natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In that regard, the Court recalled that it had held, in paragraph 106 of the judgment in Joined Cases C-397/98 and C-410/98 Metallgesellschaft and Others [2001] ECR I-1727, with respect to tax legislation which did not afford the possibility of benefiting from the group taxation regime to resident subsidiaries of nonresident parent companies, that the exercise of rights conferred on private persons by directly applicable provisions of Community law would be rendered impossible or excessively difficult if their claims for restitution or compensation based on infringement of Community law were rejected or reduced solely because the persons concerned
Maksuõigusnormide osas, mis ei võimalda mitteresidendist emaettevõtja residendist tütarettevõtjal saada eeliseid kontserni maksukorrast, leidis Euroopa Kohus 8. märtsi 2001.aasta otsuses liidetud kohtuasjades C-397/98 ja C-410/98: Metallgesellschaft jt (EKL 2001, lk I-1727) punktis 106, et ühenduse õiguse vahetult kohaldatavate sätetega eraõiguslikele isikutele antud õiguste kasutamine muutub võimatuks või ülemäära raskeks, kui tagastamis- või hüvitamisnõuded, mille aluseks on ühenduse õiguse rikkumine, tuleb jätta rahuldamata või neid tuleb vähendada üksnes sel põhjusel, et eraõiguslik isik ei ole taotlenud siseriikliku seadusega keelatud maksusüsteemi
TEST CLAIMANTS IN THE CFC AND DIVIDEND GROUP LITIGATION had not applied for a tax advantage which national law denied them, with a view to challenging the refusal of the tax authorities by means of the legal remedies provided for that purpose, invoking the primacy and direct effect of Community law (Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, paragraph 125).
TEST CLAIMANTS IN THE CFC AND DIVIDEND GROUP LITIGATION kohaldamist tema suhtes selleks, et siis vaidlustada maksuhalduri keeldumine asjaomaste õiguskaitsevahendite abil, tuginedes ühenduse õiguse ülimuslikkusele ja vahetule õigusmõjule (eespool viidatud kohtuotsus Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, punkt 125).
It is also clear from the Court’s caselaw that the application of the provisions relating to the freedoms of movement would be rendered impossible or excessively difficult if claims for restitution or compensation based on infringement of those provisions had to be rejected or reduced solely because the companies concerned had not applied to the tax authorities for the benefit of a tax regime which national law, combined, where appropriate, with the relevant provisions of the DTCs, denied them (see, to that effect, Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, paragraph 126).
Samamoodi nähtub Euroopa Kohtu praktikast, et vaba liikumist puudutavate sätete kohaldamine muutub võimatuks või ülemäära raskeks, kui tagastamis- või hüvitamisnõuded, mille aluseks on nimetatud sätete rikkumine, tuleb jätta rahuldamata või neid tuleb vähendada üksnes sel põhjusel, et asjaomased äriühingud ei olnud taotlenud maksuhaldurilt sellise maksusüsteemi rakendamist, millele neil antud juhul siseriikliku õiguse järgi koostoimes topeltmaksustamise vältimise lepingu vastavate sätetega õigust ei olnud (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, punkt 126).
Thus, it is for the national court to determine whether, should it be established that the national legislation at issue in the main proceedings, combined, where appropriate, with the relevant provisions of the DTCs, constitutes a restriction on the freedom of establishment prohibited by Article 43 EC, or a restriction on the free movement of capital prohibited by Article 56 EC, the application of that legislation would, on any basis, have led to the failure of the claims of the claimants in the main proceedings before the United Kingdom tax authorities (Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, paragraph 127).
Siseriikliku kohtu ülesanne on seega teha kindlaks, kas, juhul kui ilmneb, et põhikohtuasjas asjassepuutuvad õigusnormid, võimalik et koostoimes topeltmaksustamise vältimise lepingu vastavate sätetega, kujutavad endast asutamisvabaduse piirangut, mis on EÜ artikliga 43 keelatud, või kapitali vaba liikumise piirangut, mis on EÜ artikliga 56 keelatud, oleks nende õigusnormide kohaldamine igal juhul viinud põhikohtuasja hagejate Ühendkuningriigi maksuhaldurile esitatud nõuete rahuldamata jätmiseni (eespool viidatud kohtuotsus Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, punkt 127).
In the light of the foregoing, the reply to the sixth to twelfth questions must be as follows:
Eelnevast lähtudes tuleb kuuendale kuni kaheteistkümnendale küsimusele vastata järgmiselt:
— In the absence of Community legislation, it is for the domestic legal system of each Member State to designate the courts and tribunals having jurisdiction and to lay down the detailed procedural rules governing actions for safeguarding
– Ühenduse vastavate õigusnormide puudumisel tuleb iga liikmesriigi sisemises õiguskorras kindlaks määrata pädevad kohtud ja hagide kohtuliku menetlemise kord, tagades õigussubjektidele ühenduse õigusega antud õiguste kaitse,
Those courts and tribunals are, however, obliged to ensure that individuals have an effective legal remedy enabling them to obtain reimbursement of the tax unlawfully levied on them and the amounts paid to that Member State or withheld by it directly against that tax.
Liikmesriigid peavad ka tagama, et õigussubjektidel oleks reaalselt kasutatav õiguskaitsevahend, mis võimaldab neil tagasi nõuda alusetult sissenõutud maksu ja summad, mis on asjassepuutuvale liikmesriigile makstud või tema poolt kinni peetud otseses seoses nimetatud maksuga.
As regards other loss or damage which a person may have sustained by reason of a breach of Community law for which a Member State is liable, the latter is under a duty to make reparation for the loss or damage caused to individuals under the conditions set out in paragraph 51 of the judgment in Brasserie du Pêcheur and Factortame, but that does not preclude the State from being liable under less restrictive conditions, where national law so provides.
Mis puutub liikmesriigi poolt ühenduse õiguse rikkumisega isikule tekitatud muudesse kahjudesse, siis on liikmesriik kohustatud nimetatud kahju eraõiguslikele isikutele hüvitama eespool viidatud kohtuotsuse Brasserie du pêcheur ja Factortame punktis 51 näidatud tingimustel, ilma et see välistaks liikmesriigi vastutust liikmesriigi õiguse alusel vähem piiravatel tingimustel.
— Where it is established that the legislation of a Member State constitutes a restriction on freedom of establishment prohibited by Article 43 EC or a restriction on the free movement of capital prohibited by Article 56 EC, the national court may, in order to establish the recoverable losses, determine whether the injured parties have shown reasonable diligence in order to avoid those losses or to limit their extent and whether, in particular, they availed themselves in time of all legal remedies available to them.
– Kui ilmneb, et liikmesriigi õigusnormid kujutavad endast asutamisvabaduse piirangut, mis on EÜ artikliga 43 keelatud, või kapitali vaba liikumise piirangut, mis on EÜ artikliga 56 keelatud, siis saab siseriiklik kohus hüvitamisele kuuluva kahju kindlaksmääramisel kontrollida, kas kahjustatud isik on tõendanud, et ta on ilmutanud hoolt, mida saab mõistlikult oodata, et kahju ära hoida või selle ulatust piirata, ning eriti seda, kas ta kasutas õigel ajal kõiki õiguskaitsevahendeid, mis olid tema käsutuses.
However, in order to prevent the exercise of the rights which Articles 43 EC and 56 EC confer on individuals from being rendered impossible or excessively difficult, the national court may determine whether the application of that legislation, coupled, where appropriate, with the relevant provisions of DTCs, would, in any event, have led to the failure of the claims brought by the claimants in the main proceedings before the tax authorities of the Member State concerned.
Samas selleks, et EÜ artiklitega 43 ja 56 eraõiguslikele isikutele antud õiguste kasutamine ei muutuks võimatuks või ülemäära raskeks, saab eelotsusetaotluse esitanud kohus kindlaks teha, kas nende õigusnormide kohaldamine, võimalik et koostoimes topeltmaksustamise vältimise lepingu vastavate sätetega, oleks igal juhul viinud põhikohtuasja hagejate asjaomase liikmesriigi maksuhaldurile esitatud nõuete rahuldamata jätmiseni.
Article 43 EC is to be interpreted as meaning that it does not preclude legislation of a Member State which exempts from corporation tax dividends which a resident company receives from another resident company, when that State imposes corporation tax on dividends which a resident company receives from a nonresident company in which the resident company has a shareholding enabling it to exercise a definite influence over the decisions of that nonresident company and to determine its activities, while at the same time granting a tax credit for the tax actually paid by the company making the distribution in the Member State in which it is resident, provided that the rate of tax applied to foreignsourced dividends is no higher than the rate of tax applied to nationally-sourced dividends and that the tax credit is at least equal to the amount paid in the Member State of the company making the distribution, up to the limit of the amount of the tax charged in the Member State of the company receiving the distribution.
EÜ artiklit 43 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille alusel on ettevõtte tulumaksust vabastatud dividendid, mida residendist äriühing saab teiselt residendist äriühingult, samas kui ettevõtte tulumaksu tuleb maksta dividendidelt, mida residendist äriühing saab mitteresidendist äriühingult, milles residendist äriühingule kuulub osalus, mis võimaldab tal kindlalt mõjutada äriühingu otsuseid ja otsustada äriühingu tegevuse üle, võimaldades maksu ümberarvutust seoses maksuga, mille dividende väljamaksev äriühing on liikmesriigis, milles ta on resident, reaalselt maksnud, ja arvestades, et maksumäär, mida kohaldatakse välismaalt saadud dividendidele, ei tohi olla kõrgem maksumäärast, mida kohaldatakse samast liikmesriigist saadud dividendidele, ning et maksu ümberarvutust on võimalik teha vähemalt summas, mis võrdub dividende väljamaksnud liikmesriigis makstud summaga, kuid ei ületa sealjuures maksusummat, mis tuleb tasuda dividende saava äriühingu liikmesriigis.
Article 56 EC is to be interpreted as meaning that it does not preclude legislation of a Member State which exempts from corporation tax dividends which a resident company receives from another resident company, when that State imposes corporation tax on dividends which a resident company receives from a nonresident company in which the resident company holds at least 10% of the voting rights, while granting a tax credit for the tax actually paid by the company making the distribution in the Member State in which it is resident, provided that the rate of tax applied to foreignsourced dividends is no higher than the rate of tax applied to nationally-sourced dividends and that the tax credit is at least equal to the amount paid in the Member State of the company making the distribution, up to the limit of the amount of the tax charged in the Member State of the company receiving the distribution.
EÜ artiklit 56 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille alusel on ettevõtte tulumaksust vabastatud dividendid, mida residendist äriühing saab teiselt residendist äriühingult, samas kui ettevõtte tulumaksu tuleb maksta dividendidelt, mida residendist äriühing saab mitteresidendist äriühingult, milles residendist äriühingule kuulub vähemalt 10% hääleõigustest, võimaldades maksu ümberarvutust seoses maksuga, mille dividende väljamaksev äriühing on liikmesriigis, milles ta on resident, reaalselt maksnud, ja arvestades, et maksumäär, mida kohaldatakse välismaalt saadud dividendidele, ei tohi olla kõrgem maksumäärast, mida kohaldatakse samast liikmesriigist saadud dividendidele, ning et maksu ümberarvutust on võimalik teha vähemalt summas, mis võrdub dividende väljamaksnud liikmesriigis makstud summaga, kuid ei ületa sealjuures maksusummat, mis tuleb tasuda dividende saava äriühingu liikmesriigis.
Article 56 EC is, furthermore, to be interpreted as meaning that it precludes legislation of a Member State which exempts from corporation tax dividends
EÜ artiklit 56 tuleb ühtlasi tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille alusel on ettevõtte tulumaksust vabastatud dividendid,
Article 56 EC is to be interpreted as meaning that it precludes legislation of a Member State which allows an exemption from corporation tax for certain dividends received from resident companies by resident insurance com -panies but excludes such an exemption for similar dividends received from nonresident companies, in so far as it entails less favourable treatment of the latter dividends.
EÜ artiklit 56 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille alusel on ettevõtte tulumaksust vabastatud teatavad dividendid, mille residendist kindlustusselts on saanud residendist äriühingult, kuid ei anta maksuvabastust samasuguste dividendide puhul, mis on saadud mitteresidendist äriühingult, kui see toob kaasa ebasoodsama kohtlemise viimati nimetatud dividendide puhul.
Articles 43 EC and 48 EC must be interpreted as precluding the inclusion in the tax base of a resident company established in a Member State of profits made by a controlled foreign company in another Member State, where those profits are subject in that State to a lower level of taxation than that applicable in the first State, unless such inclusion relates only to wholly artificial arrangements intended to escape the national tax normally payable.
EÜ artikleid 43 ja 48 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus see, et liikmesriigis asutatud residendist äriühingu maksustatava summa sisse arvatakse välismaise kontrollitava äriühingu poolt mõnes teises liikmesriigis saadud kasum juhul, kui see kasum on seal maksustatud madalama maksumääraga kui esimesena nimetatud riigis, välja arvatud juhul, kui see puudutab üksnes puhtalt fiktiivseid skeeme, mille eesmärk on hoiduda kõrvale riigis tavapäraselt tasumisele kuuluva maksu maksmisest.
Accordingly, such a tax measure must not be applied where it is proven, on the basis of objective factors which are ascertainable by third parties, that despite the existence of tax motives, that controlled foreign company is actually established in the host Member State and carries on genuine economic activities there.
Järelikult ei tule sellist maksusätet kohaldada juhul, kui objektiivsete ja kolmandate isikute poolt kontrollitavate asjaolude alusel ilmneb, et vaatamata maksustamisega seonduvate põhjenduste olemasolule omab välismaine kontrollitav äriühing asukohajärgses liikmesriigis tegelikku asukohta ja arendab seal reaalset majandustegevust.
Articles 56 EC to 58 EC are to be interpreted as not precluding the legislation of a Member State which grants a corporation tax concession in respect of certain dividends received from resident companies by resident com panies but excludes such a concession for dividends received from com panies established in a nonmember country particularly where the grant of that concession is subject to conditions compliance with which can be verified by the competent authorities of that Member State only by obtaining information from the nonmember country where the distributing company is established.
EÜ artikleid 56–58 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis annavad ettevõtte tulumaksu soodustuse teatud dividendide osas, mille residendist äriühing on saanud residendist äriühingult, kuid ei anna sellist soodustust dividendide puhul, mis on saadud kolmandates riikides asutatud äriühingutelt, nimelt kui soodustuse andmine sõltub tingimuste täitmisest, mida liikmesriigi pädevad ametiasutused saavad kontrollida vaid teabe saamisel kolmandalt riigilt, kus on asutatud dividende jaotav äriühing.
In the absence of Community legislation, it is for the domestic legal system of each Member State to designate the courts and tribunals having jurisdiction and to lay down the detailed procedural rules governing actions for safeguarding rights which individuals derive from Community law, including the classification of claims brought by injured parties before national courts and tribunals.
Ühenduse vastavate õigusnormide puudumisel tuleb iga liikmesriigi sisemises õiguskorras kindlaks määrata pädevad kohtud ja hagide kohtuliku menetlemise kord, tagades õigussubjektidele ühenduse õigusega antud õiguste kaitse, sealhulgas kahjustatud isikute poolt siseriiklikule kohtule esitatavate hagide liigitamise.
As regards other loss or damage which a person may have sustained by reason of a breach of Community law for which a Member State is liable, the latter is under a duty to make reparation for the loss or damage caused to individuals under the conditions set out in paragraph 51 of the judgment in Joined Cases C-46/93 and C-48/93 Brasserie du Pêcheur and Factortame [1996] ECR I-1029, but that does not preclude the State from being liable under less restrictive conditions, where national law so provides.
Mis puutub liikmesriigi poolt ühenduse õiguse rikkumisega isikule tekitatud muudesse kahjudesse, siis on liikmesriik kohustatud nimetatud kahju eraõiguslikele isikutele hüvitama 5. märtsi 1996. aasta otsuse liidetud kohtuasjades C-46/93 ja C-48/93: Brasserie du pêcheur ja Factortame punktis 51 näidatud tingimustel, ilma et see välistaks liikmesriigi vastutust liikmesriigi õiguse alusel vähem piiravatel tingimustel.
Where it is established that the legislation of a Member State constitutes a restriction on freedom of establishment prohibited by Article 43 EC or a restriction on the free movement of capital prohibited by Article 56 EC, the national court may, in order to establish the recoverable losses, determine whether the injured parties have shown reasonable diligence in order to avoid those losses or to limit their extent and whether, in particular, they availed themselves in time of all legal remedies available to them.
Kui ilmneb, et liikmesriigi õigusnormid kujutavad endast asutamisvabaduse piirangut, mis on EÜ artikliga 43 keelatud, või kapitali vaba liikumise piirangut, mis on EÜ artikliga 56 keelatud, siis saab siseriiklik kohus hüvitamisele kuuluva kahju kindlaksmääramisel kontrollida, kas kahjustatud isik on tõendanud, et ta on ilmutanud hoolt, mida saab mõistlikult oodata, et kahju ära hoida või selle ulatust piirata, ning eriti seda, kas ta kasutas õigel ajal kõiki õiguskaitsevahendeid, mis olid tema käsutuses.
However, in order to prevent the exercise of the rights which Articles 43 EC and 56 EC confer on individuals from being rendered impossible or excessively difficult, the national court may determine whether the application of that legislation, coupled, where appropriate, with the relevant provisions of Double Taxation Conventions, would, in any event, have led to the failure of the claims brought by the claimants in the main proceedings before the tax authorities of the Member State concerned.
Samas selleks, et EÜ artiklitega 43 ja 56 eraõiguslikele isikutele antud õiguste kasutamine ei muutuks võimatuks või ülemäära raskeks, saab eelotsusetaotluse esitanud kohus kindlaks teha, kas nende õigusnormide kohaldamine, võimalik et koostoimes topeltmaksustamise vältimise lepingu vastavate sätetega, oleks igal juhul viinud põhikohtuasja hagejate asjaomase liikmesriigi maksuhaldurile esitatud nõuete rahuldamata jätmiseni.
Case C-55/06
Kohtuasi C-55/06
Arcor AG & Co. KG v Bundesrepublik Deutschland (Reference for a preliminary ruling from the Verwaltungsgericht Köln)
Arcor AG & Co. KG versus Bundesrepublik Deutschland (eelotsusetaotlus, mille on esitanud Verwaltungsgericht Köln)
(Telecommunications — Regulation (EC) No 2887/2000 — Access to the local loop — Principle of costorientation — Costs — Interest on the capital invested — Depreciation of fixed assets — Valuation of local telecommunications infrastructures — Current costs and historic costs — Calculation basis — Actual costs — Costs already paid and forwardlooking costs — Proof of costs — ‘Bottom-up’ and ‘top-down’ analytical models — Detailed national legislation — Margin of discretion of the national regulatory authorities — Judicial review — Procedural autonomy of the Member States — Principles of equivalence and effectiveness — Challenge by the beneficiaries before the courts of decisions authorising the rates of the notified operator — Burden of proof — Supervisory and judicial procedures)
Telekommunikatsioon – Määrus (EÜ) nr 2887/2000 – Juurdepääs kliendiliinile – Tariifide kulupõhisuse põhimõte – Kulud – Investeeritud kapitaliga seotud intress – Põhivara kulum – Kohaliku telekommunikatsiooni infrastruktuuri hindamine – Maksumus jooksvates hindades ja soetusmaksumus – Arvutamise alus –Tegelikud kulud – Juba tehtud kulutused ja eeldatavad kulud – Kulude tõendamine – Altüles ja ülalt-alla analüütiline mudel – Üksikasjalikud siseriiklikud õigusnormid – Riigi reguleerivate asutuste hindamisruum – Kohtulik kontroll – Liikmesriikide menetlusautonoomia – Võrdväärsuse ja tõhususe põhimõte – Teavitatud operaatori tariifidele loa andmise otsuste kohtus vaidlustamine kasutusõiguse saanute poolt – Tõendamiskoormis – Järelevalvemenetlus ja kohtumenetlus
Opinion of Advocate General Poiares Maduro delivered on 18 July 2007 . . . .
Kohtujurist M. Poiares Maduro ettepanek, esitatud 18. juulil 2007 . . . . . . .
I - 2938Judgment of the Court (Fourth Chamber), 24 April 2008 . . . . . . . . . . .
Euroopa Kohtu otsus (neljas koda), 24. aprill 2008 . . . . . . . . . . . . . .
SUMMARY — CASE C-55/06
KOKKUVÕTE — KOHTUASI C-55/06
Approximation of laws — Telecommunications sector — Unbundled access to the local loop — Regulation No 2887/2000 — Principle that rates for unbundled access to the local loop are to be set on the basis of costorientation
Õigusaktide ühtlustamine – Telekommunikatsioonisektor – Eraldatud juurdepääs klien­diliinile – Määrus nr 2887/2000 – Põhimõte, mille kohaselt eraldatud kliendiliinijuurde­pääsu tariifid peavad olema kulupõhised
(European Parliament and Council Regulation No 2887/2000, Art. 3(3))
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 2887/2000, artikli 3 lõige 3)
Approximation of laws — Telecommunications sector — Unbundled access to the local loop — Regulation No 2887/2000 — Principle that rates for unbundled access to the local loop are to be set on the basis of costorientation — Costs
Õigusaktide ühtlustamine – Telekommunikatsioonisektor – Eraldatud juurdepääs klien­diliinile – Määrus nr 2887/2000 – Põhimõte, mille kohaselt eraldatud kliendiliinijuurde­pääsu tariifid peavad olema kulupõhised – Kulud
(European Parliament and Council Regulation No 2887/2000, Art. 4(2)(b))
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 2887/2000, artikli 4 lõike 2 punkt b)
(European Parliament and Council Regulation No 2887/2000, Arts 1(4), and 3(3))
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 2887/2000, artikli 1 lõige 4 ja artikli 3 lõige 3)
Approximation of laws — Telecommunications sector — Unbundled access to the local loop — Regulation No 2887/2000 — Principle that rates for unbundled access to the local loop are to be set on the basis of costorientation — Monitoring by the national regulatory authorities
Õigusaktide ühtlustamine – Telekommunikatsioonisektor – Eraldatud juurdepääs klien­diliinile – Määrus nr 2887/2000 – Põhimõte, mille kohaselt eraldatud kliendiliinijuurde­pääsu tariifid peavad olema kulupõhised – Riigi reguleerivate asutuste järelevalve
(European Parliament and Council Regulation No 2887/2000, Arts 3(3) and 4(1) and (2))
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 2887/2000, artikli 3 lõige 3 ning artikli 4 lõiked 1 ja 2)
Approximation of laws — Telecommunications sector — Unbundled access to the local loop — Regulation No 2887/2000 — Principle that rates for unbundled access to the local loop are to be set on the basis of costorientation — Application
Õigusaktide ühtlustamine – Telekommunikatsioonisektor – Eraldatud juurdepääs klien­diliinile – Määrus nr 2887/2000 – Põhimõte, mille kohaselt eraldatud kliendiliinijuurde­pääsu tariifid peavad olema kulupõhised – Kohaldamine