natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Everyone arrested or detained in accordance with the provisions of paragraph 1.c of this Article shall be brought promptly before a judge or other officer authorised by law to exercise judicial power and shall be entitled to trial within a reasonable time or to release pending trial.
Iga käesoleva artikli lõike 1 punkti c kohaselt vahistatu või kinnipeetu toimetatakse viivitamata kohtuniku või mõne muu seadusjärgse õigusvõimuga ametiisiku ette ning tal on õigus asja kohtulikule arutamisele mõistliku aja jooksul või vabastamisele kuni asja arutamiseni.
Everyone who has been the victim of arrest or detention in contravention of the provisions of this Article shall have an enforceable right to compensation.’
Igaühel, kes on osutunud käesoleva artikli sätetega vastuolus oleva vahistamise või kinnipidamise ohvriks, on täitmisele kuuluv õigus kompensatsioonile.”
The rights enshrined in Article 6 must be respected particularly when the European Parliament and the Council adopt legislative acts in the area of judicial cooperation in criminal matters, on the basis of Articles 82, 83 and 85 of the Treaty on the Functioning of the European Union, notably to define common minimum provisions as regards the categorisation of offences and punishments and certain aspects of procedural law.
Artiklis 6 sätestatud õigusi tuleb austada eriti siis, kui Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad vastu seadusandlikke akte õigusalase koostöö valdkonnas kriminaalasjades Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 82, 83 ja 85 alusel, eelkõige ühiste miinimumsätete määratlemiseks seoses õigusrikkumiste ja karistuste liigitusega ning menetlusõiguse teatavate aspektidega.
Explanation on Article 7 — Respect for private and family life
Artikli 7 selgitus – era- ja perekonnaelu austamine
The rights guaranteed in Article 7 correspond to those guaranteed by Article 8 of the ECHR.
Artikliga 7 tagatud õigused vastavad Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikliga 8 tagatud õigustele.
To take account of developments in technology the word ‘correspondence’ has been replaced by ‘communications’.
Selleks, et võtta arvesse arenguid tehnoloogia valdkonnas, on mõiste „korrespondents” asendatud mõistega „edastatavad sõnumid”.
In accordance with Article 52(3), the meaning and scope of this right are the same as those of the corresponding article of the ECHR.
Vastavalt harta artikli 52 lõikele 3 on nimetatud õigusel sama tähendus ja ulatus kui Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni vastaval artiklil.
Consequently, the limitations which may legitimately be imposed on this right are the same as those allowed by Article 8 of the ECHR:
Seega on piirangud, mida võib sellele õigusele seadusega kehtestada, samad kui Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikliga 8 lubatavad piirangud:
There shall be no interference by a public authority with the exercise of this right except such as is in accordance with the law and is necessary in a democratic society in the interests of national security, public safety or the economic wellbeing of the country, for the prevention of disorder or crime, for the protection of health or morals, or for the protection of the rights and freedoms of others.’
Võimud ei sekku selle õiguse kasutamisse muidu, kui kooskõlas seadusega ja kui see on demokraatlikus ühiskonnas vajalik riigi julgeoleku, ühiskondliku turvalisuse või riigi majandusliku heaolu huvides, korratuse või kuriteo ärahoidmiseks, tervise või kõlbluse või kaasinimeste õiguste ja vabaduste kaitseks.”
Explanation on Article 8 — Protection of personal data
Artikli 8 selgitus – isikuandmete kaitse
This Article has been based on Article 286 of the Treaty establishing the European Community and Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data (OJ L 281, 23.11.1995, p. 31) as well as on Article 8 of the ECHR and on the Council of Europe Convention of 28 January 1981 for the Protection of Individuals with regard to Automatic Processing of Personal Data, which has been ratified by all the Member States.
Käesolev artikkel põhineb Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklil 286 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivil 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta (EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31) ning Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklil 8 ning Euroopa Nõukogu 28. jaanuari 1981. aasta konventsioonil üksikisikute kaitse kohta isikuandmete automaattöötlusel, mille on ratifitseerinud kõik liikmesriigid.
Article 286 of the EC Treaty is now replaced by Article 16 of the Treaty on the Functioning of the European Union and Article 39 of the Treaty on European Union.
Euroopa ühenduse asutamislepingu artikkel 286 on asendatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 16 ja Euroopa Liidu lepingu artikliga 39.
Reference is also made to Regulation (EC) No 45/2001 of the European Parliament and of the Council on the protection of individuals with regard to the processing of personal data by the Community institutions and bodies and on the free movement of such data (OJ L 8, 12.1.2001, p. 1).
Artiklis viidatakse ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 45/2001 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta (EÜT L 8, 12.1.2001, lk 1).
The above-mentioned Directive and Regulation contain conditions and limitations for the exercise of the right to the protection of personal data.
Eespool nimetatud direktiivis ja määruses sisalduvad isikuandmete kaitse õiguse kasutamise tingimused ja piirangud.
Explanation on Article 9 — Right to marry and right to found a family
Artikli 9 selgitus – õigus abielluda ja õigus luua perekond
This Article is based on Article 12 of the ECHR, which reads as follows: ‘Men and women of marriageable age have the right to marry and to found a family according to the national laws governing the exercising of this right.’
Käesolev artikkel põhineb Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklil 12, mille sisu on järgmine: „Abieluealisel mehel ja naisel on õigus abielluda ja luua perekond vastavalt selle õiguse kasutamist reguleerivatele siseriiklikele seadustele.”
The wording of the Article has been modernised to cover cases in which national legislation recognises arrangements other than marriage for founding a family.
Kõnealuse artikli sõnastus on kaasajastatud, et hõlmata juhtumeid, kus siseriiklikud õigusaktid tunnistavad lisaks abielule muid perekonna loomise võimalusi.
This Article neither prohibits nor imposes the granting of the status of marriage to unions between people of the same sex.
Käesolev artikkel ei keela ega sunni peale samasooliste isikute ühendustele abielu staatuse andmist.
This right is thus similar to that afforded by the ECHR, but its scope may be wider when national legislation so provides.
Seega on kõnealune õigus sarnane Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga antava õigusega, kuid selle ulatus võib olla laiem, kui siseriiklikes õigusaktides nii sätestatakse.
Explanation on Article 10 — Freedom of thought, conscience and religion
Artikli 10 selgitus – mõtte-, südametunnistuse- ja usuvabadus
The right guaranteed in paragraph 1 corresponds to the right guaranteed in Article 9 of the ECHR and, in accordance with Article 52(3) of the Charter, has the same meaning and scope.
Lõikes 1 garanteeritud õigus vastab Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklis 9 garanteeritud õigusele ja vastavalt harta artikli 52 lõikele 3 omab sama tähendust ja ulatust.
Limitations must therefore respect Article 9(2) of the Convention, which reads as follows: ‘Freedom to manifest one's religion or beliefs shall be subject only to such limitations as are prescribed by law and are necessary in a democratic society in the interests of public safety, for the protection of public order, health or morals, or for the protection of the rights and freedoms of others.’
Kitsendused peavad seetõttu võtma arvesse konventsiooni artikli 9 lõiget 2, mille sisu on järgmine: „Vabadust kuulutada oma usku või veendumusi võib piirata üksnes seaduses ettenähtud kitsendustega ja kui see on demokraatlikus ühiskonnas vajalik ühiskondliku turvalisuse huvides, avaliku korra, tervise või kõlbluse või kaasinimeste õiguste ja vabaduste kaitseks.”
The right guaranteed in paragraph 2 corresponds to national constitutional traditions and to the development of national legislation on this issue.
Lõikes 2 garanteeritud õigus vastab põhiseaduslikele tavadele ja selle valdkonna siseriiklike õigusaktide arengule.
Explanation on Article 11 — Freedom of expression and information
Artikli 11 selgitus – sõna- ja teabevabadus
Article 11 corresponds to Article 10 of the European Convention on Human Rights, which reads as follows:
Artikkel 11 vastab Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklile 10, mille sisu on järgmine:
This Article shall not prevent States from requiring the licensing of broadcasting, television or cinema enterprises.
Käesolev artikkel ei takista riike nõudmast raadio-, televisiooni- ja filmiettevõtete litsentseerimist.
The exercise of these freedoms, since it carries with it duties and responsibilities, may be subject to such formalities, conditions, restrictions or penalties as are prescribed by law and are necessary in a democratic society, in the interests of national security, territorial integrity or public safety, for the prevention of disorder or crime, for the protection of health or morals, for the protection of the reputation or rights of others, for preventing the disclosure of information received in confidence, or for maintaining the authority and impartiality of the judiciary.’
Kuna nende vabaduste kasutamisega kaasnevad kohustused ja vastutus, võidakse seda seostada niisuguste formaalsuste, tingimuste, piirangute või karistustega, mis on kindlaksmääratud seaduses ning on demokraatlikus ühiskonnas vajalikud riigi julgeoleku, territoriaalse terviklikkuse või ühiskondliku turvalisuse huvides, korratuste või kuritegude ärahoidmiseks, tervise või kõlbluse või kaasinimeste reputatsiooni või õiguste kaitseks, konfidentsiaalse teabe avalikustamise vältimiseks või õigusemõistmise autoriteedi ja erapooletuse säilitamiseks.”
Pursuant to Article 52(3) of the Charter, the meaning and scope of this right are the same as those guaranteed by the ECHR.
Vastavalt harta artikli 52 lõikele 3 on kõnealuse õiguse tähendus ja ulatus sama Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni poolt garanteeritutega.
The limitations which may be imposed on it may therefore not exceed those provided for in Article 10(2) of the Convention, without prejudice to any restrictions which the competition law of the Union may impose on Member States' right to introduce the licensing arrangements referred to in the third sentence of Article 10(1) of the ECHR.
Seetõttu ei tohi sellele kehtestatavad piirangud ületada konventsiooni artikli 10 lõikes 2 sätestatud piiranguid, ilma et see piiraks liidu konkurentsiõiguse piirangute kohaldamist liikmesriigi õigusele kehtestada Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikli 10 lõike 1 kolmandas lauses osutatud litsentseerimist.
Paragraph 2 of this Article spells out the consequences of paragraph 1 regarding freedom of the media.
Kõnealuse artikli lõikes 2 määratletakse selgesõnaliselt lõike 1 tagajärjed meediavabaduse suhtes.
It is based in particular on Court of Justice case-law regarding television, particularly in Case C-288/89 (judgment of 25 July 1991, Stichting Collectieve Antennevoorziening Gouda and others [1991] ECR I-4007), and on the Protocol on the system of public broadcasting in the Member States annexed to the EC Treaty and now to the Treaties, and on Council Directive 89/552/EC (particularly its seventeenth recital).
See põhineb eelkõige Euroopa Kohtu televisioonivaldkonda käsitleval kohtupraktikal, eelkõige 25. juuli 1991. aasta otsusel kohtuasjas C-288/89: Stichting Collective Antennevoorziening Gouda ja teised, EKL 1991, lk I-4007, protokollil liikmesriikide avalik-õigusliku ringhäälingu kohta, mis on lisatud Euroopa Ühenduse asutamislepingule ja nüüd aluslepingutele, ning nõukogu direktiivil 89/552/EMÜ (vt eriti selle seitsmeteistkümnendat põhjendust).
Explanation on Article 12 — Freedom of assembly and of association
Artikli 12 selgitus – kogunemis- ja ühinemisvabadus
Paragraph 1 of this Article corresponds to Article 11 of the ECHR, which reads as follows:
Käesoleva artikli lõige 1 vastab Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklile 11, mille sisu on järgmine:
Everyone has the right to freedom of peaceful assembly and to freedom of association with others, including the right to formand to join trade unions for the protection of his interests.
Igaühel on õigus rahumeelsete kogunemiste ja ühinemisvabadusele, kaasa arvatud õigus oma huvide kaitseks ametiühinguid luua ja neisse astuda.
No restrictions shall be placed on the exercise of these rights other than such as are prescribed by law and are necessary in a democratic society in the interests of national security or public safety, for the prevention of disorder or crime, for the protection of health or morals or for the protection of the rights and freedoms of others.
Nende õiguste kasutamist ei või piirata muude kitsendustega peale nende, mis on ettenähtud seaduses ja on demokraatlikus ühiskonnas vajalikud riigi julgeoleku või ühiskondliku turvalisuse huvides, korratuste või kuritegude ärahoidmiseks, tervise või kõlbluse või kaasinimeste õiguste ja vabaduste kaitseks.
This article shall not prevent the imposition of lawful restrictions on the exercise of these rights by members of the armed forces, of the police or of the administration of the State.’
Käesolev artikkel ei takista nende õiguste kasutamisel seaduslikke piiranguid isikutele, kes kuuluvad relvajõududesse, politseisse või riigiaparaati.”
The meaning of the provisions of paragraph 1 of this Article 12 is the same as that of the ECHR, but their scope is wider since they apply at all levels including European level.
Käesoleva artikli 12 lõike 1 sätete tähendus on sama, mis Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioonis, kuid nende ulatus on laiem, sest neid kohaldatakse kõikidel tasanditel, kaasa arvatud Euroopa tasandil.
In accordance with Article 52(3) of the Charter, limitations on that right may not exceed those considered legitimate by virtue of Article 11(2) of the ECHR.
Vastavalt harta artikli 52 lõikele 3 ei tohi sellele õigusele kohaldatavad piirangud ületada Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikli 11 lõikes 2 seaduslikeks peetavaid piiranguid.
This right is also based on Article 11 of the Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers.
Kõnealune õigus põhineb samuti töötajate sotsiaalseid põhiõigusi käsitleva ühenduse harta artiklil 11.
Paragraph 2 of this Article corresponds to Article 10(4) of the Treaty on European Union.
Käesoleva artikli lõige 2 vastab Euroopa Liidu lepingu artikli 10 lõikele 4.
Explanation on Article 13 — Freedom of the arts and sciences
Artikli 13 selgitus – kunsti ja teaduse vabadus
This right is deduced primarily from the right to freedom of thought and expression.
Kõnealune õigus tuleneb peamiselt mõtte- ja sõnavabadusest.
It is to be exercised having regard to Article 1 and may be subject to the limitations authorised by Article 10 of the ECHR.
Selle õiguse teostamisel võetakse arvesse artiklit 1 ja sellele võib kohaldada Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklis 10 lubatud piiranguid.
Explanation on Article 14 — Right to education
Artikli 14 selgitus – õigus haridusele
This Article is based on the common constitutional traditions of Member States and on Article 2 of the Protocol to the ECHR, which reads as follows:
Käesolev artikkel põhineb liikmesriikide ühesugustel põhiseaduslikel tavadel ja Euroopa põhivabaduste kaitse konventsiooni protokolli artiklil 2, mille sisu on järgmine:
‘No person shall be denied the right to education.
„Kedagi ei või jätta ilma õigusest haridusele.
In the exercise of any functions which it assumes in relation to education and to teaching, the State shall respect the right of parents to ensure such education and teaching in conformity with their own religious and philosophical convictions.’
Endale võetud mis tahes haridus- ja õpetamisfunktsioone täites peab riik austama vanemate õigust tagada lastele nende endi usuliste ja filosoofiliste veendumustega kooskõlas olev haridus.”
It was considered useful to extend this Article to access to vocational and continuing training (see point 15 of the Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers and Article 10 of the Social Charter) and to add the principle of free compulsory education.
Leiti, et kõnealuse artikli laiendamine kutse- ja täiendusõppele (vt töötajate sotsiaalseid põhiõigusi käsitleva ühenduse harta punkti 15 ja sotsiaalharta artiklit 10) ning tasuta kohustusliku hariduse põhimõtte lisamine on kasulik.
As it is worded, the latter principle merely implies that as regards compulsory education, each child has the possibility of attending an establishment which offers free education.
Viimatimainitud põhimõte oma sõnastuses tähendab lihtsalt, et seoses kohustusliku haridusega on igal lapsel võimalus õppida tasuta haridust pakkuvas asutuses.
It does not require all establishments which provide education or vocational and continuing training, in particular private ones, to be free of charge.
See ei nõua, et kõik haridust või kutse- ja täiendusõpet pakkuvad asutused, eriti eraõiguslikud, oleksid tasuta.
Nor does it exclude certain specific forms of education having to be paid for, if the State takes measures to grant financial compensation.
Samuti ei välista see, et teatavate hariduse vormide eest tuleb tasuda, kui riik võtab rahalise hüvitise andmiseks meetmeid.
In so far as the Charter applies to the Union, this means that in its training policies the Union must respect free compulsory education, but this does not, of course, create new powers.
Kuivõrd hartat kohaldatakse liidule, tähendab see, et liit peab oma õppepoliitikas austama tasuta kohustuslikku haridust, kuid loomulikult ei looda sellega uusi volitusi.
Regarding the right of parents, it must be interpreted in conjunction with the provisions of Article 24.
Vanemate õiguse puhul tuleb seda tõlgendada koostoimes artikli 24 sätetega.
Freedom to found public or private educational establishments is guaranteed as one of the aspects of freedom to conduct a business but it is limited by respect for democratic principles and is exercised in accordance with the arrangements defined by national legislation.
Vabadus asutada avalik-õiguslikke või eraõiguslikke haridusasutusi tagatakse ettevõtlusvabaduse ühe aspektina, kuid piiratakse austusega demokraatlike põhimõtete vastu ja teostatakse siseriiklikes õigusaktides sätestatud korras.
Explanation on Article 15 — Freedom to choose an occupation and right to engage in work
Artikli 15 selgitus – kutsevabadus ja õigus teha tööd
Freedom to choose an occupation, as enshrined in Article 15(1), is recognised in Court of Justice case-law (see inter alia judgment of 14 May 1974, Case 4/73 Nold [1974] ECR 491, paragraphs 12 to 14 of the grounds; judgment of 13 December 1979, Case 44/79 Hauer [1979] ECR 3727; judgment of 8 October 1986, Case 234/85 Keller [1986] ECR 2897, paragraph 8 of the grounds).
Artikli 15 lõikes 1 sätestatud kutsevabadust tunnustatakse Euroopa Kohtu kohtupraktikas (vt muuhulgas 14. mai 1974. aasta otsust kohtuasjas C-4/73: Nold, EKL 1974, lk I-491, punktid 12–14; 13. detsembri 1979. aasta otsust kohtuasjas C-44/79: Hauer, EKL 1979, lk I-3727; ja 8. oktoobri 1986. aasta otsust kohtuasjas C-234/85: Keller EKL 1986, lk 2897, punkt 8).
This paragraph also draws upon Article 1(2) of the European Social Charter, which was signed on 18 October 1961 and has been ratified by all the Member States, and on point 4 of the Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers of 9 December 1989.
Kõnealune lõige põhineb ka 18. oktoobril 1961. aastal allkirjastatud ja kõikide liikmesriikide poolt ratifitseeritud Euroopa sotsiaalharta artikli 1 lõikel 2 ning 9. detsembri 1989. aasta töötajate sotsiaalseid põhiõigusi käsitleva ühenduse harta punktil 4.
The expression ‘working conditions’ is to be understood in the sense of Article 156 of the Treaty on the Functioning of the European Union.
Väljendit „töötingimused” mõistetakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 156 tähenduses.
Paragraph 2 deals with the three freedoms guaranteed by Articles 26, 45, 49 and 56 of the Treaty on the Functioning of the European Union, namely freedom of movement for workers, freedom of establishment and freedom to provide services.
Lõige 2 käsitleb Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitega 26, 45, 49 ja 56 tagatavat kolme vabadust, nimelt töötajate liikumisvabadust, asutamisvabadust ja teenuste osutamise vabadust.
Paragraph 3 has been based on Article 153(1)(g) of the Treaty on the Functioning of the European Union, and on Article 19(4) of the European Social Charter signed on 18 October 1961 and ratified by all the Member States.
Lõige 3 põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 153 lõike 1 punktil g ja 18. oktoobril 1961. aastal allkirjastatud ja kõikide liikmesriikide poolt ratifitseeritud Euroopa sotsiaalharta artikli 19 lõikel 4.
Article 52(2) of the Charter is therefore applicable.
Seetõttu kohaldatakse harta artikli 52 lõiget 2.
The question of recruitment of seamen having the nationality of third States for the crews of vessels flying the flag of a Member State of the Union is governed by Union law and national legislation and practice.
Kolmandate riikide kodakondsust omavate meremeeste töölevõtmise küsimust meeskondadesse liidu liikmesriigi lipu all sõitvatel laevadel reguleeritakse liidu õigusega ning siseriiklike õigusaktide ja tavadega.
Explanation on Article 16 — Freedom to conduct a business
Artikli 16 selgitus – ettevõtlusvabadus
This Article is based on Court of Justice case-law which has recognised freedom to exercise an economic or commercial activity (see judgments of 14 May 1974, Case 4/73 Nold [1974] ECR 491, paragraph 14 of the grounds, and of 27 September 1979, Case 230-78 SpA Eridiana and others [1979] ECR 2749, paragraphs 20 and 31 of the grounds) and freedom of contract (see inter alia Sukkerfabriken Nykøbing judgment, Case 151/78 [1979] ECR 1, paragraph 19 of the grounds, and judgment of 5 October 1999, C-240/97 Spain v Commission [1999] ECR I-6571, paragraph 99 of the grounds) and Article 119(1) and(3) of the Treaty on the Functioning of the European Union, which recognises free competition.
Käesolev artikkel põhineb Euroopa Kohtu kohtupraktikal, mis on tunnustanud majandus- või äritegevuse vabadust (vt 14. mai 1974. aasta otsust kohtuasjas C-4/73: Nold, EKL 1974, lk I-491, punkt 14 ja 27. septembri 1979. aasta otsust kohtuasjas C-230/78: SpA Eridiana ja teised EKL 1979, lk I-2749, punktid 20 ja 31) ning lepinguvabadust (vt muuhulgas otsust kohtuasjas C-151/78: Sukkerfabriken Nykøbing, EKL 1979, lk 1, punkt 19 ja 5. oktoobri 1999. aasta otsust kohtuasjas C-240/97: Hispaania v. komisjon, EKL 1999, lk I-6571, punkt 99) ja Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 119 lõigetel 1 ja 3, mis tunnustavad vaba konkurentsi.
Of course, this right is to be exercised with respect for Union law and national legislation.
Loomulikult tuleb seda õigust teostada austades liidu õigust ja siseriiklikke õigusakte.
It may be subject to the limitations provided for in Article 52(1) of the Charter.
Sellele võib kohaldada harta artikli 52 lõikes 1 sätestatud piiranguid.
Explanation on Article 17 — Right to property
Artikli 17 selgitus – õigus omandile
This Article is based on Article 1 of the Protocol to the ECHR:
Käesolev artikkel põhineb Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni protokolli artiklil 1:
‘Every natural or legal person is entitled to the peaceful enjoyment of his possessions.
„Igal füüsilisel või juriidilisel isikul on õigus oma omandit segamatult kasutada.