natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A more substantive review on their implementation and effects of the overall policy on transparency will be conducted by the end of 2007, when more practical experience has been acquired.
Põhjalikum läbivaatamine nende rakendamise ja mõju kohta üldisele läbipaistvuspoliitikale tehakse 2007. aasta lõpus, kui on saadud rohkem praktilisi kogemusi.
While, at the time of the preliminary assessment, the new transparency measures did not appear to have had a negative impact on the effectiveness of the Council's work22, the number of public sessions concerning legislative as well as non-legislative issues had increased substantially during the last six months of 200623, and a considerable number of visits had been recorded for the new facilities providing access to the
Samas kui uutel läbipaistvust tagavatel meetmetel ei tundunud esialgse hindamise ajal olevat negatiivset mõju nõukogu töö tõhususele22, oli 2006. aasta viimase kuue kuu jooksul oluliselt suurenenud nii õigusloome kui ka muude küsimustega seotud avalike istungite arv23 ning registreeriti märkimisväärne hulk külastusi uutel lehekülgedel, mis võimaldavad juurdepääsu nõukogu avalike
Interinstitutional Committee on Access to Documents
Dokumentidele juurdepääsu käsitlev institutsioonidevaheline komitee
The committee did not meet at political level during the reference period.
Komitee ei kohtunud vaatlusperioodi jooksul poliitilisel tasandil.
However, a number of meetings between the Council, Parliament and Commission departments responsible for applying Regulation (EC) No 1049/2001 were held in 2006 in order to explore the possibility of increasing the user-friendliness of the public registers of the three institutions and with a view to compare and exchange practical experience as regards the application of the Regulation in the light of recent case-law on public access to documents.
Siiski toimusid 2006. aastal mitmed kohtumised nõukogu, parlamendi ja komisjoni nende talituste vahel, kes vastutavad määruse (EÜ) nr 1049/2001 kohaldamise eest, eesmärgiga uurida võimalusi kolme institutsiooni avalike registrite kasutajasõbralikkuse suurendamiseks ning võrrelda ja vahetada määruse kohaldamisel saadud praktilisi kogemusi, võttes arvesse kohtupraktikat seoses üldsuse juurdepääsuga dokumentidele.
While, during the first half of 2006, 17% of all legislative discussions in the Council took place in public, this figure had risen to 76% during the second half of the year.
2006. aasta esimesel poolaastal toimus nõukogus avalikult 17% kõikidest õigusloomega seotud aruteludest, mis sama aasta teiseks pooleks kasvas 76%ni.
Altogether 122 legislative items ("A" items as well as "B" items) and 45 non-legislative issues (all "B" items) were dealt with in public during the second half of 2006, which brings the number of topics dealt with in public during that period to a total of 167 items.
Kokku käsitleti 2006. aasta teisel poolaastal avalikult 122 õigusloomega seotud küsimust (A- ja B-punktid) ning 45 küsimust, mis pole õigusloomega seotud (kõik B-punktid), mis teeb kokku 165 sellel ajavahemikul avalikult käsitletud küsimust.
Regulation (EC) No 1367/2006 on the application of the provisions of the Århus Convention on Access to Information in Environmental Matters
Määrus (EÜ) nr 1367/2006 keskkonnainfo kättesaadavuse Århusi konventsiooni sätete kohaldamise kohta
In September 2006, the European Parliament and the Council jointly adopted Regulation 1367/2006 on the application of the provisions of the Århus Convention on Access to Information, Public Participation in
Euroopa Parlamendi ja nõukogu võtsid 2006. aasta septembris koos vastu määruse 1367/2006 keskkonnainfo kättesaadavuse, keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise Århusi konventsiooni sätete kohaldamise kohta EÜ institutsioonide ja organite suhtes25.
As already mentioned in a previous annual report on access to documents, the UN/ECE Convention on Access to Information, Public Participation in Decisionmaking and Access to Justice in Environmental Matters (the Århus Convention) was adopted and signed by the European Community and its Member
Nagu juba mainitud eelmises dokumentidele juurdepääsu käsitlevas aastaaruandes, võtsid Euroopa Ühendus ja selle liikmesriigid vastu ja allkirjastasid ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni keskkonnainfo kättesaadavuse, keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole
The Community approved the convention by Council Decision 2005/370/EC on 17 February 200527.
Ühendus kiitis konventsiooni heaks pöördumise konventsiooni (Århusi konventsioon) 1998. aastal17. veebruari 2005. aasta nõukogu otsusega 2005/370/EÜ27.
By virtue of Regulation (EC) No 1367/2006, that shall apply from 28 June 2007, any natural or legal person has a right of access to environmental information held by any Community institution or body28. Where
Määruse (EÜ) nr 1367/2006 alusel, mida hakatakse kohaldama alates 28. juunist 2007, on igal füüsilisel või juriidilisel isikul juurdepääsuõigus kõikide ühenduse institutsioonide ja organite valduses olevale keskkonnainfole28.
Regulation (EC) No 1049/2001 provides for exceptions, these shall apply subject to any more specific provisions laid down in Regulation (EC) No 1367/2006 concerning requests for environmental information.
Määrusega (EÜ) nr 1049/2001 ettenähtud erandeid kohaldatakse juhul, kui keskkonnainfo kättesaadavuse taotlusi käsitlevatest määruse (EÜ) nr 1367/2006 konkreetsetest sätetest ei tulene teisiti.
As regards Article 4(2), first and third indents, of Regulation (EC) No 1049/200129, an overriding public interest in disclosure shall be deemed to exist where the information requested relates to emissions into the environment.
Määruse (EÜ) nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 esimese ja kolmanda taande29puhul eeldatakse teabe avaldamise vastu ülekaalukat avalikku huvi, kui taotletud teave on seotud heitmetega keskkonda.
As regards the other exceptions set out in Article 4 of Regulation (EC) No 1049/2001, the grounds for refusal shall be interpreted in a restrictive way, taking into account the public interest served by disclosure and whether the information requested relates to emissions into the environment.
Mis puutub määruse (EÜ) nr 1049/2001 artiklis 4 ette nähtud muudesse eranditesse, siis tõlgendatakse keeldumise põhjuseid kitsendaval viisil, võttes arvesse avalikustamise tulenevat avalikku huvi ning seda, kas taotletud teave seondub heitmetega keskkonda.
In addition to the exceptions under Article 4 of Regulation (EC) No 1049/2001, the Community institutions and bodies may refuse access to environmental information where disclosure of the information would adversely affect the protection of the environment to which the information relates, such as the breeding
Lisaks määruse (EÜ) nr 1049/2001 artiklis 4 toodud eranditele võivad ühenduse institutsioonid ja organid keelata juurdepääsu keskkonnateabele, kui selle teabe avalikustamine kahjustaks
30 sites of rare species
30 keskkonnakaitset, näiteks kui teave on seotud haruldaste liikide paljunemiskohtadega
See Council Annual Report on access to documents 2004 (doc.
Vt nõukogu aastaaruannet dokumentidele juurdepääsu kohta 2004 (dok 8896/05), lk 11–13.
8896/05), pp. 11-13 Council Decision 2005/370/EC of 17 February 2005 on the conclusion, on behalf of the European Community, of the Århus Convention, OJ L 124, 17.5.2005, p. 1.
Nõukogu 17. veebruari 2005. aasta otsus 2005/370/EÜ Århusi konventsiooni sõlmimise kohta Euroopa Ühenduse nimel, ELT L 1, 17.5.2005, lk 1.
Regulation (EC) No 1367/2006 therefore also covers the Court of Justice, except when the Court is acting in its judicial capacity.
Seega hõlmab määrus (EÜ) nr 1367/2006 ka Euroopa Kohut, välja arvatud siis, kui kohus tegutseb õigusemõistjana.
With the exception of investigations, in particular those concerning possible infringements of Community law; cf. Article 6 (1) of Regulation (EC) No 1367/2006.
Välja avatud uurimine, eelkõige seoses ühenduse õiguse võimaliku rikkumisega; vt määruse (EÜ) nr 1367/2006 artikli 6 lõige 1.
See Article 6 (2) of Regulation (EC) No 1367/2006.
Vt määruse (EÜ) nr 1367/2006 artikli 6 lõige 2.
The provisions laid down in Regulation (EC) No 1367/2006 on the collection and dissemination of environmental information go somewhat beyond those laid down in Articles 12 and 13 of Regulation (EC) No 1049/2001.
Määruses (EÜ) nr 1367/2006 ette nähtud keskkonnateabe kogumise ja levitamise sätted lähevad kaugemale määruse (EÜ) nr 1049/2001 artiklite 12 ja 13 sätetest.
The following will be automatically made available to the public:
Automaatselt tehakse üldsusele kättesaadavaks järgmine teave:
_1 texts of international treaties, conventions or agreements, Community legislation on the environment or relating to it, and of policies, plans and programmes relating to the environment;_1 progress reports on the implementation of those instruments; _1 steps taken in proceedings for infringements of Community law from the stage of the reasoned opinion pursuant to Article 226 (1) of the EC Treaty; _1 reports on the state of the environment which the Commission is required to publish and disseminate at regular intervals not exceeding 4 years; _1 data or summaries of data derived from the monitoring of activities affecting, or likely to affect, the environment; _1 authorisations with a significant impact on the environment, and environmental impact studies and risk assessments concerning environmental elements.
_1 rahvusvaheliste lepingute, konventsioonide või kokkulepete tekstid, ühenduse keskkonnaalaste või keskkonnaga seotud õigusaktide ning keskkonnaga seotud poliitikate, kavade ja programmide tekstid;
In appropriate cases, Community institutions and bodies may satisfy their obligations regarding the collection and dissemination of environmental information by creating links to Internet sites where the information can be found.
Asjakohastel juhtudel võivad ühenduse institutsioonid ja organid täita keskkonnateabe kogumise ja levitamisega seotud nõudeid luues lingid Internetilehtedele, kust vastavat teavet võib leida.
COMPLAINT LODGED WITH THE EUROPEAN OMBUDSMAN
EUROOPA OMBUDSMANILE ESITATUD KAEBUSED
The following section of this report refers to the only complaint lodged in 2006 concerning the Council's application of Regulation No 1049/2001.
Käesoleva aruande järgmises jaos osutatakse ainsale 2006. aastal esitatud kaebusele, mis käsitleb määruse nr 1049/2001 kohaldamist nõukogu poolt.
Complaint 386/2006/BM, submitted to the Ombudsman on 8 February 2006
8. veebruaril 2006 ombudsmanile esitatud kaebus 386/2006/BM
This complaint relates to the Council's refusal to grant access to document 15066/05, which is a letter from the Chairman of the Administrative Board of the Office for Harmonization in the Internal Market (OHIM) (Trade marks and Designs), to the Council's Secretary-General/High Representative for CFSP, containing at annex a summary of decisions taken during the 30th meeting of the above-mentioned Administrative Board held in Alicante on 23 November 2005, and a list of candidates for the post of President of the Boards of Appeal.
See kaebus on esitatud nõukogu keeldumise kohta anda juurdepääs dokumendile 15066/05, milles on esitatud Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) haldusnõukogu esimehe kiri nõukogu peasekretärile / ÜVJP kõrgele esindajale, mille lisa sisaldas kokkuvõtet eespool nimetatud haldusnõukogu 23. novembril 2005. aastal Alicantes toimunud 30. koosolekul võetud otsustest ning apellatsiooninõukogu esimehe kohale kandideerivate isikute loetelu.
Given that the requested document originated from OHIM, the Council consulted that agency, in accordance with Article 4 (4) of Regulation No 1049/2001.
Kuna taotletud dokument pärines Siseturu Ühtlustamise Ametist, konsulteeris nõukogu kooskõlas määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõikega 4 nimetatud ametiga.
On 19 December 2005, OHIM agreed to the release of the document, but requested the Council to withhold from page 5 the names of the candidates appearing on the above-mentioned list on that page.
Siseturu Ühtlustamise Amet nõustus 19. detsembril 2005 dokumendi väljastamisega, kuid nõudis, et nõukogu ei avalikustaks leheküljel 5 esitatud eespool nimetatud loetelus sisalduvate kandidaatide nimesid.
In OHIM’s view, the identity of these candidates is protected pursuant to Article 4(1)(b) of the Regulation (protection of privacy).
Siseturu Ühtlustamise Ameti arvates on nende kandidaatide nimed kaitstud vastavalt määruse artikli 4 lõike 1 punktile b (eraelu kaitse).
In its reply to the applicant's initial request, dated 19 December 2005, the General Secretariat granted partial access to this document on these lines, since it saw no reasons to deviate from OHIM’s assessment.
Peasekretariaat andis oma 19. detsembri 2006. aasta vastuses taotleja esialgsele taotlusele loa kõnealusele dokumendile osaliseks juurdepääsuks nendel tingimustel, kuna ei näinud põhjust Siseturu Ühtlustamise Ameti hinnangust kõrvale kalduda.
The Council subsequently confirmed this position in its reply to the applicant's confirmatory request, in which he had asked the Institution to reconsider its initial refusal by granting full access to document 15066/05.
Järgnevalt kinnitas nõukogu seda seisukohta oma vastuses kordustaotlusele, milles taotleja palus institutsiooni läbi vaadata oma esialgne keeldumine dokumendile 15066/05 täieliku juurdepääsu andmiseks.
In his complaint to the Ombudsman, the complainant alleged that the Council's decision not to grant him access to the results of the selection process for the position of President of the Boards of Appeal of the OHIM was unjustified and insisted on obtaining access to the document, showing his name anywhere it might appear and omitting only the names of other shortlisted candidates.
Ombudsmanile esitatud kaebuses väitis kaebaja, et nõukogu otsus talle mitte anda juurdepääsu Siseturu Ühtlustamise Ameti apellatsiooninõukogu esimehe valimisprotsessi tulemustele oli põhjendamatu ning nõudis juurdepääsu dokumendile, milles on näidatud tema nimi kõikjal, kus see võiks esineda, ning millest on kõrvaldatud vaid teiste lõplikku nimekirja kantud kandidaatide nimed.
The complainant subsequently informed the Ombudsman, that he would be willing to accept that if the Council gave him partial access to a document containing information about himself, it would be obliged to provide the same partial access to any other person in accordance with Regulation 1049/2001.
Seejärel teavitas kaebaja ombudsmani oma valmisolekust nõustuda sellega, et kui nõukogu annab talle osalise juurdepääsu tema kohta käivat teavet sisaldavale dokumendile, oleks ta vastavalt määrusele 1049/2001 kohustatud andma sama osalise juurdepääsu ka kõigile teistele.
In its opinion on this complaint, the Council pointed out that there were two different aspects to the matter, namely (1) the question whether the Council committed maladministration at the time of the adoption of the contested confirmatory decision and (2) the question whether the additional information provided by the complainant in his complaint to the Ombudsman would now allow the Council to take a different decision.
Oma arvamuses selle kaebuse kohta rõhutas nõukogu selle küsimuse kahte eri aspekti, nimelt: 1) küsimus, kas nõukogu kasutas vaidlustatud kordusotsuse vastuvõtmisel haldusomavoli, ning 2) küsimus, kas kaebaja poolt ombudsmanile esitatud kaebuses sisalduv täiendav teave võimaldaks nõukogul nüüd teistsugust otsust vastu võtta.
As indicated above, the General Secretariat of the Council had initially consulted OHIM pursuant to Article 4 (4) of Regulation 1049/2001, which provides as follows: “As regards third-party documents, the institution shall consult the third party with a view to assessing whether an exception in paragraph 1 or 2 is applicable, unless it is clear that the document shall or shall not be disclosed”.
Nagu on eespool osutatud, oli nõukogu peasekretariaat alguses Siseturu Ühtlustamise Ametiga konsulteerinud vastavalt määruse 1049/2001 artikli 4 lõikele 4, mis sätestab järgmist: "Kolmandate isikute dokumentide puhul konsulteerib institutsioon kolmanda isikuga, et hinnata, kas tuleks kohaldada lõike 1 või 2 erandit, välja arvatud juhul, kui on ilmne, et dokument tuleb avaldada või et seda ei tohi avaldada."
In its opinion on the complaint, the Council took the view that although it is true that in the system of Article 4(4) of the Regulation, the final decision on confirmatory requests no longer lies with the originator, it is equally true that Article 4(4) must be interpreted in a manner that gives full effect to its wording.
Nõukogu võttis oma arvamuses kaebuse kohta seisukoha, et ehkki on tõsi, et määruse artikli 4 lõike 4 kohaselt ei sõltu lõplik otsus kordustaotluste kohta enam dokumendi koostajast, on tõsi ka see, et artikli 4 lõiget 4 peab tõlgendama viisil, mis annab selle sõnastusele täieliku jõustatavuse.
Apart from the fact that the originator is often best placed to assess the possible harm that release could cause, it was also highly unlikely that the drafters of the Regulation had intended the consultation of the originating third party to be a mere formality.
Peale asjaolu, et dokumendi koostaja oskab sageli kõige paremini hinnata võimalikku kahju, mida dokumendi avalikustamine võiks põhjustada, on ka väga ebatõenäoline, et kõnealuse määruse koostajad pidasid dokumendi koostanud kolmandate isikutega konsulteerimist puhtaks formaalsuseks.
The operation of Article 4(4) presumes a measure of mutual trust between the institutions and bodies as regards the treatment of their respective documents.
Artikli 4 lõike 4 toimimine eeldab vastastikkust usaldust institutsioonide ja organite vahel seoses nende vastavate dokumentide käsitlemisega.
The Council could therefore not simply ignore OHIM’s opinion as regards a document drawn up by it.
Seega ei või nõukogu Siseturu Ühtlustamise Ameti arvamust viimase poolt koostatud dokumendi kohta lihtsalt ignoreerida.
The application by the Council of the provision laid down in Article 4 (4) of the Regulation should be seen against this background.
Sellisel taustal tuleks vaadata kõnealuse määruse artikli 4 lõike 4 kohaldamist nõukogu poolt.
The Council normally consults the third party and, unless that party's opinion is manifestly unreasonable or illegal, it respects the opinion given by the third party concerned.
Tavaliselt nõukogu konsulteerib kolmanda osapoolega ning juhul, kui väljendatud arvamus ei ole selgelt põhjendamatu või ebaseaduslik, arvestab sellega.
In the case at hand, the question was not whether the Council would have arrived at exactly the same conclusion as OHIM.
Käesoleval juhul ei seisnenud küsimus selles, kas nõukogu oleks jõudnud Siseturu Ühtlustamise Ametiga täpselt samadele järeldustele.
Rather, the test applied was whether OHIM’s reasoning was manifestly incorrect.
Pigem oli küsimuseks, kas Siseturu Ühtlustamise Ameti põhjendus oli selgelt ebaõige.
In the Council’s judgment, this was not the case.
Nõukogu otsuse kohaselt see nii ei olnud.
Consequently, access to the three names was refused.
Seega keelati juurdepääs kolmele nimele.
The Council considered that this manner of application Article 4 (4) was reasonable and well within the limits of the law.
Nõukogu arvates oli selline artikli 4 lõike 4 kohaldamise viis põhjendatud ja igati seaduslik.
It moreover minimised the risk that the Council incurred a legal liability as a result of disclosure contested by the originating third party.
Lisaks minimeeris see riski, et nõukogu võtaks dokumendi koostanud kolmanda osapoole poolt vaidlustatud avalikustamise tulemusena õigusliku vastutuse.
As regards the second question, the Council investigated whether the additional information provided to the Ombudsman by the complainant would allow it to provide more information, although this issue strictly speaking went beyond the scope of his complaint.
Mis puutub teise küsimusse, siis uuris nõukogu, kas kaebaja poolt ombudsmanile antud täiendav teave võimaldaks nõukogul anda rohkem teavet, kuigi kaebus seda küsimust otsesõnu ei sisaldanud.
To that effect, it reconsulted OHIM.
Sel eesmärgil konsulteeris nõukogu uuesti Siseturu Ühtlustamise Ametiga.
Following this reconsultation, and given that the complainant seemed to be mostly interested in knowing whether he was one of the three candidates named in the document and how many votes he obtained, the Council could inform the complainant that he was not mentioned in the document.
Pärast teistkordset konsulteerimist ning arvestades, et kaebaja tundus olevat eelkõige huvitatud sellest, kas tema ise oli üks kolmest dokumendis nimetatud kandidaadist ning kui palju hääli tema poolt anti, võis nõukogu kaebajat teavitada sellest, et teda ei olnud dokumendis nimetatud.
This case is still pending.
Kõnealune juhtum on veel menetlemisel.
Rulings given under the rules on access to documents
Dokumentidele juurdepääsu eeskirjade kohaselt tehtud otsused
In 2006, no rulings were given by the Community Courts in cases concerning access to Council documents.
2006. aastal ei teinud ühenduse kohtud ühtegi otsust seoses juurdepääsuga nõukogu dokumentidele.
However, on 1 February 2007, the Court of Justice handed down its judgment in case C-266/05 P, in which the applicant, José María Sisón had brought an appeal against the judgment of the Court of First Instance of
Euroopa Kohus tegi 1. veebruaril 2007 siiski otsuse kohtuasjas C-266/05 P, mille puhul hageja José María Sisón oli esitanud apellatsioonikaebuse Esimese Astme Kohtu 26. aprilli 2005 aasta otsuse
26 April 2005 in Joined Cases T-110/03, T-150/03 and T-405/03
31 suhtes seoses liidetud kohtuasjadega T-110/03, T-150/03 ja T-405/03
In this case, the appellant submitted that the above-mentioned judgment should be annulled on the grounds that - the Court of First Instance had unduly limited the scope of its review of legality without responding to the applicant's arguments - its review of legality effectively lead to a complete discretion of the Council and to a complete denial of the right of access to documents, and, moreover
Selles kohtuasjas väitis hageja, et eespool nimetatud otsus tuleks tühistada järgmistel põhjustel: – Esimese Astme Kohus oli põhjendamatult piiranud õiguspärasuse kontrolli ulatust hageja argumente arvesse võtmata; – õiguspärasuse kontrolli tulemuseks oli tegelikult nõukogu täielik otsustusõigus ning täielik keeldumine dokumentidele juurdepääsuõiguse andmisest; ning lisaks
See the summary of this ruling set out on pages 31 and 32 of the Council Annual report on access to documents - 2004.
Vt selle otsuse kokkuvõtet, mis on esitatud nõukogu 2004. aasta aruande lehekülgedel 31 ja 32.
- - lead to a denial of the duty to state reasons and therefore infringed upon Article 253 of the EC Treaty the Court of First Instance had misinterpreted and misapplied Articles 4 and 9 of Regulation 1049/2001.
– põhjendamiskohustusest keeldumine, millega rikuti EÜ asutamislepingu artiklit 253; – Esimese Astme Kohus oli määruse 1049/2001 artikleid 4 ja 9 valesti tõlgendanud ja kohaldanud.
In its judgment, the Court rejected these grounds of appeal and dismissed the appeal as unfounded in its entirety.
Oma otsuses heitis kohus need apellatsioonikaebuse toetuseks esitatud väited kõrvale ning lükkas apellatsioonikaebuse tagasi kui tervikuna alusetu.
As far as the first ground of appeal is concerned, the Court recalled that the scope of the review of legality incumbent on the Community Courts under Article 230 of the EC Treaty can vary according to the matters under consideration.
Mis puutub apellatsioonikaebuse toetuseks esitatud esimest väidet, siis tuletas kohus meelde, et ühenduse kohtule EÜ artikliga 230 pandud õiguspärasuse kontrolli kohustuse ulatus võib sõltuvalt käsitletavatest valdkondadest varieeruda.