natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Interactive programmes based on the model of social influence or life skill competence have been shown to be effective in schools, but individual measures carried out in isolation (for example, only communication of information, affective education or other non-interactive measures) have been negatively evaluated (Bühler and Kröger, 2006).
Seega tuleb sellised kogukonnad kogukonnale tervikuna ( tuvastada, näiteks standardsete hindamisvahendite abil, nagu Ühendkuningriigi mitmese deprivatsiooni indeks, või sotsiaalmajanduslike näitajate toel, nagu eluaseme- või haridusstandardid (mahajäämusega või toetust saavate õpilaste arv koolis).
be identified, for example using standardised assessment tools, such as the United Kingdom’s Index of Multiple Deprivation, or by socio-economic indicators, such as standards of accommodation or education (number of pupils behind in their schooling or number of subsidised pupils).
Mõned kommentaatorid arvavad, et täiendavate üldiste terviseõpetuse ning eluliste oskuste programmide abil saavutatakse suuremaid muutusi kui üksnes oskustel põhinevate haridusprogrammidega, soovitades seega sekkumistegevuse paremat lõimimist hästikoostatud terviseõpetuse kavasse (Hawks et al., 2002).
This seems to have been achieved in almost all Member States.
See tundub olevat saavutatud peaaegu kõikides liikmesriikides.
Furthermore, several Member States (e.g. Italy, Lithuania, the Netherlands, Slovakia, the United Kingdom) address drugs prevention together with health and social aspects such as violence, mental health problems, social exclusion, academic underachievement and tobacco and alcohol use under the umbrella of public health prevention, which also gives greater focus on responding specifically to the needs of vulnerable groups.
Lisaks sellele käsitlevad mitmed liikmesriigid (nt Itaalia, Leedu, Madalmaad, Slovakkia, Ühendkuningriik) narkoennetust rahvatervisealase ennetustöö raames koos tervishoiu- ja sotsiaalküsimustega, nagu alkohol, vaimse tervise probleemid, sotsiaalne tõrjutus, halb õpiedukus ning tubakatoodete ja alkoholi tarbimine, millega pööratakse enam tähelepanu tundlike rühmade vajaduste konkreetsele lahendamisele.
In Ireland, Cyprus and the United Kingdom, selective prevention projects are already delivered to most of these areas, and Portugal is in the process of implementing such a strategy.
Tihti põhjendatakse mudelprogrammide mittekasutamist sellega, et neid ei saaks sobitada kohalike tingimustega ning need ei vastaks üksikute kogukondade vajadustele
A reason frequently given for not implementing model programmes is that they would not be adaptable to local conditions and would not address individual communities’ needs (Ives, 2006).
Kui sihtkogukonnad on tuvastatud (nt Prantsusmaa määratleb tundlikke linnatsoone või koolide puhul haridusliku prioriteediga tsoone), võib kõnealustele sotsiaalselt ebasoodsates oludes rühmadele suunata täiendavaid vahendeid.
However, a counter argument is that the advantages of standardised prevention programmes are that protocols provide clear guidelines to enable stable delivery infrastructures and teacher training systems to be created; and this facilitates common implementation standards, even where schools and community conditions are very disparate.
Iirimaal, Küprosel ja Ühendkuningriigis on enamiku asjaomaste piirkondade jaoks juba olemas valikulise ennetustöö projektid ning Portugalis on käimas sellise strateegia rakendamine.
In many Member States (Bulgaria, Italy, Latvia, Lithuania, Luxembourg, Austria, Romania) the content of prevention
Toetuse laad ulatub nõustamisteenustest Eestis, Kreekas, Prantsusmaal ja
While also used in universal prevention, peer-based approaches are increasingly being reported for the delivery of selective prevention (Ireland, the Netherlands, Austria, Poland and Norway). Parkin and McKeganey (2000), in
(15) Vt ka http://www.emcdda.europa.eu/?nnodeid=19197(16) Andmed: SQ 22 ja 25.
) See also http://www.emcdda.europa.eu/?nnodeid=19197) Data from SQ 22 and 25.) For more information on selective prevention, especially risk groups and factors, see previous annual reports and the 2007 selected issue on drug use among minors.
) Valikulise ennetustöö, eriti riskirühmade ja -tegurite kohta lisateabe saamiseks, vt eelmisi aastaaruandeid ja 2007. aasta valikteemat uimastite tarbimisest alaealiste hulgas.
Chapter 2: Responding to drug problems in Europe — an overview treatment of liver disease, has become more common, and the use of drug maintenance treatment to stabilise clients has increased.
Ravi ja meditsiinilise abi, sealhulgas psühhiaatrilise ravi, aktiivse retroviirusevastase ravi ja maksahaiguste ravi ühendamine on muutunud tavapärasemaks ning kasvanud on patsientide seisundit stabiliseeriva asendusravi kasutamine.
Characteristics of drug users attending outpatient treatment
Ambulatoorset ravi saavate uimastitarbijate tunnused
Data from the treatment demand indicator can be used to characterise the socio-economic status of patients attending treatment centres and, to some extent, all drug users (18).
18 määratlemiseks (
As their review of peer-based approaches, concluded that the greatest impact of such schemes is on peer educators themselves, rather than the target group.
Parkin, McKeganey (2000) järeldavad eakaaslastel põhinevate lähenemiste vaatlemisel, et sellised kavad avaldavad suurimat mõju pigem eakaaslastest kasvatajatele endile kui sihtrühmale.
It seems that such approaches may be more effective at changing knowledge and attitudes than in changing behaviour.
Tundub, et sellised lähenemised võivad olla tulemuslikumad teadmiste ja suhtumise, kuid mitte käitumismallide muutmiseks.
Peer projects are rarely evaluated at all, but when they are (e.g. Free Style in Norway) they typically assess only success in recruiting young leaders in schools and whether the peer leaders’ knowledge or attitudes were strengthened.
Eakaaslastel põhinevaid projekte hinnatakse harva ning kui seda tehakse (nt „Free Style” (vabastiil) Norras), vaadeldakse vaid noorte juhtide värbamise edukust koolides ning seda, kas eakaaslastest juhtide teadmised suurenesid või suhtumine muutus kindlamaks.
access to outpatient treatment is easier and less selective in most countries, it is appropriate to extrapolate from this group of clients to drug users as a whole.
on enamikus riikides lihtsam ja vähem selektiivne, on mõistlik selle kliendirühma põhjal teha üldistusi uimastitarbijate kohta tervikuna.
Although selective prevention is gaining in popularity, caution is required, especially when involving young people at risk in peer-to-peer programmes (Cho et al., 2005; Dishion and Dodge, 2005), because negative ‘contagion effects’ can occur among vulnerable groups.
Ehkki valikuline ennetustöö kogub populaarsust, tuleb eriti riskiohus noorte kaasamise puhul eakaaslaste teavitusprogrammidesse olla ettevaatlik (Cho et al., 2005; Dishion, Dodge, 2005), sest tundlike rühmade seas võivad tekkida negatiivsed „nakkusmõjud”.
These unintended effects, which are caused by the intervention itself, can lead to increased substance use or risk behaviour.
Need tahtmatud mõjud, mille põhjustab sekkumine, võivad esile kutsuda ainete suurenenud tarbimise ja riskikäitumise.
However, such undesirable outcomes are not unique to selective prevention but are also observed in the case of mass media information provision as well as individual prevention events (see above).
Nimetatud soovimatud tulemused ei ole siiski ainuomased valikulisele ennetustööle, vaid neid võib täheldada ka meedia kaudu teabe edastamise ja individuaalse ennetustegevuse puhul (vt eespool).
In 2005, 20 out of 29 European countries reported information on 315 000 drug clients attending outpatient treatment centres.
2005. aastal esitasid 29-st Euroopa riigist 20 teavet ambulatoorse ravi keskustes ravi saava 315 000 uimastipatsiendi kohta.
Approximately half (53 %) of the outpatient clients are treated for primary opioid use and the other half for primary use of other drugs, in particular cannabis (22 %) and cocaine (16 %).
Umbes pooltel (53%) ambulatooset ravi saavatel patsientidel ravitakse esmase uimastina opioidide tarbimist ning ülejäänud pooltel muude uimastite, eriti kanepi (22%) ja kokaiini (16%) tarbimist.
The drug that is most commonly the primary drug of consumption varies between countries.
Enim esmase uimastina tarbitav uimasti on riigiti erinev.
Treatment and harm-reduction responses
Ravi ja kahjude vähendamine
Recent developments in treatment systems
Viimased arengud ravisüsteemide valdkonnas
Most treatment of drug users takes place in outpatient settings, including general practice.
Enamik uimastitarbijate ravist toimub ambulatoorselt, muu hulgas ka perearstipraksistes.
The enlargement of outpatient treatment networks has continued in recent years, and a further geographical expansion took place in several countries, including Bulgaria, Estonia, Greece, Lithuania, Romania and Finland; in contrast, the number of inpatient facilities has remained stable in most countries.
Ambulatoorse ravi võrgustike laienemine on viimastel aastatel jätkunud, mitmes riigis – sealhulgas Bulgaarias, Eestis, Kreekas, Leedus, Rumeenias ja Soomes – on sellesse kaasatud üha enam piirkondi, samal ajal kui statsionaarsete raviasutuste arv on enamikus riikides jäänud samale tasemele.
About 80 % of outpatient treatment clients are male, with a mean age of around 30 years (28 years among those new to treatment), and their living conditions are generally poor compared with the general population of the same age.
Umbes 80% ambulatoorse ravi patsientidest on mehed, kelle keskmine vanus on 30 aastat (28 aastat uute ravialuste seas) ning elutingimused valdavalt vaesed võrreldes samas vanuses elanikkonnaga üldiselt.
Around 60 % of outpatient clients have not achieved a level of education beyond primary, and about one tenth of those clients have not even completed primary education.
Umbes 60% ambulatoorse ravi patsientidest ei ole omandanud algharidusest kõrgemat haridustaset ning umbes ühel kümnendikul mainitutest puudub ka algharidus.
Around half of the clients were in regular employment before entering outpatient treatment and the other half were unemployed; most outpatient clients are in stable accommodation (85 %), of whom 40 % live with their parents and 19 % live alone.
Umbes pooltel klientidel oli enne ambulatoorse ravi algust alaline töökoht ning pooled olid töötud; enamikul ambulatoorse ravi patsientidest on püsiv elukoht (85%), kusjuures 40% elab vanemate juures ja 19% üksi.
A significant minority of drug outpatient clients (15 %) live with children, either alone or with their partner, representing a complicating aspect in the drug user’s life and representing a risk factor for the children.
Märkimisväärne vähemus ambulatoorsetest uimastitarbijatest (15%) elab koos lastega, kas siis üksi või
Information on the socio-economic situation of drug clients in treatment is complemented by national information from some countries broken down by main substance used.
18) Käesolevas osas esitatud näitajate kohta täpsema teabe saamiseks vt TDI tabeleid ja graafkuid 2007. a statistikabülletäänis.
Annual report 2007: the state of the drugs problem in Europe
2007. aasta aruanne: uimastiprobleemide olukord Euroopas partneriga, mis komplitseerib uimastitarbija elu ning kujutab endast riskitegurit lastele.
For example, buprenorphine maintenance treatment is now licensed in Malta (19
Asendusravi õiguslikud raamistikud
Treatment of different groups of drug users
Tulemused saadi 17 riigist ja need täiendasid 2003. aastal Euroopa narkoalaste õigusaktide andmebaasi esitatud aruannet (1).
In 2006, a survey was carried out among the specialised network of legal correspondents to obtain further information about laws and official regulations regarding admission criteria for substitution treatment as well as about prescribing and dispensing practice.
Ravialuste uimastipatsientide sotsiaalmajanduslikku olukorda käsitlevat teavet täiendavad mõnede riikide esitatud riiklikud andmed, mis on liigendatud põhiliste tarvitatud ainete kaupa.
The scope of the legal framework varies considerably between Member States.
Õigusliku raamistiku rakendusala on liikmesriigiti oluliselt erinev.
In some countries, e.g. Belgium, substitution treatment is covered by a specific parliamentary law, while in others, e.g. Cyprus, its implementation is subject to interpretation of the laws on controlled substances.
Mitmes riigis, nt Belgias, kuulub asendusravi parlamendis vastu võetud seaduse rakendusalasse, samas kui teistes riikides, nt Küproses, rakendatakse seda kontrollitud aineid puudutavate seaduste tõlgendamise alusel.
There is a trade-off between strength of the framework and flexibility. flexibility.
Raamistiku tugevus ja paindlikkus mõjutavad üksteist vastastikku.
Member States are increasingly acknowledging the importance of providing adequate treatment services for problematic cannabis and cocaine users. In the case of cannabis, treatment, counselling and prevention programmes in Europe are often intertwined in order to reach a large number of users.
Mitmes riigis on viimasel ajal loodud spetsiaalsed asutused, mis on suunatud konkreetsete uimastitarbijate rühmadele, nt naissoost uimastitarbijatele, kodututele tänaval süstijatele, seksitöötajatele või noortele ja väga noortele uimastitarbijatele (vt 2007. a valikteemat uimastitarbimisest alaealiste hulgas).
New communication strategies, for example making use of the Internet, are being implemented in an attempt to reach cannabis users whose drug use falls somewhere between experimental and problematic.
Teistes riikides on laiendatud farmakoloogilisi ravivõimalusi, et need vastaksid kindlate tarbijarühmade vajadustele, eesmärgiga suurendada ravi ulatust.
Specific cannabis treatment services and programmes, which to date have not been widely provided in Europe, are under development at the moment (see Chapter 3).
Näiteks on nüüd Maltas lubatud buprenorfiini asendusravi (19).
The substances that can be used for substitution treatment are normally designated by law.
Asendusraviks kasutatavad ained on tavaliselt seadusega kindlaks määratud.
In most cases, only methadone and buprenorphine or only methadone can be prescribed, although in a few countries other drugs such as morphine or codeine are permitted.
Enamikul juhtudel võib välja kirjutada ainult metadooni ja buprenorfiini või ainult metadooni, kuid üksikutes riikides on lubatud muud ained, nagu morfiin või kodeiin.
Similarly, in almost all countries national admission criteria are laid down either in laws or in ministerial decrees or guidelines.
Ka riiklikud ravile võtmise kriteeriumid on peaaegu kõikides riikides sätestatud kas seadustega või ministeeriumide dekreetide või suunistega.
The most common criteria are diagnosis of addiction and minimum age, although the need for previous unsuccessful drug-free treatment also features.
Kõige tavalisemad kriteeriumid on sõltuvuse diagnoos ja vanuse alampiir, kuid olulisel kohal on ka varasema tulemuseta ravimivaba ravi tingimus.
In some countries, sanctions for violating treatment rules are set out in national laws while in others the issue is at the discretion of each individual treatment centre.
Mitmes riigis on riiklike seadustega sätestatud karistused ravieeskirjade rikkumise puhuks, samas kui teistes riikides otsustab selle küsimuse iga ravikeskus omal äranägemisel.
Moreover, Member States facing a high level of demand for cocaine treatment are starting to commission research in this field, the issue being complicated by the fact that users of powder cocaine and crack cocaine are usually members of quite distinct social groups (see Chapter 5).
Liikmesriigid teadvustavad üha enam, kui oluline on osutada sobivaid raviteenuseid probleemsetele kanepi- ja kokaiinitarbijatele. Kanepi puhul põimitakse Euroopas sageli omavahel ravi, nõustamis- ja ennetusprogramme, et hõlmata suurt hulka tarbijaid.
At present, however, because of the current lack of specific services, the large majority of psychostimulant users, including amphetamine users, are being treated within traditional, opioid-orientated treatment services, with an identified training need for treatment staff and clinicians across Europe.
Selleks et jõuda kanepitarbijateni, kelle uimastitarbimine jääb eksperimentaalse ja probleemse tarbimise vahepeale, rakendatakse uusi kommunikatsioonistrateegiaid, näiteks kasutatakse Internetti.
After political endorsement as a response to heroin use in the second half of the 1980s, substitution treatment has gone on to become the predominant option for the treatment of opioid dependence in most countries (Figure 2).
Hetkel on väljatöötamisel eraldi kanepiraviteenused ja -programmid, mis siiani pole Euroopas eriti levinud (vt 3. peatükki).
The laws usually also define who is permitted to prescribe.
Seadused määratlevad tavaliselt ka selle, kellel on õigus ravimeid välja kirjutada.
This is primarily doctors in treatment centres, though in some countries any doctor or certain trained or accredited doctors may prescribe.
Seda saavad teha peamiselt ravikeskuste arstid, kuigi mõnes riigis võib ravimeid välja kirjutada iga arst või kindlad, vastava väljaõppega või akrediteeritud arstid.
In practice, it is rare for doctors outside treatment centres to initiate substitution treatment (2).
Tegelikult tegelevad väljaspool ravikeskusi töötavad arstid asendusraviga harva (2).
Maximum doses are rarely defined in law.
Maksimaalsed annused on harva seadustes sätestatud.
To prevent duplicate prescriptions, most countries use special prescription forms, though a central register is found in several countries and a few issue special ID cards.
Retseptide kahekordse väljakirjutamise vältimiseks kasutab enamik riike spetsiaalseid retseptivorme, kuid mitmes riigis on olemas keskregister ja üksikutes väljastatakse spetsiaalseid ID-kaarte.
Authorised dispensaries are usually also specified in the legislation, mostly pharmacies or treatment centres, though some countries also allow doctors to dispense.
Ka volitatud ravimite väljaandjad on tavaliselt õigusaktides kindlaks määratud: enamasti on need apteegid ja ravikeskused, kuigi osa riike lubab ka arstidel ravimeid välja anda.
Finally, in most countries, a system for taking doses home has been established by law, guidelines or simply tolerance, but occasionally this is specifically forbidden.
Enamikus riikides on seadustega, suunistega või lihtsalt mitteametliku loa alusel kehtestatud süsteem ravimiannuste kodus võtmiseks, kuid mõnel pool on see selgesõnaliselt keelatud.
Further details are available at http://eldd.emcdda.europa.eu/?nnodeid=5036See Table HSR-6 in the 2007 statistical bulletin.
) Täiendav teave on kättesaadav aadressil http://eldd.emcdda.europa.eu/?nnodeid=5036) Vt tabelit HSR-6 2007. aasta statistikabülletäänis.
In some countries, e.g. Germany, France and the United Kingdom, general practitioners are heavily involved in treating drug users.
Eriteenuste puudumise tõttu ravitakse praegu suuremat osa psühhostimulantide, sealhulgas amfetamiini tarbijaid traditsiooniliste opioididele suunatud raviteenuste abil ning kogu Euroopas on suur vajadus koolitatud ravipersonali ja -arstide järele.
In others, the level of involvement of community-based medical doctors is still limited, either for legal reasons or because of a lack of interest in addiction treatment (20).
heakskiidu, on see muutunud valdavaks opioidisõltuvuse raviviisiks enamikus riikides (joonis 2).
Quality control has also been on the agenda in several countries, resulting in regulations being tightened, training requirements increased
Pärast seda, kui asendusravi sai 1980. aastate teisel poolel heroiinitarbimise vastu võitlemise meetodina poliitilise
The treatment of opioid addiction is explored in more detail in Chapter 6.
Põhilised kasutatavad asendusained on metadoon ja buprenorfiin.
See ‘Legal frameworks of substitution treatment’ and http://eldd.emcdda.europa.eu/?nnodeid=5036) See also p. 67.
) Vt „Asendusravi meetodid Euroopas”, lk 67.
Figure 2: Estimated availability of opioid substitution treatment in the EU-15 Member States, 1993–2005 harm-reduction services.
Joonis 2: opioidide asendusravi hinnanguline kättesaadavus EL-15 liikmesriikides aastatel 1993–2005
In many European countries the number of problem drug users being reached, retained in treatment and undergoing drug substitution treatment is greater than ever, with the result that demand for housing, education, employment and legal assistance has significantly increased.
Nõukogu soovituse tulemusena on rohkem riike oma riikliku poliitika kooskõlastanud Euroopa strateegiaga, pannes enam rõhku nende teenuste laiendamisele, mis aitavad kahjusid vähendada.
Care systems are therefore challenged to find novel responses to new client profiles, often characterised by multiple needs.
Tundub, et soovitusel oli eriti suur mõju 2004. aastal ELiga liitunud riikide seas.
NB: For further information see Tables HSR-7 and HSR-8 and Figures HSR-1 and HSR-5 in the 2007 statistical bulletin.Sources: National focal points and reports; see Figure HSR-5 in the 2007 statistical bulletin for a detailed list of sources.
NB: Täiendava teabe saamiseks vt tabeleid HSR-7 ja HSR-8 ning jooniseid HSR-1 ja HSR-5 2007. aasta statistikabülletäänis.Allikad: Riikide teabekeskused ja aruanded; täpsema allikate nimekirja saamiseks vt joonist HSR-5 2007. aasta statistikabülletäänis.
In some countries, the reintegration sector is receiving increasing political attention and investment, and in several countries standards for drug maintenance treatment envisage that social care and reintegration services should be made available to clients.
Ebakindlad elamistingimused, ebaregulaarne töötamine ja kantud vanglakaristus on ühiskondliku tõrjutuse näitajad, mis iseloomustavad paljude uimastikasutajate elu.
Another example is the Norwegian government’s strategy for preventing and combating homelessness, which sets measurable targets, such as reducing evictions and increasing access to permanent housing so that temporary accommodation becomes the exception.
Paljudes Euroopa riikides on probleemsete uimastitarbijate hulk, kes on üles leitud, ravile võetud ja saavad asendusravi, suurem kui kunagi varem, mille tulemusena on oluliselt tõusnud nõudlus eluaseme, hariduse, töökoha ja õigusabi järele.
Also in Norway, an action plan to combat poverty includes a grant scheme that in 2006 distributed EUR 6.5 million for the provision of residential follow-up services for homeless people and alcohol and drug users.
Hoolekandesüsteemidel lasub seega ülesanne leida uued meetmed uute kliendiprofiilide jaoks, mida iseloomustab tihti mitme vajaduse koosesinemine.
In addition, Greece, France, Italy, Lithuania, Austria, Portugal and Slovakia participate in the Commission’s EQUAL initiative in the area of employment and social inclusion (24).
Ühiskonda taasintegreerimist rakendatakse nüüd kui otsustavat tegurit pikaajalise raviedu saavutamiseks.
This report documents that harm reduction is a defined public health objective at national level in all Member States.
kasutusele kõrgetasemelisem järelevalve ja kontrollimine (
The background document commissioned to support the report of the Commission provides a comprehensive European picture of harm-reduction policies and interventions.
Opioidisõltuvuse ravi käsitletakse põhjalikumalt 6. peatükis.
It is based on information provided mainly by policymakers, Reitox experts and grass-root organisations. Extensive country-by-country inventories are included in this background document (23).
Nakkushaiguste ennetamine ja uimastitega seotud surmade vähendamine on ELi uimastiprobleemiga tegelemise kõige olulisemad sihid ning praegune tegevuskava seab eesmärgiks tõsta teenuste kättesaadavust ning asutustele juurdepääsu, et ennetada ja vähendada tervisekahjusid.
The Council recommendation has led to more countries aligning their national policies with the European strategy, placing more emphasis on expanding the provision of
2007. aasta aprillis esitas Euroopa Komisjon nõukogule ja Euroopa Parlamendile aruande seoses nõukogu 18. juuni 2003. aasta soovituse (uimastisõltuvusega seotud tervisekahjude ennetamise ja vähendamise kohta)