natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards technical feasibility, the Republic of Lithuania explains that the Joint Emergency Services Centre has the technical means to receive the location information on a person calling the ‘112’ number.
Mis puudutab tehnilist teostatavust, siis väidab Leedu Vabariik, et hädaabiteenistuste ühiskeskusel on tehnilised vahendid numbrile 112 helistanud isiku asukoha kohta teabe saamiseks.
However, the operators of public mobile telephone networks active in Lithuania do not always have the technical means to provide that information.
Sellegipoolest ei ole Leedus tegutsevatel üldkasutatavate mobiilsidevõrkude operaatoritel alati tehnilisi vahendeid selle teabe edastamiseks.
That Member State points out that the adaptation of the ‘pull’ method, used by certain operators for commercial purposes, would have been far simpler than the transition to a system based on the ‘push’ method.
See liikmesriik täpsustab ka, et „pull”-meetodi rakendamine, mida teatavad operaatorid kasutavad ärilistel eesmärkidel, oleks olnud palju lihtsam kui „push”-meetodil põhinevale süsteemile üleminek.
However, at the same time as a decision was taken to use the latter, more modern method, the extra investment to adapt the ‘pull’ method to the needs of the location of calls to the ‘112’ number was refused.
Ometi keelduti samal ajal, kui võeti vastu otsus selle viimase, palju moodsama meetodi kasutuselevõtu kohta, täiendavate investeeringute tegemisest numbrile 112 tehtud kõnede asukoha kindlaksmääramiseks vajaliku „pull”-meetodi rakendamiseks.
In that context, it states that the technical means necessary to transmit the information concerned differ radically according to whether the ‘pull’ or ‘push’ method is used and that the two systems require investment and a certain amount of preparation time.
Selles kontekstis väidab Leedu Vabariik, et asjaomase teabe edastamiseks vajalikud tehnilised vahendid erinevad radikaalselt sõltuvalt kasutatavast „pull”- või „push”meetodist ning et need kaks süsteemi vajavad investeeringuid ja teatavat ettevalmistusaega.
The factor of technical feasibility should be taken into consideration when examining the reasons why Lithuanian mobile telephone operators are not ready to transmit information to the emergency services.
Seda tehnilise teostatavusega seotud aspekti tuleb arvesse võtta, kui hinnata põhjuseid, miks Leedu mobiilsideoperaatorid ei ole valmis hädaabiteenistustele teavet edastama.
In addition, account should be taken of the uncertainty raised by Recommendation 2003/558 as to the manner in which the obligations arising from Article 26(3) of the Universal Service Directive are to be implemented and the timelimit to be respected in that regard.
Lisaks tuleb arvestada, et soovitusega 2003/558 tekitati ebakindlust seoses viisiga, kuidas universaalteenuse direktiivi artikli 26 lõikest 3 tulenevaid kohustusi tuleks rakendada ning millist tähtaega tuleks selles osas järgida.
There would be a failure to fulfil obligations only if it were known from the outset which method may and must be applied and from which date.
Tegelikult oleks küsimus liikmesriigi kohustuste rikkumisest saanud tõusetuda vaid siis, kui algusest peale oleks olnud teada, millist meetodit saab ja võib rakendada ning alates millisest kuupäevast.
According to the Republic of Lithuania, if it had been clearly established that Member States are free to apply the ‘pull’ method which is simpler from a technical point of view, it could have made use of that option, which would have saved a considerable amount of time.
Leedu Vabariik väidab, et kui algusest peale oleks olnud selgelt sätestatud, et liikmesriigid võivad vabalt rakendada „pull”-meetodit, mis on tehnilisest küljest lihtsam, oleks ta saanud kasutada seda võimalust, mis oleks märkimisväärselt aega säästnud.
Furthermore, points 4 and 13 of Recommendation 2003/558 should be interpreted as meaning that the aims of the Universal Service Directive are not achieved in an effect - ive manner by employing the ‘pull’ method and therefore it is necessary to introduce the ‘push’ method as widely as possible.
Peale selle tuleks soovituse 2003/558 punkte 4 ja 13 tõlgendada nii, et selle kohaselt ei ole universaalteenuse direktiivi eesmärgid tõhusalt täidetud siis, kui kasutatakse „pull”-meetodit ja sellest tulenevalt on vaja võimalikult laialdaselt juurutada „push”meetodit.
Since extra time was necessary in order to implement this method, the Commission provided for an additional period in the recommendation.
Kuna selle viimase meetodi rakendamiseks oli vaja lisaaega, nägi komisjon nimetatud soovituses ette täiendava tähtaja.
It must be recalled that, under Article 26(3) of the Universal Service Directive, Member States are to ensure that undertakings which operate public telephone networks make caller location information available to authorities handling emergencies, to the extent technically feasible, for all calls to the single European emergency call number ‘112’.
Tuleb meenutada, et tulenevalt universaaldirektiivi artikli 26 lõikest 3 tagavad liikmesriigid, et üldkasutatavate telefonivõrkude operaatorid avaldavad teabe helistaja asukoha kohta hädaolukordadega tegelevale asutusele kõigi Euroopa ühtsele hädaabinumbrile 112 saabunud kõnede puhul, kui see on tehniliselt teostatav.
As is clear from the 36th recital in the preamble to the Universal Service Directive, that provision aims to improve the level of protection and the security of users of ‘112’ services and assist the emergency services in the discharge of their duties.
Nagu selgub ka universaaldirektiivi põhjendusest 36, on artikli 26 lõike 3 eesmärgiks suurendada hädaabinumbri 112 kasutajate kaitset ja julgeolekut ning aidata hädaabiteenistustel täita oma tööülesandeid.
It follows from the wording and the aim of the provision that it imposes on Member States, subject to technical feasibility, an obligation to achieve a result which is not limited to putting in place an appropriate regulatory framework, but which requires that the location information for all callers to the ‘112’ be actually transmitted to the emergency services.
Nii nimetatud sätte sõnastusest kui ka eesmärgist tuleneb, et liikmesriikidele pannakse tehnilise teostatavuse korral kohustus saavutada tulemus, mis ei piirdu asjakohase õigusliku raamistiku rakendamisega, vaid eeldab, et teave kõigi numbrile 112 helistanute asukoha kohta oleks hädaabiteenistustele tegelikult edastatud.
In this case, the Republic of Lithuania does not deny that when the period prescribed in the reasoned opinion expired, that information was not transmitted in cases where the call came from a mobile telephone.
Käesoleval juhul ei vaidle Leedu Vabariik vastu sellele, et pärast põhjendatud arvamuses kehtestatud tähtaja möödumist ei edastatud seda teavet mobiiltelefonilt tehtud kõnede puhul.
First, the Republic of Lithuania’s argument that the Commission’s complaint is not formulated in an appropriate manner since it has adopted all the legal, technical and organisational measures necessary to transpose Article 26(3) of the Universal Service Directive, cannot be accepted.
Esiteks, mis puudutab selle liikmesriigi argumenti, mille kohaselt ei olnud komisjoni etteheide nõuetekohaselt sõnastatud, kuna Leedu Vabariik oli universaalteenuse direktiivi artikli 26 lõike 3 täitmiseks võtnud kõik õiguslikud, tehnilised ja organisatoorsed meetmed, siis sellega ei saa nõustuda.
It is clear from the formulation and the reasoning of that complaint that the Commission does not criticise the Republic of Lithuania for
Tegelikult tuleneb nii selle etteheite
Second, as regards the requirement of technical feasibility which accompanies the obligation imposed on the Member States by Article 26(3) of the Universal Service Directive, it must be held that, according to the information provided by the Republic of Lithuania, the failure to transmit information on the location of calls from the public mobile telephone networks is due to the fact that the operators of those networks do not have the necessary technical equipment, which would require substantial investment.
Teiseks, mis puudutab tehnilise teostatavuse tingimust, mis kaasneb liikmesriikidele universaalteenuse direktiivi artikli 26 lõikes 3 pandud kohustusega, siis tuleb tõdeda, et vastavalt Leedu Vabariigi esitatud tõenditele sõltub teabe edastamatajätmine mobiilsidevõrkudest tehtud kõnede asukoha kohta sellest, et nende võrkude operaatorid ei oma vajalikke tehnilisi seadmeid, mis nõuavad olulisi investeeringuid.
It has been explained in that regard that after an initial disagreement between the operators and the Lithuanian authorities concerning the financing of the costs of such investment the legislature amended Article 65(4) of the Law on electronic communications with effect from 1 September 2007, so as to provide that from now on operators are to provide the information at issue free of charge to the Joint Emergency Services Centre and that the costs of acquiring, installing, adapting, refurbishing and operating the equipment necessary for that purpose are to be reimbursed from public funds.
Selles küsimuses on selgitatud, et pärast esialgset ebakõla nende operaatorite ja Leedu ametiasutuste vahel nimetatud investeeringuid puudutavate kulutuste kandmise osas muutis seadusandja alates 1. septembrist 2007 elektrooniliste sidevõrkude seaduse artikli 65 lõiget 4, mis näeb ette, et sealtpeale edastavad operaatorid hädaabiteenistuste ühiskeskusele kõnealust teavet tasuta ja selleks vajaliku varustuse soetamise, paigaldamise või kohandamise, uuendamise ja käitamisega seotud kulutused hüvitatakse riiklikest vahenditest.
It follows from that evidence, without there being any need to examine the agreement concluded on 4 December 2006 between the Joint Emergency Services Centre and the providers of public mobile telephone network services, the interpretation of which is a matter of dispute between the parties, that the reason for the failure to transmit information on the location of calls from those networks does not arise from technical characteristics of those networks, which would prevent the transmission of that information, but from the lack of the investment required in order to acquire or adapt the equipment so as to allow that transmission.
Nendest tõenditest järeldub – ilma et oleks vaja uurida hädaabiteenistuste ühiskeskuse ja mobiilsidevõrkude operaatorite vahel 4. detsembril 2006 sõlmitud kokkulepet helistaja asukoha kindlaksmääramise kohta, mida pooled tõlgendavad vastuolu liselt –, et teabe edastamatajätmine nendest võrkudest tehtud kõnede asukoha kohta on tingitud mitte nende võrkude tehnilisest iseloomust, mis objektiivselt takistaks nimetatud teabe edastamist, vaid hoopis seda edastamist võimaldavate seadmete soetamiseks või kohandamiseks nõutavate investeeringute puudumisest.
As the Commission rightly stated, the failure to acquire or adapt the equipment necessary cannot be regarded as a lack of technical feasibility within the meaning of Article 26(3) of the Universal Service Directive.
Nagu ka komisjon on põhjendatult väitnud, ei saa vajalike seadmete soetamata- või kohandamatajätmist käsitleda tehnilise teostamatusena universaalteenuse direktiivi artikli 26 lõike 3 tähenduses.
Lastly, as regards the arguments put forward by the Republic of Lithuania regarding the method to be employed in order to transmit location information on callers to the ‘112’ number, it must be held, first of all, that Article 26(3) of the Universal Service Directive does not contain any information in that regard and therefore leaves the Member States to decide the manner in which they wish to actually ensure that that information is transmitted.
Viimaseks, mis puudutab Leedu Vabariigi esitatud argumente meetodi kohta, mida tuleks kasutada numbrile 112 helistaja asukoha teabe edastamiseks, siis tuleb nentida, et universaalteenuse direktiivi artikli 26 lõige 3 ei sisalda selles osas mingit märget ja jätab sellest tulenevalt liikmesriikidele valiku, millisel viisil nad sooviksid selle teabe edastamist konkreetsemalt tagada.
In point 4, Recommendation 2003/558 mentions two methods.
Soovituse 2003/558 punktis 4 viidatakse kahele meetodile.
The first method, called the ‘push’ method consists in the automatic transmission of that information by the operators of telephone networks, while according to the second method, the ‘pull’ method, that information is provided solely at the request of public safety answering points.
Esimene neist, nn „push”meetod seisneb nimetatud teabe automaatses edastamises üldkasutatavate sidevõrkude operaatorite poolt, samas kui vastavalt teisele, nn „pull”-meetodile avaldatakse seda teavet vaid hädaabikõnede vastuvõtukeskuste taotluse korral.
Although it follows from the wording of point 4 and the 10th recital in the preamble to Recommendation 2003/558 that the Commission regards the application of the first method to be the most effective and recommends that the Member States impose it, at least after an intermediate period, on public telephone networks operating on their territory, it is equally clear that that recommendation, in the light of its non-binding nature, cannot require the Member States to use a specific method in order to implement Article 26(3) of the Universal Service Directive.
Kuigi soovituse 2003/558 punkti 4 sõnastusest ja ka põhjendusest 10 tuleneb, et komisjon hindab tõhusamaks esimese meetodi rakendamist ja soovitab liikmesriikidel nõuda seda oma territooriumil tegutsevatelt üldkasutatavate telefonivõrkude operaatoritelt vähemalt üleminekuperioodi järgselt, on siiski selge, et nimetatud soovitus ei saa selle mittesiduvust arvesse võttes kohustada liikmesriike kohaldama universaaldirektiivi artikli 26 lõike 3 rakendamisel kindlat meetodit.
Not only is the non-binding nature of Recommendation 2003/558 clear from the fifth paragraph of Article 249 EC, but it is also explicitly confirmed by Article 19 of the Framework Directive on the basis of which the recommendation was adopted.
Soovituse 2003/558 mittesiduvus ei tulene üksnes EÜ artikli 249 viiendast lõigust, vaid on sõnaselgelt kinnitatud ka raamdirektiivi artiklis 19, mille alusel nimetatud soovitus on vastu võetud.
It is clear from Article 19(1) that the national regulatory authorities may choose not to follow a recommendation adopted by the Commission on the basis of the latter
Tegelikult tuleneb selle artikli 19 lõikest 1 selgelt, et riigi
Although the Member States are therefore free to chose the method to be used by the operators of public telephone networks in order to transmit the location information of callers to the ‘112’ number, they are however bound by the clear and precise obligation to achieve a result laid down in Article 26(3) of the Universal Service Dir -ective, which requires them to ensure that that information is made available to the emergency services.
Kuigi liikmesriigid on seega vabad valima meetodit, mida üldkasutatavate telefonivõrkude operaatorid kasutavad teabe edastamiseks numbrile 112 helistajate asukoha kohta, on nad siiski seotud kohustusega saavutada selge ja täpne tulemus, mis on kirjas universaalteenuse direktiivi artikli 26 lõikes 3, mis kohustab neid tagama, et see teave oleks hädaabiteenistustele tegelikult avaldatud.
In particular, a Member State cannot justify any delay in the implementation of that obligation by the fact that it has decided to put in place the ‘push’ method based on the automatic transmission of location information.
Täpsemalt ei saa liikmesriik põhjendada võimalikku hilinemist selle kohustuse täitmisel asjaoluga, et ta otsustas rakendada „push”-meetodit, mis põhineb helistaja asukoha teabe automaatsel edastamisel.
In that connection it must be held that, contrary to the Republic of Lithuania’s assertions, Recommendation 2003/558 does not give extra time to Member States which have opted for the ‘push’ method.
Selles osas tuleb tõdeda, et vastupidiselt Leedu Vabariigi väidetele ei anna soovitus 2003/558 „push”-meetodi valinud liikmesriikidele täiendavat tähtaega.
Not only does the Commission lack powers to legitimately extend the binding timelimit allowed to Member States for compliance with Article 26(3) of the Universal Service Directive, but it also follows from the wording of point 4 of that recommendation that it by no means intends to provide for exemption from compliance with that timelimit.
Komisjonil ei puudu mitte üksnes pädevus liikmesriikidele kehtestatud siduvat tähtaega universaalteenuse direktiivi artikli 26 lõike 3 täitmiseks seaduslikult pikendada, vaid selle soovituse punkti 4 sõnastusest tuleneb lisaks, et komisjonil puudub ka igasugune kavatsus selle tähtaja järgimises erandeid teha.
Although point 4 mentions the possibility of implementing the ‘push’ method only after an intermediate period, it explains at the same time that during that period the information on location must at least be provided at the request of the emergency services, that is according to the ‘pull’ method.
Tegelikult, kuigi punkt 4 mainib võimalust näha ette „push”-meetodi kohaldamine üksnes pärast üleminekuperioodi, selgitab ta samas, et sellel perioodil peab helistaja asukoha kohta teavet edastama vähemalt hädaabiteenistuste taotlusel, teiste sõnadega „pull”-meetodil.
Lastly, as to the alleged uncertainties concerning the method and the period in which to implement the obligation laid down in Article 26(3) of the Universal Service Directive, it must be held that that provision and Recommendation 2003/558 do not
Lõpetuseks, mis puudutab väidetavat ebakindlust seoses meetodi ja universaalteenuse direktiivi artikli 26 lõikes 3 sätestatud kohustuse rakendamiseks ettenähtud tähtajaga, siis tuleb sedastada, et nii see säte kui ka soovitus 2003/558 ei jäta selles
COMMISSION v LITHUANIA give rise to any objective doubt in that respect.
KOMISJON VS. LEEDU osas mingit kahtlust.
In those circumstances, and taking account of the fact in particular that the Republic of Lithuania itself explained in its defence that Recommendation 2003/558 is not binding on the Member States, it cannot reasonably argue that its delay in effectively implementing Article 26(3) of the Universal Service Directive is justified by a misunderstanding as to its obligations.
Nendes tingimustes ja võttes eelkõige arvesse, et Leedu Vabariik on kostja vastuses ise öelnud, et soovitus 2003/558 ei ole liikmesriikidele siduv, ei saa Leedu Vabariik tõhusalt väita, et tema hilinemine universaalteenuse direktiivi artikli 26 lõike 3 tegelikul rakendamisel on põhjendatud nendest kohustustest valesti arusaamisega.
In light of the foregoing, it must be held that, by not ensuring in practice that authorities handling emergencies are, to the extent technically feasible, given caller location information for all callers to the single European emergency call number ‘112’ when public telephone networks are used, the Republic of Lithuania has failed to fulfil its obligations under Article 26(3) of the Universal Services Directive.
Eeltoodut arvesse võttes tuleb sedastada, et kuna Leedu Vabariik ei ole tegelikult taganud, et teave helistaja asukoha kohta oleks avaldatud hädaolukordadega tegelevale asutusele kõigi üldkasutatava telefonivõrgu kaudu Euroopa ühtsele hädaabinumbrile 112 saabunud kõnede puhul, kui see on tehniliselt teostatav, siis on Leedu Vabariik rikkunud universaalteenuse direktiivi artikli 26 lõikest 3 tulenevaid kohustusi.
Since the Commission has applied for costs to be awarded against the Republic of Lithuania and the latter has been unsuccessful, it must be ordered to pay the costs.
Kuna komisjon on kohtukulude hüvitamist nõudnud ja Leedu Vabariik on kohtuvaidluse kaotanud, tuleb kohtukulud välja mõista Leedu Vabariigilt.
Declares that, by not ensuring in practice that authorities handling emergencies are, to the extent technically feasible, given caller location information for all callers to the single European emergency call number ‘112’ when
Kuna Leedu Vabariik ei ole tegelikult taganud, et teave helistaja asukoha kohta oleks avaldatud hädaolukordadega tegelevale asutusele kõigi üldkasutatava telefonivõrgu kaudu Euroopa ühtsele hädaabinumbrile 112
Orders the Republic of Lithuania to pay the costs.
Mõista kohtukulud välja Leedu Vabariigilt.
Joined Cases C-468/06 to C-478/06
Liidetud kohtuasjad C-468/06–C-478/06
Lélos kai Sia EE and Othersv
Lélos kai Sia EE jtversus
(References for a preliminary ruling from the Efetio Athinon)
(eelotsusetaotlused, mille on esitanud Efeteio Athinon)
(Article 82 EC — Abuse of dominant position — Pharmaceutical products — Refusal to supply wholesalers engaging in parallel exports — Ordinary orders)
EÜ artikkel 82 – Turgu valitseva seisundi kuritarvitamine – Farmaatsiatooted – Paralleelekspordiga tegelevate hulgimüüjate varustamisest keeldumine – Tavalised tellimused
Competition — Dominant position — Abuse — Refusal to supply wholesalers which export to other Member States — Conditions — Refusal liable to eliminate all effective competition
Konkurents – Turgu valitsev seisund – Kuritarvitamine – Teistesse liikmesriikidesse eksportivatele hulgimüüjatele tarnimisest keeldumine – Tingimused – Keeldumine, mis tingib tõhusa konkurentsi kadumise
SUMMARY — JOINED CASES C-468/06 TO C-478/06
KOKKUVÕTE – LIIDETUD KOHTUASJAD C-468/06–C-478/06
Competition — Dominant position — Abuse — Refusal to supply — Conditions (Arts 3(1)(g) EC and 82 EC)
Konkurents – Turgu valitsev seisund – Kuritarvitamine – Tarnimisest keeldumine – Tingi ­mused
Competition — Dominant position — Abuse — Refusal to supply wholesalers which export to other Member States — Pharmaceuticals sector — Impact of the effects of parallel trade of medicinal products for the final consumer on the abusive nature of the refusal
Konkurents – Turgu valitsev seisund – Kuritarvitamine – Teistesse liikmesriikidesse eksportivatele hulgimüüjatele tarnimisest keeldumine – Farmaatsiatoodete sektor – Ravi­mite paralleelkaubanduse poolt lõpptarbijatele tulenevate tagajärgede mõju keeldumise kuritarvitavale laadile
Competition — Community rules — Scope ratione materiae — Practices aimed at preventing or restricting parallel exports — Included
Konkurents – Ühenduse eeskirjad – Esemeline kohaldamisala – Paralleelekspordi keela­mise või piiramise eesmärgiga tegevus – Hõlmamine
(Arts 3(1)(g) EC, 81 EC and 82 EC)
(EÜ artikkel 3, lõike 1 punkt g, EÜ artiklid 81 ja 82)
Competition — Community rules — Scope ratione materiae — Pharmaceutical sector subject to national price regulation — Included
Konkurents – Ühenduse eeskirjad – Esemeline kohaldamisala – Farmaatsiatoodete sektor, mille suhtes kohaldatakse hindu reguleerivaid siseriiklikke õigusnorme – Hõlmamine
(Arts 81 EC and 82 EC)
(EÜ artiklid 81 ja 82)
Competition — Dominant position — Abuse — Refusal to supply wholesalers which export to other Member States — Pharmaceutical sector — Effect of national regulation concerning prices of medicinal products on the abusive nature of the refusal
Konkurents – Turgu valitsev seisund – Kuritarvitamine – Teistesse liikmesriikidesse eksportivatele hulgimüüjatele tarnimisest keeldumine – Farmaatsiatoodete sektor – Hindu reguleerivate siseriiklike õigusnormide mõju keeldumise kuritarvitavale laadile
(Arts 3(1)(g) and (t) EC and 82 EC)
(EÜ artikkel 3, lõike 1 punktid g ja t ning EÜ artikkel 82)
State, but equally if it leads to the elimination of effective competition from them in the distribution of the products on the markets of the other Member States.
tingib hulgimüüjate tõhusa konkurentsi kadumise nende toodete turustamisel teiste liikmesriikide turgudel.
(see paras 34, 35)
(vt punktid 34 ja 35)
An undertaking in a dominant pos -ition for the purpose of marketing a
Teatud toote turgu valitsevat seisundit omav ettevõtja, kes saab kasu tarbijatele
The refusal by an undertaking occupying a dominant position on the market of a given product to meet the orders of an existing customer constitutes abuse of that dominant position under Article 82 EC where, without any objective justification, that conduct is liable to eliminate a trading party as a competitor.
Teatud toote turul valitsevat seisundit omava ettevõtja keeldumine täita pikaajalise kliendi tellimusi kujutab endast selle valitseva seisundi kuritarvitamist EÜ artikli 82 tähenduses, kui selleks puudub objektiivne põhjus ja kui selline teguviis tingib kaubanduspartneri konkurentsi kadumise.