natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By a document lodged at the Registry of the Court on 28 February 2006, the European Data Protection Supervisor (‘the EDPS’) requested leave to intervene in the dispute in support of the form of order sought by the applicant .
Euroopa andmekaitseinspektor palus 28. veebruaril 2006 Esimese Astme Kohtu kantseleisse esitatud dokumendiga luba astuda käesolevasse menetlusse hageja nõuete toetuseks.
By order of 6 June 2006, the President of the Third Chamber of the Court granted the EDPS leave to intervene in support of the applicant .
6. juuni 2006. aasta määrusega andis Esimese Astme Kohtu kolmanda koja esimees loa selleks menetlusse astumiseks.
By way of measures of organisation of procedure, the applicant and the Commission were requested to produce certain documents.
Menetlust korraldavate meetmete raames paluti hagejal ja komisjonil esitada teatud dokumendid.
They complied with those requests within the specified time-limits.
Nad täitsid need nõuded ettenähtud tähtaja jooksul.
By order of 16 May 2006, in accordance with Article 65(b), Article 66(1) and Article 67(3), third subparagraph, of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, the latter ordered the Commission to produce the complete minutes of the meeting of 11 October 1996, including the names of all the participants, whilst providing that that document would not be communicated to the applicant in the context of the current proceedings.
Esimese Astme Kohus palus 16. mai 2006. aasta määrusega oma kodukorra artikli 65 punkti b, artikli 66 lõike 1 ja artikli 67 lõike 3 kolmanda lõigu alusel komisjonil esitada 11. oktoobri 1996. aasta koosoleku protokolli täisversioon koos kõigi osalejate nimedega, märkides sealjuures siiski, et käesoleva menetluse käigus ei edastata seda dokumenti hagejale.
That order was complied with .
See taotlus rahuldati.
The parties presented oral argument and replied to the oral questions of the Court of First Instance at the hearing on 13 September 2006.
Poolte kohtukõned ja vastused Esimese Astme Kohtu suulistele küsimustele kuulati ära 13. septembri 2006. aasta kohtuistungil.
The applicant claims that the Court should:
Hageja palub Esimese Astme Kohtul:
— declare that the Commission’s acceptance of the amendment to the GBP by the United Kingdom Government is contrary to Article 30 of the EC Treaty (now Article 28 EC);
– tuvastada, et komisjoni nõustumine muudatusega, mille Ühendkuningriigi valitsus tegi külalisõlle sättesse, on vastuolus EÜ artikliga 30 (muudetuna EÜ artikkel 28);
— declare that the Commission should not have accepted the abovementioned amendment and that it therefore breached Article 30 of the EC Treaty;
– tuvastada, et komisjon ei oleks tohtinud seda muudatust heaks kiita ja on seega rikkunud EÜ artiklit 30;
— order the Commission to produce the full set of names of persons who attended the meeting;
– nõuda, et komisjon edastaks kõikide koosolekul osalenud isikute nimed;
At the hearing, the EDPS, supporting the applicant’s application for access to the documents, contended that the Court should annul the contested decision.
Euroopa andmekaitseinspektor palus kohtuistungil hageja dokumentidega tutvumise nõuet toetades Esimese Astme Kohtul vaidlustatud otsus tühistada.
— dismiss the claims concerning the infringement procedure as inadmissible;
– jätta liikmesriigi kohustuste rikkumise menetlust puudutavad nõuded vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata;
— dismiss the application for annulment of the contested decision;
– jätta vaidlustatud otsuse tühistamise taotlus rahuldamata;
— dismiss the request that the Commission be ordered to disclose the names of the other persons who participated in the meeting as inadmissible;
– jätta nõue, et komisjon edastaks kõikide koosolekul osalenud isikute nimed, vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata;
Admissibility of the request that the Court should order the Commission to disclose the names of all persons who participated in the meeting
Nõude, et Esimese Astme Kohus nõuaks komisjonilt kõikide koosolekul osalenud isikute nimede edastamist, vastuvõetavus
It is settled caselaw that the Court of First Instance is not entitled, when exercising judicial review of legality, to issue directions to the institutions or to assume the role assigned to them.
Väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb, et Esimese Astme Kohus ei saa õiguspärasuse kontrolli käigus teha institutsioonidele korraldusi või tegutseda nende asemel.
That limitation of the scope of judicial review applies to all types of contentious matters that might be brought before it, including those concerning access to documents (Case T-204/99 Mattila v Council and Commission [2001] ECR II-2265, paragraph 26, confirmed by the Court of Justice in Case C-353/01 P Mattila v Council and Commission [2004] ECR I-1073, paragraph 15).
Niisugust õiguspärasuse kontrolli piirangut kohaldatakse kõigis Esimese Astme Kohtus käsitletavates valdkondades ja sealhulgas ka dokumentidele juurdepääsu puhul (Esimese Astme Kohtu 12. juuli 2001. aasta otsus kohtuasjas T-204/99: Mattila vs. nõukogu ja komisjon, EKL 2001, lk II-2265, punkt 26, mida Euroopa Kohus kinnitas 22. jaanuari 2004. aasta otsusega kohtuasjas C-353/01 P: Mattila vs. nõukogu ja komisjon, EKL 2004, lk I-1073, punkt 15).
Therefore, an application by the applicant, requesting the Court of First Instance to order the Commission to send it the names of all the persons who attended the meeting of 11 October 1996, is inadmissible.
Järelikult ei ole hageja nõue, et Esimese Astme Kohus nõuaks komisjonilt kõikide 11. oktoobri 1996. aasta koosolekul osalenud isikute nimede edastamist, vastuvõetav.
The unlawful closure of the procedure for failure to fulfil obligations under Article 169 of the EC Treaty
EÜ artikli 169 alusel toimunud liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse õigusvastane lõpetamine
The applicant argues that the Commission agreed to close a procedure for failure to fulfil its obligations, in breach of Article 30 of the EC Treaty, or, alternatively, of Article 6 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 12 EC), of which the meeting of 11 October 1996 was a crucial component.
Hageja väidab, et komisjon nõustus vastuolus EÜ artikliga 30 või teise võimalusena vastuolus EÜ artikliga 6 (muudetuna EÜ artikkel 12) lõpetama liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse, mille olulisim osa oli 11. oktoobri 1996. aasta koosolek.
Given that the Commission refused the applicant’s request to attend the meeting, that it wrongly settled the proceedings for failure to fulfil obligations, that the amended GBP continued to discriminate against beers from Member States other than the United Kingdom, and that the Commission showed extreme reluctance to reveal the names of those present at the meeting, that meeting must, the applicant argues, have been used as an opportunity for the United Kingdom Government and large United Kingdom beer producing companies to persuade the Commission to adopt an amendment that served to prevent beer importers such as the applicant from being able to sell their products to a sizeable portion of the United Kingdom market.
Hageja leiab, et kuna komisjon ei rahuldanud hageja taotlust osaleda koosolekul ja lõpetas õigusvastaselt liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse, et külalisõlle säte diskrimineerib ka muudetuna õllesorte, mis pärinevad teistest liikmesriikidest kui Ühendkuningriik, ja kuna komisjon oli koosolekul osalenute nimede avalikustamisel äärmiselt tõrges, siis kasutasid Ühendkuningriigi valitsus ja Ühendkuningriigi suured õlletootjad seda koosolekut eesmärgiga veenda komisjoni nõustuma muudatusega, mille eesmärk oli takistada sellistel õlle importijatel nagu hageja müüa oma tooteid olulisel osal Ühendkuningriigi turust.
That agreement, seeking to obtain unlawful closure of the procedure for failure to fulfil obligations, caused the applicant to suffer loss of opportunity and as a result, substantial financial loss .
Hageja arvates tõi selline kokkulepe, mille eesmärk oli saavutada, et liikmesriigi kohustuste rikkumise menetlus õigusvastaselt lõpetataks, tema jaoks kaasa ärivõimaluste kaotamise ja põhjustas seega olulisi rahalisi kaotusi.
Therefore, it argues, there was a breach of Article 30 of the EC Treaty.
Järelikult on rikutud EÜ asutamislepingu artiklit 30.
The applicant argues that the amended GBP is also contrary to Article 6 of the EC Treaty in that its effect is to establish discrimination based on nationality against beers produced in Member States other than the United Kingdom .
Hageja väidab, et külalisõlle säte on ka muudetuna vastuolus EÜ asutamislepingu artikliga 6, kuna selle tagajärjel diskrimineeritakse muudes liikmesriikides kui Ühendkuningriigis toodetud õllesorte kodakondsuse alusel.
The Commission considers, essentially, that the applicant’s claims for a declaration that the Commission’s acceptance of the amendment made by the United Kingdom Government to the GBP was contrary to Article 30 of the EC Treaty, that it should not have accepted that amendment, and that it thus infringed Article 30 of the EC Treaty, are manifestly inadmissible.
Komisjon leiab sisuliselt seda, et hageja nõuded tuvastada, et tema nõustumine Ühendkuningriigi valitsuse tehtud muudatusega külalisõlle sättesse on vastuolus EÜ artikliga 30, et ta ei oleks tohtinud seda heaks kiita ja on seega rikkunud EÜ artiklit 30, on ilmselgelt vastuvõetamatud.
The applicant is requesting the Court to declare that the Commission’s acceptance of the amendment made by the United Kingdom Government to the GBP is contrary to Articles 30 and 6 of the EC Treaty.
Hageja palub Esimese Astme Kohtul tuvastada, et komisjoni nõustumine Ühendkuningriigi valitsuse tehtud muudatusega külalisõlle sättesse on vastuolus EÜ asutamislepingu artikliga 30 ja EÜ asutamislepingu artikliga 6.
That request should be interpreted, in reality, as an argument by the applicant that the Commission acted wrongly in deciding to take no further action on its complaint against measures of the United Kingdom allegedly contrary to Community law.
Seda nõuet tuleb mõista selliselt, et hageja väidab tegelikult, et komisjon on õigusvastaselt lõpetanud selle kaebuse menetlemise, mille ta esitas Ühendkuningriigi meetmete kohta, mis on väidetavalt vastuolus ühenduse õigusega.
In that regard, it should be noted that private individuals are not entitled to bring proceedings against a refusal by the Commission to institute proceedings against a Member State for failure to fulfil its obligations (order of 12 June 1992 in Case C-29/92 Asia Motor France v Commission [1992] ECR I-3935, paragraph 21; order of 15 March 2004 in Case T-139/02 Institouto N. Avgerinopoulou and Others v Commission [2004] ECR II-875, paragraph 76; and order of 19 September 2005 in Case T-247/04 Aseprofar and Edifa v Commission [2005] ECR II-3449, paragraph 40).
Selle kohta tuleb meelde tuletada, et üksikisik ei saa nõuda, et tühistataks komisjoni keeldumine algatada liikmesriigi vastu liikmesriigi kohustuste rikkumise menetlus (Euroopa Kohtu 12. juuni 1992. aasta määrus kohtuasjas C-29/92: Asia Motor France vs. komisjon, EKL 1992, lk I-3935, punkt 21; Esimese Astme Kohtu 15. märtsi 2004. aasta määrus kohtuasjas T-139/02: Institouto N. Avgerinopoulou jt vs. komisjon, EKL 2004, lk II-875, punkt 76, ja 19. septembri 2005. aasta määrus kohtuasjas T-247/04: Aseprofar ja Edifa vs. komisjon, EKL 2005, lk II-3449, punkt 40).
Under Article 169 of the EC Treaty, the Commission is not bound to bring proceedings for failure to fulfil obligations, but has a discretionary power precluding the right of individuals to require it to adopt a particular position or to bring an action for annulment against its refusal to take action (order of 16 February 1998 in
EÜ asutamislepingu artiklist 169 tuleneb, et komisjonil ei ole kohustust algatada liikmesriigi kohustuste rikkumise menetlus, vaid et tal on selles osas avatud kaalutlusõigus, mis välistab üksikisikute õiguse nõuda institutsioonilt teatud kindla seisukoha võtmist ja õiguse esitada sellest keeldumise korral tühistamishagi (Esimese Astme
Case T-182/97 Smanor and Others v Commission [1998] ECR II-271, paragraph 27, and Institouto N. Avgerinopoulou and Others v Commission, paragraph 77).
Kohtu 16. veebruari 1998. aasta määrus kohtuasjas T-182/97: Smanor jt vs. komisjon, EKL 1998, lk II-271, punkt 27, ja eespool viidatud määrus Institouto N. Avgerinopoulou jt vs. komisjon, punkt 77).
In this case, therefore, the applicant has no standing to request the annulment of the Commission’s refusal to bring an action for failure to fulfil obligations against the United Kingdom on the ground that the amended GBP infringed Articles 6 and 30 of the EC Treaty.
Seega ei ole vastuvõetav hageja nõue tühistada komisjoni keeldumine algatada Ühendkuningriigi vastu liikmesriigi kohustuste rikkumise menetlus põhjendusega, et külalisõlle sätte muudetud versioon rikub EÜ asutamislepingu artiklit 6 ja EÜ asutamislepingu artiklit 30.
In those circumstances, the Commission cannot be accused of itself infringing those articles by taking no further action on the proceedings in question.
Neil asjaoludel ei saa ka komisjonile ette heita, et ta on kõnesoleva menetluse lõpetamisega rikkunud neid samu artikleid.
In any event, even if the applicant’s request were interpreted as seeking annulment not of that refusal but of the decision to take no further action on its complaint of 10 December 1997, it should be noted that a decision whereby the Commission decides to take no further action on a complaint informing it of conduct by a State capable of giving rise to proceedings for failure to fulfil obligations does not have binding force and is not therefore a measure that is open to challenge (order in Aseprofar and Edifa v Commission, paragraph 48).
Isegi kui oletada, et hageja nõue ei ole suunatud mitte selle keeldumise tühistamisele, vaid 10. detsembri 1997. aasta otsuse tühistamisele, millega lõpetati tema kaebuse menetlemine, tuleb meelde tuletada, et otsus, millega komisjon lõpetab sellise kaebuse menetlemise, millega talle on antud teada liikmesriigi tegevusest, mis võib anda alust liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse algatamiseks, ei evi siduvat jõudu ega ole seetõttu vaidlustatav akt (eespool viidatud määrus Aseprofar ja Edifa vs. komisjon, punkt 48).
Moreover, the action would be clearly out of time, having regard to the date of that decision.
Peale selle on hagi selle otsuse kuupäeva arvestades esitatud ilmselgelt pärast hagi esitamise tähtaja möödumist.
In those circumstances, the applicant’s claims concerning the decision to take no further action on its complaint are inadmissible.
Neil asjaoludel on hageja väited tema kaebuse menetlemise lõpetamise kohta vastuvõetamatud.
Moreover, concerning the applicant’s claim that unlawful closure of the proceedings for failure to fulfil obligations caused it loss of opportunity and significant financial loss, it is sufficient to note that the applicant has not made a claim for compensation as part of its action.
Mis puudutab hageja väidet, et liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse õigusvastase lõpetamise tõttu kaotas ta oma ärivõimalused ja kandis olulisi rahalisi kaotusi, siis piisab tõdemisest, et hageja ei ole oma hagis esitanud kahjunõuet.
Therefore, there is no need to rule in that respect .
Järelikult ei ole selle kohta vaja otsust teha.
Access to documents
Dokumentidega tutvumine
The applicant submits that, in accordance with the conclusions drawn by the Ombudsman’s Special Report, the exception contained in Article 4(1)(b) of Regulation No 1049/2001 does not apply to this case, since Directive 95/46 does not oblige the Commission to withhold the names of persons who submit views or information to it .
Hageja väidab, et vastavalt ombudsmani eriaruande järeldustele ei ole määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 1 punktis b sätestatud erand antud juhtumi puhul kohaldatav, kuna direktiiv 95/46 ei kohusta komisjoni hoidma saladuses talle arvamusi või informatsiooni esitanud isikute nimesid.
The applicant refers in that respect to the letter from the Ombudsman to the President of the Commission on 30 September 2002, to complain about misuse of Directive 95/46.
Hageja viitab siinkohal ombuds -mani 30. septembri 2002. aasta eespool punktis 32 osundatud kirjale, mille ta saatis komisjoni presidendile ja milles ta heidab komisjonile ette direktiivi 95/46 ebaõiget kohaldamist.
Nor, the applicant argues, does Article 4(3) of Regulation No 1049/2001 apply .
Lisaks ei ole kohaldatav ka määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõige 3.
Given that the meeting took place in 1996, any potential undermining of the Commission’s decisionmaking process would be at best minimal, given that over seven years have passed since the holding of that meeting and the bringing of the action.
Kuna koosolek toimus 1996. aastal ja selle toimumisest hagi esitamiseni on möödunud seitse aastat, siis saab avalikustamine mõjutada komisjoni otsustusprotsessi üksnes väga minimaal -selt.
Even if that provision did apply, the Commission could not rely on it to support its refusal to disclose the information requested, because of the overwhelming public interest in disclosure in this case .
Kuid isegi kui see säte oleks kohaldatav, ei saaks komisjon sellele tugineda, et õigustada taotletud teabe avalikustamisest keeldumist, kuna antud asjas teenib avalikustamine ülekaalukaid üldisi huve.
For example, the Ombudsman and the Parliament have taken a particular interest, in this case, in the high level of secrecy surrounding the way in which powerful third parties can make their views known to the Commission, which is contrary to the principles of open government.
Ombudsman ja parlament on samuti antud asjas väga huvitatud asjaolust, et kolmandad isikud võisid komisjonile suurima saladuskatte all avaldada oma arvamuse, mis on aga vastuolus läbipaistvuse põhimõttega.
In its reply, the applicant argues that there is a new element in the defence, namely that the persons whose names the applicant requested were employees of the CBMC and had acted in accordance with the instructions of the body which they represented .
Repliigis väidab hageja, et kostja vastuses sisaldus uus informatsioon ehk see, et isikud, kelle nime avalikustamist hageja nõudis, olid õlletootjate liidu esindajad, kes tegutsesid nende esindatava organisatsiooni juhiste kohaselt.
The applicant argues that, since the Commission has revealed that
Hageja väidab, et kuna komisjon avaldas, et need isikud olid õlletootjate liidu esindajad, on see teadmine
The applicant points out that trade associations, such as the CBMC, usually represent all or most of the participants in a market, and thus tend to expound views on behalf of an industry as a whole.
Hageja tuletab meelde, et sellised kutseliidud nagu õlletootjate liit esindavad harilikult kõiki kindlal turul tegutsevaid ettevõtjaid või nende enamust ja kalduvad seega esindama mingit seisukohta kõigi teatud tegevusala ettevõtjate nimel.
The Commission’s reputation could be damaged only if it were to transpire that, at the meeting on 11 October 1996, the CBMC representatives represented a specific group of brewers with an interest in maintaining foreclosure in the United Kingdom market for beer sold in pubs and bars.
Komisjoni mainet kahjustaks üksnes see, kui ilmneks, et 11. oktoobri 1996. aasta koosolekul esindasid õlletootjate liidu esindajad teatud õlletehaste gruppi eesmärgiga tagada, et Ühendkuningriigis alkohoolse joogi jaemüügi kohtades müüdava õlle turg jääks suletuks.
The applicant argues that, where the information providers are employees of such a trade association, there is no risk emanating from the loss of that confidentiality, unless the trade association is not accurately reflecting the views of all of its members.
Hageja arvates ei kujuta konfidentsiaalsuse kaotamine mingit ohtu olukorras, kus teabe esitasid niisuguse kutseliidu töötajad, välja arvatud juhul, kui see ei kajasta õigesti kõigi selle liikmete seisukohti.
The applicant concludes that Article 2 of Regulation No 1049/2001 obliges the Commission to make full disclosure of the attendees of the meeting and the submissions made with respect to the procedure for failure to fulfil obligations, and that none of the exceptions contained in Article 4 of Regulation No 1049/2001 apply to this case .
Hageja märgib lõpetuseks, et määruse nr 1049/2001 artikkel 2 kohustab komisjoni täies ulatuses avalikustama koosolekul osalenute nimed ja liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse käigus esitatud seisukohad ning et ükski määruse nr 1049/2001 artiklis 4 sätestatud erand ei ole antud juhtumi puhul kohaldatav.
The EDPS argued at the hearing that the Commission has infringed Article 4(1)(b) of Regulation No 1049/2001.
Euroopa andmekaitseinspektor väidab kohtuistungil esitatud argumentides, et komisjon rikkus määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 1 punkti b.
He refers in that regard to a document entitled ‘Public access to documents and data protection’ (Reference documents, July 2005 No 1, EDPS — European Data Protection Supervisor), which can be found on the EDPS internet site.
Ta viitab sellega seoses dokumendile pealkirjaga „Üldsuse juurdepääs dokumentidele ja andmekaitse” (Taustadokumendid, juuli 2005, nr 1, Euroopa andmekaitseinspektor), mis on kättesaadav tema kodulehel.
The EDPS stresses the need to establish an optimal balance between, on the one hand, the protection of data of a private nature, and, on the other, the fundamental right of the European citizen to have access to documents of the institutions.
Euroopa andmekaitseinspektor rõhutab vajadust leida parim tasakaal isikuandmete kaitse ja Euroopa kodaniku põhiõiguse vahel tutvuda institutsioonide dokumentidega.
The Commission’s reasoning did not correctly take account of that balance, which is explicitly governed by Article 4(1)(b) of Regulation No 1049/2001.
Komisjoni arutluskäik ei võta aga õigesti arvesse seda tasakaalu, mida on määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 1 punktis b sõnaselgelt reguleeritud.
Since a request for access to documents is based on democratic principles, it is not necessary to state the reasons why the documents are requested, so that Article 8 of Regulation No 45/2001 does not apply in this case .
Juurdepääsutaotlus põhineb demokraatlikel põhimõtetel ja dokumentidega tutvumist ei ole tarvis põhjendada, mistõttu ei ole määruse nr 45/2001 artikli 8 kohaldamine antud asjas asjakohane.
Similarly, the EDPS considers that data protection rules do not allow the inference of a general right to participate, anonymously, in public activities .
Euroopa andmekaitseinspektor leiab lisaks, et andmekaitset reguleerivad sätted ei võimalda neist tuletada üldist õigust osaleda anonüümselt avalikes tegevustes.
According to the EDPS, the interest protected in Article 4(1)(b) of Regulation No 1049/2001 is private life and not the protection of personal data, which is a much broader concept .
Euroopa andmekaitseinspektori arvates on määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 1 punktis b kaitstav huvi eraelu kaitse, aga mitte isikuandmete kaitse, mis on palju laiem mõiste kui eraelu kaitse.
Whilst the name of a participant, mentioned in the minutes of a meeting, falls within the scope of personal data, since the identity of that person would be revealed and the concept of the protection of personal data applies to those data, whether or not they fall within the scope of private life, the EDPS points out that, in the area of professional activities, the disclosure of a name does not normally have any link to private life.
Kuigi mingi koosoleku protokollis mainitud osaleja nimi kuulub isikuandmete hulka, kuna see võimaldab seda isikut identifitseerida ja kuna isikuandmete mõistet kohaldatakse nendele andmetele hoolimata sellest, kas need on seotud eraeluga või mitte, tuletab Euroopa andmekaitseinspektor meelde, et kutsealase tegevuse raames ei ole nime avalikustamisel üldjuhul seost eraeluga.
The EDPS concludes that the Commission cannot rely on Article 4(1)(b) of Regulation No 1049/2001 in order to refuse to disclose the names of the persons concerned.
Ta järeldab sellest, et komisjon ei saa asjaomaste isikute nimede avalikustamisest keeldumiseks tugineda määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 1 punktile b.