natgillin/translations-raw huggingface dataset:
25The wide powers which the Court reserves to itself to reformulate the questions referred for a preliminary ruling, and even to broaden their subject-matter, therefore also rest on reasons of economy of procedure, in that they make it possible to avoid the otherwise probable repetition of the request for a preliminary ruling.
EÜ artiklis 234 kehtestatud kohtute vahelise koostöö raames, mida iseloomustab asjaolu, et siseriiklik kohus ja Euroopa Kohus – mõlemad oma pädevuse piires ja ühenduse õiguse ühetaolise kohaldamise eesmärgil – peavad otsuse väljatöötamisel tegema tihedat koostööd, tuleb välistada mis tahes formaalsed nõuded, mis vaid pikendaksid menetlust.
The Court’s power to provide the referring court with an interpretation of Community law that goes beyond that requested by the national court must be exercised with care and in accordance with considerations of appropriateness.
Euroopa Kohtu õigust esitada eelotsusetaotluse esitanud kohtule ühenduse õiguse tõlgendus, mis läheb kaugemale sellest, mida nimetatud kohus on taotlenud, tuleb kasutada ettevaatlikult ja vastavalt otstarbekuse kaalutlustele.
Although the Court is required, under Articles 10 EC and 234 EC, to answer questions relating to the interpretation of Community law referred by national courts which meet the conditions for admissibility laid down in case-law, it cannot be held that it is bound to reply to questions that have been raised not by those courts but, in pleadings before the Court of Justice, by persons
Kuigi Euroopa Kohus on EÜ artiklite 10 ja 234 alusel kohustatud vastama eelotsusetaotluse esitanud kohtu esitatud ühenduse õiguse tõlgendamist puudutavatele
In the present case, I observe that the question raised by the Commission goes well beyond the concerns of the referring court.
Märgin, et käesolevas kohtuasjas läheb komisjoni pakutud küsimus palju kaugemale sellest, mis huvitab eelotsusetaotluse esitanud kohut.
Nowhere in the order for reference is it evident that the Tribunal du travail de Bruxelles entertains doubts as to the compatibility of the first subparagraph of Article 16(1) of the Royal Decree of 8 April 1976 — the interpretation of which it has yet to sketch
Ühestki eelotsusetaotluse lõigust ei ilmne, et Tribunal du travail de Bruxelles’il oleks kahtlusi 8. aprilli 1976. aasta kuninga dekreedi artikli 16 lõike 1 esimese lõigu – mille tõlgendamist ta ei ole pealegi veel alustanud – kooskõla osas ühenduse õiguse normide või põhimõtetega.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-449/06 out — with provisions or principles of Community law.
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK – KOHTUASI C-449/06
We are therefore in a very different situation from that in which a referring court wonders whether a given national rule, which it interprets, is compatible with a given provision of Community law and in which the Court replies, having regard to the substance of the issue raised by the referring court, that it finds that provision inapplicable to the case in point and provides an interpretation of a different provision of Community law applicable to the case in point and to which that rule is contrary.
Seega on tegemist olukorraga, mis on oluliselt erinev sellest, mille korral on eelotsusetaotluse esitanud kohtul tekkinud küsimus teatud tema poolt tõlgendatava siseriikliku õigusnormi kooskõla kohta ühenduse õiguse teatud normiga, millele Euroopa Kohus vastab nimetatud kohtu viidatud problemaatika olemusest lähtuvalt – sedastades, et nimetatud säte ei ole asjaomasele kohtuasjale kohaldatav, ja tõlgendades asjaomasele kohtuasjale kohaldatava ühenduse õiguse muud sätet, millega siseriiklik õigusnorm on vastuolus.
26 national legislation such as that described in the wording of the question proposed by the Commission.
26 jalt ühenduse õigusest otsima sätet, mis oleks vastuolus sellise siseriikliku õigusnormiga, nagu kirjeldatakse komisjoni pakutud küsimuse sõnastuses.
The Court should at most examine the scope of the only Community provision actually raised by the Commission in its written observations, namely Article 10 EC.
Euroopa Kohus peaks äärmisel juhul uurima vaid komisjoni poolt kirjalikes märkustes konkreetselt viidatud ühenduse sätte, st EÜ artikli 10 ulatust.
I take that view by analogy with the recent trend in case-law, which, as far as the admissibility of questions referred for a preliminary ruling is concerned, insists particularly on requiring the national court to state the precise reasons which caused it to question itself as to the interpretation of Community law and to consider that it was necessary to refer questions to the Court for a preliminary ruling and to give at least some explanation of the reasons for the choice of the Community provisions which it requires to be interpreted and of the link it establishes between those provisions and the national legislation applicable to the dispute before it. 27
Sellel arvamusel olen ma analoogia põhjal, lähtudes hiljutistest suundumustest kohtupraktikas, mille kohaselt eelotsuse küsimuste vastuvõetavuse väljaselgitamisel on äärmiselt oluline see, et eelotsusetaotluse esitanud kohus oleks toonud esile täpsed põhjused, mis kallutasid teda ühenduse õiguse tõlgendamise osas küsimusi esitama ja pidama vajalikuks eelotsusetaotluse esitamist Euroopa Kohtule, ning samuti vähemalt piiratud seletused nende ühenduse õigusnormide valiku põhjuste kohta, mille tõlgendamist ta taotleb, ning samuti seose kohta, mida ta näeb nimetatud normide ja tema menetluses olevale kohtuvaidlusele kohaldatavate siseriiklike sätete vahel. 27
Moreover, the reformulation of the question suggested by the Commission does not seem necessary to safeguard the usefulness of the reference for a preliminary ruling.
Komisjoni ettepanek sõnastada eelotsuse küsimus ümber ei ole vajalik ka eelotsusetaotluse kasuliku mõju säilitamiseks.
As we have seen, even if the question asked by the referring court is inappropriately formulated, it can be rephrased in the terms I have indicated in paragraph 29 above in order nevertheless to ensure a useful reply from the Court.
Nagu nägime, on isegi siis, kui eelotsusetaotluse esitanud kohtu esitatud küsimus on sõnastatud ebasobivalt, võimalik see ümber sõnastada minu poolt eespool punktis 29 pakutud viisil, et tagada siiski tarviliku vastuse andmine Euroopa Kohtu poolt.
Finally, I would point out that the Court has a duty to ensure that the possibility for the interested parties within the meaning of Article 23 of the Statute of the Court of Justice to submit written observations is safeguarded, bearing in mind that, before those
Tuletan lõpetuseks meelde Euroopa Kohtu kohustust hoolitseda selle eest, et asjaomased isikud Euroopa Kohtu põhikirja artikli 23 tähenduses saaksid esitada kirjalikke märkusi, arvestades sellega, et enne
Furthermore, I consider it inappropriate for the Court to scour Community law for a provision that may preclude
Lisaks ei ole minu arvates mingil juhul vajalik see, et Euroopa Kohus hakkaks kõik-
27 — Order in Case C-116/00 Laguillaumie [2000] ECR I-4979, paragraph 16; Order in Case C-425/03 Provvidenza Regio, not published in the ECR, paragraph 9; Order in Case C-116/05 Dhumeaux and Others, not published in the ECR, paragraph 21; and Order in Case C-166/06 Eurodomus, not published in the ECR, paragraphs 7 and 8.
27 – 28. juuni 2000. aasta määrus kohtuasjas C-116/00: Laguil-laumie (EKL 2000, lk I-4979, punkt 16); 19. oktoobri 2004. aasta määrus kohtuasjas C-425/03: Provvidenza Regio (kohtulahendite kogumikus ei avaldata, punkt 9); 1. detsembri 2005. aasta määrus kohtuasjas C-116/05: Dhumeaux jt (kohtulahendite kogumikus ei avaldata, punkt 21) ja 13. juuli 2006. aasta määrus kohtuasjas C-166/06: Eurodomus (EKL 2006, lk I-90, punktid 7 ja 8).
In the second of these orders on inadmissibility it is stated, in particular, that the referring court had not stated the provisions of Community law of which it was seeking an interpretation (paragraph 12).
Nimetatud vastuvõetamatuse määrustest teises märgitakse eelkõige seda, et eelotsusetaotluse esitanud kohus ei olnud täpsustanud, milliste ühenduse õiguse sätete tõlgendamist ta taotleb (punkt 12).
26 — See, for example, Case C-293/03 My [2004] ECR I-12013.
26 – Vt näiteks 16. detsembri 2004. aasta otsus kohtuasjas C-293/03: My (EKL 2004, lk I-12013).
GYSEN observations are lodged, only the orders for reference are notified to them.
GYSEN nimetatud märkuste esitamist edastatakse neile vaid eelotsusetaotlus.
28 proceedings (French).
28 luse keeles (prantsuse).
Furthermore, it is also the possibility of submitting written observations that must be safeguarded.
Teiselt poolt tuleb seista ka kirjalike märkuste esitamise võimaluse eest.
A broadening of the subjectmatter of the question for a preliminary ruling along the lines suggested by the Commission would therefore appear to require that the Member States and the parties to the main proceedings be given the opportunity to make written submissions on the question raised by the Commission.
Komisjoni ettepaneku kohane eelotsuse küsimuse eseme laiendamine näib seega eeldavat seda, et liikmesriikidele ja põhikohtuasja pooltele antakse võimalus esitada oma arvamus komisjoni esitatud küsimuse kohta kirjalikult.
It seems particularly important, in my view, that above all the Belgian Government be invited to submit observations, since that question could indirectly cast doubt on the compatibility of a provision of Belgian legislation with Community law.
Mulle tundub eriti oluline eelkõige see, et küsitaks Belgia valitsuse seisukohta, arvestades sellega, et nimetatud küsimus võib seada kaudselt kahtluse alla Belgia õiguskorra sätte kooskõla ühenduse õigusega.
It is of course still possible to obtain the observations in question, but this would delay the present proceedings.
Kõnealuste märkuste küsimine on loomulikult veel võimalik, kuid seeläbi viibiks oluliselt käesoleva menetluse lahendamine.
Precisely for the reasons indicated in paragraph 47 above, the possibility for the interested parties within the meaning of Article 23 of the Statute of the Court of Justice to submit written observations on the possible existence of provisions of Community law precluding a national provision such as the first subparagraph of Article 16(1) of the Royal Decree of 8 April 1976 (interpreted according to the wishes of the Caisse) was, although not entirely excluded, nevertheless very theoretical.
Just nimelt eespool punktis 47 nimetatud põhjustel oli asjaomastel isikutel Euroopa Kohtu põhikirja artikli 23 tähenduses küll mitte täielikult välistatud, kuid siiski ainuüksi teoreetiline võimalus esitada kirjalike märkuste abil oma seisukoht selliste ühenduse õigusnormide olemasolu kohta, millega on vastuolus selline siseriiklik õigusnorm, nagu 8. aprilli 1976. aasta kuninga dekreedi artikli 16 lõike 1 esimene lõik tõlgendatuna vastavalt kassa arusaamisele.
It is true that such parties — to whom the Commission’s written observations were notified in accordance with Article 104(4) of the Rules of Procedure of the Court — could have stated their views in that regard by applying for a hearing to be held and thus presenting oral observations.
Tõsi küll, nimetatud isikud – keda teavitati Euroopa Kohtu kodukorra artikli 104 lõike 4 kohaselt komisjoni esitatud kirjalikest märkustest – oleksid võinud võtta selle suhtes seisukoha, taotledes kohtuistungi korraldamist ja esitades seega suulisi märkusi.
However, it should not be forgotten that it is only the order for reference that is notified to the parties referred to in Article 23 of the Statute of the Court of Justice (in particular the Member States, accompanied by a translation into the official language of each State 29), whereas the written observations submitted by the Commission in these proceedings for a preliminary ruling were notified to the parties only in their original version in the language of the
Sellegipoolest ei tohi ühelt poolt unustada seda, et Euroopa Kohtu põhikirja artiklis 23 nimetatud isikutele, eelkõige liikmesriikidele edastatakse vaid eelotsuse- taotlus koos selle tõlkega vastavasse riigikeelde, 29 samas kui komisjoni poolt käes- olevas eelotsusemenetluses esitatud kirjalikud märkused edastati nimetatud isikutele vaid nende originaalversioonis kohtumenet-
28 — Joined Cases 141/81 to 143/81 Holdijk and Others [1982] ECR 1299, paragraph 6; Case C-207/01 Altair Chimica [2003] ECR I-8875, paragraph 25; Order in Case C-458/93 Saddik [1995] ECR I-511, paragraph 13; and Order in Laguillaumie, paragraph 14.
28 – 1. aprilli 1982. aasta otsus liidetud kohtuasjades 141/81–143/81: Holdijk jt, (EKL 1982, lk 1299, punkt 6) ja 11. septembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-207/01: Altair Chimica (EKL 2003, lk I-8875, punkt 25); 23. märtsi 1995. aasta määrus kohtuasjas C-458/93: Saddik (EKL 1995, lk I-511, punkt 13) ja eespool viidatud määrus Laguillaumie, punkt 14).
In my opinion, the above considerations make it inadvisable to broaden the scope of the examination to be carried out by the Court in the present proceedings to include the question suggested by the Commission.
Esitatud argumendid toetavad minu arvates loobumist Euroopa Kohtu poolt käesoleva menetluse raames läbiviidava uurimise ulatuse laiendamisest komisjoni pakutud küsimusele.
The subjectmatter of the question for a preliminary ruling should therefore, in my view, remain within the limits I have sketched out in paragraph 29 above.
Eelotsuse küsimuse ese peaks seega minu arvates piirduma sellega, mida ma märkisin eespool punktis 29.
Moreover, I would point out that the Commission can at any time refer to the Court the question of the compatibility of the first subparagraph of Article 16(1) of the Royal
Lisaks sellele tuletan meelde, et komisjonil on alati võimalik esitada Euroopa Kohtule küsimus 8. aprilli 1976. aasta kuninga dekreedi artikli 16 lõike 1 esimese lõigu kooskõla
29 — See the Order in Laguillaumie, paragraph 24.
29 – Vt eespool viidatud määrus Laguillaumie, punkt 24.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-449/06
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK – KOHTUASI C-449/06 kohta ühenduse õigusega, esitades liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi EÜ artikli 226 alusel.
In My, the Court observed that Article 10 EC requires the Member States to facilitate the achievement of the Community’s tasks and in fact held that that article, read in conjunction with the Staff Regulations, prohibited such national legislation. 31
Nimetatud otsuses leidis Euroopa Kohus – märkides, et EÜ artikkel 10 paneb liikmesriikidele kohustuse aidata kaasa ühenduse eesmärkide saavutamisele –, et nimetatud artikliga, mida tõlgendatakse koostoimes personalieeskirjadega, on vastuolus eespool kirjeldatud siseriiklikud õigusnormid. 31
It is therefore only in the alternative and in cursory terms that I shall now proceed to examine the substance of the question whether Article 10 EC precludes national legislation under which, in the context of the payment by the competent national body of family allowances for the dependent children of a selfemployed worker, the child of that worker who receives family allowances paid under the Staff Regulations or the CEOS is not taken into account for the purposes of determining the ranking of that worker’s other children, which under that legislation influences the amount of the family allowances payable for those children.
Seega uurin vaid teise võimalusena ja ülevaatlikkuse huvides sisuliselt küsimust, kas EÜ artikliga 10 on vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt juhul, kui pädev siseriiklik ametiasutus maksab füüsilisest isikust ettevõtja ülalpeetavate laste eest peretoetusi, ei võeta nimetatud ettevõtja last, kelle eest saadakse peretoetust personalieeskirjade ja teenistustingimuste alusel, arvesse sama ettevõtja teiste laste järkude kindlaksmääramisel, kusjuures järk mõjutab nimetatud õigusnormide alusel nende laste eest maksmisele kuuluva peretoetuse suurust.
However, I am bound to note that the Court reached that conclusion after finding that such national legislation ‘is likely to impede and therefore to discourage employment within an institution of the European Union, inasmuch as, by accepting employment with such an institution, a worker who was formerly a member of a national pension scheme risks losing the right to benefit under that scheme from an old-age pension to which he would have been entitled had he not accepted that employment’. 32
Sellegipoolest ei saa ma jätta märkimata, et Euroopa Kohus jõudis sellisele järeldusele pärast tuvastamist, et nimetatud siseriiklikud õigusnormid „kaldu[vad] raskendama ja seega takistama Euroopa Liidu institutsioonis töötamist […], kuna juhul kui töötaja, kes on varem osalenud siseriiklikus pensioniskeemis, võtab vastu ametikoha liidu institutsioonis, on tal risk kaotada võimalus saada selle siseriikliku skeemi vanaduspensioni, mille saamiseks tal oleks olnud õigus, kui ta ei oleks seda tööd vastu võtnud”. 32
30 — Cited above.
30 – Eespool viidatud kohtuotsus.
Community to recruit national employees with a certain length of service, thereby impeding the functioning of the Community institutions.
GYSEN vanuses siseriiklike töötajate töölevõtmist ühenduse poolt, kahjustades seeläbi ühenduse institutsioonide toimimist.
entering the service of the Communities, or to induce them to quit the employment that they carry on there’, that is to say ‘of such a nature as to impede the functioning of the Community institutions’.
oleks ühenduse ametnikud ja teenistujad,” ei näi siiski tegemist olevat „meetmega, mis võiks heidutada teatud isikuid ühenduste teenistusse astumast või õhutada neid ühenduste teenistusest lahkuma,” ehk meetmega, „mis kahjustaks ühenduse institutsioonide toimimist”.
The Court therefore concluded that Article 5 of the EEC Treaty did not preclude Member States from denying to officials or servants of the Communities a benefit such as that provided under the national scheme that was the subject of the main proceedings.
Euroopa Kohus jõudis seega järeldusele, et EMÜ asutamislepingu artikkel 5 ei välistanud võimalust, et liikmesriigid keelduksid ühenduse ametnikele ja töötajatele sellise soodustuse võimaldamisest, nagu nähti ette põhikohtuasjas kõne all olevas siseriiklikus korras.
The Court had adopted a similar approach previously in Tither 33, which concerned a national scheme aimed at subsidising the purchase and improvement of dwellings, the benefits of which (subsidies on the interest paid on mortgage loans) were denied to those who performed activities for which they received taxexempt remuneration under a special exemption or immunity, and were thus denied to employees of the Communities.
Euroopa Kohus muuseas varem kohtuotsuses Tither 33, mis käsitles elukoha soetamist ja parendamist hõlbustavat siseriiklikku korda, mis välistas ettenähtud soodustuste (hüpoteegiintressidega seonduv toetus) kohaldamise nende isikute suhtes, kelle töötasu ei kuulunud maksustamisele kas spetsiaalse maksuvabastuse või immuniteedi alusel, ehk seega ühenduse teenistuses olevate isikute suhtes.
The Court had been asked by the referring court, in particular, whether Article 5 of the EEC Treaty (now Article 10 EC) obliged the Member State involved to grant the benefit also to such persons if they met the other conditions laid down by the scheme in question.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus palus Euroopa Kohtul eelkõige sedastada, kas EMÜ asutamislepingu artikkel 5 (nüüd EÜ artikkel 10) pani asjaomasele liikmesriigile kohustuse võimaldada nimetatud soodustust ka viidatud isikutele juhul, kui teised kõnealuses korras kehtestatud tingimused olid täidetud.
Recalling that the cited provision ‘prohibits Member States, inter alia, from adopting measures which are likely to impede the functioning of the Community institutions’, the Court observed that although legislation such as the scheme in question could ‘have the effect of depriving officials and servants of the Communities of a financial advantage which they would enjoy if they did not have that status’, it did not appear that the scheme was ‘likely to dissuade certain persons from
Tuletades meelde, et nimetatud säte „paneb eelkõige liikmesriikidele kohustuse hoiduda kõigist meetmetest, mis võiksid kahjustada ühenduse institutsioonide toimimist,” märkis Euroopa Kohus, et ehkki selliste õigusnormide tagajärjel nagu kõnealune kord võivad „ühenduse ametnikud ja teenistujad jääda ilma majanduslikust eelisest, millele neil oleks õigus juhul, kui nad ei
Returning now to the present proceedings for a preliminary ruling, it seems difficult to maintain that a provision such as that set out in the first subparagraph of Article 16(1) of the Royal Decree of 8 April 1976 — if interpreted as meaning that the children of a selfemployed worker receiving family allowances under the Staff Regulations or the CEOS may not be taken into account in the context defined by that provision — is likely to dissuade certain persons from entering the service of the Communities, or to induce them to quit the employment that they carry on there.
Pöördudes tagasi käesoleva eelotsusemenetluse juurde, on minu arvates raske väita, et selline õigusnorm, nagu 8. aprilli 1976. aasta kuninga dekreedi artikli 16 lõike 1 esimene lõik heidutaks juhul, kui seda tõlgendada nii, et see välistab selles määratletud olukorras füüsilisest isikust ettevõtja selliste laste arvesse võtmise, kelle eest saadakse peretoetust personalieeskirjade või teenistustingimuste alusel, teatud isikuid ühenduste teenistusse astumast või õhutaks neid ühenduste teenistusest lahkuma.
The Commission itself notes, with reference to the case in point, that the Belgian provision does not cause any loss to the Community servant in question (the first husband of Ms Gysen and father of Adrien), as it simply has the effect of reducing the amount of the family
Komisjon ise märgib seoses käesoleva kohtuasjaga, et Belgia õigusnormist tulenevalt ei kaota kõnealune ühenduse teenistuja (S. Gyseni esimene abikaasa ja Adrieni isa) midagi, kuna selle tagajärjeks on lihtsalt see, et peretoetuste – mida kassa peab tema endisele abikaasale teise abikaasaga (kes ei ole ühenduse ametnik ega teenistuja) saadud laste Augustini ja Elise
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-449/06 infringement by the Belgian State of the duty of sincere cooperation with the Community institutions enshrined in Article 10 EC.
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK – KOHTUASI C-449/06 institutsioonidega lojaalse koostöö tegemise kohustuse rikkumist.
allowances that the Caisse must pay to his former wife for Augustin and Elise, her children by her second husband, who is not an official or servant of the Community.
eest maksma – summa väheneb võrreldes summaga, mis tuleks maksta erinevas olukorras.
34Moreover, even if one wishes to consider that that reduction has an impact on the resources that Ms Gysen can mobilise to meet the cost of maintaining her first child and that, accordingly, it ultimately affects the extension of the obligations of that child’s father — a servant of the Community — in terms of his contribution to those costs, such an effect would be too indirect and marginal to have the effect of dissuasion or inducement mentioned above.
34 Lisaks sellele, isegi kui võtta seisukoht, et nimetatud vähenemine mõjutab rahaliste vahendite suurust, mida S. Gysenil on võimalik käsutada oma esimese lapse ülalpidamiskulude kandmiseks, ja võiks seega äärmisel juhul mõjutada ühenduse teenistujast Adrieni isal lasuvate kohustuste ulatust nimetatud kuludes osalemise näol, oleks selline mõju liiga kaudne ja väike, et avaldada kõnealust heidutavat või õhutavat mõju.
Admittedly, the Commission rightly points out that application of the Belgian provision — interpreted as indicated in the preceding paragraph — would mean that, solely because Adrien’s father is employed by a Community institution, Ms Gysen and her children Augustin and Elise would be treated less favourably than if Adrien’s father did not hold that position.
Loomulikult on komisjonil õigus, kui ta toob esile, et Belgia õigusnormide kohaldamine eelnevas punktis kirjeldatud moel tooks kaasa selle, et S. Gysen ja tema lapsed Augustin ja Elise saavad lõppkokkuvõttes ainuüksi seetõttu, et Adrieni isa on ühenduse institutsiooni teenistuses, ebasoodsama kohtlemise osaliseks kui siis, kui nimetatud isa töötaks muul töökohal.