natgillin/translations-raw huggingface dataset:
— the interaction between the factors mentioned in the first, second and third indents.’
– esimeses, teises ja kolmandas taandes nimetatud tegurite vastastikune mõju.”
Article 4 of Directive 85/337 as amended provides:
Muudetud direktiivi 85/337 artikkel 4 näeb ette:
Subject to Article 2(3), projects listed in Annex I shall be made subject to an assessment in accordance with Articles 5 to 10.
Kui artikli 2 lõikest 3 ei tulene teisiti, hinnatakse I lisas loetletud töid artiklite 5–10 kohaselt.
Subject to Article 2(3), for projects listed in Annex II, the Member States shall determine through:
Kui artikli 2 lõikest 3 ei tulene teisiti, teevad liikmesriigid II lisas loetletud tööde puhul: a) üksikjuhtumite uurimise või b) endi kehtestatud künniste või tingimuste abil kindlaks, kas tööd hinnatakse artiklite 5–10 kohaselt.
Member States may decide to apply both procedures referred to in (a) and (b).
Liikmesriigid võivad teha otsuse kohaldada mõlemaid alapunktides a ja b nimetatud võimalusi.
Member States shall ensure that the determination made by the competent authorities under paragraph 2 is made available to the public.’
Liikmesriigid tagavad, et pädevate asutuste lõike 2 kohane otsus avalikustatakse.”
Point 3(i) of Annex II to Directive 85/337 as amended specifies installations for the harnessing of wind power for energy production (wind farms).
Muudetud direktiivi 85/337 II lisa punkti 3 alapunktis i on nimetatud tuuleelektrijaamu.
By virtue of point 13 of Annex II, any change or extension of projects listed in Annex I or Annex II, already authorised, executed or in the process of being executed, which may have significant adverse effects on the environment (being a change or extension not listed in Annex I) must be regarded as a project within the scope of Article 4(2) of Directive 85/337 as amended.
Sama lisa punkti 13 kohaselt loetakse juba loa saanud või valminud või käimasolevate I või II lisas loetletud tööde muutmist või laiendamist, kui see võib keskkonda oluliselt kahjustada (muutmine või laiendamine, mida ei ole nimetatud I lisas), muudetud direktiivi 85/337 artikli 4 lõike 2 kohaldamisalasse kuuluvaks tööks.
Annex III to Directive 85/337 as amended, relating to the selection criteria referred to in Article 4(3) of that directive, provides that the characteristics of projects must be considered in relation, inter alia, to pollution and nuisances, and to the risk of accidents having regard in particular to technologies used.
Muudetud direktiivi 85/337 III lisas, mis käsitleb selle sama direktiivi artikli 4 lõikes 3 osutatud valikutingimusi, on täpsustatud, et tööde laadi hindamisel tuleb eelkõige arvestada saastavust ja häiringuid ning õnnetusohtu, pidades eeskätt silmas kasutatavaid menetlusi.
That annex also indicates that the environmental sensitivity of geographical areas likely to be affected by projects must be considered having regard, inter alia, to the absorption capacity of the natural environment, paying particular attention to certain areas, including mountain and forest areas.
Samas lisas on märgitud, et nende geograafiliste alade keskkonnatundlikkuse hindamisel, mida tööd tõenäoliselt mõjutavad, tuleb eelkõige silmas pidada looduskeskkonna vastuvõtuvõimet, pöörates erilist tähelepanu teatud aladele, sh mägi- ja metsapiirkondadele.
The requirements of Directive 85/337 as amended have been transposed into national law by, in particular, the Planning and Development Act, 2000, as amended (‘the PDA’), and the Planning and Development Regulations, 2001.
Muudetud direktiivi 85/337 nõuded võeti siseriiklikusse õigusesse üle eeskätt 2000. aasta planeerimis- ja arendusseadusega (Planning and Development Act 2000) muudetud versioonis (edaspidi „PDA”) ja 2001. aasta planeerimis- ja arengumäärusega (Planning and Development Regulations 2001).
Section 32(1)(a) of the PDA lays down a general obligation to obtain consent for all development projects within the scope of Annexes I and II to Directive 85/337 as amended; the application for permission must be lodged and the permission obtained before the commencement of works.
PDA artikli 32 lõike 1 punktis a on kehtestatud üldine kohustus saada muudetud direktiivi 85/337 I ja II lisa kohaldamisalasse kuuluvate planeerimisprojektide puhul luba, kusjuures loataotlus tuleb esitada ja luba saada enne töödega alustamist. Sama
On receipt of an application for permission, the planning authority must decide whether the proposed development should be subject to an environmental impact assessment.
Kui planeerimisteenistus saab loataotluse, peab ta välja selgitama, kas tuleb hinnata kavandatava projekti keskkonnamõju.
Section 151 of the PDA provides that any person who has carried out or is carrying out unauthorised development is guilty of an offence.
PDA artikkel 151 näeb ette, et isik, kes teostab loata projekti või viib seda ellu, on vastutav väärteo eest.
It is clear from sections 152 and 153 of the PDA that, on receipt of a complaint, planning authorities are, as a general rule, under an obligation to issue a warning letter, and must then decide whether or not it is appropriate to issue an enforcement notice.
Sama seaduse artiklitest 152 ja 153 tuleneb, et kaebuse saamise korral peavad planeerimisteenistused põhimõtteliselt saatma hoiatuse ning otsustama seejärel märgukirja saatmise vajalikkuse üle.
Failure to comply with the requirements of an enforcement notice constitutes an offence.
Märgukirjas kehtestatud nõuete eiramine kujutab endast väärtegu.
Under section 160 of the PDA:
PDA artikli 160 kohaselt:
(b) in so far as practicable, that any land is restored to its condition prior to the commencement of any unauthorised development;
IIRIMAA b) et maa-ala loata projekti teostamise alustamise eelne olukord taastatakse võimaluste piires; c) et kõik projektid teostataks vastavalt antud loale ja loas sätestatud tingimustele.
(2) In making an order under subsection (1), where appropriate, the Court may order the carrying out of any works, including the restoration, reconstruction, removal, demolition or alteration of any structure or other feature.’
Lõike 1 kohaselt antud kohtumääruses võib kohus vajaduse korral nõuda mis tahes tööde tegemist, sealhulgas mis tahes struktuuri või muu elemendi esialgse olukorra taastamist, uuesti ehitamist, kõrvaldamist, lammutamist või muutmist.”
Section 162 of the PDA makes clear that an application for retention permission does not entail any ongoing enforcement action being stayed or withdrawn.
PDA artiklis 162 on täpsustatud, et seadustamise loa taotlus ei too kaasa algatatud sunnivahendi rakendamise menetluse peatamist ega lõpetamist.
After sending a letter of formal notice on 5 April 2001, the Commission sent to Ireland a reasoned opinion dated 21 December 2001.
Pärast 5. aprilli 2001. aasta märgukirja saatis komisjon Iirimaale 21. detsembri 2001. aasta põhjendatud arvamuse.
On 7 July 2004, the Commission sent an additional letter of formal notice to Ireland.
Komisjon saatis 7. juulil 2004 sellele liikmesriigile täiendava märgukirja.
On 5 January 2005, after the receipt of Ireland’s observations as set out in a letter dated 6 December 2004, an additional reasoned opinion was sent to Ireland.
5. jaanuaril 2005 saadeti Iirimaale täiendav põhjendatud arvamus pärast viimase poolt 6. detsembri 2004. aasta kirjas edastatud märkuste saamist.
Since the Commission considered that Ireland’s response to that reasoned opinion, in letters of 8 March, 17 June and 1 December 2005, was unsatisfactory, it brought this action under the second paragraph of Article 226 EC.
Kuna komisjon ei rahuldunud nimetatud põhjendatud arvamuse osas Iirimaa poolt 2005. aasta 8. märtsi, 17. juuni ja 1. detsembri kirjades esitatud seisukohaga, esitas ta EÜ artikli 226 teise lõigu alusel käesoleva hagi.
The first complaint
Esimene etteheide
The Commission’s complaint is that Ireland has not taken all the measures necessary to comply with Articles 2, 4 and 5 to 10 of Directive 85/337 either in its original version or as amended by Directive 97/11.
Komisjon heidab Iirimaale ette, et viimane ei võitnud kõiki vajalikke meetmeid täitmaks direktiivi 85/337 artikleid 2, 4, 5–10, nii enne kui ka pärast direktiiviga 97/11 muutmist kehtinud versioonis.
This complaint will be examined, first, in relation to Directive 85/337 as amended.
Seda etteheidet uuritakse esiteks seoses muudetud direktiiviga 85/337.
The first complaint, that transposition of Directive 85/337 as amended is incomplete and that, as a result, the directive is not properly implemented is based on three pleas in law.
Esimene etteheide, mille kohaselt muudetud direktiivi 85/337 ülevõtmine siseriiklikku õigusesse on puudulik ning tingib selle ebakorrektse rakendamise, põhineb kolmel alusel.
First, the Commission claims that Ireland has not taken the measures necessary in order to ensure that checks are made to ascertain, in accordance with Article 2(1) of Directive 85/337 as amended, whether proposed works are likely to have significant effects on the environment, and, if that is the case, in order to render it obligatory that an environmental impact assessment be carried out, as laid down by that provision, before the grant of development consent.
Komisjon väidab esiteks, et Iirimaa ei ole võtnud vajalikke meetmeid, et enne loa andmist kaalutaks vastavalt muudetud direktiivi 85/337 artikli 2 lõikele 1, kas kavandatavad projektid võivad mõjutada oluliselt keskkonda, ning kui tegemist on keskkonda oluliselt mõjutavate projektidega, et viidaks läbi nimetatud sättes ette nähtud mõju hindamine.
Secondly, the Commission considers that the Irish legislation which allows an application for retention permission to be made after a development has been executed in whole or in part without consent undermines the preventive objectives of Directive 85/337 as amended.
Teiseks leiab komisjon, et Iiri õigusnormid, mis võimaldavad esitada seadustamise taotluse pärast loata projekti täielikku või osalist teostamist, kahjustavad muudetud direktiivi 85/337 ennetavaid eesmärke.
Thirdly, the Commission claims that the enforcement regime established by Ireland does not guarantee the effective application of the directive, and that Ireland has thereby failed to fulfil its general obligation under Article 249 EC.
Kolmandaks väidab komisjon, et Iirimaa kehtestatud sunnivahendid ei taga nimetatud direktiivi tõhusat kohaldamist, mistõttu Iirimaa on rikkunud tal EÜ artikli 249 alusel lasuvat üldist kohustust.
In support of the third plea in law, the Commission reports a number of examples which, in its opinion, illustrate the deficiencies in the application of the system of enforcement.
Selle viimase aluse toetuseks esitab komisjon teatud arvu näiteid, mis tema arvates näitlikustavad karistuste korra rakendamise puudusi.
The first two pleas in law
Kaks esimest alust
The Commission claims that since it is possible, under the national legislation, to comply with the obligations imposed by Directive 85/337 as amended during or after execution of a development, there is no clear obligation to subject developments to an assessment of their effects on the environment before they are carried out.
Komisjon väidab, et kuivõrd siseriiklike õigusnormide kohaselt on võimalik täita muudetud direktiiviga 85/337 kehtestatud kohustusi projekti teostamise ajal ning pärast projekti teostamist, siis ei kehti selget kohustust hinnata projektide keskkonnamõju enne nende teostamist.
In accepting that projects can be scrutinised, in an environmental impact assessment, after their execution, when the principal objective pursued by Directive 85/337 as amended is that effects on the environment should be taken into account at the earliest possible stage in all planning and decisionmaking processes, the national
Lubades seda, et projekti kontrollimine keskkonnamõju hindamise raames viiakse läbi pärast projekti teostamist, samas kui muudetud direktiivi 85/337 peamine eesmärk on võtta keskkonnale avaldatavat mõju arvesse kogu tehnilise kavandamise ja otsustamise võimalikult varajases etapis, on kõnealustes siseriiklikes õigusnor-
The Commission adds that the rules relating to retention permission are incorporated within the general provisions applicable to normal planning permission, and that there is nothing to indicate that applications for retention permission and the grant of such permission are limited to exceptional cases.
Komisjon lisab, et seadustamise loaga seonduvad eeskirjad sisalduvad tavapärase planeerimisloa suhtes kohaldatavates üldsätetes ning miski ei viita sellele, et seadustamise loa taotlused ning vastava loa andmine on võimalikud vaid erandjuhtudel.
Ireland contends that the Commission’s analysis of the Irish legislation which transposes Directive 85/337 as amended is not accurate.
Iirimaa väidab, et komisjon ei tõlgenda õigesti Iiri õigusnorme, millega võetakse siseriiklikku õigusesse üle muudetud direktiiv 85/337.
Ireland states that Irish law expressly requires that permission be obtained for any new development before the commencement of works and that, as regards development which must be subject to an environmental impact assessment, the assessment must be carried out before the works.
Ta täpsustab selles osas, et Iiri õiguses on sõnaselgelt nõutud, et iga uue projekti puhul tuleb saada enne tööde alustamist luba ning mis puudutab projekte, mille puhul peab läbi viima keskkonnamõju hindamise, siis tuleb vastav hindamine läbi viia enne tööde alustamist.
Failure to comply with those obligations is, moreover, a criminal offence and may result in enforcement action.
Nende nõuete eiramine kujutab endast lisaks väärtegu ja võib tingida sunnivahendite rakendamise.
Ireland contends, in addition, that retention permission, established by the PDA and the Planning and Development Regulations, 2001, is an exception to the general rule which requires permission to be obtained before the commencement of a development, and best meets the objectives of Directive 85/337 as amended, in particular the general objective of protection of the environment, since the removal of an un authorised development may not be the most appropriate measure to achieve that protection.
Iirimaa väidab muu hulgas, et seadustamise luba, mis kehtestati PDA ja 2001. aasta planeerimis- ja arendusmäärusega, kujutab endast erandit üldreeglist, mille kohaselt on nõutav loa saamine enne projekti teostamise alustamist, ning vastab paremini muudetud direktiivi 85/337 eesmärkidele ning eelkõige peamisele eesmärgile kaitsta keskkonda, kuivõrd loata projekti tühistamine ei ole keskkonnakaitse seisukohast alati kõige sobivam lahendus.
According to that Member State, the requirements of Directive 85/337 as amended are wholly procedural and are silent as to whether there may or may not be an exception by virtue of which an environmental impact assessment might, in certain cases, be carried out after commencement of works.
Selle liikmesriigi arvates ei käsitle muudetud direktiiv 85/337, milles sätestatud nõuded on üksnes menetluslikku laadi, erandi kehtestamise võimalust, mille alusel keskkonnamõju hindamise võib teatud juhtudel läbi viia pärast tööde alustamist.
Ireland adds that nowhere in the directive is it expressly stated that an assessment can solely be carried out before the execution of a project, and refers to the definition of the term ‘development consent’ given by Directive 85/337 as amended to argue that the use of ‘proceed’ is significant,
Ta rõhutab selles osas, et direktiivis ei ole sõnaselgelt märgitud, et hindamise võib läbi viia üksnes enne projekti teostamist ning tugineb nimetatud direktiivis mõistele „teostusluba” antud määratlusele väitmaks, et mõiste „teostamine” kasutamine
COMMISSION v IRELAND that term not being confined to the commencement of works but also applying to the continuation of a development project.
KOMISJON VS. IIRIMAA omab tõlgendamisel tähtsust, sest sellega ei viidata mitte üksnes tööde algusele vaid ka planeerimisprojekti järgnevale teostamisele.
Ireland contends, in addition, that retention permission is a reasonable fall-back mechanism to be resorted to in exceptional circumstances, designed to take account of the fact that some projects will inevitably, for various reasons, commence before the grant of development consent within the meaning of Directive 85/337 as amended.
Iirimaa väidab lisaks sellele, et seadustamise luba kujutab endast mõislikku ebaseaduslikkuse kõrvaldamise mehhanismi, mida on võimalik kasutada erandlikel asjaoludel ning mille eesmärk on arvestada sellega, et teatud projektide teostamist alustatakse eri põhjustel vältimatult enne loa saamist muudetud direktiivi 85/337 tähenduses.
On that point, Ireland relies on Case C-201/02 Wells [2004] ECR I-723 to argue that a remedial assessment may be carried out at a later stage, by way of exception to the general rule that the assessment must be carried out at the earliest possible stage in the decisionmaking process.
Selles osas tugineb Iirimaa 7. jaanuari 2004. aasta otsusele kohtuasjas C-201/02: Wells (EKL 2004, lk I-723) väitmaks, et korrigeeriva hindamise võib läbi viia ka hiljem, erandina üldpõhimõttest, mille kohaselt hindamine tuleb läbi viia otsustamise võimalikult varajases etapis.
That Member State considers also that it would be disproportionate to order the removal of some structures in circumstances where, after consideration of an application for retention permission, retention is held to be compatible with proper planning and sustainable development.
Nimetatud liikmesriik leiab samuti, et oleks ebaproportsionaalne nõuda teatud struktuuride kõrvaldamist juhul, kui pärast seadustamise taotluse uurimist leitakse, et nimetatud seadustamine on kooskõlas korrektse planeeringu ja säästva arenguga.
Member States must implement Directive 85/337 as amended in a manner which fully corresponds to its requirements, having regard to its fundamental objective which, as is clear from Article 2(1), is that, before development consent is given, projects likely to have significant effects on the environment by virtue, inter alia, of their nature, size or location should be made subject to a requirement for development consent and an assessment with regard to their effects (see, to that effect, Case
Muudetud direktiivi 85/337 rakendamine peab liikmesriikides täielikult vastama selles esitatud nõuetele ja arvestama direktiivi peamist eesmärki, milleks on, nagu nähtub selle artikli 2 lõikest 1, enne loa andmist oma laadi, mahu või asukoha tõttu keskkonda oluliselt mõjutada võivatele projektidele teostusloa nõudmine ja nende mõju hindamine (vt selle kohta 19. septembri 2000. aasta otsus kohtuasjas C-287/98:
C-287/98 Linster [2004] ECR I-723, paragraph 52, and Case C-486/04 Commission v Italy [2006] ECR I-11025, paragraph 36).
Linster, EKL 2000, lk I-6917, punkt 52, ja 23. novembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-486/04: komisjon vs. Itaalia, EKL 2006, lk I-11025, punkt 36).
Further, development consent, under Article 1(2) of Directive 85/337 as amended, is the decision of the competent authority or authorities which entitles the developer to proceed with the project.
Teostusluba kujutab endast muu hulgas muudetud direktiivi 85/337 artikli 1 lõike 2 kohaselt pädeva asutuse või pädevate asutuste otsust, mis annab arendajale õiguse projekti teostamiseks.
Given that this wording regarding the acquisition of entitlement is entirely unambiguous, Article 2(1) of that directive must necessarily be understood as meaning that, unless the applicant has applied for and obtained the required development consent and has first carried out the environmental impact assessment when it is required, he cannot commence the works relating to the project in question, if the requirements of the directive are not to be disregarded.
Kuna õiguse andmist puudutav sõnastus on ühemõtteline, siis tuleb nimetatud direktiivi artikli 2 lõiget 1 tingimata mõista nii, et kui taotleja ei ole nõutavat luba taotlenud ega saanud ning ei ole eelnevalt läbi viinud keskkonnamõju hindamist, kui see on nõutav, siis ei saa ta alustada kõnealuse projektiga seotud töid, eiramata seejuures muudetud direktiivi 85/337 nõudeid.
That analysis is valid for all projects within the scope of Directive 85/337 as amended, whether they fall under Annex I and must therefore systematically be subject to an assessment pursuant to Articles 2(1) and 4(1), or whether they fall under Annex II and, as such, and in accordance with Article 4(2), are subject to an impact assessment only if, in the light of thresholds or criteria set by the Member State and/or on the basis of a case-by-case examination, they are likely to have significant effects on the environment.
See analüüs kehtib kõigi projektide suhtes, mis kuuluvad muudetud direktiivi 85/337 kohaldamisalasse ja seda olenemata sellest, kas nad kuuluvad täpsemalt nimetatud direktiivi I lisa kohaldamisalasse ja nende suhtes tuleb sellest nähtuvalt direktiivi artikli 2 lõike 1 ja artikli 4 lõike 1 kohaselt süstemaatiliselt läbi viia keskkonnamõju hindamine, või nimetatud direktiivi II lisa kohaldamisalasse ja nende suhtes tuleb sellest tulenevalt direktiivi artikli 4 lõike 2 kohaselt läbi viia keskkonnamõju hindamine üksnes siis, kui nende puhul tuvastatakse liikmesriikide kehtestatud künniste või tingimuste ja/või üksikjuhtumite uurimise alusel, et nad võivad oluliselt keskkonda mõjutada.
A literal analysis of that kind of Article 2(1) is moreover consonant with the object- ive pursued by Directive 85/337 as amended, set out in particular in recital 5 of the preamble to Directive 97/11, according to which ‘projects for which an assessment is required should be subject to a requirement for development consent the assessment should be carried out before such consent is granted’.
Nimetatud artikli 2 lõike 1 selline grammatiline analüüs vastab lisaks muudetud direktiivi 85/337 eesmärgile, mida on eeskätt meenutatud direktiivi 97/11 põhjenduses 5, mille kohaselt „hindamiskohustuslikelt töödelt tuleks nõuda teostusluba [ja] hindamine peaks toimuma enne loa andmist”.
As the Irish legislation stands, it is undisputed that environmental impact assessments and planning permissions must, as a general rule, be respectively carried out and obtained, when required, prior to the execution of works.
On selge, et Iiri õigusnormide kohaselt tuleb keskkonnamõju hindamine läbi viia ja planeerimisluba saada – kui need on nõutavad – põhimõtteliselt enne tööde teostamist.
Failure to comply with those obligations constitutes under Irish law a contravention of the planning rules.
Selle kohustuse eiramine kujutab endast Iiri õiguse kohaselt planeerimiseeskirjade rikkumist.
However, it is also undisputed that the Irish legislation establishes retention permission and equates its effects to those of the ordinary planning permission which precedes the carrying out of works and development.
Kuid samuti on selge, et nimetatud õigusnormides on kehtestatud seadustamise luba, millel on tööde või planeeringu teostamisele eelnevalt taotletud planeerimisloaga sama mõju.
The former can be granted even though the project to which it relates and for which an environmental impact assessment is required pursuant to Articles 2 and 4 of Directive 85/337 as amended has been executed.
Selle loa võib anda siis, kui vastav projekt, mille puhul on muudetud direktiivi 85/337 artiklite 2 ja 4 kohaselt nõutav keskkonnamõju hindamine, on juba teostatud.
In addition, the grant of such a retention permission, use of which Ireland recognises to be common in planning matters lacking any exceptional circumstances, has the result, under Irish law, that the obligations imposed by Directive 85/337 as amended are considered to have in fact been satisfied.
Lisaks sellele tingib nimetatud seadustamise luba, mille puhul Iirimaa möönab, et seda kasutatakse planeerimise valdkonnas sageli, ilma et erandlikud asjaolud seda õigustaksid, Iiri õiguse kohaselt järelduse, et muudetud direktiiviga 85/337 kehtestatud kohustusi on tegelikult järgitud.