natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, in Bulgaria and Sweden, the rate of newly reported infections accelerated — from 0.3 new cases per million population in 2002 to 5.6 cases in 2007 in Bulgaria, and in Sweden from 3.5 new cases per million in 2002 to a peak of 6.7 cases in 2007 before returning to previous levels in 2008 — suggesting the continued potential for HIV outbreaks among injecting drug users.
Bulgaarias ja Rootsis on siiski nakatunute arv hakanud kasvama – Bulgaarias 0,3 uuelt juhtumilt miljoni elaniku kohta 2002. aastal 5,6 juhtumile miljoni elaniku kohta 2007. aastal ja Rootsis 3,5 uuelt juhtumilt miljoni elaniku kohta 2002. aastal 6,7 juhtumiga tippsageduseni 2007. aastal, millele järgnes langus varasematele tasemetele 2008. aastal – mis näitab HIViga seotud
Figure 12: Trends in five EU Member States with high rates of newly reported HIV infections in injecting drug users
Joonis 12: suundumused viies ELi liikmesriigis, kus viimased andmed on näidanud süstivate uimastitarbijate seas HIVi nakatunute kõrget määra
Latvia n po ill i
Läti
NB: For Estonia, the value for 2002 is off-scale (516 cases per million).
Eesti 2002. aasta näitajad jäävad näitudeskaalast välja (516 juhtumit miljoni elaniku kohta).
For further information, see Table INF-104 in the 2009 statistical bulletin.Sources: ECDC and WHO Europe.
Täiendava teabe saamiseks vt tabelit INF-104 2009. aasta statistikabülletäänis.ECDC ja WHO Europe.
(129) For details on methods and definitions, see the 2009 statistical bulletin.
) Täpsemat teavet meetodite ja määratluste kohta vt 2009. aasta statistikabülletään. )
(130) See Table INF-104 in the 2009 statistical bulletin.(131) National data are not available for Spain, Italy and Austria.
Vt tabel INF-104 2009. aasta statistikabülletäänis.) Riiklikud andmed ei ole kättesaadavad Hispaania, Itaalia ja Austria kohta.
Chapter 7: Drugrelated infectious diseases and drugrelated deaths available from 25 countries over the period 2002–07 (132
7. peatükk: uimastitega seotud nakkushaigused ja surmad haiguspuhangute jätkuvat võimalikkust süstivate narkomaanide hulgas.
HIV among injecting drug users in the European Union and neighbouring countries: increasing trends in the East
HIVi levik Euroopa Liidu ja naaberriikide narkomaanide hulgas: kasvavad suundumused Ida-Euroopas
In 11 countries, HIV prevalence remained unchanged during the period.
Süstivate narkomaanide valimite HIVi levimuse seire andmed suundumuste kohta täiendavad oluliselt HIVi juhtudest teatamise andmeid. Aastate 2002–2007
In six countries (Bulgaria, Germany, Spain, Italy, Latvia, Portugal) HIV prevalence showed statistically significant decreases, all based on national samples.
HIVi epideemia areneb Euroopa riikide süstivate narkomaanide hulgas erinevalt.
Regional increases were reported, however, in two of these countries: in Bulgaria, one city, Sofia; and in Italy, three out of 21 regions.
Euroopa Liidu riikides on viimasel ajal diagnoositud HIVi nakatumise juhtumite arv süstivate narkomaanide hulgas olnud stabiilne ja madalal tasemel või isegi langenud.
In two countries (Lithuania, Poland) HIV prevalence showed statistically significant increases, both based on national samples.
Kuid paljudes endistes Nõukogude Liidu vabariikides suurenesid need määrad 2007. aastal (Wiessing ja teised, 2008b), tõestades, et olemasolevad ennetusmeetmed võivad olla ebapiisavad ning vajavad tugevdamist.
The HIV epidemic among injecting drug users continues to develop differently across Europe.
levimuse andmed on olemas 25 riigi kohta (132). 11 riigis HIVi levimus selle aja jooksul ei muutunud.
In the countries of the European Union, the rates of reported newly diagnosed cases of HIV infection in injecting drug users are mostly at stable and low levels, or in decline.
Kuues riigis (Bulgaarias, Saksamaal, Hispaanias, Itaalias, Lätis ja Portugalis) näitas levimus üleriigiliste valimite alusel statistiliselt olulist langust.
However, in many of the former Soviet republics, rates increased in 2007 (Wiessing et al., 2008b), suggesting that existing prevention measures may be insufficient and in need of strengthening.
Neist riikidest kahest teatati siiski piirkondlikust levimuse suurenemisest: Bulgaaria ühes linnas (Sofias) ning Itaalia 21 piirkonnast kolmes.
The comparison of trends in newly reported infections related to injecting drug use with trends in HIV prevalence among injecting drug users suggests that the incidence of HIV infection related to injecting drug use is declining in most countries at national level.
Kahes riigis (Leedu, Poola) näitas HIVi levimus üleriigiliste valimite alusel statistiliselt olulist langust.
In those eastern countries where some declines had occurred since the peak year of 2001 (Russia, Belarus), new increases have been noted in more recent years.
Idapoolsetes riikides, kus pärast 2001. aasta tipptaset täheldati langust (Venemaa, Valgevene), on viimastel aastatel taas märgata tõusu.
In 2007, newly diagnosed and reported rates of HIV infection among injecting drug users varied from zero in Turkmenistan to 80 cases per million population in Kazakhstan and 152 cases per million in the Ukraine.
2007. aastal varieerus hiljuti diagnoositud ja teatatud HIVi nakatumiste määr süstivate narkomaanide hulgas nullist Turkmenistanis kuni 80 juhtumini miljoni elaniku kohta Kasahstanis ja 152 juhtumini miljoni elaniku kohta Ukrainas.
The most recent figure for Russia is 78 cases per million in 2006.
Kõige viimaste andmete kohaselt oli Venemaal 2006. aastal 78 juhtumit miljoni elaniku kohta.
In absolute terms, Ukraine reports the largest number of newly reported cases of HIV among injecting drug users in 2007 (7 087 cases), followed by Uzbekistan (1 816 cases) and Kazakhstan (1 246 cases), while in 2006, Russia reported 11 161 cases.
Absoluutarvudes on Ukraina teatanud kõige suuremast arvust uutest HIVi juhtumitest süstivate narkomaanide hulgas 2007. aastal (7087 juhtumit), järgnevad Usbekistan (1816 juhtumit) ja Kasahstan (1246 juhtumit), Venemaa on teatanud 11 161 juhtumist 2006. aastal.
Several other former Soviet republics, with overall lower numbers and rates, show an increasing trend in reported cases, suggesting that epidemics may be taking place among injecting drug users.
Paljudes muudes endistes Nõukogude Liidu vabariikides, kus üldarvud ja -määrad on madalad, on teatatud juhtumite arv hakanud tõusma, viidates epideemia tekkimise võimalikkusele süstivate narkomaanide seas.
These countries include Azerbaijan, Belarus, Georgia, Kyrgyzstan, Moldova and Tajikistan.
Nende riikide hulka kuuluvad Aserbaidžaan, Valgevene, Gruusia, Kirgiisia, Moldaavia ja Tadžikistan.
However, the high annual rate of new HIV diagnoses related to injecting drug use in Estonia, Latvia and Portugal suggests that transmission is still occurring in these countries at relatively high levels, even if the rates are now declining in Estonia and Portugal.
Uimastite süstimisega seotud uute HIVi diagnooside kõrge aastamäär Eestis, Lätis ja Portugalis viitab sellele, et neis riikides levib nakkus endiselt suurel määral, kuigi Eestis ja Portugalis diagnooside määrad praegu vähenevad.
For Estonia, recent transmission is supported by 2005 prevalence data, which suggest that around a third of new injecting drug users (those injecting for less than 2 years) were HIV positive.
Eesti puhul toetavad viimaseid nakatumisandmeid ka 2005. aasta levimuse andmed, mille kohaselt ligikaudu kolmandik uutest uimastisüstijatest (neist, kes on süstinud vähem kui kaks aastat) olid HIV-positiivsed.
Further indications of ongoing HIV transmission are provided by reports of prevalence levels of over 5 % among young injecting drug users (samples of 50 or more injecting drug users under age 25) in several countries: Spain (national data, 2006), France (five cities, 2006), Estonia (two regions, 2005), Lithuania (one city, 2006) and Poland (one city, 2005) (133).
Märke jätkuva HIVi nakatumise kohta pakuvad ka andmed kõrge levimuse (üle 5%) kohta noorte süstivate narkomaanide seas (vähemalt 50-st alla 25aastasest süstivast narkomaanist koosnevad valimid) mitmes riigis: Hispaanias (2006. aasta üleriigilised andmed), Prantsusmaal (5 linna andmed), Eesti (2005. aasta kahe piirkonna andmed), Leedu (2006. aasta ühe linna andmed) ja Poola (2005. aasta ühe linna andmed) (133).
Lithuania (134).
Nimetatud neljast riigist on täheldatud langustendentsi Hispaanias, Lätis ja Portugalis, kuid mitte Leedus (134).
Information on the incidence of AIDS, though not a good indicator of HIV transmission, is important for showing the new occurrence of symptomatic disease.
Andmed AIDSi haigestumuse kohta on olulised, kuna need näitavad sümptomaatilise haigestumise taset, kuigi HIVi nakatumise osas ei ole need heaks indikaatoriks.
High incidence rates of AIDS in some European countries may indicate that many injecting drug users infected with HIV do not receive highly active antiretroviral treatment (HAART) at a sufficiently early stage in their infection to obtain maximum benefit from the treatment.
AIDSi haigestumuse kõrge tase mõnes Euroopa riigis võib viidata sellele, et paljud HIVi nakatunud süstivad narkomaanid ei saa nakatumise järel aktiivset retroviirusevastast ravi nii ruttu kui vaja, mille tõttu kannatab ravi tõhusus.
HCV antibody levels among national samples of injecting drug users in 2006–07 vary from around 18 % to 95 %, with half of the countries reporting levels in excess of 40 %.
Eestis on narkootikumide süstimisega seotud AIDSi haigestumus endiselt kõige kõrgem, 2007. aasta näit oli
Estonia is the country with the highest incidence of AIDS related to injecting drug use, with an estimated 33.5 new cases per million population in 2007, up from 17.1 new cases per million in 2006.
Kui HIVi levimus uimastisüstijate hulgas on kõrge vaid üksikutes ELi riikides, siis viiruslik hepatiit ja eriti C-hepatiidi viiruse (HCV) põhjustatud nakkus on Euroopa süstivate narkomaanide seas palju ühtlasemalt levinud.
Relatively high levels of AIDS incidence are also reported for Latvia, Spain, Portugal and Lithuania: 13.2, 8.8, 8.6 and 6.2 new cases per million, respectively.
Ajavahemikus 20062007 varieerus HCV antikehade sisaldus süstivate narkomaanide üleriigilistes valimites ligikaudu 18%-st kuni 95%-ni, kusjuures pooled riikidest teatasid levimusest üle 40%.
Among these four countries, the trend
Kolm riiki (Bulgaaria, Tšehhi
(132) See Table INF-108 in the 2009 statistical bulletin.(133) See Tables INF-109 and INF-110 in the 2009 statistical bulletin.
) Vt tabel INF-108 2009. aasta statistikabülletäänis.)
) See Figure INF-1 in the 2009 statistical bulletin.)
Vt tabelid INF-109 ja INF-110 2009. aasta statistikabülletäänis.)
See Tables INF-111 to INF-113 in the 2009 statistical bulletin.
Vt joonis INF-1 2009. aasta statistikabülletäänis.
Recent studies (2006–07) show a wide range of prevalence levels among injecting drug users under 25 years and those injecting for less than 2 years, suggesting different levels of HCV incidence in those populations across Europe (136
Vabariik ja Sloveenia) teatasid alla 25%-lisest levimusest süstivate narkomaanide üleriigilistes valimites (135
However, some insight into the epidemiology of these infections may be provided by the proportion of injecting drug users among all notified cases where risk factors are known (Wiessing et al., 2008a).
B-hepatiidi viiruse (HBV) antikehade levimuses esineb samuti suuri erinevusi, mille põhjuseks võivad osaliselt olla erinevused vaktsineerimismäärades, kuigi ka teiste tegurite roll võib olla oluline.
For hepatitis B, the proportion of injecting drug users has declined between 2002 and 2007 in four out of 17 countries.
Kõige täielikum andmekogu on olemas B-hepatiidi tuumaantigeeni antikeha (anti-HBc) kohta, mis viitab varasemale nakkusele.
In the case of hepatitis C, the proportion of injecting drug users among notified cases has declined in seven countries between 2002 and 2007, and has increased in four other countries (Czech Republic, Luxembourg, Malta, United Kingdom) (138).
Aastatel 20062007 teatas kolm riiki kümnest süstivate narkomaanide kohta andmeid esitanud riigist üle 40%-lisest anti-HBc levimusest (137).
also indicate that many injectors contract the virus early in their injecting career and that therefore there is only a small time window for initiating effective HCV prevention measures.
Riigisisesed C-hepatiidi levimuse tasemed võivad olla üsna erinevad, peegeldades nii piirkondlikke erinevusi kui ka valimi eripära.
The prevalence of antibodies to hepatitis B virus (HBV) also varies to a great extent, possibly partly due to differences in vaccination levels, although other factors may play a role.
Ajalises plaanis on B- ja C-hepatiidi registreeritud juhtumite põhjal kujunenud nakkuste üldpilt erinev, kuid neid erinevusi on raske tõlgendada.
The most complete data set available is that for the antibody to the hepatitis B core antigen (antiHBc), which indicates a history of infection.
Mõninga ülevaate nende nakkuste epidemioloogiast annab ehk süstivate narkomaanide osakaal kõigi teatatud juhtude hulgast, mille riskitegurid on teada (Wiessing ja teised, 2008a).
For 2006–07, three of the 10 countries providing data on injecting drug users report anti-HBc prevalence levels of over 40 % (137).
B-hepatiidi puhul on uimastisüstijate osakaal langenud ajavahemikus 2002–2007 neljas riigis seitsmeteistkümnest.
Seventeen EU Member States and Turkey report that the prevention of infectious diseases among drug users is part of their national drug strategy, and six other countries report that it is the subject of a specific strategy.
C-hepatiidi teatatud juhtude hulgas on süstivate narkomaanide osakaal aastatel 2002–2007 seitsmes riigis langenud, kuid neljas muus riigis (Tšehhi Vabariigis, Luksemburgis, Maltal, Ühendkuningriigis) jällegi tõusnud (138).
Trends over time in notified cases of hepatitis B and C show different pictures, but these are difficult to interpret.
C-hepatiidi levimus kui süstimisel HIVi saamise ohu võimalik näitaja
A group of modellers and epidemiologists brought together by the EMCDDA has examined the potential for using information on the prevalence of hepatitis C virus (HCV) among drug injectors as an indicator of HIV transmission risk.
17 ELi liikmesriiki ja Türgi teatavad, et nakkushaiguste leviku ennetamine uimastitarbijate hulgas on osa nende riiklikust uimastistrateegiast ja 6 muud riiki teatavad asjakohase eristrateegia väljatöötamisest.
As HCV is much more infectious, it might reveal the overall level of risk behaviour, including needle sharing, paraphernalia sharing and changing of injecting partner, in populations of injecting drug users where HIV has not yet spread.
Neist 23 riigist 10 riiki on teatanud ka kohalikul või piirkondlikul tasandil nakkushaiguste leviku tõkestamise strateegiate olemasolust.
Experts from 27 countries reported on the level of priority given to selected interventions to prevent infectious diseases among drug users (139).
EMCDDA koostatud modelleerijate ja epidemioloogide rühm on uurinud, kas süstivate narkomaanide hulgas C-hepatiidi viiruse (HCV) levimuse kohta kogutud teavet saab kasutada HIVi nakatumise riski näitajana.
Access to sterile syringes is the most frequently reported priority, as was found in a similar exercise carried out in 2005.
C-hepatiit levib nagu HIVgi sama nõela kasutamise kaudu.
An increased number of countries now report infectious disease counselling and testing, and targeted hepatitis immunisation programmes as a priority.
Kuna C-hepatiit on palju kergemini nakkav, võib see aidata välja selgitada riskikäitumise üldist taset (sama nõela kasutamine, süstimistarvikute ühiskasutus ja süstimispartneri vahetamine) uimastitarvitajate rühmas, kus HIV ei ole veel levinud.
Analysis of paired HCV and HIV prevalence data has shown that HCV prevalence among injectors of up to about 30 % (95 % confidence interval, 21–38 %) is associated with zero or very low prevalence of HIV.
C-hepatiidi ja HIVi levimuse andmete paarisanalüüs näitas, et C-hepatiidi levimus kuni ligikaudu 30% (95% usaldusvahemik, 21–38%) süstijate hulgas on seotud HIVi null- või väga madala levimusega.
At higher levels of HCV prevalence, a linear relationship was found between HIV and HCV prevalence, and time series data suggest that the observed HIV prevalence increases at about half the rate of HCV prevalence.
Kuid kõrgemate C-hepatiidi levimuse tasemete puhul leiti, et HIVi ja C-hepatiidi levimuse vahel on lineaarne seos ning et aegridade andmed viitavad sellele, et vaadeldav HIVi levimus suureneb ligikaudu poole võrra C-hepatiidi levimusest.
These results suggest that HCV prevalence could be used to help develop targeted prevention and harmreduction interventions among injecting drug users.
Need tulemused näitavad, et C-hepatiidi levimust võiks kasutada abivahendina süstivate narkomaanide sihtrühmadele suunatud ennetusalaste ja kahju vähendavate sekkumiste väljatöötamisel.
In addition, it might also be used to assess the risk of an HIV outbreak in countries where HIV prevalence among injecting drug users is still low.
Lisaks võib seda kasutada ka HIVi puhangu tekkimise ohu hindamiseks riikides, kus HIVi levimus süstivate uimastitarvitajate seas on praegu veel madal.
Source: Vickerman et al. (submitted).
Allikas: Vickerman ja teised (esitatud).
Research has shown that sustained treatment is associated with reductions in injecting drug use and related risk behaviours, and thereby with protection from HIV infection.
Nakkushaiguste leviku vastu võitlemiseks uimastitarbijate hulgas on ELi liikmesriikides kasutusel mitu kombineeritud lähenemisviisi, sealhulgas uimastiravi; steriilsete süstimisvahendite jaotamine; kogukonnapõhised tegevused, mis hõlmavad tervishoiualast teavitamist ja nõustamist, testimist ja käitumuslikke sekkumisi, sageli otse abivajajateni jõudmiseks korraldatud sekkumiste või madala läve asutuste kaudu.
In most European countries, harm reduction and treatment service provision have increased considerably since the mid-1990s (Hedrich et al., 2008b). Opioid
27 riigi eksperdid esitasid andmeid nakkushaiguste uimastitarbijate seas levimise tõkestamiseks välja valitud sekkumiste seadmisest tähtsuse järjekorda (139).
) See Figure INF-6 (part ii) and (part iii) in the 2009 statistical bulletin.)
Vt joonis INF-6 (ii osa) ja (iii osa) 2009. aasta statistikabülletäänis.)
See Table INF-115 in the 2009 statistical bulletin.)
Vt tabel INF-115 2009. aasta statistikabülletäänis.)
See Tables INF-105 and INF-106 in the 2009 statistical bulletin.)
Vt tabelid INF-105 ja INF-106 2009. aasta statistikabülletäänis..)
See Table HSR-6 in the 2009 statistical bulletin.
Vt tabel HSR-6 2009. aasta statistikabülletäänis.
Chapter 7: Drugrelated infectious diseases and drugrelated deaths drug users, involving peer educators, are also reported by 17 countries.
7. peatükk: uimastitega seotud nakkushaigused ja surmad
Treatment of injecting drug users with chronic hepatitis C
Kõigis ELi liikmesriikides, Horvaatias ja Norras on opioiditarbijate asendusravi saadaval, kuid paljudes riikides jääb selle sekkumise pakkumine siiski piiratuks (vt peatükke 2 ja 6).
Up to 30 % of patients with untreated chronic hepatitis C will develop liver cirrhosis within 30 years, and the costs incurred in the management of end-stage liver disease are considerable (Jager et al., 2004).
Kuni 30%-l väljaravimata kroonilise C-hepatiidiga patsientidel areneb 30 aasta jooksul välja maksatsirroos ning lõppfaasis maksahaigusega patsiendi hoolduskulud on märkimisväärselt suured (Jager ja teised, 2004).
To reduce the burden of hepatitis C in Europe, it is essential to promote and expand access to treatment for the largest patient group — chronic carriers of the virus who are active drug injectors.
C-hepatiidi tõttu Euroopa riikidele langenud koormuse vähendamiseks tuleks edendada ja laiendada selle suurima patsiendirühma ravilepääsu, kuhu kuuluvad kroonilised viirusekandjad, kes on aktiivselt süstivad narkomaanid.
Needle and syringe programmes exist in all EU Member States, Croatia and Norway. The programme in Cyprus, however, has hardly been used in 2007.
Riiklike ekspertide hinnangul on individuaalset nakkushaigusteteemalist nõustamist saanud viimasel aastal peaaegu kõik probleemsed uimastitarbijad 17 riigis (140).
In 15 countries, most injecting drug users are estimated to have received syringes from such a programme during the last 12 months at least once.
12 riigi olukord C-hepatiidi testimise osas on samasugune ning 11 riigi ekspertide hinnangul on enamik uimastitarbijatest saanud viimase aasta jooksul praktilisi nõuandeid ning ohutuma tarbimise ja süstimise alast koolitust.
In 11 countries, only a minority of injectors received syringes during the same period, despite nine of these countries listing access to sterile injecting equipment as a priority measure to prevent the spread of infectious diseases.
28 andmeid esitanud riigist kuulub B-hepatiidi vastu vaktsineerimine 21 riigis immuniseerimise kavasse ning 17 riigis on olemas kogukonna uimastitarbijatele suunatud vaktsineerimise eriprogrammid.
Current treatments for chronic hepatitis C — a 6 to 12 months course of combination therapy with longacting interferon and ribavirin — are effective with more than 50 % of patients achieving a sustained virological response.
Praegune kroonilise C-hepatiidi ravi – kuue- kuni kaheteistkümnekuuline ravikuur, kus teraapia on kombineeritud aeglase toimega interferooni ja ribaviriiniga – on tõhus rohkem kui 50% patsientide puhul, kellel tekib pidev vastutoime viirusele.
Although the number of long-term studies remains limited, available research has shown good compliance and success in antiviral treatment of injecting drug users (e.g. Moussalli et al., 2007). Cost-effectiveness of treating hepatitis C in prisons (Sutton et al., 2008) and the safety and effectiveness of the treatment for drug users with co-morbid psychiatric disorders have also been shown (Loftis et al., 2006).
Kuigi pikaajalisi uuringuid on ikka veel vähe, on kättesaadavad uuringud näidanud tulemuste kokkulangevust ja viirusevastase ravi edukust süstivate narkomaanide hulgas (nt Moussalli ja teised, 2007), tõestades samal ajal ka C-hepatiidi vanglas ravimise kulutõhusust (Sutton ja teised, 2008) ning kaasnevate psühhiaatriliste häiretega narkomaanide ravi ohutust ja tõhusust (Loftis ja teised, 2006).
The number of syringes provided through needle and syringe programmes increased between 2005 and 2007 in 18 of the 26 countries for which data are available.
Nõela- ja süstlavahetusprogrammid on saadaval kõigis ELi liikmesriikides, Horvaatias ja Norras. Küprosel ei ole seda programmi aga 2007. aastal peaaegu üldse kasutatud.
Numbers of syringes given out yearly per client varies considerably, with examples from around 50 syringes per needle and syringe programme clients in Croatia and Lithuania, to 200 in Finland and 300 in Romania in 2007 (141).
11 riigis sai sama perioodi vältel süstlaid vaid väike osa süstijatest, kuigi neist riikidest üheksa olid loetlenud oma nakkushaiguste leviku tõkestamise prioriteetsete meetmete hulgas juurdepääsu puhastele süstimisvahenditele.
Access of drug users to hepatitis C treatment, however, remains low.
Uimastitarbijate võimalused saada C-hepatiidi ravi on siiski jäänud väikeseks.
Reasons for this might include insufficient treatment capacity, lack of information about treatment options, or low prioritisation of drug users.
Põhjuseks võib olla ebapiisav raviteenuste osutamise suutlikkus, info puudumine ravivõimaluste kohta või uimastikasutajate vähene tähtsustamine.
Several EU countries, including Denmark, Germany, France, the Netherlands and the United Kingdom, have in recent years reviewed their policies in order to expand access to testing and treatment for chronic hepatitis C virus carriers who are active injecting drug users.
Mitu ELi riiki, sealhulgas Taani, Saksamaa, Prantsusmaa, Madalmaad ja Ühendkuningriik, on viimastel aastatel vaadanud läbi oma poliitikad, et luua testimisele ja ravile pääsemise võimalus nendele C-hepatiidi viiruse kroonilistele kandjatele, kes on aktiivselt süstivad narkomaanid.
Ongoing increases over this period were reported from Belgium, Bulgaria, the Czech Republic, Estonia, Hungary, Austria, Slovakia and Finland.
26 andmeid esitanud riigist 18-s suurenes ajavahemikus 2005–2007 nõela ja süstla programmide kaudu välja jagatud süstalde arv.