natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Essentially, there are two matters in dispute. First, there is no agreement as to how the term ‘employment conditions’ should be interpreted, including by comparison with other employment and social Community directives.
Vaidlus puudutab peamiselt kahte küsimust: esiteks puudub üksmeel töötingimuste mõiste määratlemisel ka võrreldes ühenduse muude töö- ja sotsiaalõigust käsitlevate direktiividega.
Second, there is a difference of opinion as to the scope of the legal basis of Directive 1999/70 in view of the fact that
Teiseks ollakse erineval arvamusel direktiivi 1999/70 õigusliku aluse ulatuse osas, pidades silmas olukorda, et
93 — See points 45 to 84 of this Opinion.
93 – Vt eespool käesoleva ettepaneku punktid 45–84.
94 — Opinion of Advocate General Poiares Maduro of 10 January 2007 in Del Cerro Alonso (cited in footnote 3), points 16 to 25.
94 – Kohtujurist Poiares Maduro 10. jaanuari 2007. aasta ettepanek eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuasjas Del Cerro Alonso, punktid 16–25.
By its fifth question, the referring court asks, in essence, whether the ‘employment conditions’ referred to in Clause 4 of the
Viienda küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas töötingimuste hulka raamkokkuleppe klausli 4 tähenduses kuuluvad ka töötasu ja pensione puudutavad töölepingu tingimused.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-268/06 the fact that there is no such express provision in the present case does not necessarily mean that pay is completely excluded from the scope of Clause 4 of the Framework Agreement.
KOHTUJURIST KOKOTT’I ETTEPANEK — KOHTUASI C-268/06 juhul siiski, et töötasu on raamkokkuleppe klausli 4 kohaldamisalast täiesti välja jäetud.
Article 139(2) EC permits Council decisions on the implementation of framework agreements only in relation to the matters covered by Article 137 EC, which, however, expressly exclude pay (see Article 137(5) EC).
EÜ artikli 139 lõike 2 kohaselt on nõukogu otsustega raamkokkulepete rakendamine lubatud ainult EÜ artiklis 137 käsitletud küsimustes, mis töötasu sõnaselgelt ei hõlma (vt EÜ artikli 137 lõige 5).
I shall deal with both aspects in detail below.
Mõlemat aspekti uurin järgnevalt üksikasjalikult.
The term ‘employment conditions’
Töötingimuste mõiste
The term ‘employment conditions’, as it is used in connection with the principle of nondiscrimination in Clause 4 of the framework agreement on fixedterm work, neither expressly includes nor excludes payments such as the remuneration and pensions at issue in this case.
Tähtajalist tööd käsitleva raamkokkuleppe klauslis 4 koos mittediskrimineerimise põhimõttega kasutatud töötingimuste mõiste ei hõlma ega välista sõnaselgelt kõnealuseid töötasusid ja pensione.
The earlier caselaw relating to equal treatment of men and women, according to which the term ‘working conditions’ in Dir -ective 76/207 — prior to its amendment by Directive 2002/73 — did not extend to pay, 96cannot simply be applied to the present case either, since it is explained primarily by the existence of Directive 75/117/EEC, 97 which contained special provisions for the equal treatment of men and women as regards pay, 98and the scope of which was distinct from that of Directive 76/207.
Viidatud kohtupraktika tugineb nimelt peamiselt direktiivile 75/117/EMÜ 97, mis sisaldas töötasu osas eriregulatsiooni meeste ja naiste võrdse kohtlemise kohta 98ja mille kohaldamisala tuli eristada direktiivi 76/207 kohaldamisalast.
By contrast, there is no difficulty in the present case of demarcating the scope of application of one legal measure from that of another existing in parallel.
Käesoleval juhul sellist paralleelselt olemasolevast õigusaktist eristamise küsimust ei esine.
In a number of measures of recent employment and social legislation, the Community legislature explicitly stated that the term ‘employment conditions’ used in those measures includes pay.
Mõnes varasemas töö- ja sotsiaalõiguse sättes on ühenduse seadusandja sõnaselgelt märkinud, et kasutatud töötingimuste mõiste sisaldab ka töötasu.
96 — Case C-342/93 Gillespie and Others [1996] ECR I-475, paragraph 24, and Case C-191/03 McKenna [2005] ECR I-7631, paragraph 30.
96 – 13. veebruari 1996. aasta otsus kohtuasjas C-342/93: Gillespie jt (EKL 1996, lk I-475, punkt 24) ja 8. septembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C-191/03: McKenna (EKL 2005, lk I-7631, punkt 30).
97 — Council Directive 75/117/EEC of 10 February 1975 on the approximation of the laws of the Member States relating to the application of the principle of equal pay for men and women (OJ 1975 L 45, p. 19).
97 – Nõukogu 10. veebruari 1975. aasta direktiiv 75/117/EMÜ meeste ja naiste võrdse tasustamise põhimõtte kohaldamisega seotud õigusaktide ühtlustamise kohta liikmesriikides (EÜT L 45, lk 19; ELT eriväljaanne 05/01, lk 179).
98 — See also the second recital in the preamble to Directive 76/207, to which express reference is made in the judgments cited in footnote 96. Since the amendment of Directive 76/207 by Directive 2002/73, Directive 75/117 is not so much a special provision as a provision to which Article 3(1)(c) of Directive 76/207 refers in order to define the meaning of pay further.
95 – Vt nõukogu 29. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/43/EÜ, millega rakendatakse võrdse kohtlemise põhimõte sõltumata isikute rassilisest või etnilisest päritolust, artikli 3 lõike 1 punkt c (EÜT L 180, lk 22; ELT eriväljaanne 20/01, lk 23); nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel, artikli 3 lõike 1 punkt c (EÜT L 303, lk 16; ELT eriväljaanne 05/04, lk 79); ja nõukogu 9 veebruari 1976. aasta direktiivi 76/207/EMÜ meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta seoses töö saamise, kutseõppe ja edutamisega ning töötingimustega artikli 3 lõike 1 punkt c (EÜT L 39, lk 40; ELT eriväljaanne 05/01, lk 187) direktiivi 2002/73/EÜ (EÜT L 269, lk 15; ELT eriväljaanne 05/04, lk 255) redaktsioonis.
22), Article 3(1)(c) of Council Directive 2000/78/EC of 27 November 2000 establishing a general framework for equal treatment in employment and occupation (OJ 2000 L 303, p.
98 – Vt ka direktiivi 76/207 põhjendus 2, millele sõnaselgelt viitavad eespool 96. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsused.
Fundamental Social Rights for Workers 103and the European Social Charter. 104
IMPACT ja Euroopa sotsiaalsete põhiõiguste hartas 103sotsiaalhartas 104.
The term ‘employment conditions’ within the meaning of Clause 4 of the framework agreement on fixedterm work requires interpretation.
Töötingimuste mõiste tähtajalisi töölepinguid käsitleva raamkokkuleppe klausli 4 tähenduses vajab tõlgendamist.
According to settled caselaw, it is necessary to consider not only the wording of that provision but also the context in which it occurs and the objects of the rules of which it is part. 99
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb seejuures arvesse võtta mitte üksnes sätte sõnastust, vaid ka konteksti ning selle õigusaktiga taotletavaid eesmärke, mille osaks see säte on. 99
In light of the setting of those sociopolitical objectives, the prohibition of discrimination against fixedterm workers is among the principles of Community social law which may not be narrowly interpreted.
Eespool nimetatud sotsiaalpoliitiliste eesmärkide valguses kuulub tähtajaliste töötajate diskrimineerimise keeld ühenduse sotsiaalõiguse põhimõtete hulka, mida ei saa tõlgendada kitsalt.
105That in itself would suggest that financial matters such as pay and pensions cannot be categorically excluded from the scope of the prohibition of discrimination.
105Juba see räägib selle kasuks, et diskrimineerimiskeelu kohaldamisalast ei tohi täiesti välja jätta rahalist aspekti nagu töötasu ja pensionid.
The practical value of the prohibition of discrimination in working life would be considerably reduced also, if the prohibition applied only to employment conditions that are unrelated to pay. Thus, although it may
Samuti oleks diskrimineerimiskeelu praktiline eesmärk tunduvalt kitsam, kui diskrimineerimiskeeld hõlmaks üksnes töötingimusi, mis ei ole töötasuga üldse
According to Clause 1(a) of the Framework Agreement, the purpose of that Agreement is to improve the quality of fixedterm work by ensuring the application of the principle of non-discrimination.
Raamkokkuleppe klausli 1 punkti a kohaselt on raamkokkuleppe eesmärk parandada tähtajalise töö kvaliteeti, tagades mittediskrimineerimise põhimõtte kohaldamise.
100 Fundamental social policy objectives of the Community are thereby expressed, such as are laid down in particular in the first paragraph of Article 136 EC, especially the improvement of living and working conditions and ensuring proper social protection.
100Eeltoodus väljenduvad ühenduse sotsiaalpoliitika peamised eesmärgid, mis on sätestatud eeskätt EÜ artikli 136 esimeses lõigus, nimelt elamis- ja töötingimuste parandamine ja piisava sotsiaalkaitse tagamine. Samad eesmärgid on ära toodud
99 — Case C-17/03 VEMW and Others [2005] ECR I-4983, paragraph 41, and Case C-76/06 P Britannia Alloys & Chemicals v Commission [2007] ECR I-4405, paragraph 21. 100 — See also recital (14) in the preamble to Directive 1999/70 and the third paragraph in the preamble to the Framework Agreement.
99 – 7. juuni 2005. aasta otsus kohtuasjas C-17/03: VEMW jt (EKL 2005, lk I-4983, punkt 41) ja 7. juuni 2007. aasta otsus kohtuasjas C-76/06 P: Britannia Alloys & Chemicals vs. komisjon (EKL 2007, lk I-4405, punkt 21). 100 – Vt ka direktiivi 1999/70/EÜ põhjendus 14, samuti raamkokkuleppe preambula kolmas lõik.
103 — The Community Charter of Fundamental Social Rights for Workers was adopted at the European Council meeting held on 9 December 1989 in Strasbourg and is set out in Commission Document COM (89) 471 of 2 October 1989.
103 – Ühenduse töötajate sotsiaalsete põhiõiguste harta võeti vastu Euroopa Ülemkogu istungil Strasbourg’is 9. detsembril 1989 ja see on ära toodud komisjoni 2. oktoobri 1989. aasta dokumendis KOM(89) 471.
Article 7 of the Charter is worded as follows: ‘The completion of the internal market must lead to an improvement in the living and working conditions of workers in the European Community.
Harta punkt 7 on järgmine: „Siseturu väljakujundamisega peab kaasnema Euroopa Ühenduse töötajate elu- ja töötingimuste paranemine.
This process must result from an approximation of these conditions while the improvement is being maintained, as regards in particular the duration and organisation of working time and forms of employment other than open-ended contracts, such as fixedterm contracts, parttime working, temporary work and seasonal work.’
See osutub võimalikuks nimetatud tingimuste ühtlustamise teel ja see puudutab konkreetselt tööaega ja tööaja korraldust, samuti muid töösuhtevorme kui määramata ajaks sõlmitud tööleping, näiteks tähtajalist tööd, osalise tööajaga töötamist, ajutist tööd ja hooajatööd.”
The first paragraph of Article 10 of the Charter adds: ‘According to the arrangements applying in each country … [e]very worker of the European Community shall have a right to adequate social protection …’
Harta punkti 10 esimene taane lisab, et „[i]ga liikmesriigi olusid arvesse võttes on Euroopa Ühenduse igal töötajal õigus piisavale sotsiaalsele kaitsele […]”.
101 — In the preamble to the EU Treaty, the importance of fundamental social rights is confirmed (fourth recital) and the objective of economic and social progress emphasised (eighth recital).
101 – EL lepingu preambulas kinnitatakse ustavust sotsiaalsetele põhiõigustele (põhjendus 4) ja rõhutatakse majandusliku ja sotsiaalse progressi edendamist (põhjendus 8).
104 — The European Social Charter was signed by Member States of the Council of Europe on 18 October 1961 in Turin.
104 – Euroopa sotsiaalharta allkirjastasid Euroopa Nõukogu liikmesriigid 18. oktoobril 1961 Torinos.
Paragraphs (2) and (4) of Part I of the Charter emphasise the right of all workers to just conditions of work and to a fair remuneration, albeit that that right is to be considered as a declared aim (see Part III, Article 20(1)(a) of the Charter).
Harta I osa punktides 2 ja 4 rõhutatakse kõikide töötajate õigust õiglastele töötingimustele ja õiglasele töötasule, kusjuures nimetatud õigust tuleb käsitleda harta eesmärgina (vt harta III osa artikli 20 lõike 1 punkt a).
102 — In the preamble to the EC Treaty, the importance of economic and social progress is highlighted (second recital) and the constant improvements of the living and working conditions of the peoples of Europe defined as an essential objective (third recital). See in that regard also Defrenne II (cited in footnote 48), paragraphs 10 and 11.
102 – EÜ asutamislepingu preambulas rõhutatakse majandusliku ja sotsiaalse progressi tähtsust (teine põhjendus) ja sõnastatakse peamise eesmärgina soov pidevalt parandada Euroopa rahvaste elu- ja töötingimusi (põhjendus 3); vt selle kohta ka eespool 48. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Defrenne II, punktid 10 ja 11.
105 — Del Cerro Alonso (cited in footnote 3), paragraph 38.
105 – Eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Del Cerro Alonso, punkt 38.
As far as pensions, specifically, are concerned, however, one further qualification is required: such financial terms of an employment contract may be regarded as employment conditions within the meaning of Clause 4 of the Framework Agreement only if they relate to benefits in the nature of a retirement or occupational pension awarded by the employer, not, however, to benefits under general statutory social secur- ity schemes.
Mis puudutab aga eraldi pensione, siis tuleb siinkohal veel täiendavalt piiritleda: töötingimusteks raamkokkuleppe klausli 4 tähenduses võib töölepingu selliseid rahalisi tingimusi pidada ainult siis, kui need puudutavad hüvitisi, mis on olemuselt tööandja poolt makstav vanaduspension või kutsepension, mitte aga üldise riikliku sotsiaalkindlustusskeemi kohane hüvitis.
That need for protection suggests that the scope of the prohibition of discrimination cannot be limited only to employment conditions that are entirely unrelated to pay.
Viidatud kaitsevajadus ei luba piirata diskrimineerimiskeelu kohaldamisala üksnes töötingimustele, mis ei ole seotud töötasuga.
Further, the reference to the principle of pro rata temporis in Clause 4(2) of the Framework Agreement shows that the scope of the prohibition of discrimination may also extend to payments.
Seda, et diskrimineerimiskeelu kohaldamisala hõlmab ka rahalisi hüvitisi, näitab pealegi raamkokkuleppe klausli 4 lõike 2 viide pro rata temporis põhimõttele.
In fact, that principle can only be applied to divisible performance, including, in particular, payments such as salaries, wage supplements and certain premiums.
Nimetatud põhimõtet saab rakendada üksnes osadeks jagatavate hüvitiste puhul, milleks on eelkõige rahalised hüvitised nagu palk, lisatasud ja teatud preemiaid.
It is clear from the caselaw relating to equal treatment of men and women that only retirement or occupational pensions are covered by the employment relationship and are awarded on the basis of that relationship.
Meeste ja naiste võrdset kohtlemist käsitlevast kohtupraktikast ilmneb, et ainult esimesena nimetatud hüvitised kuuluvad töösuhte juurde ja neid määratakse töösuhte baasil.
106 That caselaw can be applied to the framework agreement on fixedterm work, as the social partners did not intend the Framework Agreement to cover issues relating to statutory social security arrangements.
106Viidatud kohtupraktikat saab üle kanda tähtajalisi töölepinguid käsitlevale raamkokkuleppele.
Instead, they recognised that such issues are left to the discretion of the Member States. 107
Nimetatud raamkokkuleppe abil ei püüa tööturu osapooled reguleerida riikliku sotsiaalkindlustuse küsimusi, nad on pigem tunnistanud, et need küsimused jäävad liikmesriikide otsustada. 107
106 — Case 80/70 Defrenne [1971] ECR 445 (‘Defrenne I’), paragraphs 7 and 8; Case C-262/88 Barber [1990] ECR I-1889, paragraphs 22 and 28; Jonkman (cited in footnote 49), paragraph 17; and, specifically in relation to civil servants’ retirement pensions, Joined Cases C-4/02 and C-5/02 Schönheit andBecker [2003] ECR I-12575, paragraphs 56 to 59.
106 – 25. mai 1971. aasta otsus kohtuasjas 80/70: Defrenne (EKL 1971, lk 445, „Defrenne I” punktid 7 ja 8); 17. mai 1990. aasta otsus kohtuasjas C-262/88: Barber (EKL 1990, lk I-1889, punktid 22 ja 28); eespool 49. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Jonkman, punkt 17, ja ametnikupensioni kohta 23. oktoobri 2003. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-4/02 ja C-5/02: Schönheit ja Becker (EKL 2003, lk I-12575, punktid 56–59).
107 — Fifth paragraph in the preamble to the Framework Agreement.
107 – Raamkokkuleppe preambula viies lõik.
The fact that the Framework Agreement makes a distinction between statutory and occupational social security systems is apparent in the fifth and sixth paragraphs of the preamble to the Agreement.
Raamkokkulepe eristab riiklikke ja kutsealaseid sotsiaalkaitsesüsteeme, see tuleneb ka preambula viiendast ja kuuendast lõigust.
Accordingly, both the meaning and purpose of Clause 4 of the Framework Agreement and also the legal context of that provision would suggest that the term ‘employment conditions’ covers remuneration and pensions.
Eeltoodust lähtuvalt räägivad nii raamkokkuleppe klausli 4 mõte ja eesmärk kui ka selle sätte kontekst selle kasuks, et töötingimuste mõiste hõlmab ka töötasu ja pensionit.
It remains to be considered whether higher-ranking law precludes the term ‘employment conditions’ in Clause 4 of the framework agreement on fixedterm work from covering pay and pensions.
Tuleb uurida, kas töötasu ja pensionite hõlmamine töötingimuste mõiste alla tähtajalist tööd käsitleva raamkokkuleppe klauslis 4 on vastuolus ülimusliku õigusega.
Directive 1999/70 was adopted on the legal basis of Article 139(2) EC, which gives the Council power to implement agreements concluded between management and labour at Community level in the areas covered by Article 137 EC.
Direktiivi 1999/70 vastuvõtmise õiguslik alus oli EÜ artikli 139 lõige 2, mis annab nõukogule pädevuse rakendada EÜ artiklis 137 loetletud valdkondades tööturu osapoolte ühenduse tasandil sõlmitud kokkuleppeid.
According to Article 137(1)(b) EC, those include working conditions, although Article 137(5) EC goes on to exclude pay from the scope of that provision.
Loetletud valdkondade hulka kuuluvad EÜ artikli 137 lõike 1 punkti b alusel ka töötingimused, kuid EÜ artikli 137 lõike 5 kohaselt on tasusta­mine kõnealuse sätte kohaldamisalast siiski välja arvatud.
The scope of provisions of secondary legislation cannot validly exceed that of their legal basis.
Teisese õiguse sätete kohaldamisala ei või olla laiem kui nende õigusliku aluse kohaldamisala.
108To ensure that that is so, secondary law must be interpreted and applied so as to render it consistent with primary law since, on that point, the Court has consistently held that, if the wording of secondary Community law is open to more than one interpretation, preference should be given to the interpretation which renders the provision consistent with the EC Treaty rather than to the interpretation which leads to its being incompatible with the Treaty. 109
108Selle tagamiseks tuleb teisest õigust tõlgendada ja kohaldada kooskõlas esmase õigusega, sest Euroopa Kohus on järjekindlalt kinnitanud, et kui teisese õiguse sätet võib tõlgendada mitut moodi, tuleb eelistada tõlgendust, mille kohaselt on õigusnorm EÜ asutamislepinguga kooskõlas, mitte seda tõlgendust, mille kohaselt oleks õigusnorm asutamislepinguga vastuolus. 109
108 — Case C-65/04 Commission v United Kingdom [2006] ECR I-2239, paragraph 27.
108 – 9. märtsi 2006. aasta otsus kohtuasjas C-65/04: komisjon vs. Ühendkuningriik (EKL 2006, lk I-2239, punkt 27).
109 — Case 218/82 Commission v Council [1983] ECR 4063, paragraph 15; Case C-135/93 Spain v Commission [1995] ECR I-1651, paragraph 37; and Case C-305/05 Ordre des barreaux francophones et germanophone and Others [2007] ECR I-5305, paragraph 28.
109 – 13. detsembri 1983. aasta otsus kohtuasjas 218/82: komisjon vs. nõukogu (EKL 1983, lk 4063, punkt 15); 29. juuni 1995. aasta otsus kohtuasjas C-135/93: Hispaania vs. komisjon (EKL 1995, lk I-1651, punkt 37) ja 26. juuni 2007. aasta otsus kohtuasjas C-305/05: Ordre des barreaux francophones et germanophone jt (EKL 2007, lk I-5305, punkt 28).
Interpreting that term alone, however, does not provide any insight into what is meant by the fact that, according to Article 137(5) EC, that article ‘shall not apply’
Töötasu mõiste tõlgendamine ei ole üksinda piisav, selgitamaks EÜ artikli 137 lõike 5 tähendust, mille kohaselt „ei kohaldata” sama artiklit tasustamise suhtes. Selles
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-268/06 to pay. Therefore, account must be taken also of the positioning of Article 137(5) EC, in addition to the meaning and purpose of that provision.
KOHTUJURIST KOKOTT’I ETTEPANEK — KOHTUASI C-268/06 osas tuleb arvestada ka EÜ artikli 137 lõike 5 konteksti, mõtet ja eesmärki.
In addition, Article 137(5) EC aims to prevent Community-wide standardisation by the Community legislature of the wage levels applicable in each of the Member States, since such a levelling out — albeit possibly only partial — of national, regional and occupational differences in wage levels by the Community legislature would represent significant interference in competition between undertakings operating in the internal market.
Lisaks on EÜ artikli 137 lõike 5 eesmärk takistada liikmesriigiti kehtiva palgataseme ühtlustamist ühenduse seadusandja poolt ühenduse tasandil. Selline – vajaduse korral ainult osaline – siseriiklike, piirkondlike ja ettevõtete palgatasemete erinevuste tasandamine ühenduse seadusandja poolt kujutaks endast sekkumist siseturul tegutsevate ettevõtjate vahelisse konkurentsi.
It would also go well beyond the measures intended under Article 137(1) EC to enable the Community to support and complement the activities of the Member States in the field of social policy.
See läheks ka oluliselt kaugemale EÜ artikli 137 lõike 1 eesmärgiks olevatest ühenduse toetus- ja täiendusmeetmetest liikmesriikide tegevuseks sotsiaalpoliitika valdkonnas.
As a derogation, Article 137(5) EC is to be interpreted strictly, as the Court recently held in Del Cerro Alonso.
Euroopa Kohus sedastas hiljuti kohtuasjas Del Cerro Alonso, et EÜ artikli 137 lõiget 5 kui erandit tuleb tõlgendada kitsendavalt.
110The provision cannot, therefore, be interpreted as excluding from the scope of Article 137 EC anything that has any sort of link with pay, as otherwise many of the fields listed in Article 137(1) EC would — in practical terms — be meaningless. 111
110 Viidatud sätet ei saa seega mõista nii, et artikli 137 kohaldamisalast tuleb välja jätta kõik tasustamisega seotud küsimused, vastasel juhul kaotavad paljud EÜ artikli 137 lõikes 1 loetletud valdkonnad suures osas oma mõtte. 111
Against that background, Article 137(5) EC prevents the Community legislature, for example, from exerting any influence on wage levels in the Member States by fixing a minimum wage.
Eelkirjeldatud põhjusel keelab EÜ artikli 137 lõige 5 ühenduse seadusandjal mõjutada liikmesriikide palgataset miinimumpalkade kindlaksmääramise teel.
Nor can the Community legislature provide, for example, for annual inflationary compensation, introduce an upper limit for annual pay increases or regulate the amount of pay for overtime or for shiftwork, public holiday overtime or night work.
Niisamuti ei tohi ühenduse seadusandja ette näha iga-aastast töötasu korrigeerimist inflatsioonimäära võrra, kehtestada iga-aastase palgatõusu ülemmäära ega reguleerida ületunnitöö eest makstava hüvitise, samuti vahetustega töötamise, puhkepäevadel või öisel ajal töötamise eest makstava lisatasu suurust.