natgillin/translations-raw huggingface dataset:
43 — ARCO Chemie Nederland and Others (cited in footnote 27, paragraph 84 et seq.).
43 – Eespool 27. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus ARCO Chemie Nederland jt, punkt 84 jj.
40 — However, contrary to the view taken by Total, the classification of heavy fuel oil for tax-law purposes does not permit any inferences to be drawn regarding the intention to discard.
40 – Vastupidi Totali arvamusele ei luba raske kütteõli maksuõiguslik liigitamine järeldada kasutuselt kõrvaldamise kavatsust.
44 — Palin Granit (cited in footnote 25, paragraph 36), Case C-194/05 Commission v Italy (cited in footnote 25, paragraph 37 et seq.), Case C-195/05 Commission v Italy (cited in footnote 25, paragraph 39 et seq.), and Case C-263/05 Commission v Italy (cited in footnote 25, paragraph 37 et seq.).
44 – Eespool 25. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Palin Granit, punkt 36, ja eespool 25. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsused C-194/05, punkt 37 jj, C-195/05, punkt 39 jj, ning C-263/05, punkt 37 jj.
41 — See Order in Saetti and Frediani (cited in footnote 37, paragraph 45).
41 – Vt eespool 37. joonealuses märkuses viidatud määrus kohtuasjas Saetti ja Frediani, punkt 45.
42 — ARCO Chemie Nederland and Others (cited in footnote 27, paragraph 66 et seq.).
45 – 11. septembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-114/01: Avesta-Polarit Chrome (EKL 2003, lk I-8725, punkt 36 jj).
45 — Case C-114/01 AvestaPolarit Chrome [2003] ECR I-8725, paragraph 36 et seq.
42 – Eespool 27. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus ARCO Chemie Nederland jt, punkt 66 jj.
COMMUNE DE MESQUER cargo of heavy fuel oil, transported by a ship and accidentally leaked into the sea, constitutes — either through that leak or on account of being mixed with water and sediment — waste falling within Category Q4 in Annex I to the Waste Framework Directive.
COMMUNE DE MESQUER tõttu või vee ja setetega segunenuna jäätmeid jäätmete raamdirektiivi I lisa kategooria Q 4 tähenduses?
However, the counter-exception should not be construed exhaustively, in particular regarding the characteristic of the continuing process of production.
Kõnealust erandit ei saa mõista lõplikuna, eelkõige silmas pidades tootmisprotsessi järjepidevust.
There could be doubts as to a continuing process in the present case since the heavy fuel oil is first transported for a considerable distance prior to recovery.
Viimane on käesoleval juhul kaheldav, sest enne kasutamist transporditakse raske kütteõli olulise vahemaa tagant.
If, however, the recovery of a production residue without any further processing is a certainty and is economically advantageous to the producer, it can also be ruled out that that residue constitutes a burden which he intends to discard. 46
Kui aga tootmisjääkide kasutamine on ilma eelneva töötlemiseta kindel ja tootjale majanduslikult kasulik, tuleb samuti välistada, et see jääk on üleliigne aine või ese, millest ta soovib vabaneda. 46
Belgium and probably also Total take the view that the application of the Waste Framework Directive is precluded by the Liability Convention.
Belgia ja ka Total on siiski seisukohal, et vastutuse konventsiooni tõttu on jäätmete raamdirektiivi kohaldamine välistatud.
Under Article III(4) of that Convention, no claim for compensation for pollution damage may be made against the owner or other persons otherwise than in accordance with the Convention.
Vastutuse konventsiooni artikli III lõike 4 kohaselt võib hüvitise- ja kahjunõudeid esitada omanikule ja teistele isikutele üksnes kõnealuse konventsiooni kohaselt.
In summary, the answer to the first question must therefore be that heavy fuel oil, as the product of a refining process, meeting the user’s specifications and intended by the producer to be sold as a combustible fuel, and referred to in Directive 68/414 on strategic resources to which a stock-holding obligation attaches, cannot as such be treated as waste within the meaning of Article 1 of the Waste Framework Directive.
Seega tuleb esimesele küsimusele kokkuvõttes vastata, et rafineerimisprotsessi tulemusel saadavat kasutaja spetsifikatsioonidele vastavat rasket kütteõli, mille tootja on ette näinud kütusena müümiseks ja mida on mainitud direktiivis 68/414 säilitamisele kuuluvate strateegiliste ressursside kohta, ei või liigitada jäätmeteks jäätmete raamdirektiivi artikli 1 tähenduses.
Nevertheless, the Liability Convention is irrelevant to the second question because it does not contain any rules on whether oil products leaked in tanker accidents are waste.
Käesoleva teise küsimuse puhul on vastutuse konventsioon siiski juba seetõttu ebaoluline, et see ei sisalda sätteid selle kohta, kas tankeriõnnetuse tulemusel välja voolanud naftatooteid saab liigitada jäätmeteks.
Instead the Convention must be examined below in the context of the third question because that question concerns responsibility under the law on waste and thus also liability.
Konventsiooni tuleb pigem uurida järgnevalt kolmanda küsimuse raames, sest see puudutab jäätmetega seotud vastutust.
C — The second question — Nature of the leaked fuel oil as waste
C. Teine küsimus – väljavoolanud raske kütteõli liigitamine jäätmeteks
With the second question the Cour de Cassation is seeking to ascertain whether a
Teise küsimusega palub Cour de Cassation selgitada, kas laeva lastina veetav raske kütteõli, mis voolab õnnetusjuhtumi tagajärjel merre, kujutab endast väljavoolamise
46 — Case C-416/02 Commission v Spain [2005] ECR I-7487, paragraph 87 et seq., and C-121/03 Commission v Spain [2005] ECR I-7569, paragraph 58 et seq.
46 – Vt 8. septembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C-416/02: komisjon vs. Hispaania (EKL 2005, lk I-7487, punkt 87 jj) ja 8. septembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C-121/03: komisjon vs. Hispaania (EKL 2005, lk I-7569, punkt 58 jj).
Total also takes the view that the question whether the heavy fuel oil became waste through the leak is manifestly irrelevant to the main proceedings.
Total leiab endiselt, et küsimus, kas raske kütteõli muutus väljavoolamise tõttu jäätmeteks, ei oma põhikohtuasja seisukohalt ilmselgelt mingit tähtsust.
The case concerns only heavy fuel oil which polluted the coastal areas of Mesquer.
Vaidlus puudutab ainult seda osa raskest kütteõlist, mis reostas Mesquer’ rannikualad.
That part of the question does not therefore need to be answered.
Seega ei ole küsimuse sellele osale vaja vastata.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07 ascertained.
KOHTUJURIST KOKOTT’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-188/07 jäätmete tekkimise eest.
That responsibility is generally linked to the fate of the individual elements, in the present case heavy fuel oil, whilst the nature of the other elements as waste is the consequence of the pollution by the heavy fuel oil.
See vastutus seondub nimelt üldjuhul üksikute koostisosade saatusega, käesoleval juhul raske kütteõliga, samal ajal kui segu ülejäänud koostisosade liigitamine jäätmeteks on raske kütteõliga reostumise tagajärg.
It must therefore be examined whether the heavy fuel oil became waste.
Seetõttu tuleb uurida, kas raske kütteõli on muutunud jäätmeteks.
This argument contradicts Total’s submissions on the second part of the question, however.
Eeltoodud väide on siiski vastuolus Totali märkusega küsimuse teise osa kohta.
Total takes the view that the mixture of heavy fuel oil, water and sediment which polluted the coast is to be treated as waste only if there is an obligation to discard the heavy fuel oil.
Total on nimelt seisukohal, et rannikut reostanud raske kütteõli, mis on segunenud vee ja setetega, tuleb liigitada jäätmeteks ainult siis, kui on olemas raske kütteõli kasutuselt kõrvaldamise kohustus.
Such an obligation — which relates to heavy fuel oil alone at its origin — can only arise, however, if the heavy fuel oil became waste prior to being mixed.
Nimetatud kohustus – algselt üksnes rasket kütteõli puudutav – võib tekkida ainult sellisel juhul, kui raske kütteõli osutus jäätmeteks juba enne segunemist.
Consequently, the first part of the question is perfectly relevant according to Total’s own submissions and must be answered.
Totali enda väite alusel on küsimuse esimene osa seega vägagi oluline ja sellele tuleb vastata.
Annex I to Directive 75/442, entitled ’Categories of waste’, refers in heading Q4 to ‘materials spilled, lost or having undergone other mishap, including any materials, equipment, etc., contaminated as a result of the mishap’.
Direktiivi 75/442 lisa I – „Jäätmekategooriad” – kategoorias Q4 on nimetatud materjalid, „mis on maha voolanud, riknenud või mõne õnnetusjuhtumi tõttu kahjustunud, kaasa arvatud materjalid, seadmed või muud esemed, mis on õnnetusjuhtumi tagajärjel saastunud”.
This merely indicates that such materials may be waste.
Eeltoodu tõendab, et nimetatud materjale võib käsitleda jäätmetena.
However, it is not possible per se to classify as waste hydrocarbons which are spilled by accident and which cause contamination.
Nimetatud sõnastus aga ei luba pidada jäätmeteks õnnetusjuhtumi käigus maha voolanud ning maapinna ja põhjavee reostust tekitanud kütust.
48 As has already been stated in connection with the first question, substances and objects are waste under Article 1(a)(1) of the Waste Framework Directive only if their holder discards, intends to discard or is required to discard them. 49
48 Nagu juba esimese küsimuse raames märgitud, võib jäätmete raamdirektiivi artikli 1 punkti a alapunkti 1 kohaselt jäätmeteks liigitada ainult neid aineid või esemeid, mille valdaja kasutuselt kõrvaldab, kavatseb kasutuselt kõrvaldada või on kohustatud kasutuselt kõrvaldama. 49
Total also takes a view which I have already held in a similar form, namely that the leaked substance should be considered together with the contaminated substance.
Pealegi on Total seisukohal, mida ka mina olen pooldanud, et väljavoolanud ainet ja reostunud pinnast tuleb vaadelda koos kui tervikut.
47The matter would then hinge on whether the holder discards, intends to discard or is required to discard the mixture.
47Siis oleneks lahendus sellest, kas segunenud aine kasutuselt kõrvaldatakse, kavatsetakse kasutuselt kõrvaldada või ollakse kohustatud kasutuselt kõrvaldama.
This viewpoint may be reasonable under certain circumstances, in particular where the origin of the elements of a mixture can no longer be clarified.
See vaatenurk võib olla teatavatel asjaoludel otstarbekas, seda eeskätt siis, kui ei ole enam võimalik selgitada segu koostisosade päritolu.
The spillage of heavy fuel oil in a tanker accident does not characterise — without further special indications — either an intention to discard or an obligation to discard.
Raske kütteõli tankerist väljavoolamine laevaõnnetuse tagajärjel ei kinnita – ilma täiendavate asjaoludeta – kasutuselt kõrvaldamise kavatsust ega kohustust.
It must be examined, however, whether the holder did discard as a result of the spillage of the heavy fuel oil.
Tuleb siiski veel uurida, kas valdaja kõrvaldas raske kütteõli kasutuselt, kuna see voolas välja.
The examination of the mixture is of no benefit, however, if — as in the context of the third question in the present case — responsibility for the generation of waste is to be
Segu uurimisest ei ole siiski kasu, kui – nagu käesoleval juhul kolmanda küsimuse raames – tuleb kindlaks määrata vastutus
48 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 43).
48 – Eespool 27. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Van de Walle jt, punkt 43.
47 — See my Opinion in Case C-1/03 Van de Walle and Others [2004] ECR I-7613, point 24.
47 – Vt minu 29. jaanuari 2004. aasta ettepanek kohtuasjas Van de Walle jt (EKL 2004, lk I-7613, punkt 24).
49 — See above, point 39.
49 – Vt eespool punkt 39 jj.
In this respect, in Van de Walle the Court drew a parallel with the caselaw on production residues.
Eeltoodu osas on Euroopa Kohus tõmmanud Van de Walle kohtuotsuses paralleeli tootmisjääkide kohta väljakujundatud praktikaga.
That case concerned hydrocarbons leaked from a service station’s storage facilities into the surrounding ground.
Viidatud kohtuasjas oli tegemist kütusega, mis voolas tankla mahutist ümbritsevasse maapinda.
Its usability is at least uncertain, if not completely ruled out.
Sellise õli kasutatavus ei ole kindel või on koguni välistatud.
Thus the holder of the heavy fuel oil did discard it in the course of transportation, albeit involuntarily.
Nii kõrvaldas raske kütteõli valdaja – olgugi tahtmatult – õli kasutuselt veo ajal.
The Court pointed out that a product which is not itself wanted for subsequent use and which the holder cannot economically reuse without prior processing must be considered to be a burden which the holder seeks to discard. 50
Euroopa Kohus viitas asjaolule, et saadust, mille tootmine ei olnud tootmistegevuse eesmärk ja mida selle valdaja ei saa ilma eelneva töötluseta majanduslikult tasuvalt korduskasutada, tuleb vaadelda üleliigse aine või esemena, mille valdaja kasutuselt kõrvaldab. 50
The Court also held in Van de Walle that the same classification as ‘waste’ applies to soil contaminated as the result of an accidental spill of hydrocarbons.
Euroopa Kohus sedastas Van de Walle kohtuotsuses veel, et jäätmeteks tuleb liigitada ka õnnetusjuhtumi tagajärjel maha voolanud kütusest reostunud maapind.
In that case, the hydrocarbons cannot be separated from the land which they have contaminated and cannot be recovered or disposed of unless that land is also subject to the necessary decontamination. 52
Selline kütus ei ole reostunud maapinnast eraldatav ning seda ei saa taaskasutada või kõrvaldada, välja arvatud juhul, kui maapind läbiks vajaliku puhastusprotsessi. 52
It is clear, according to the Court, that accidentally spilled hydrocarbons which cause soil and groundwater contamination are (also) not a product which can be reused without processing.
Euroopa Kohtu arvates on ilmselge, et õnnetusjuhtumi tagajärjel maha voolanud ning maapinna ja põhjavee reostuse tekitanud kütus ei ole (samuti) ilma eelneva töötluseta korduskasutatav.
Their marketing is very uncertain and, even if it were possible, implies preliminary operations that would be uneconomical for their holder.
Sellise kütuse müügi võimalus on väga ebatõenäoline ning isegi juhul, kui see oleks võimalik, ei ole selline tegevus kütuse valdajale majanduslikult kasulik.
Those hydrocarbons are therefore substances which the holder did not intend to produce and which he discards, albeit involuntarily, at the time of distribution. 51
Seega on nimetatud kütus vaadeldav ainena, mida selle valdaja ei kavatsenud toota ja mille ta – olgugi tahtmatult – müügitegevuse käigus kasutuselt kõrvaldab. 51
The judgment in Van de Walle and Others has been criticised in legal literature,
Van de Walle kohtuotsust on erialakirjanduses tihti arvustatud selle praktiliste
50 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 46).
50 – Eespool 27. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Van de Walle jt, punkt 46.
51 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 47), confirmed by Thames Water Utilities (cited in footnote 19, paragraph 28).
52 – Eespool 27. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Van de Walle jt, punkt 52.
52 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 52).
51 – Eespool 27. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Van de Walle jt, punkt 47, mida kinnitab eespool 19. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Thames Water Utilities, punkt 28.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07 often because of its practical consequences. 53In addition to arguments which were dis- on waste disposal laid down in the same recital to preclude the application of the law on waste where movable property becomes immovable as a result of being mixed with the ground.
KOHTUJURIST KOKOTT’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-188/07 sama põhjenduse eesmärgiga – kohaldada tõhusaid ja järjekindlaid jäätmete kõrvaldamist käsitlevaid eeskirju – vastuolus välistada jäätmealaste õigusnormide kohaldamine seetõttu, et kõnealused asjad muutusid pinnasega segunemise tõttu kinnisasjadeks.
Rather, waste must not be excluded from the scope of the law on waste in this way.
Pigem tuleb ära hoida, et sel viisil jäävad jäätmed jäätmealaste õigusnormide kohaldamisalast välja. 55 tagajärgede tõttu.
54It states that ‘effective and consistent regulations on waste disposal … should be applied to movable property which the owner disposes of or is required to dispose of under the provisions of national law in force …’.
54Nime-tatud põhjenduses on öeldud, et „tõhusaid ja järjekindlaid jäätmete kõrvaldamist käsitlevaid eeskirju […] tuleks kohaldada vallasasja suhtes, mille omanik kõrvaldab või on kohustatud kõrvaldama kehtivate siseriiklike sätete kohaselt […]”.
Nevertheless the Council and Parliament are at present considering a proposal for the revision of the Waste Framework Directive, which provides inter alia that the directive does not apply to land (in situ) including unexcavated contaminated soil and buildings permanently connected with land. 56
Nõukogu ja parlament arutavad siiski jäätmete raamdirektiivi uue redaktsiooni ettepanekut, mis näeb muu hulgas ette, et direktiivi reguleerimisalasse ei kuulu pinnas (in situ), sh välja kaevamata saastunud pinnas või pinnasega püsivalt ühendatud hooned. 56
However, that recital does not necessarily exclude immovable property from the scope of the Waste Framework Directive.
Osundatud põhjendus ei jäta siiski kinnisasju jäätmete raamdirektiivi kohaldamisalast välja.
At most it can be inferred that the directive is not aimed at immovable property in principle.
Sellest nähtub äärmisel juhul vaid, et direktiivi peamine eesmärk ei ole sätestada kinnisasjadega seonduvat.
It would however be contrary to the aim of effective and consistent regulations
Kui jäätmeteks osutuvad siiski vallasasjad, siis oleks
In view of the ongoing legislative procedure, the Court should not anticipate the legislature by calling into question its caselaw on this point.
Ainuüksi käimasolevat seadusandlikku menetlust silmas pidades ei peaks Euroopa Kohus seadusandjast ette ruttama, seades oma kohtupraktika selles osas kahtluse alla.
It should also be pointed out that Article 2(1)(b)(iv) of the Waste Framework Directive does not exclude oil waste from the
Lisaks tuleb märkida, et jäätmete raamdirektiivi artikli 2 lõike 1 punkti b alapunkti iv alusel kuuluvad õlijäätmed direktiivi regu-
55 — See also Hamer (cited in footnote 54, p. 482).
55 – Vt ka eespool 54. joonealuses märkuses viidatud Hamer, lk 482.
56 — Article 2(1)(b) of the common position of the Council on the adoption of a Directive of the European Parliament and of the Council on waste and repealing certain directives, Council document 11406/07 of 20 November 2007, accepted by the Commission, COM(2007) 863 of 9 January 2008.
56 – Nõukogu ühise seisukoha (eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv jäätmete kohta ja tühistada teatavad direktiivid) artikli 2 lõike 1 punkt b, nõukogu 20. novembri 2007. aasta dokument 11406/07, mille komisjon heaks kiitis, 9. jaanuari 2008. aasta KOM(2007) 863.
A similar, but conditional restriction is already contained in Article 2(1)(f) of the Commission proposal, COM(2005) 667 of 21 December 2005, OJ 2006 C 70, p. 6.
Samasugust, kuid tingimuslikku piirangut sisaldas juba komisjoni ettepaneku artikli 2 lõike 1 punkt f, 21. detsembri 2005. aasta KOM (2005) 667, ELT 2006, C 70, lk 6.
On the other hand, at first reading on 13 February 2007 the European Parliament rejected that restriction, apparently going against the report of the competent committee, OJ 2007 C 287 E p. 136 (141).
Seevastu Euroopa Parlament lükkas viidatud piirangu ilmselt esimesel lugemisel 13. veebruaril 2007 vaatamata pädeva komisjoni aruandele tagasi, ELT C 287 E, lk 136 (141).
Article 15 of the Waste Framework Directive lays down rules governing responsibility for bearing the cost of disposing of waste.
Jäätmete raamdirektiivi artikkel 15 sätestab, kes peab kandma jäätmete kõrvaldamise kulud.
The reference to that provision shows that the third question is intended to ascertain whether companies in the Total Group have to bear the cost of disposing of the spilled heavy fuel oil.
Nimetatud sättele viitamisest võib eeldada, et kolmanda küsimuse eesmärk on selgitada, kas väljavoolanud raske kütteõli kõrvaldamise kulud peavad kandma Totalgrupi ettevõtjad.
Under that provision, waste waters, with the exception of waste in liquid form, are excluded from the scope of the Waste Framework Directive where waste waters are already covered by other legislation.
Viidatud sätte kohaselt ei kuulu direktiivi reguleerimisalasse reovesi, välja arvatud vedelad jäätmed, kuivõrd reovee kohta kehtivad teised õigusnormid.
Oil waste does not constitute waste waters since it does not result from the use or consumption of water.
Õlijäätmed ei ole reovesi, sest need ei teki vee kasutamisel ega tarbimisel.
In so far as it is (still) liquid at all, it is in fact liquid waste.
Kuivõrd õlijäätmed on (veel) vedelad, on pigem tegemist vedelate jäätmetega.
The relationship between the Waste Framework Directive and the Liability Convention
Jäätmete raamdirektiivi konventsiooni vaheline seos
The answer to the second question must therefore be that heavy fuel oil is to be treated as waste for the purposes of the Waste Framework Directive if it is discharged in a tanker accident and is mixed with water and sediment.
Seega tuleb teisele küsimusele vastata, et raske kütteõli tuleb liigitada jäätmeteks jäätmete raamdirektiivi tähenduses, kui see voolab laevaõnnetuse tagajärjel välja ning seguneb vee ja setetega.
D — The third question — Responsibility for costs in connection with the leaked heavy fuel oil
D. Kolmas küsimus – vastutus väljavoolanud raske kütteõliga seotud kulude eest
Total and Belgium are opposed to the application of Article 15 of the Waste Framework Directive, since responsibility for costs in connection with oil pollution damage at sea is regulated definitively in the Liability Convention and in the Fund Convention.
Total ja Belgia on jäätmete raamdirektiivi artikli 15 kohaldamise vastu, sest vastutus naftareostusest põhjustatud kahjuga seotud kulude eest on reguleeritud vastutuse konventsioonis ja fondi konventsioonis.
Liability for oil pollution damage is ‘channelled’ to the owner of the ship, whilst claims against others, in particular against a charterer like Total International Ltd, are precluded.
Naftareostusest põhjustatud kahju eest vastutavat laevaomanik ning nõuded teiste vastu, eeskätt näiteks Total international Ltd. kui laeva prahtija vastu on välistatud.
In addition to the limited liability on the part of the owner of the ship, oil pollution damage is covered by an international fund under the Fund Convention up to a total liability sum defined therein.
Täiendavalt laevaomaniku piiratud vastutusele katvat rahvusvaheline fond naftareostusest põhjustatud kahju fondi konventsiooni kohaselt konventsioonis määratletud koondmäära ulatuses.
These rules take precedence over the application of Article 15 of the Waste Framework Directive in the present case.
Viidatud sätted olevat käesoleval juhul jäätmete raamdirektiivi artikli 15 kohaldamise suhtes ülimuslikud.
The two conventions have been ratified by nearly all the Member States, but not by
Mõlemad konventsioonid ratifitseerisid küll peaaegu kõik liikmesriigid, kuid mitte
With the third question the Cour de Cassation is seeking to ascertain whether Total, as the producer of heavy fuel oil and/or the seller and carrier, can be regarded as the producer and/or holder of waste within the meaning of Article 1(b) and (c) of the Waste Framework Directive and for the purposes of applying Article 15 of that directive, even though at the time of the accident which transformed it into waste the product was being transported by a third party.
Cour de Cassation soovib oma kolmanda küsimusega selgitada, kas Total raske kütteõli tootjana ja/või müüjana või prahtijana tuleb lugeda jäätmete raamdirektiivi artikli 1 punktide b ja c tähenduses ning sama direktiivi artikli 15 kohaldamise eesmärgil jäätmetekitajaks ja/või -valdajaks, kuigi ajal, mil toimus laevaõnnetus, mille tagajärjel muutus toode jäätmeteks, vedas toodet kolmas isik.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07 the interest of the European Community, to accede to the underlying instruments.
Luksemburgi Euroopa Ühenduse huvides alusdokumentidega ühinema.
the Community.
ühendus.