natgillin/translations-raw huggingface dataset:
18 — See, to that effect, inter alia Case C-256/06 Jäger [2008] ECR I-123, paragraph 25, and van Hilten-van der Heijden, cited in footnote 4, paragraph 42.
18 – Vt selle kohta mh 17. jaanuari 2008. aasta otsus kohtuasjas C-256/06: Jäger (EKL 2008, lk I-123, punkt 25) ja 4. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas van Hilten-van der Heijden, punkt 42.
In case (i) (the situation here), the immovable property is subject to transfer duty, which does not allow overendowment debts, such as those incurred by Ms Arens-Sikken as a result of the testamentary parental partition inter vivos, to be deducted from the value of the property for the purposes of calculating the basis of assessment, as such debts are not regarded as ‘domestic debts’ within the meaning of Article 13(2)(b) of the WV 1964, as interpreted by the Gerechtshof and the referring court.
Esimesel juhul (i) (käesolevas kohtuasjas arutlusel olev olukord), arvestatakse kinnisasjalt vara ülemineku maksu, mille puhul ei või kompensatsioonivõlgu, nagu vanemate testamendis ettenähtud pärandi jagamisel tekkinud D. M. M. A. Arens-Sikkeni kompensatsioonivõlg, maksustamise aluse arvutamisel kinnisasja väärtusest maha arvata, kuna kõnealuseid kompensatsioonivõlgu ei saa Gerechtshofi ja eelotsusetaotluse esitanud kohtu tõlgenduse kohaselt lugeda WB 1964 artikli 13 lõike 2 punkti b alusel „kodumaisteks võlgadeks”.
Transfer duty is thus levied on the value of the property concerned without deduction.
Seega kohaldatakse kinnisasja väärtusel põhinevat vara ülemineku maksu ilma mahaarvamiseta.
By contrast, in case (ii), the acquisition through inheritance of the immovable property is subject instead to inheritance duty, which means that overendowment debts will be taken into account in the determination of the basis of assessment.
Erinevalt sellest maksustatakse teisel juhul (ii) kinnisasja pärimise teel omandamine pärandimaksuga, mis tähendab seda, et maksustamise aluse hindamisel arvatakse kompensatsioonivõlg maha.
The fact remains, consequently, that the total tax liability in a case such as that of Ms Arens-Sikken — where account cannot be taken of her overendowment debts for the determination of the transfer duty — exceeds that which would be incurred if inheritance duty were applicable, that is to say, if the immovable property were inherited from a resident.
Järelikult on kindel, et D. M. M. A. Arens-Sikkeni puhul ületab kogu maksukoormus selle, mida ta oleks pidanud kandma juhul, kui oleks kohaldatud pärandimaksu ehk juhul, kui kinnisasi oleks pärandiks saadud Madalmaade residendilt, kuna D. M. M. A. Arens-Sikkeni kompensatsioonivõlga ei saa vara ülemineku maksu arvutamisel maha arvata.
Moreover, that finding is not called into question by the fact that, as the Netherlands Government has contended, the immovable property transferred as such is assessed at the same value in either case.
Seda järeldust ei lükka ümber ka asjaolu, et niimoodi üleantud kinnisasja väärtust hinnatakse mõlemal puhul ühtemoodi, nagu Madalmaade valitsus on ka väitnud.
The Netherlands Government has emphasised in that regard, however, that although it is true that, for the purposes of inheritance duty, account would be taken of Ms Arens-Sikken’s overendowment debts, the corresponding underendowment claims of the other heirs would also be assessed to tax.
Madalmaade valitsus on selles küsimuses rõhutanud, et kuigi vastab tõele, et pärandimaksu kohaldamisel võetakse D. M. M. A. Arens-Sikkeni kompensatsioonivõlga arvesse, kuuluvad ka teiste pärijate vastavad kompensatsiooninõuded maksustamisele.
It is thus clear that, under the Netherlands legislation on succession duties, an inheritance such as that in issue, acquired from a nonresident, receives less favourable tax treatment as compared with such an inheritance acquired from a resident.
Seega on selge, et Madalmaade pärandvara maksustamist reguleerivate õigusnormide kohaselt kohaldatakse kõnealuse mitteresidendilt saadud pärandi suhtes ebasoodsamaid maksustamistingimusi kui residendilt saadud pärandi suhtes.
In that regard, it should be noted that the Court held in Barbier — which also concerned the taxation of an immovable property acquired through inheritance from a nonresident — that measures prohibited by Article 56 EC as being restrictions on the movement of capital include those whose effect is to reduce the value of the inheritance of a resident of a State other than the Member State in which the assets concerned
Selles küsimuses tuleb märkida, et Euroopa Kohus leidis kohtuasjas Barbier, mis samuti käsitles mitteresidendilt pärimise teel omandatud kinnisasja omandamise maksustamist, et EÜ artikli 56 alusel keelatud kapitali liikumist piiravad meetmed on pärandi puhul sellised, mille tõttu väheneb selle isiku pärandi väärtus, kes elab teises liikmes-
The Netherlands Government has nevertheless not denied the Commission’s assertion that, on account of the fact that both the transfer duty and the inheritance duty are progressive taxes, the overall taxation of the immovable property may be higher in cases such as that before the referring court than it would have been if the property had been inherited from a resident and subject to inheritance duty.
Madalmaade valitsus ei vaidle vastu komisjoni väitele, et tulenevalt asjaolust, et nii vara ülemineku maks kui ka pärandimaks on progressiivsed maksud, võib põhikohtuasjaga sarnastel juhtudel kinnisasjalt võetav kogumaks kujuneda suuremaks kui juhul, kui kinnisasi oleks pärandiks saadud Madalmaade residendilt ja oleks maksustatav pärandimaksuga.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-43/07 are situated and which taxes the inheritance of those assets. 19
KOHTUJURIST MAZÁKI ETTEPANEK – KOHTUASI C-43/07 riigis kui selles, kus asub tema vara ja mis maksustab selle vara pärimise. 19
Both from the point of view of a (prospect- ive) testator — who takes such fiscal effects into account when taking up residence in a Member State other than his Member State of origin where he owns immovable property or when acquiring immovable property in the latter State while residing in another Member State 20 — and, a fortiori, from the perspective of the heirs, the decisive question is not at which point in the determination of the tax due ‘technically’ an obligation or another factor capable of reducing the tax amount will not be taken into account, but rather the question whether the overall tax burden will be higher, with the effect that the total value of the inheritance finally received will be reduced. 21
(Tulevase) testaatori jaoks, kes võtab sellist majanduslikku mõju arvesse, kui ta asub elama muusse liikmesriiki kui päritoluliikmesriiki, kus ta omab kinnisvara, või kui ta omandab kõnealuses liikmesriigis vara, elades muus liikmesriigis, 20ning veel enam pärijate jaoks ei ole otsustavaks mitte küsimus, millises tasumisele kuuluva maksu arvutamise etapis ei võeta „tehniliselt” arvesse kohustust või muud asjaolu, mis maksusummat vähendab, vaid küsimus, kas üldine maksukoormus kujuneb suuremaks, mille tulemusena vastuvõetud pärandi koguväärtus väheneb. 21
The Netherlands Government submitted in that regard that the present case must be distinguished from Barbier, in that the legislation at issue here does not have the effect of reducing the value of the inheritance within the meaning of the above ruling, since, unlike the obligation to transfer title at issue in Barbier, the obligation at issue in the present case is not connected with the immovable property in such a way that it would affect the value as such at which the property is assessed, whether for transfer duty or inheritance duty.
Selles küsimuses väitis Madalmaade valitsus, et käesolevat kohtuasja tuleb eristada kohtuasjast Barbier, kuna käesolevas kohtuasjas arutusel olevad õigusnormid ei vähenda pärandi väärtust nimetatud otsuse tähenduses, sest erinevalt kohtuasjas Barbier arutusel olnud omandiõiguse üleandmise kohustusest ei ole käesolevas kohtuasjas arutusel olev kohustus kinnisasjaga sellisel viisil seotud, et see võiks vähendada kinnisasja maksustamisele kuuluvat väärtust, kas vara ülemineku maksu või pärandimaksu kohaldamisel.
It follows that the national legislation at issue in the main proceedings is, in principle, liable to restrict the free movement of capital.
Ülaltoodust järeldub, et põhikohtuasjas arutusel olevad siseriiklikud õigusnormid võivad põhimõtteliselt piirata kapitali vaba liikumist.
However, the Netherlands Government, supported by the Belgian Government, relies essentially on two main arguments in order to show that that legislation is compatible with the Treaty provisions on the free movement of capital and that the distinction on
Kuid Madalmaade valitsus, keda toetab ka Belgia valitsus, tugineb sisuliselt kahele põhiargumendile, et tõestada, et kõnealused õigusnormid on kooskõlas asutamislepingu kapitali vaba liikumist käsitlevate sätetega, ja et eristus, millele need toetuvad, on
I am not persuaded, however, of the relevance of that distinction.
Ma ei ole siiski veendunud, et selline eristamine on asjakohane.
In my view, the value of the inheritance, seen in the light of economic realities, is also reduced within the meaning of Barbier if the value of the inheritance considered as a whole is, as in the present case, reduced — as compared with a purely domestic situation — as a result of the non-deductibility of overendowment debts incurred when the property was acquired through inheritance.
Minu arvates väheneb pärandi väärtus majanduslikku tegelikkust arvestades ka kohtuasja Barbier tähenduses, kui pärandi väärtus tervikuna käsitlemisel väheneb nagu käesolevas kohtuasjas (võrreldes puhtalt siseriikliku olukorraga) selle tõttu, et väärtusest ei arvata maha pärandi omandamisel tekkinud kompensatsioonivõlgu.
20 — See Opinion of Advocate General Mischo in Barbier, cited in footnote 3, point 30.
20 – Vt kohtujurist Mischo 12. detsembri 2002. aasta ettepanek 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuasjas Barbier, punkt 30.
19 — See to that effect Barbier, cited in footnote 3, paragraph 62; van Hilten-van der Heijden, cited in footnote 4, paragraph 44; and, most recently, Jäger, cited in footnote 18, paragraph 30.
21 – Vt selle kohta ka 18. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas Jäger, punkt 32, kus Euroopa Kohus leidis, et antud kontekstis on otsutava tähtsusega asjaolu, et kõnealustest siseriiklikest õigusnormidest tulenevalt maksustatakse pärandit pärandimaksuga, mis on suurem kui puhtalt siseriiklikus olukorras tasumisele kuuluv maks.
21 — See also to that effect Jäger, cited in footnote 18, paragraph 32, where the Court considered it decisive in this context that the national provisions in question result in an inheritance being subject to inheritance tax that is higher than that which would be payable in a purely domestic situation.
19 – Vt selle kohta 3. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas Barbier, punkt 62; 4. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas van Hilten-van der Heijden, punkt 44, ja 18. joonealuses märkuses viidatud hiljutine otsus kohtuasjas Jäger, punkt 30.
ARENS-SIKKEN which it is based is justified.
ARENS-SIKKEN põhjendatud.
Member States remain in principle competent to determine the criteria for taxation and to determine the connecting factors for the purposes of allocating powers of tax -ation, either unilaterally or by international agreements.
Esiteks väidab Madalmaade valitsus, tuginedes Euroopa Kohtu praktikale, nagu otsused kohtuasjas Schumacker 22ja kohtuasjas Gerritse, 23et asjaomase resi- on liikmesriigid põhimõtteliselt pädevad ühepoolselt või rahvusvaheliste lepingute alusel kehtestama maksustamise kriteeriume ja määrama kindlaks seoseid maksualase pädevuse jaotamisel.
24 first, relying on caselaw of the Court, such as Schumacker 22and Gerritse, 23that the respective situations of a resident de cujus and a nonresident de cujus are not comparable as regards the taxation of acquisition through inheritance.
24 dendi ja asjaomase mitteresidendi olukord ei ole pärimise teel omandatud vara maksustamisel võrreldav.
Second, and closely related to that argument, it points out that the non-deductibility of overendowment debts in the case of immovable property inherited from a nonresident is rooted in the principles of international tax law, under which it is for the Member State of residence to take account of personal obligations such as those at issue here.
Teise, eelmise väitega tihedalt seotud asjaoluna rõhutab Madalmaade valitsus, et kompensatsioonivõla kinnisasja väärtusest mahaarvamise mittelubamine juhul, kui pärandaja oli mitteresident, tuleneb otseselt rahvusvahelise maksuõiguse põhimõtetest, mille kohaselt on elukohaliikmesriigil pädevus arvesse võtta selliseid isiklikke kohustusi, mis on arutusel käesolevas kohtuasjas.
One consequence, to which I will have to come back later, is that, as in other areas where there is no Community harmonisation, Article 56 EC does not prohibit restrictions or disadvantages resulting merely from existing disparities between national tax systems and the exercise in parallel by two Member States of their sovereign powers of taxation.
Üks tagajärg, mille juurde ma tulen hiljem tagasi, on see, et nii nagu ka teistes ühenduses ühtlustamata valdkondades, ei keela EÜ artikkel 56 piiranguid ega ebasoodsaid tingimusi, mis tulenevad lihtsalt siseriiklike maksusüsteemide erinevusest ja kahe liikmesriigi suveräänse maksualase pädevuse paralleelsest teostamisest.
25 The implication is that Article 56 EC covers, by contrast, restrictions which are attributable to the tax rules of one Member State.
25 Sellest võib järeldada, et ühe liikmesriigi maksualaste õigusnormidega seotud piirangud kuuluvad EÜ artikli 56 reguleerimisalasse.
In order to assess whether those considerations can justify the legislation at issue in the present case, it may be useful to recall certain aspects of the ‘legal environment’ in which the Treaty provisions on the free movement of capital operate as regards direct taxation and to recapitulate briefly the caselaw relevant in that context.
Selleks, et hinnata, kas ülaltoodud kaalutlused võivad õigustada käesolevas kohtuasjas arutusel olevaid õigusnorme, on vaja meenutada teatavaid asjaolusid, mis on seotud „õigusliku keskkonnaga”, milles asutamislepingu kapitali vaba liikumist käsitlevad sätted otsese maksustamise suhtes toimivad, ning peatuda lühidalt asjassepuutuval kohtupraktikal.
Next, it can be said that the Court has in general accepted apportionment criteria following from the principle of territoriality and recognised, in particular, that residence is, for tax purposes, the connecting factor on which international tax law is as a rule founded for the purposes of allocating
Edasi võib öelda, et Euroopa Kohus on üldiselt nõustunud territoriaalsuse põhimõttest tulenevate pädevuse jaotamise kriteeriumitega ja tunnistab, et elukoht on maksustamise jaoks siduvaks faktoriks, millele reeglina toetub rahvusvaheline maksuõigus liikmesriikide vahel maksualase pädevuse jaota-
It must be borne in mind, in particular, that in so far as no unifying or harmonising Community measures have been adopted as regards direct taxation to that effect, the
Eelkõige tuleb meeles pidada, et kuna asjassepuutuva otsese maksustamise kohta ei ole vastu võetud ühtegi ühenduse ühtlustamis- ega harmoneerimismeedet,
24 — See to that effect Case C-336/96 Gilly [1998] ECR I-2793, paragraphs 24 and 30, and Case C-307/97 Saint-Gobain [1999] ECR I-6161, paragraph 57.
24 – Vt selle kohta 12. mai 1998. aasta otsus kohtuasjas C-336/96: Gilly (EKL 1998, lk I-2793, punktid 24 ja 30) ja 11. septembri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-307/97: Saint-Gobain (EKL 1999, lk I-6161, punkt 57).
25 — See to that effect, for example, Case C-427/05 Porto Antico di Genova [2007] ECR I-9303, paragraph 19, and Case C-513/04 Kerckhaert and Morres [2006] ECR I-10967, paragraph 22.
25 – Vt selle kohta nt 25. oktoobri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-427/05: Porto Antico di Genova (EKL 2007, lk I-9303, punkt 19) ja 14. novembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-513/04: Kerckhaert ja Morres (EKL 2006, lk I-10967, punkt 22).
22 — Cited in footnote 12.23 — Cited in footnote 7.
22 – Viidatud 12. joonealuses märkuses.23 – Viidatud 7. joonealuses märkuses.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-43/07 powers of taxation between States in situations involving extraneous elements. 26
KOHTUJURIST MAZÁKI ETTEPANEK – KOHTUASI C-43/07 misel olukordades, kus esineb välismaine element. 26
In the same vein, Article 58(1)(a) EC expressly provides that ‘Article 56 [EC] shall be without prejudice to the right of Member States … to apply the relevant provisions of their tax-law which distinguish between taxpayers who are not in the same situation with regard to their place of residence …’.
Samuti sätestab EÜ artikli 58 lõike 1 punkt a selgelt, et „[EÜ] artikli 56 sätted ei mõjuta liikmesriikide õigust […] kohaldada oma maksuseaduste vastavaid sätteid, mis eristavad maksumaksjaid nende elukoha […] põhjal”.
Seen in that light, the place of residence of a taxable person may therefore — as a criterion for the allocation of powers of tax -ation — be objectively relevant as regards the levying of direct taxes.
Sellel taustal võib maksukohustuslase elu kohta maksualase pädevuse jaotamise kriteeriumina lugeda otsemaksustamisel objektiivselt asjassepuutuvaks asjaoluks.
The Court has repeatedly emphasised, however, that that provision, in so far as it is an exception to the fundamental principle of the free movement of capital, must be interpreted strictly and that not all tax legislation making a distinction between taxpayers based on their place of residence or the Member State in which they invest their capital is automatically compatible with the Treaty. 28
Euroopa Kohus on siiski korduvalt rõhutanud, et sätet, mis on erand kapitali vaba liikumise aluspõhimõttest, tuleb tõlgendada kitsalt – seda ei saa tõlgendada nii, et mis tahes maksuseadus, mis eristab maksumaksjaid nende elukoha või selle põhjal, millisesse liikmesriiki nad oma kapitali investeerivad, on automaatselt asutamislepinguga kooskõlas. 28
It is against that background that, as the Netherlands Government observed, the Court accepted in the Schumacker line of cases that, in relation to direct taxes, the respective situations of residents and nonresidents are not, as a rule, comparable, so that, in tax law, it is possible that the taxpayer’s residence may constitute a factor justifying national rules providing for different treatment as between resident and nonresident taxpayers. 27
Nagu Madalmaade valitsus on märkinud, on Euroopa Kohus ülaltoodud põhjendustel sedastanud kohtuasjaga Schumacker seotud kohtupraktikas, et otsemaksustamise osas ei ole residentide ja mitteresidentide olukorrad reeglina võrreldavad, seega võib maksuõiguses maksukohustuslase elukoht olla asjaoluks, mis põhjendab siseriiklikke õigusnorme, mis sätestavad residendist maksukohustuslaste ja mitteresidendist maksukohustuslaste erineva kohtlemise. 27
Also, the exception provided for in Article 58(1)(a) EC is itself limited by Article 58(3) EC, which provides that the national provisions referred to in Article 58(1) EC ‘shall not constitute a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on the free movement of capital and payments as defined in Article 56 [EC]’.
EÜ artikli 58 lõike 1 punktis a sätestatud erandit piirab omakorda EÜ artikli 58 lõige 3, mis sätestab, et EÜ artikli 58 lõikes 1 nimetatud siseriiklikud õigusnormid „ei tohi kujutada endast suvalise diskrimineerimise vahendit ega varjatud piirangut kapitali ja maksete vabale liikumisele [EÜ] artikli 56 tähenduses.”
28 — See, for example, Case C-446/03 Marks & Spencer [2005] ECR I-10837, paragraph 37; Manninen, cited in footnote 17, paragraph 28; and Jäger, cited in footnote 18, paragraph 40. 27 — In Schumacker, cited in footnote 12, the Court held, with regard to income tax, that the situation of a resident is different from that of a nonresident ‘in so far as the major part of his income is normally concentrated in the State of residence.
27 – 12. joonealuses märkuses viidatud otsuses kohtuasjas Schumacker leidis Euroopa Kohus tulumaksu kohta, et residendi olukord erineb mitteresidendi olukorrast „seetõttu, et põhiline osa tema tulust koondub reeglina tema elukohariiki.
Moreover, that State generally has available all the information needed to assess the taxpayer’s overall ability to pay, taking account of his personal and family circumstances’ (see paragraphs 31 and 33).
Lisaks on viimati nimetatud liikmesriigil üldjuhul kogu vajalik informatsioon, et hinnata maksukohustuslase üldist maksu tasumise võimet, arvestades tema isiklikke ja perekondlikke asjaolusid” (vt punktid 31 ja 33).
ARENS-SIKKEN difference in treatment concerned, 31the caselaw discloses certain criteria that the Court has applied to establish whether two situations are objectively comparable with regard to a certain taxation measure.
ARENS-SIKKEN setel ja põhjendatud kaalutlustel, 31nähtub kohtupraktikast, et Euroopa Kohus on kohaldanud teatud kriteeriume, et kindlaks teha, kas kaks olukorda on teatud maksustamismeetme suhtes objektiivselt võrreldavad.
As follows in that regard from the caselaw of the Court, for a national measure to be capable of being regarded as compatible with the Treaty provisions on the free movement of capital, the difference in treatment must concern situations which are not objectively comparable or be justified by overriding reasons in the general interest. 29
Euroopa Kohtu praktikast tuleneb, et siseriiklikku meedet võib pidada kapitali vaba liikumist käsitlevate asutamislepingu sätetega kooskõlas olevaks, kui kohtlemise erinevus puudutab olukordi, mis ei ole objektiivselt võrreldavad või mida saab õigustada üldiste huvide ülekaalukuse põhjustel. 29
It can be noted, first, that the Court attaches importance to consistency in the exercise of taxation powers in that, where a Member State has chosen to impose a particular form of tax on nonresidents as well as residents, it follows that residents and nonresidents must also be considered com -parable as regards any deductions relating to that taxation. 32
Esiteks tuleb märkida, et Euroopa Kohus peab oluliseks maksualase pädevuse järjekindlat teostamist, nii et kui liikmesriik on otsustanud nii mitteresidente kui ka residente maksustada teatud maksuga, peab ta järelikult lugema residentide ja mitteresidentide olukorra võrreldavaks ka kõnealuse maksuga seotud mahaarvamiste osas. 32
It is thus clear that what serves in the final analysis as a yardstick is the general principle of equal treatment, or non-discrim-ination, which requires that comparable situations must not be treated differently and that different situations must not be treated in the same way. 30
Seega on selge, et lõpliku analüüsi määravaks kriteeriumiks on üldine võrdse kohtlemise või mittediskrimineerimise põhimõte, mis nõuab, et võrreldavaid olukordi ei tohi kohelda erinevalt ja erinevaid olukordi ei tohi kohelda sarnaselt. 30
Although, in principle, it has to be considered in each specific situation whether a distinguishing criterion like residence is a relevant objective element apt to justify the
Kuigi põhimõtteliselt tuleb igas konkreetses olukorras hinnata, kas eristava kriteeriumi, nagu elukoht, kohaldamine põhineb kohtlemise erinevust õigustavatel objektiiv-
Thus, in Denkavit, the Court held that as soon as a Member State, either unilaterally or by means of an agreement, imposes a charge to tax on the income, not only of resident shareholders, but also of nonresident shareholders, from dividends which they receive from a resident company, the situation of those nonresident shareholders
Seetõttu leidis Euroopa Kohus kohtuasjas Denkavit, et alates hetkest, mil liikmesriik ühepoolselt või välislepingute abil maksustab tulumaksuga mitte ainult residendist aktsionärid vaid ka mitteresidendist aktsionärid seoses dividendidega, mis nad saavad residendist äriühingult, hakkab kõnealuste mitteresidendist aktsionäride