natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If recovery has not actually taken place by the due date specified in the recovery order, the accounting officer shall inform the authorising officer responsible and immediately initiate the procedure for effecting recovery by any means offered by the law, including, where appropriate, by offsetting.
Kui ettenähtud tähtajaks ei ole sissenõudekorraldust täidetud, teavitab peaarvepidaja vastutavat eelarvevahendite käsutajat ning algatab viivitamata sissenõude täitmise kõikide seadusega ettenähtud vahenditega, sealhulgas võimaluse korral tasaarvestuse kaudu.
If this is not possible, the accounting officer shall enforce a recovery decision secured either in accordance with Article 44(2) or by a legal action.
Kui see ei ole võimalik, nõuab peaarvepidaja võla sisse täitmisele pööratava sissenõudeotsusega […] artikli 44 lõike 2 kohaselt või kohtumenetlusega.
The accounting officer shall recover amounts by offsetting them against equivalent claims that the EDF or the Communities [have] on any debtor who himself has a claim on the EDF or the Communities that is certain, of a fixed amount and due.
Summade sissenõudmisel tasaarvestab peaarvepidaja EAF-i ja ühenduste nõuded võlgnikele samaväärsete nõuetega, mis viimastel on EAF-i või ühenduste suhtes ja mis on kindlad, kindlasummalised ja kuuluvad maksmisele.
Article 47 of the Ninth EDF Regulation provides as follows:
Üheksanda EAF-i määruse artikkel 47 sätestab:
Where the authorising officer responsible is planning to waive recovery of an established amount receivable, he shall ensure that the waiver is in order and complies with the principles of sound financial management and proportionality in accordance with procedures and criteria previously laid down by the Commission for that purpose.
Kui vastutav eelarvevahendite käsutaja kavatseb loobuda kindlaksmääratud saadaoleva summa sissenõudmisest, tagab ta, et loobumine on korrakohane ja kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise ja proportsionaalsuse põhimõttega komisjoni poolt selleks eelnevalt kehtestatud rakenduseeskirjades sätestatud korra ja tingimuste kohaselt.
The authorising officer may delegate the decision only as laid down by the Commission in the rules referred to in paragraph 2.
Eelarvevahendite käsutaja võib selle otsuse tegemist delegeerida üksnes komisjoni poolt lõikes 2 sätestatud eeskirjade kohaselt.
The detailed rules for implementing the General Financial Regulation shall apply mutatis mutandis to the implementation of this Article.’
Käesoleva artikli rakendamisel kohaldatakse mutatis mutandis üldise finantsmääruse üksikasjalikke rakenduseeskirju.”
A non-governmental organisation, Centro di educazione sanitaria e tecnologie appropriate sanitarie (Cestas) (the ‘applicant’), has its headquarters in Italy and has been working in Guinea since 1987 on various international cooperation projects in the field of health, initially financed by the Italian Ministry of Foreign Affairs and later financed by the Community.
Valitsusväline organisatsioon Centro di educazione sanitaria e tecnologie appropriate sanitarie (Cestas) (edaspidi „hageja”), kelle asukoht on Itaalias, tegutseb erinevate rahvusvahelise tervishoiualase koostöö meetmete raames Guineas alates 1987. aastast, kasutades algul Itaalia välisministeeriumi eelarvest eraldatud vahendeid ning seejärel ühenduse eelarvest eraldatud vahendeid.
Until 1997, its activities were related to hospital infrastructures and equipment.
Kuni 1997. aastani oli hageja tegevus seotud haiglate infrastruktuuride ja sisseseadega.
After 1997, those activities were extended to technical assistance in the area of planning and management.
Pärast seda aastat laienes tegevus planeerimise ja juhtimise valdkonnas antavale tehnilisele abile.
In order to carry out those operations, with regard to the projects financed by the Community, the applicant concluded with the Republic of Guinea protocols of agreement and contracts for the provision of services, which were approved by the head of the Commission’s delegation in Guinea and based on financing conventions Nos 5169/GUI and 4205/GUI and on a financing contract providing for the setting up of a Sysmin re-employment account.
Hageja sõlmis ühenduse rahastatavate projektide raames läbiviidava tegevuse elluviimiseks Guinea Vabariigiga kokkulepped ning teenuste osutamise lepingud, mille komisjoni Guineas asuva delegatsiooni juht kinnitas ning mis põhinesid rahastamislepingutel nr 5169/GUI ja 4205/GUI ning rahastamiskokkuleppel, milles nähakse ette Sysmin’i taaskasutuskonto loomine.
On 14 June 1993, financing convention No 5169/GUI was concluded between the European Economic Community, represented by the Commission, and the Republic of Guinea within the framework of the Lomé IV Convention, with the purpose of improving living conditions in that country on the basis of financing drawn from the resources of the Seventh EDF.
Rahastamisleping nr 5169/GUI sõlmiti neljanda Lomé konventsiooni raames Euroopa Majandusühenduse, keda esindas komisjon, ja Guinea Vabariigi vahel 14. juunil 1993 ning selle eesmärk oli seitsmenda EAF-i vahenditest rahastatav elutingimuste parandamine nimetatud riigis.
Two thirds of the total cost of the financing, amounting in total to ECU 30 million, was to come out of the resources of the National Indicative Programme under Lomé IV and the remaining third was to come out of counterpart funds generated by the general import programme.
Nimetatud rahastamise kogumaksumus oli 30 miljonit eküüd, mis tuli katta kahe kolmandiku osas neljandas Lomé konventsioonis ette nähtud riikliku näidisprogrammi vahenditest ning kolmandiku osas impordi üldprogrammi raames tekkivatest ekvivalentfondidest.
That convention provided for the restructuring and support of health structures in Guinea with the aid of six NGOs, including the applicant, all operating alongside the public health services, following the award of public service contracts.
Nimetatud lepingus nähti ette Guinea raviasutuste ümberkorraldamine ja toetamine kuue valitsusvälise organisatsiooni abil, kelle hulka kuulub ka hageja ja kes kõik tegutsevad teenuste riigihankelepingute sõlmimise tulemusel paralleelselt avaliku tervishoiu teenuste osutamisega.
The general import programme was the subject of financing convention No 4205/GUI, concluded on 30 December 1988 between the European Economic Community, represented by the Commission, and the Republic of Guinea and was
30. detsembril 1988 Euroopa Majandusühenduse, mida esindas komisjon, ja Guinea Vabariigi vahel sõlmitud rahastamislepingu nr 4205/GUI objektiks oleva impordi üldprogrammi eesmärk on katta imporditud kaupade CIF-väärtus („kulud, kindlustus
That convention, which expressly provided for the use of counterpart funds for the benefit of the health sector, involved the constitution of counterpart funds in Guinean francs following acquisitions carried out in the private and public sectors.
See leping, milles nähakse sõnaselgelt ette ekvivalentfondide kasutamine tervishoiuvaldkonna huvides, eeldab Guinea frankides ekvivalentfondide loomist pärast era- ja avalikus sektoris toimunud omandamisi.
On 1 February 1990, the European Economic Community, represented by the Commission, and the Republic of Guinea concluded a financing contract providing for the establishment of a Sysmin (system for the stabilisation of export receipts for mineral products) re-employment account with the Central Bank of the Republic of Guinea.
Euroopa Majandusühendus, mida esindas komisjon, ja Guinea Vabariik sõlmisid 1. veebruaril 1990 rahastamislepingu, milles nähti ette, et Guinea keskpanga juures luuakse taaskasutuskonto „Maavarade ekspordi tulude stabiliseerimise süsteem (Sysmin)”.
Following upon that contract, a protocol of agreement entitled ‘Fonds de réemploi/CEE no 02/96’ (Re-employment Fund/EEC No 02/96) was concluded between the applicant and the Republic of Guinea with the purpose of fixing the technical, administrative and financial details of the applicant’s assistance in support of the health sector in the Prefecture of Fria (Guinea), to be financed out of the re-employment fund.
Selle lepingu tulemusel sõlmiti hageja ja Guinea Vabariigi vahel kokkulepe „Taaskasutusele võetavad vahendid/EMÜ nr 02/96”, mille eesmärgiks on määratleda hageja poolt Fria (Guinea) piirkonna tervishoiusektori toetuseks läbiviidava, taaskasutusele võetavate vahenditega rahastatava sekkumise tehnilised, administratiivsed ja rahalised üksikasjad.
The contracts concluded by the applicant within the framework of projects financed by EDF funds are covered, in case of dispute, by the procedure laid down in the ‘Procedural Rules on Conciliation and Arbitration of Contracts Financed by the European Development Fund (EDF)’, which is contained in Annex V to Decision No 3/90 of the ACP-EEC Council of Ministers of 29 March 1990 adopting the general regulations, general conditions and procedural rules on conciliation and arbitration for works, supply and service contracts financed by the European Development Fund (EDF) and concerning their application (OJ 1990 L 382, p. 1).
Hageja poolt EAF-i vahenditest rahastatavate projektide raames sõlmitud lepingute suhtes kohaldatakse vaidlusalusel juhul menetlust, mis on ette nähtud AKV-EMÜ ministrite nõukogu 29. märtsi 1990. aasta otsuse nr 3/90, millega võetakse vastu Euroopa Arengufondi (EAF) rahastatavate ehitustöö-, tarne- ja teenuslepingutega seotud üldeeskirjad ja -tingimused ning lepitus- ja vahekohtumenetluse eeskirjad ning nähakse ette nende kohaldamine (EÜT L 382, lk 1), V lisas „EAF-i rahastatavate lepingutega seotud lepitus- ja vahekohtumenetluse eeskirjad”.
A check carried out at the end of 1998 by the Guinean Minister for Cooperation, the national authorising officer for the EDF (hereinafter the ‘national authorising officer’), revealed failings in the applicant’s work in regard to contracts financed out of resources from the Sixth and Seventh EDFs (the ‘contracts at issue’) in the form of a limited rate of completion, insufficient technical capacity, weak organisational and financial capacity and a lack of transparency.
Guinea koostööministri poolt 1998. aasta lõpus läbi viidud kontrolli tulemusel tõi EAF-i siseriiklik eelarvevahendite käsutaja (edaspidi „siseriiklik eelarvevahendite käsutaja”) hageja tegevuses välja puudused, mis on seotud kuuenda ja seitsmenda EAF-i vahenditest rahastatud lepingutega (edaspidi „asjaomased lepingud”) ning mis seisnevad madalas tulemuslikkuses, ebapiisavas tehnilises võimsuses, nõrgas organisatsioonilises ja rahalises võimekuses ning läbipaistvuse puudumises.
That finding led the national authorising officer to bring in a firm of auditors to carry out a full audit of the accounts and finances of the projects in Guinea in which the applicant was involved.
Selle järelduse põhjal tekkis siseriiklikul eelarvevahendite käsutajal kohustus tellida audiitorühingult nende Guineas läbiviidud, hagejaga seotud projektide raamatupi-damis- ja finantsaudit.
On 30 March 2000, following the audit report, the national authorising officer sent a letter of formal notice to the applicant in which he called upon it not merely to put right the defects which had been established in the various projects concerning the management of the accounts and the staff but also to repay an amount of GNF 261 181 309 by way of cash balances in all the projects financed out of counterpart funds, in addition to other amounts which were insufficiently justified and which are mentioned in the audit report, although not expressed in precise figures amount in the letter of formal notice, with repayment to be made by way of instalments to be agreed on.
Siseriiklik eelarvevahendite käsutaja saatis auditiaruande tulemusel 30. märtsil 2000 hagejale märgukirja, milles viimaselt mitte üksnes ei palutud parandada erinevates projektides tuvastatud arvepidamis- ja personalijuhtimisalased puudused, vaid paluti ka tagastada ekvivalentfondide vahenditest rahastatavate kõigi projektide 261 181 309 Guinea frangi suurune sularahajääk ning lisaks muud ebapiisavalt põhjendatud summad, mis on märgitud auditiaruandes, kuid mille suurust ei ole märgukirjas välja toodud, ning nende summade tagastamine peab toimuma kokku lepitavates osades.
On 14 April 2000, the applicant answered the letter of formal notice by providing explanations, which led the national authorising officer to ask the same firm of auditors to carry out a supplementary audit in order to take account of the answers provided by the applicant in its reply to the letter of formal notice.
Hageja vastas märgukirjale 14. aprillil 2000 selgituste esitamisega, mis hageja poolt asjaomasele märgukirjale antud vastuseid arvestades andsid siseriiklikule eelarvevahendite käsutajale aluse paluda samalt audiitorühingult täiendava auditi läbiviimist.
On 13 August 2000, the abovementioned firm of auditors, at the request of the national authorising officer, prepared a draft report on the supplementary audit in which it concluded that the applicant’s debt should be reduced from GNF 1 510 307 148 to GNF 1 085 836 676 in respect of the total amount of the expenditure not supported by documentary evidence and the non-eligible expenditure.
Siseriikliku eelarvevahendite käsutaja palvel esitas kõnealune audiitorühing 13. augustil 2000 täiendava aruande projekti, milles esitatud järelduse kohaselt tuli hageja võlga vähendada ning see alanes 1 510 307 148 Guinea frangilt 1 085 836 676 Guinea frangini nende kulutuste kogusummalt, mille kohta ei olnud esitatud tõendusmaterjali või mis olid abikõlbmatud.
In the Commission’s view, that is why the national authorising officer did not use the bank guarantee at his disposal, which expired on 15 September 2000.
Komisjoni sõnul on see põhjuseks, miks siseriiklik eelarvevahendite käsutaja ei kasutanud tema käsutuses olnud pangagarantiid, mis aegus 15. septembril 2000.
On 21 March 2001, after successive verifications, a supplementary audit report was submitted by the same firm of auditors in which the amount of the debt was further reduced to GNF 1 006 740 345, due to the acceptance of justified expenditure of GNF 79 096 331.
Sama audiitorühing esitas 21. märtsil 2001 täiendava auditiaruande, mis koostati mitme järjestikuse kontrolli tulemusel ning milles hageja võlasumma oli veelgi kahanenud ning oli 1 006 740 345 Guinea franki, kuna kulutusi 79 096 331 Guinea frangi suuruses summas peeti põhjendatuks.
By letter of 31 July 2001, following upon a further letter of formal notice from the national authorising officer, the applicant, which considered that the amount of its debt was limited to GNF 44 278 586, continued to challenge the conclusions of that report, even though it already took account of the applicant’s observations, thereby making an amicable settlement of the dispute impossible.
Siseriikliku eelarvevahendite käsutaja saadetud uue märgukirja kättesaamise järel saatis hageja, kelle hinnangul oli võlasumma 44 278 586 Guinea franki, 31. juulil 2001 kirja, milles vaidlustas jätkuvalt kõnealuse aruande, kuigi selles aruandes oli juba esitatud märkustega arvestatud, muutes seega vaidluse kompromissiga lahendamise võimatuks.
From the summer of 2001, there was reduced contact between the applicant, the Guinean authorities and the Commission.
Alates 2001. aastast on hageja, Guinea ametiasutuste ja komisjoni vaheline ühenduse pidamine vähenenud.
The applicant complained that it did not have access to a new audit report drawn up in 2002 by the same firm.
Hageja kaebab selle üle, et talle ei ole võimaldatud juurdepääsu sama audiitorühingu poolt 2002. aastal koostatud uuele auditiaruandele.
By letter of 24 July 2003 addressed to the applicant, the Commission expressed its regret that it had not succeeded in persuading the national authorising officer to adopt an official position as to the further steps to be taken in regard to the dispute, as the latter took the view that the option of legal action should be envisaged only as a last resort.
Hagejale 24. juulil 2003 saadetud kirjas väljendas komisjon kahetsust selle üle, et ta ei ole suutnud siseriiklikku eelarvevahendite käsutajat veenda võtma ametlikku seisukohta selle kohta, kuidas vaidluse osas edasi minna, sest viimane leidis, et kohtumenetlust tuleks kaaluda alles viimase võimalusena.
On 24 September 2003, a meeting took place in Brussels between the applicant and the Commission for the purpose of resolving the dispute, but no solution was found.
Hageja ja komisjon kohtusid 24. septembril 2003 vaidluse lahendamiseks Brüsselis, kuid lahenduseni ei jõutud.
By letter of 24 March 2004, received by the applicant only on 26 April 2004, the head of the Commission’s delegation in Guinea informed the applicant that a recovery order would shortly be issued.
Komisjoni Guineas asuva delegatsiooni juhi 24. märtsi 2004. aasta kirjaga, mille hageja sai kätte alles 26. aprillil 2004, teavitati hagejat sissenõudekorralduse peatsest väljastamisest.
On 21 April 2004, by registered letter with acknowledgement of receipt, in an envelope also containing the letter of 24 March 2004, which was thus also received by the applicant on 26 April 2004, the head of the Commission’s delegation in Guinea sent the applicant a debit note in the amount of GNF 959 543 835 (EUR 397 126.02) (the ‘contested measure’), fixing 25 May 2004 as the final date for payment.
Komisjoni Guineas asuva delegatsiooni juhi 21. aprillil 2004 tähitud postiga saadetud kirjaga, mis anti üle vastuvõtuteatise vastu ning mille ümbrik sisaldas ka 24. märtsi 2004. aasta kirja ning mille hageja sai seega kätte samuti 26. aprillil 2004, saadeti hagejale võlateade 959 543 835 Guinea frangi (397 126,02 euro) suuruse summa kohta (edaspidi „vaidlustatud akt”), milles tasumistähtpäevaks oli määratud 25. mai 2004.
Since the applicant asked for clarifications concerning the contents of the contested measure, the head of the Commission’s delegation in Guinea replied by letter of 18 May 2004, enclosing with his reply the latest supplementary audit report, dated 27 March 2002, and stating that that report did not change the substantive findings brought out in the first audit report, with the exception of the reduction in the amount of the expenditure which has been declared ineligible, which was reduced to GNF 988 314 134.
Hageja palus vaidlustatud akti sisu kohta selgitusi ning komisjoni Guineas asuva delegatsiooni juht vastas sellele 18. mai 2004. aasta kirjaga, millele ta lisas 27. märtsi 2002. aasta täiendava auditiaruande ning märkis seejuures, et asjaomane aruanne ei muuda esimeses auditiaruandes tehtud järelduste sisu, v.a abikõlbmatuks osutunud kulutuste summa vähendamine, mis kahanes 988 314 134 Guinea frangini.
In the absence of a reply from the applicant, the EDF accounting officer sent a reminder by letter of 2 July 2004, which called upon the applicant to pay the sum of GNF 959 543 835 by 23 July 2004 at the latest.
Kuna hageja ei vastanud, saatis EAF-i arvepidaja talle 2. juuli 2004. aasta kirjaga meeldetuletuse, milles paluti hagejal tasuda 959 543 835 Guinea frangi suurune summa hiljemalt 23. juuliks 2004.
On 4 August 2004, at a time when the applicant had already lodged the present action, the Commission sent it a second reminder once again calling on it to pay the amount mentioned in the contested measure by 6 September 2004 at the latest.
Komisjon saatis 4. augustil 2004, s.o ajal, mil hageja oli käesoleva hagiavalduse juba esitanud, teise meeldetuletuse, paludes taas vaidlustatud aktis nimetatud summa tasuda hiljemalt 6. septembriks 2004.
On 9 June 2005, since the applicant had not paid the amount mentioned in the contested measure, the Commission sent it a letter of formal notice.
Kuna hageja vaidlustatud aktis nimetatud summat ei tasunud, saatis komisjon 9. juunil 2005 talle märgukirja.
On 20 June 2005, the applicant replied to the letter of formal notice to the effect that, in its view, it was best to await the outcome of the present action.
Hageja vastas märgukirjale 20. juunil 2005, ning leidis, et tuleb oodata käesoleva hagimenetluse tulemust.
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 23 June 2004, the applicant brought the present action.
Hageja esitas hagiavalduse, mis saabus Esimese Astme Kohtu kantseleisse 23. juunil 2004.
By a separate document lodged at the Court Registry on 30 September 2004, the Commission raised an objection of inadmissibility under Article 114 of the Court’s Rules of Procedure.
Komisjon esitas 30. septembril 2004 Esimese Astme Kohtu kantseleisse saabunud eraldi dokumendiga vastuvõetamatuse vastuväite, tuginedes Esimese Astme Kohtu kodukorra artiklile 114.
The applicant filed its observations on that objection on 25 October 2004.
Hageja esitas 25. oktoobril 2004 märkused vastuvõetamatuse vastuväite kohta.
By order of the Court of 22 September 2005, the objection was joined to the substance and costs were reserved.
Esimese Astme Kohtu 22. septembri 2005. aasta määrusega liideti vastuvõetamatuse vastuväide põhikohtuasjaga ja kohtukulude jaotamise küsimus jäeti edaspidiseks lahendamiseks.
On hearing the report of the Judge-Rapporteur, the Court (Fourth Chamber) decided to open the oral procedure.
Ettekandja-kohtuniku ettekande põhjal otsustas Esimese Astme Kohus (neljas koda) alustada suulist menetlust.
The parties presented oral argument and answered the questions put by the Court at the hearing on 6 June 2007.
Poolte kohtukõned ja vastused Esimese Astme Kohtu esitatud küsimustele kuulati ära 6. juuni 2007. aasta kohtuistungil.
— dismiss the objection of inadmissibility;
– lükata vastuvõetamatuse vastuväide tagasi;
— annul the contested measure;
– tühistada vaidlustatud akt;
— order the Commission to pay the costs, even if the action is dismissed as being inadmissible.
– mõista kohtukulud välja komisjonilt ka juhul, kui hagi lükatakse vastuvõetamatuse tõttu tagasi.
— dismiss the action as inadmissible or, in the alternative, as being without foundation;
– jätta hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata või teise võimalusena põhjendamatuse tõttu rahuldamata;
The Commission contends that the present application is inadmissible inasmuch as the contested measure cannot be regarded as an act amenable to challenge under Article 230 EC.
Komisjon väidab, et käesolev hagiavaldus on vastuvõetamatu, kuna vaidlustatud akti puhul ei ole tegemist vaidlustatava aktiga EÜ artikli 230 tähenduses.
The contested measure is a preparatory measure with a view to possible contentious proceedings or the adoption of a decision under Article 256 EC.
Vaidlustatud akt on ettevalmistav dokument seoses võimaliku kohtumenetlusega või EÜ artiklis 256 osundatud otsusega.
In the Commission’s view, the contested measure is an act preceding the possible adoption of a decision to initiate contentious proceedings and is therefore not a measure which produces legal effects capable of affecting the interests of the applicant by bringing about a distinct change in its legal position.
Komisjoni sõnul on vaidlustatud akt võimaliku hagiavalduse esitamise otsusele eelnev dokument ning ei ole seega akt, mis tekitab õiguslikke tagajärgi hageja huve puudutaval viisil, tuues kaasa selge muutuse tema õiguslikus seisundis.
The Commission states that a debit note is ‘a final warning before proceeding to the next step’.
Komisjon väidab, et võlateade on „viimane hoiatus enne järgmise etapi juurde asumist”.
It constitutes information given to the debtor as provided for in Article 78(3) of Commission Regulation (EC, Euratom) No 2342/2002 of 23 December 2002 laying down detailed rules for the implementation of Council Regulation (EC, Euratom) No 1605/2002 on the Financial Regulation applicable to the general budget of the European Communities (OJ 2002 L 357, p. 1).
Vastavalt komisjoni 23. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, millega kehtestatakse Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust käsitleva nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 üksikasjalikud rakenduseeskirjad (EÜT L 357, lk 1; ELT eriväljaanne 01/04, lk 145), artikli 78 lõikele 3 on võlateade võlgnikule suunatud teave.