natgillin/translations-raw huggingface dataset:
— Legislation applicable — Legislation of the Member State of employment: judgment of 20 May 2008 (Bosmann, C-352/06) . . . . . . . . . . . . . . .
— Kohaldatavad õigusaktid — Töökoha liikmesriigi õigusaktid: kohtuotsus, 20. mai 2008 (Bosmann, C-352/06) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Tax provisions
Õigusaktide ühtlustamine
— Harmonisation of laws — Turnover taxes — Common system of value added tax — Deduction of input tax: judgment of 8 May 2008 (Ecotrade, C-95/07 and C-96/07) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
— Kohtu- ja kohtuväliste dokumentide kättetoimetamine ja teatavakstegemine — Määrus nr 1348/2000 — Menetluse algatamist käsitlev doku -ment — Mõiste: kohtuotsus, 8. mai 2008 (Weiss und Partner, C-14/07) . .
— Harmonisation of laws — Turnover taxes — Common system of value added tax — Mechanism to simplify declarations and payments of value added tax: judgment of 22 May 2008 (Ampliscientifica and Amplifin, C-162/07) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
— Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine — Absoluutsed keeldumispõhjused — Kaubamärk, millel puudub eristusvõime: kohtuotsus, 8. mai 2008 (Eurohypo vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, C-304/06 P) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
— Harmonisation of laws — Turnover taxes — Common system of value added tax — Taxable persons: judgment of 22 May 2008 (Ampliscientifica and Amplifin, C-162/07) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
— Põhimõtted — Võrdne kohtlemine — Diskrimineerimine kodakondsuse alusel: kohtuotsus, 15. mai 2008 (SECAP ja Santorso, C-147/06 ja C-148/06) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Visas, asylum, immigration
Ühine tollitariifistik
— Asylum policy — Procedures in Member States for granting and withdrawing refugee status: judgment of 6 May 2008 (Parliament v Council, C-133/06) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
— Tariifirubriik — Nahast ja tekstiilpealsetega jalatsid — Klassifitseerimine kombineeritud nomenklatuuri rubriiki 6403 või rubriiki 6304: kohtuotsus, 22. mai 2008 (Ecco Sko, C-165/07) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Case C-133/06
Kohtuasi C-133/06
European Parliament v Council of the European Union
Euroopa Parlament versus Euroopa Liidu Nõukogu
(Action for annulment — Common policy on asylum — Directive 2005/85/EC — Procedures in Member States for granting and withdrawing refugee status — Safe countries of origin — European safe third countries — Minimum common lists — Procedure for adopting or amending the minimum common lists — Article 67(1) and first indent of Article 67(5) EC — No power)
Tühistamishagi — Ühine varjupaigapoliitika — Direktiiv 2005/85/EÜ — Pagulasseisundi omistamise ja äravõtmise menetlus liikmesriikides — Turvalised päritoluriigid — Euroopa turvalised kolmandad riigid — Ühised miinimumnimekirjad — Ühiste miinimumnimekirjade vastuvõtmise ja muutmise menetlus — EÜ artikli 67 lõige 1 ja lõike 5 esimene taane — Pädevuse puudumine
Opinion of Advocate General Poiares Maduro delivered on 27 September 2007 . .I - 3192Judgment of the Court (Grand Chamber), 6 May 2008 . . . . . . . . . . . .
Kohtujurist M. Poiares Maduro ettepanek, esitatud 27. septembril 2007 . . . . Euroopa Kohtu otsus (suurkoda), 6. mai 2008 . . . . . . . . . . . . . . . .
Visas, asylum, immigration — Asylum policy — Procedures in Member States for granting and withdrawing refugee status
Viisad, varjupaik, immigratsioon — Varjupaigapoliitika — Pagulasseisundi omistamise ja äravõtmise menetlus liikmesriikides
(Art. 202 EC; Council Directive 2005/85, recitals 19 and 24)
(EÜ artikkel 202, nõukogu direktiivi 2005/85 põhjendused 19 ja 24)
SUMMARY — CASE C-133/06
KOKKUVÕTE — KOHTUASI C-133/06 aktid
Acts of the institutions — Procedure for adoption — Rules laid down in the Treaty — Mandatory nature
Institutsioonide — Kohustuslikkus
(Art. 67(2), second indent, EC)
(EÜ artikli 67 lõike 2 teine taane)
(Arts 63, first para., points 1 and 2(a), EC, 67(1) and (5) EC and 202 EC; Council Directive 2005/85)
(EÜ artikli 63 esimese lõigu punkt 1 ja punkti 2 alapunkt a, EÜ artikli 67 lõiked 1 ja 5, EÜ artikkel 202; nõukogu direktiiv 2005/85)
vation of implementing powers which is specific to the Council.
puhul erandlikud nõukogule tema rakendusvolitused.
Under Article 202 EC, when measures implementing a basic instrument need to be taken at Community level, it is the Commission which, in the normal course of events, is responsible for exercising that power.
EÜ artiklist 202 tuleneb, et kui ühenduse tasandil on vaja vastu võtta alusakti rakendusmeetmeid, on selline pädevus tavaliselt komisjonil.
The Council must properly explain, by reference to the nature and content of the basic instrument to be implemented, why exception is being made to that rule.
Nõukogu peab nimetatud reeglist kõrvalekaldumist nõuetekohaselt põhjendama, lähtudes rakendatava akti olemusest ja sisust.
The rules regarding the manner in which the Community institutions arrive at their decisions are laid down in the Treaty and are not at the disposal of the Member States or of the institutions themselves.
Ühenduse institutsioonide tahte formuleerumist puudutavad eeskirjad kehtestatakse asutamislepinguga, mitte liikmesriikide või institutsioonide endi poolt.
The Treaty alone may, in particular cases such as that provided for in the second indent of Article 67(2) EC, empower an institution to amend a deci-sion-making procedure established by the Treaty.
Niisugustel erijuhtudel, nagu on ette nähtud EÜ artikli 67 lõike 2 teises taandes, saab üksnes asutamisleping anda institutsioonile pädevuse muuta asutamislepingus ette nähtud otsustamismenetlust.
In that regard, the grounds set out in recitals 19 and 24 in the preamble to Directive 2005/85 on minimum standards on procedures in Member States for granting and withdrawing refugee status, which relate respectively to the political importance of the designation of safe countries of origin and to the potential consequences for asylum applicants of the safe third country concept, are conducive to justifying the consultation of the Parliament in respect of the establishment of the lists of safe countries and the amendments to be made to them, but not to justifying sufficiently a reser-
Põhjused, mis on esitatud direktiivi 2005/85, mis käsitleb pagulasseisundi omistamise ja äravõtmise menetluse miinimumnõudeid liikmesriikides, põh -jendustes 19 ja 24, mis puudutavad vastavalt turvaliste päritoluriikide määramise poliitilist tähtsust ja tagajärgi, mis võivad turvalise kolmanda riigi mõistest tuleneda varjupaigataotlejatele, toetavad küll parlamendiga konsulteerimist turvaliste riikide nimekirjade koostamisel ja neisse muudatuste tegemisel, kuid neis ei ole piisavalt põhjendatud seda, miks jäetakse
To acknowledge that an institution can establish secondary legal bases, whether for the purpose of strengthening or easing the detailed rules for the adoption of an act, would be tantamount to
Kui pidada lubatavaks, et institutsioonil on võimalus kehtestada tuletatud õiguslikke aluseid — kas akti vastuvõtmisel kohaldatava menetluse rangemaks muutmise või lihtsustamise suunas —, tähendaks see talle suurema
It would also enable the institution concerned to undermine the principle of institutional balance which requires that each of the institutions must exercise its powers with due regard for the powers of the other institutions.
Ühtlasi võimaldaks see vastaval institutsioonil kahjustada institutsioonidevahelise tasakaalu põhimõtet, mille kohaselt on nõutud, et iga institutsioon arvestab oma pädevuse teostamisel teiste institutsioonide pädevusega.
of a delegation or reservation of implementing powers, fall within paragraphs (1) or (5) of Article 67 EC, it is necessary to assess whether, with the adoption of Directive 2005/85 on minimum standards on procedures in Member States for granting and withdrawing refugee status, the Council has adopted Community legislation defining the common rules and basic principles governing the issues covered by points 1 and 2(a) of the first paragraph of Article 63 EC.
EÜ artikli 67 lõigete 1 või 5 alla, tuleb hinnata, kas nõukogu on liikmesriikides pagulasseisundi omistamise ja äravõtmise menetluse miinimumnõudeid käsitleva direktiivi 2005/85 näol võtnud vastu ühenduse õigusakti, millega määratakse kindlaks ühiseeskirjad ja peamised põhimõtted, mis reguleerivad EÜ artikli 63 esimese lõigu punktis 1 ja punkti 2 alapunktis a nimetatud küsimusi.
Furthermore, the existence of an earlier practice of establishing secondary legal bases cannot derogate from the rules laid down in the Treaty and cannot therefore create a precedent binding on the institutions.
Pealegi ei saa varasem praktika, mis seisneb tuletatud õiguslike aluste loo -mises, kalduda kõrvale asutamislepingu sätetest ega luua pretsedenti, mis oleks institutsioonidele siduv.
(see paras 54-57, 60)
(vt punktid 54–57 ja 60)
Since Directive 2005/85 adopts detailed criteria enabling the lists of safe countries to be established subsequently, the Council has, by that legislative act, adopted ‘Community legislation defining the common rules and basic principles’ within the meaning of the first indent of Article 67(5) EC, and therefore the co-decision procedure is applicable.
Arvestades, et direktiiviga 2005/85 on kehtestatud üksikasjalikud tingimused, mis võimaldavad nende alusel koostada turvaliste riikide nimekirjad, on nõukogu selle õigusakti näol võtnud vastu „ühenduse õigusakti […], milles määratakse kindlaks […] ühiseeskirjad ja peamised põhimõtted” EÜ artikli 67 lõike 5 esimese taande mõttes, ning seetõttu on kohaldatav kaasotsustamismenetlus.
In order to determine whether the future adoption and amendment of the lists of safe countries through legislation or any decision to apply the third indent of Article 202 EC, in the form
Selleks et kindlaks teha, kas turvaliste riikide nimekirjade vastuvõtmine ja muutmine seadusandlikul teel või otsus kohaldada EÜ artikli 202 kolmandat taanet volituste delegeerimise või endale rakendusvolituste jätmise vormis kuulub
(see paras 63, 65, 66)
(vt punktid 63, 65 ja 66)
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-133/06
KOHTUJURIST POIARES MADURO ETTEPANEK — KOHTUASI C-133/06
OPINION OF ADVOCATE GENERALPOIARES MADURO delivered on 27 September 2007 1 refugee status 2and, alternatively, of the whole of that directive.
KOHTUJURISTI ETTEPANEKM. POIARES MADURO esitatud 27. septembril 2007 1 direktiivi 2005/85/EÜ liikmesriikides pagulasseisundi omistamise ja äravõtmise menetluse miinimumnõuete kohta 2artikli 29 lõiked 1 ja 2 ning artikli 36 lõige 3 ning teise võimalusena nimetatud direktiiv täies ulatuses.
In this case the Court of Justice is being asked to rule on a legal question of fundamental importance for the Community institutional system and the institutional balance which underpins it.
Käesolevas kohtuasjas palutakse Euroopa Kohtul teha otsus ühenduse institutsionaalse korra ja selle aluseks oleva institutsionaalse tasakaalu jaoks põhjapaneva tähtsusega küsimuses.
The question is whether it is permissible under Community law to create secondary legal bases for the purpose of adopting legislative measures following a simplified procedure as opposed to that laid down by the Treaty.
See on küsimus tuletatud õiguslike aluste loomise lubatavuse kohta ühenduse õiguses seoses õigusaktide vastuvõtmisega lihtsustatud korras võrreldes asutamislepingus ettenähtuga.
In other words, it is a matter of deciding whether it is legally possible to delegate legislative power within the Community legal order.
Teisiti öeldes tuleb määratleda, kas seadusandliku võimu delegeerimine on ühenduse õiguskorras õiguspäraselt võimalik.
The contested directive is based on point 1(d) of the first paragraph of Article 63 EC which provides: ‘The Council, acting in accordance with the procedure referred to in Article 67, shall, within a period of five years after the entry into force of the Treaty of Amsterdam, adopt:
Vaidlusalune direktiiv põhineb EÜ artik- li 63 esimese lõigu punkti 1 alapunktil d, mis sätestab:
measures on asylum … within the following areas:
1) […] varjupaika käsitlevad meetmed järgmistes valdkondades:
On the basis of the first paragraph of Article 230(1) EC, the European Parliament brought an action before the Court of Justice for the annulment, primarily, of Articles 29(1) and (2) and 36(3) of Council Directive 2005/85/EC of 1 December 2005 on minimum standards on procedures in Member States for granting and withdrawing
EÜ artikli 230 esimese lõigu alusel pöördus Euroopa Parlament Euroopa Kohtusse hagiga, milles palutakse esimese võimalusena tühistada nõukogu 1. detsembri 2005. aasta
1 — Original language: French.
1 — Algkeel: prantsuse.
2 — OJ 2005 L 326, p. 13.
2 — ELT L 326, lk 13, edaspidi „vaidlusalune direktiiv”.
(d) minimum standards on procedures in Member States for granting or withdrawing refugee status;’ providing for all or parts of the areas covered by this Title to be governed by the procedure referred to in Article 251 and adapting the provisions relating to the powers of the Court of Justice’.
— teeb nõukogu pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga ühehäälselt otsuse artiklis 251 osutatud menetluse kohaldamise kohta kõigi või mõne käesoleva jaotisega hõlmatud valdkonna suhtes, kohandades Euroopa Kohtu volitustega seotud sätteid”.
Directive 2005/85 was adopted unanimously by the Council on a proposal from the Commission and after consulting the European Parliament, in accordance with Article 67(1) EC which provides: ‘During a transitional period of five years following the entry into force of the Treaty of Amsterdam, the Council shall act unanimously on a proposal from the Commission … and after consulting the European Parliament’.
Nõukogu võttis Euroopa Ühenduste Komisjoni ettepaneku põhjal ja pärast konsulteerimist parlamendiga nimetatud direktiivi ühehäälselt vastu vastavalt EÜ artik- li 67 lõikele 1, mis sätestab:
The directive was in fact adopted more that five years after the entry into force of the Treaty of Amsterdam and the second indent of Article 67(2) EC provides:
Kuid nõukogu poolt 22. detsembril 2004. aastal EÜ artikli 67 lõike 2 teise taande alusel vastu võetud otsus 2004/927/EÜ 3
However, as is apparent from the recital 4 in the preamble to Decision 2004/927/EC concerning the transition to co-decision procedures adopted by the Council on 22 December 2004 pursuant to the second indent of Article 67(2) (‘bridge decision’) 3, that decision does not affect the provisions of Article 67(5) EC.
Vaidlusalune direktiiv võeti vastu rohkem kui viis aastat pärast Amsterdami lepingu jõustumist ning EÜ artikli 67 lõike 2 teises taandes on sätestatud: kaasotsustamismenetlusele ülemineku kohta („üleminekuotsus”) ei mõjuta — nagu ilmneb selle neljandast põhjendusest — EÜ artikli 67 lõikes 5 sätestatut.
While Article 67(5) EC, by derogation from paragraph 1 thereto, provides for the adoption, in accordance with the procedure referred to in Article 251 EC of the measures provided for in Article 63(1) EC, that is only ‘provided that the Council has previously adopted, in accordance with paragraph 1 of this article, Community legislation defining the common rules and basic principles governing these issues’.
Kuigi EÜ artikli 67 lõige 5 näeb erandina sama artikli lõikest 1 ette, et EÜ artikli 63 punktis 1 sätestatud meetmed võetakse EÜ artiklis 251 ettenähtud korras, siis see toimub vaid „tingimusel, et nõukogu on enne seda käesoleva artikli lõike 1 kohaselt vastu võtnud ühenduse õigusaktid, milles määratakse kindlaks neid küsimusi reguleerivad ühiseeskirjad ja peamised põhimõtted”.
The contested directive specifically aims to set out the common rules and basic principles governing the procedures in Member States for granting or withdrawing refugee status.
Vaidlusaluse direktiivi esemeks on määratleda nimelt ühiseeskirjad ja peamised põhimõtted, mis reguleerivad liikmesriikides pagulasseisundi omistamise ja äravõtmise menetlust.
For that purpose, the contested provisions of Directive 2005/85 authorise the Council, acting by a qualified majority on a proposal
Seda silmas pidades lubavad kõnesoleva direktiivi vaidlustatud sätted nõukogul
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-133/06 breach of essential procedural requirements and a breach of the principle of cooperation in good faith.
KOHTUJURIST POIARES MADURO ETTEPANEK — KOHTUASI C-133/06 rikkumist, ning lojaalse koostöö põhimõtte rikkumine.
The first two pleas raise the central question in this case, which justified its assignment to the Grand Chamber, that of whether it is possible for the Community legislature to have recourse to secondary legal bases.
Kaks esimest väidet tõstatavad käesoleva kohtuasja keskse küsimuse, millega on põhjendatud selle kohtuasja suurkojale saatmine ning mis käsitleb ühenduse seadusandja võimalust kasutada tuletatud õiguslikke aluseid.
I will first turn my attention to an assessment of the merits of those two pleas and, as the arguments put forward in support of each one are not easily dissociable, I will examine them together.
Esmalt köidab mu tähelepanu nende põhjendatus ning kuna nende toetuseks esitatud argumendid on halvasti eraldatavad, siis vaatlen neid koos.
from the Commission and after consultation of the European Parliament, to adopt and to amend, first, a minimum common list of third countries which are to be regarded by Member States as safe countries of origin, which is the object of Article 29(1) and (2) and, second, a common list of European safe third countries, which is the object of Article 36(3) (‘the lists of safe countries’).
komisjoni ettepaneku põhjal ja pärast konsulteerimist parlamendiga võtta kvalifitseeritud häälteenamusega vastu ja muuta esiteks vastavalt artikli 29 lõigetele 1 ja 2 nende kolmandate riikide ühist miinimumnimekirja, keda liikmesriigid käsitavad turvaliste päritoluriikidena, ning teiseks vastavalt artikli 36 lõikele 3 Euroopa turvaliste kolmandate riikide ühisnimekirja (edaspidi „turvaliste riikide nimekirjad”).
Those lists of safe countries are to be adopted by applying the criteria for the designation of safe third countries set out in Annex II to that directive and the criteria for the designation of European safe countries set out in Article 36(2) of the directive.
Need turvaliste riikide nimekirjad koostatakse vastavalt nimetatud direktiivi II lisas määratletud kolmandate riikide turvalisteks riikideks tunnistamise tingimustele ja vastavalt nimetatud direktiivi artikli 36 lõikes 2 loetletud Euroopa turvalisteks kolmandateks riikideks tunnistamise tingimustele.
I would simply observe, as a preliminary point, that the reason for the Parliament’s alternative heads of claim that the directive should be annulled in its entirety is expressly the wish to avoid a finding of inadmissibility which would result from application of the caselaw according to which an application for partial annulment is admissible only if the provisions the annulment of which is sought may be severed from the remainder of the measure. 4 That is so only where the
Käesolevas hagis heidab parlament nõukogule ette sisuliselt seda, et ta on vaidlusaluste sätetega loonud tuletatud õiguslikud alused, mis annavad talle õiguse võtta vastu ja muuta turvaliste riikide nimekirju korras, mis erineb EÜ artikli 67 lõike 5 esimeses taandes sätestatust, mis näeb teatavatel tingimustel ette kaasotsustamise.
By this action, the Parliament essentially alleges that the Council, by means of the contested provisions, created secondary legal bases which enable it to adopt and amend the lists of safe countries according to a procedure which derogates from that of the first indent of Article 67(5) EC, which, subject to conditions, provides for co-decision.
Kõigepealt märgin vaid, et parlamendi teise võimalusena esitatud nõue tühistada direktiiv kogu ulatuses on ilmselgelt kantud soovist vältida vastuvõetamatust, mis tuleneb kohtupraktika kohaldamisest, mille kohaselt on osalise tühistamise taotlus vastuvõetav vaid juhul, kui need osad, mille tühistamist nõutakse, on ülejäänud aktist eraldatavad.
annulment of the contested provisions would not alter the substance of the measure.
4 See on võimalik vaid juhul, kui vaidlustatud sätete tühistamine ei muudaks akti sisu.
5In the case submitted for our consideration, the annulment of the contested provisions clearly would not alter the substance of the contested directive, with the result that the principal heads of claim are admissible.
5Mulle uurimiseks antud kohtuasjas ei muudaks vaidlustatud sätete tühistamine ilmselgelt vaidlusaluse direktiivi sisu, mistõttu põhinõue on vastuvõetav.
4 — See Case C-29/99 Commission v Council [2002] ECR I-11221, paragraphs 45 and 46.
4 — Vt 10. detsembri 2002. aasta otsus kohtuasjas C-29/99: komisjon vs. nõukogu (EKL 2002, lk I-11221, punktid 45 ja 46).
5 — See Case C-239/01 Germany v Commission [2003] ECR I-10333, paragraphs 34 to 37.
5 — Vt 30. septembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-239/01: Saksamaa vs. komisjon (EKL 2003, lk I-10333, punktid 34–37).
The Parliament formally submits four pleas in law supporting its claim for annulment: infringement of the Treaty stemming from disregard of Article 67(5) EC, the Council’s lack of competence, an insufficient statement of reasons constituting a
Vaidlustamise toetuseks esitab parlament formaalselt neli tühistamisväidet: EÜ artikli 67 lõike 5 eiramisest tulenev asutamislepingu rikkumine, nõukogu pädevuse puudumine, ebapiisav põhjendamine, mis kujutab endast olulise menetlusnormi
A — The pleas relating to infringement of the Treaty and lack of competence common rules and basic principles applicable to that issue the final element of the ‘necessary legislation’ to use the Parliament’s expression; the co-decision procedure is now necessary, since the adoption and amendment of the lists of safe countries cannot be the subject of measures of an executive nature.
A. Asutamislepingu rikkumise ja pädevuse puudumise väited määratlemise viimast etappi ehk siis parlamendi väljendit kasutades „vajalike õigusnormide” viimast elementi. Kaasotsustamismenetlus on sellest alates kohustuslik, kuna turvaliste riikide nimekirjade vastuvõtmine ja muutmine ei ole rakendusmeetmed.
Those are the two assumptions which I shall touch on briefly even though, as I am going to demonstrate, it is not necessary to examine their relevance for the purpose of assessing the merits of the pleas of lack of competence and infringement of the Treaty.
Vaatlen neid kahte eeldust põgusalt, kuigi nagu ma kavatsen näidata, ei ole pädevuse puudumise ja asutamislepingu rikkumise väidete põhjendatuse hindamisel vaja nende eelduste asjakohasust välja selgitada.
Directive 2005/85 — the final stage of the necessary legislation?
Direktiiv 2005/85 — vajalike õigusnormide viimane etapp?
According to the Parliament, by reserving to itself, by Articles 29(1) and (2) and 36(3) of the contested directive, the adoption and amendment of the lists of safe countries after mere consultation of the Parliament, the Council simultaneously infringed the provisions of the first indent of Article 67(5) EC which provides for the co-decision procedure and acted without the competence to do so; the Council is not authorised to establish, in a piece of secondary legislation, a legal basis for the adoption of successive acts of secondary legislation according to a procedure other than that laid down by the Treaty, where those acts of secondary legislation do not have the character of implementing measures.
Parlamendi väitel on nõukogu, määrates vaidlusaluse direktiivi artikli 29 lõigetega 1 ja 2 ning artikli 36 lõikega 3 endale õiguse vastu võtta ja muuta turvaliste riikide nimekirju pärast pelgalt parlamendiga konsulteerimist, rikkunud EÜ artikli 67 lõike 5 esimest taanet, mis näeb ette kaasotsustamismenetluse, ning ületanud oma pädevuse piire, kuna nõukogul puudub pädevus kehtestada teiseses õigusaktis õiguslik alus järgnevate teiseste õigusaktide vastuvõtmiseks asutamislepingus ettenähtust erinevas korras, kui need ei kujuta endast rakendusmeetmeid.