimisväärset huvi tekitanud arutelud, mille tulemusel võeti vastu uus ÜRO poliitikategevuskava ja maailma uimastiprobleemi vastu võitlemise tegevuskava, millele järgnes ÜRO Peaassamblee 1998. aasta maailma uimastiprobleemide eriistungil püstitatud eesmärkide läbivaatamine.
Reflecting this, in some countries the legal penalties applicable to supply-related offences have been raised or minimum tariffs have been introduced.
Neis aruteludes on Euroopa innukalt toetanud tasakaalukat, teaduslikult põhjendatud ja humaanset uimastipoliitikat.
The extent to which this shift in emphasis away from users and towards drug suppliers is being translated into policing practice is difficult to gauge.
See on aidanud tagada, et lõplikku kokkuleppesse kaasati eriistungi 1998. aastal vastu võetud esialgse dokumendi kõige olulisemad edumeelsed elemendid.
Only in a few countries do offences related to drug supply outnumber those for drug possession. Overall, the number of supply-related offences has increased; but the number of offences related to possession or use of drugs has also increased, and to an even greater degree.
Kuigi ÜROs peetud arutelud muutusid aeg-ajalt üsna ägedaks, kajastades mõningatel juhtudel ka sügavalt juurdunud poliitika- ja ideoloogiaseisukohti, andsid need ühtlasi märku soovist kasutada tõhusa tegutsemisviisi väljaselgitamise jaoks pragmaatilisemat ja paremini läbimõeldud lähenemisviisi.
Annual report 2009: the state of the drugs problem in Europe integrated package of care.
2009. aasta aruanne: uimastiprobleemide olukord Euroopas
For example, harmreduction and treatment interventions are increasingly linked and offered by the same providers.
Ravi- ja tervishoiusekkumised: põhimõttelt „kõigile sama” eesmärgipäraste meetmete kogumini rohkem.
Despite widespread recognition of the importance of social reintegration, this remains a poorly developed area, and drug users still experience considerable difficulties finding jobs, adequate housing and developing non-drug-related pursuits.
Pakkumisega seotud õigusrikkumiste üldpilt Euroopas on kirju, kusjuures pooled teavet esitanud riikidest on oma keskpika perioodi aruannetes teatanud arvnäitajate vähenemisest.
The in-depth review on sentencing for drug law offences in Europe that accompanies this report explores what happens to those who violate drug laws.
Euroopas on uimastitarbijatele pakutavad teenused muutunud mitmekesisemaks ning üha sagedamini pakutakse neid tervikliku hoolduspakme osana.
Custodial sentences are common for supply-related offences, but they tend to be given at the lower end of the available tariffs, averaging 3 years or less. This may simply reflect the reality that many of those charged are at the lower end of the supply chain, for example street dealers or addicts who also sell drugs to support their habit.
Seda on näha nii kontseptuaalsel tasandil kui ka praktikas – näiteks on kahjude ärahoidmisele suunatud sekkumine ja ravisekkumine üha rohkem omavahel seotud ning sageli pakub neid teenuseid sama teenuseosutaja.
This finding has implications for the development of minimum sentencing guidelines, if they are intended to deter highlevel career criminals from becoming involved in drug supply.
Kuigi sõltlaste ühiskonda taaslõimimise vajadust mõistetakse laialdaselt, on see valdkond jäänud soiku ning uimastitarbijatel on ikka veel suuri raskusi töö, sobiva elamispinna ning uimastitest eemal püsida aitava tegevuse leidmisega.
Although progress has been made in treating drug users in Europe, it is uneven, both in terms of the substances addressed and geographical coverage.
Käesolevale aruandele lisatud põhjalik ülevaade uimastitega seotud õigusrikkumiste eest määratud karistustest Euroopas selgitab uimastiseaduste rikkumise tagajärgi.
The greatest advances have been seen in the area of opioid substitution treatment, with the treated population now in the region of 650 000 and growing.
Vangistus on tavaline karistus uimastite pakkumisega seotud õigusrikkumiste eest, kuid tavaliselt kipub see jääma kohaldatavate karistusmäärade skaala madalamasse otsa, olles keskmiselt kuni kolm aastat.
However, eastern Europe as a whole only contributes to a small proportion of this total, suggesting that there is a need for an expansion of services in some countries. A lesson that has emerged from a number of countries is that the involvement of general practitioners can contribute to an expansion of treatment provision.
Põhjuseks võib olla lihtsalt see, et paljud süüdimõistetud kuuluvad pakkumisahela madalamatesse lülidesse, näiteks võivad nad olla tänavakaubitsejad või sõltlased, kes oma tarbimisharjumuse rahuldamiseks uimasteid müüvad.
Shared care arrangements with specialised centres not only provide support to general practitioners, but also assure treatment quality.
Seda järeldust on arvesse võetud vähimkaristuste määramise suuniste väljatöötamisel; suuniste eesmärgiks on hoida kõrgetasemelised elukutselised kurjategijad uimastite pakkumisest eemal.
In most countries, custodial sentences are rarely handed out for drug use or possession.
Kuigi Euroopas on uimastitarbijate ravi osutunud edukaks, on sellega hõlmatud narkootiliste ainete hulk ja ravi geograafiline katvus olnud ebaühtlased.
That said, a small percentage of those appearing in court will get an immediate prison sentence, possibly because of aggravating circumstances.
Kõige suuremat edu on saavutatud opioidide asendusravi valdkonnas, mida on Euroopas saanud 650 000 inimest ja mille saajate arv kasvab pidevalt.
This means that increasing numbers of drug users come into contact with the criminal justice system only to receive an administrative or minor sanction.
Samas langeb Ida-Euroopa arvele sellest koguarvust üksnes väike osa, mis näitab, et teatavates riikides tuleks teenuste osutamist laiendada.
Leaving aside the possible deterrent effect of this kind of action, it does raise the question as to what extent this contact with certain groups of drug users represents a missed opportunity for other demand reduction activities.
Mitme riigi kogemuste põhjal võib öelda, et perearstide kaasamine aitab ravipakkumist laiendada.
Some countries have developed innovative approaches in this area, but overall these are still rare.
Ühine tegevus erikeskustega toetab nii perearste kui ka tagab kvaliteetse ravi.
Despite the fact that in most countries it is theoretically possible to continue or start substitution treatment within the prison setting, in practice this is often difficult.
Kuigi enamiku riikide vanglates on asendusravi jätkamine või alustamine teoreetiliselt võimalik, on see tegelikkuses sageli raske.
Given the number of drug users within prisons in Europe, there is a pressing need to expand treatment opportunities of all types within this setting.
Euroopa vanglates viibivate uimastitarbijate arvu järgi otsustades on kõigi ravivõimaluste laiendamist akuutselt vaja.
This fact is recognised in the EU action plan, but currently remains a neglected area in most countries.
Ehkki seda tunnistatakse ka Euroopa Liidu tegevuskavas, on valdkond jäänud siiani enamikus riikides piisava tähelepanuta.
As those charged with drug offences are likely to be a diverse group, needs assessment is a particularly important issue for service development in this area.
Enamikus riikides karistatakse uimastitarbimise või -omamise eest väga harva vangistusega.
For healthrelated interventions, these span a continuum from prevention, education and harmreduction approaches, to brief interventions and, when warranted, referral to specialised drug treatment and social support services.
See tähendab, et vaid väikese osa kohtusse jõudnud õigusrikkumiste korral kohaldatakse reaalset vanglakaristust, ja kui seda ka tehakse, siis tõenäoliselt raskendavate asjaolude tõttu.
Developing a workable model to ensure appropriate referral trajectories is likely to pose an organisational challenge. Portugal has addressed this problem somewhat differently.
Sel põhjusel kasvab üha nende uimastitarbijate arv, keda karistatakse kriminaalkorras, kuid kes saavad üksnes halduskaristuse või kerge karistuse.
The use of drugs is no longer subject to criminal sanctions, and those found in possession of drugs are directly referred for needs assessment to a special tribunal, known as a ‘commission for dissuasion of drug abuse’.
Jättes kõrvale sellise tegevuse võimaliku hoiatava mõju, tekib küsimus, kui palju võib sedalaadi karistusviis vähendada teatud uimastitarbijate rühmade korral võimalusi kasutada muid nõudlust vähendavaid meetmeid.
The tribunal can issue fines, but sanctioning is not its main objective. This scheme has now been operating for 8 years.
Vaid üksikud riigid on selles valdkonnas välja töötanud uuenduslikke lähenemisviise.
For drugs other than opioids, the availability of services and our understanding of what constitutes effective care are less well developed in Europe.
Muude uimastite kui opioidide osas on teenuste kättesaadavus ja ettekujutus sellest, mis on tõhus ravi, Euroopas halvemas seisus.