natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is to be exercised having regard to Article 1(3) and may be subject to the limitations authorised by Article 10 of the ECHR.
Selle õiguse teostamisel võetakse arvesse artiklit 1 ( sellele võib kohaldada Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklis 10 lubatud piiranguid.
This Article is based on the common constitutional traditions of Member States and on Article 2 of the Protocol to the ECHR, which reads as follows:
Käesolev artikkel põhineb liikmesriikide ühesugustel põhiseaduslikel tavadel ja Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni protokolli artiklil 2, mille sisu on järgmine:
‘No person shall be denied the right to education.
“Kedagi ei või jätta ilma õigusest haridusele.
In the exercise of any functions which it assumes in relation to education and to teaching, the State shall respect the right of parents to ensure such education and teaching in conformity with their own religious and philosophical convictions.’
Endale võetud mistahes haridus- ja õpetamisfunktsioone täites peab riik austama vanemate õigust tagada lastele nende endi usuliste ja filosoofiliste veendumustega kooskõlas olev haridus.”
Article II-73 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-73.
Article II-74 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-74.
It was considered useful to extend this article to access to vocational and continuing training (see point 15 of the Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers and Article 10 of the Social Charter) and to add the principle of free compulsory education.
Leiti, et kõnealuse artikli laiendamine kutse- ja täiendusõppele (vt ühenduse töötajate sotsiaalsete põhiõiguste harta punkti 15 ja sotsiaalharta artiklit 10) ning tasuta kohustusliku hariduse põhimõtte lisamine on kasulik.
Insofar as the Charter applies to the Union, this means that in its training policies the Union must respect free compulsory education, but this does not, of course, create new powers.
Kuivõrd hartat kohaldatakse liidule, tähendab see, et liit peab oma õppepoliitikas austama tasuta kohustuslikku haridust, kuid loomulikult ei looda sellega uusi volitusi.
Regarding the right of parents, it must be interpreted in conjunction with the provisions of Article 24 (1).
Vanemate õiguse puhul tuleb seda tõlgendada koostoimes artikli 24 (1) sätetega.
Freedom to choose an occupation, as enshrined in Article 15(1) (2), is recognised in Court of Justice caselaw (see inter alia judgment of 14 May 1974, Case 4/73 Nold [1974] ECR 491, paragraphs 12 to 14 of the grounds; judgment of 13 December 1979, Case 44/79 Hauer [1979] ECR 3727; judgment of 8 October 1986, Case 234/85 Keller [1986] ECR 2897, paragraph 8 of the grounds).
Artikli 15 lõikes 1 (2) sätestatud kutsevabadust tunnustatakse Euroopa Kohtu kohtupraktikas (vt muuhulgas 14. mai 1974. aasta otsust kohtuasjas 4/73: Nold, EKL 1974, lk 491, punktid 12–14; 13. detsembri 1979. aasta otsust kohtuasjas 44/79: Hauer, EKL 1979, lk 3727); 8. oktoobri 1986. aasta otsust kohtuasjas 234/85: Keller EKL 1986, lk 2897, punkt 8).
This paragraph also draws upon Article 1(2) of the European Social Charter, which was signed on 18 October 1961 and has been ratified by all the Member States, and on point 4 of the Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers of 9 December 1989.
Kõnealune lõige põhineb ka 18. oktoobril 1961. aastal allkirjastatud ja kõikide liikmesriikide poolt ratifitseeritud Euroopa sotsiaalharta artikli 1 lõikel 2 ning 9. detsembri 1989. aasta ühenduse töötajate sotsiaalsete põhiõiguste harta punktil 4.
The expression ‘working conditions’ is to be understood in the sense of Article III-213 of the Constitution.
Väljendit “töötingimused” mõistetakse põhiseaduse artikli III 213 tähenduses.
Paragraph 2 deals with the three freedoms guaranteed by Articles I-4 and III-133, III-137 and III-144 of the Constitution, namely freedom of movement for workers, freedom of establishment and freedom to provide services.
Teine lõik käsitleb põhiseaduse artiklitega I-4 ja III-133, III-137 ja III-144 tagatavat kolme vabadust, nimelt töötajate liikumisvabadust, asutamisvabadust ja teenuste osutamise vabadust.
Paragraph 3 has been based on TEC Article 137(3), fourth indent, now replaced by Article III-210(1)(g) of the Constitution, and on Article 19(4) of the European Social Charter signed on 18 October 1961 and ratified by all the
Kolmas lõik põhineb EÜ asutamislepingu artikli 137 lõike 3 neljandal taandel, mis on asendatud põhiseaduse artikli III-210 lõike 1 punktiga g ja 18. oktoobril 1961. aastal allkirjastatud ja kõikide liikmesriikide poolt ratifitseeritud Euroopa
Article II-84 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-84.
Article II-75 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-75.
Final act
Lõppakt sotsiaalharta artikli 19 lõikel 4.
Article 52(2) of the Charter (1) is therefore applicable.
Seetõttu kohaldatakse harta artikli 52 lõiget 2 (1).
This Article is based on Court of Justice caselaw which has recognised freedom to exercise an economic or commercial activity (see judgments of 14 May 1974, Case 4/73 Nold [1974] ECR 491, paragraph 14 of the grounds, and of 27 September 1979, Case 230-78 SPA Eridiana and others [1979] ECR 2749, paragraphs 20 and 31 of the grounds) and freedom of contract (see inter alia Sukkerfabriken Nykøbing judgment, Case 151/78 [1979] ECR 1, paragraph 19 of the grounds, and judgment of 5 October 1999, C-240/97 Spain v Commission, [1999] ECR I-6571, paragraph 99 of the grounds) and Article I-3(2) of the Constitution, which recognises free competition.
Käesolev artikkel põhineb Euroopa Kohtu kohtupraktikal, mis on tunnustanud majandus- või äritegevuse vabadust (vt 14. mai 1974. aasta otsust kohtuasjas 4/73: Nold, EKL 1974, lk 491, punkt 14 ja 27. septembri 1979. aasta otsust kohtuasjas 230-78: SPA Eridiana ja teised EKL 1979, lk 2749, punktid 20 ja 31) ning lepinguvabadust (vt muuhulgas Sukkerfabriken Nykøbing otsust kohtuasjas 151/78: EKL 1979 lk 1, punkt 19 ja 5. oktoobri 1999. aasta otsust kohtuasjas C-240/97: Hispaania v. Komisjon, EKL 1999, lk I-6571, punkt 99) ja põhiseaduse artikli I-3 lõikel 2, mis tunnustab vaba konkurentsi.
It may be subject to the limitations provided for in Article 52(1) of the Charter (3).
Sellele võib kohaldada harta artikli 52 lõikes 1 (3) sätestatud piiranguid.
‘Every natural or legal person is entitled to the peaceful enjoyment of his possessions.
“Igal füüsilisel või juriidilisel isikul on õigus oma omandit segamatult kasutada.
Article II-112(2) of the Constitution.
Põhiseaduse artikli II-112 lõige 2.
Article II-76 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-76.
Article II-112(1) of the Constitution.
Põhiseaduse artikli II-112 lõige 1.
Article II-77 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-77.
It has been recognised on numerous occasions by the caselaw of the Court of Justice, initially in the Hauer judgment (13 December 1979, ECR [1979] 3727).
Seda on Euroopa Kohtu kohtupraktika tunnustanud paljudel juhtudel alates Haueri otsusest (13. detsember 1979, EKL 1979, lk 3727).
The wording has been updated but, in accordance with Article 52(3) (1), the meaning and scope of the right are the same as those of the right guaranteed by the ECHR and the limitations may not exceed those provided for there.
Sõnastust on ajakohastatud, kuid vastavalt artikli 52 lõikele 3 (1) on kõnealuse õiguse tähendus ja ulatus sama, mis Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga garanteeritud õigusel ning piirangud ei tohi ületada neid, mis on selles sätestatud.
Intellectual property covers not only literary and artistic property but also inter alia patent and trademark rights and associated rights.
Intellektuaalomand ei hõlma ainult kirjandus- ja kunstiteoseid, vaid muuhulgas ka patendi- ja kaubamärgiõigusi ning kaasnevaid õigusi.
The text of the Article has been based on TEC Article 63, now replaced by Article III-266 of the Constitution, which requires the Union to respect the Geneva Convention on refugees.
Käesoleva artikli tekst põhineb EÜ asutamislepingu artiklil 63, mis on asendatud põhiseaduse artikliga III-266, milles nõutakse liidult Genfi pagulasseisundi konventsiooni austamist.
Reference should be made to the Protocols relating to the United Kingdom and Ireland annexed to the [Treaty of Amsterdam] Constitution and to Denmark to determine the extent to which those Member States implement Union law in this area and the extent to which this Article is applicable to them.
Viidata tuleks protokollidele Ühendkuningriigi ja Iirimaa ning Taani kohta, mis on lisatud [Amsterdami lepingule] põhiseadusele, et kindlaks määrata kõnealuste liikmesriikide poolt liidu õiguse kohaldamise ulatus selles valdkonnas ja see, mil määral käesolev artikkel on nende suhtes kohaldatav.
Paragraph 1 of this Article has the same meaning and scope as Article 4 of Protocol 4 to the ECHR concerning collective expulsion.
Käesoleva artikli lõikel 1 on sama tähendus ja ulatus kui Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni lisaprotokolli nr 4 artiklil 4, mis käsitleb sunniviisilist kollektiivset väljasaatmist.
Paragraph 2 incorporates the relevant caselaw from the European Court of Human Rights regarding Article 3 of the ECHR (see Ahmed v Austria, judgment of 17 December 1996, [1996] ECR VI-2206 and Soering, judgment of 7 July 1989).
Lõikesse 2 on lisatud Euroopa Inimõiguste Kohtu asjaomane kohtupraktika Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikli 3 kohta (vt Ahmed v. Austria, 17. detsembri 1996. aasta otsus, EKL 1996, lk VI-2206 ja Soering, 7. juuli 1989. aasta otsus).
Article II-78 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-78.
Article II-79 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-79.
This Article corresponds to a general principle of law which is included in all European constitutions and has also been recognised by the Court of Justice as a basic principle of Community law (judgment of 13 November 1984, Case 283/ 83 Racke [1984] ECR 3791, judgment of 17 April 1997, Case 15/95 EARL [1997] ECR I-1961, and judgment of 13 April 2000, Case 292/97 Karlsson [2000] ECR 2737).
Käesolev artikkel vastab üldisele õiguse põhimõttele, mis sisaldub kõikides Euroopa põhiseadustes ja mida tunnustab ka Euroopa Kohus ühenduse õiguse ühe aluspõhimõttena (13. novembri 1984. aasta otsus kohtuasjas 283/83: Racke, EKL 1984, lk 3791, 17. aprilli 1997. aasta otsus kohtuasjas 15/95: EARL, EKL 1997, lk I-1961 ja 13. aprilli 2000. aasta otsus kohtuasjas 292/97: Karlsson, EKL 2000, lk 2737).
Paragraph 1 draws on Article 13 of the EC Treaty, now replaced by Article III-124 of the Constitution, Article 14 of the ECHR and Article 11 of the Convention on Human Rights and Biomedicine as regards genetic heritage.
Lõige 1 toetub EÜ asutamislepingu artiklile 13, mis on nüüd asendatud põhiseaduse artikliga III 12 4, Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklile 14 ja Euroopa inimõiguste ja biomeditsiini konventsiooni artiklile 11 geneetilise pärandi osas.
Insofar as this corresponds to Article 14 of the ECHR, it applies in compliance with it.
Niivõrd kui see vastab Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklile 14, kohaldatakse seda kooskõlas nimetatud artikliga.
There is no contradiction or incompatibility between paragraph 1 and Article III-124 of the Constitution which has a different scope and purpose: Article III-124 confers power on the Union to adopt legislative acts, including harmonisation of the Member States' laws and regulations, to combat certain forms of discrimination, listed exhaustively in that Article.
Puudub vastuolu või ühildamatus lõigu 1 ja põhiseaduse artikli III-124 vahel, kuna viimatinimetatul on erinev kohaldamisala ja eesmärk: artikkel III-124 omistab liidule pädevuse võtta vastu õigusakte, kaasa arvatud liikmesriikide õigusja haldusnormide ühtlustamine, et võidelda diskrimineerimise teatavate vormide vastu, mille kõikehõlmav loetelu on toodud kõnealuses artiklis.
Such legislation may cover action of Member State authorities (as well as relations between private individuals) in any area within the limits of the Union's powers.
Sellised õigusaktid võivad hõlmata liikmesriikide asutuste tegevust (samuti suhteid eraisikute vahel) mistahes valdkonnas liidu pädevuse ulatuses.
In contrast, the provision in paragraph 1 does not create any power to enact anti-discrimination laws in these areas of Member State or private action, nor does it lay down a sweeping ban of discrimination in such wide-ranging areas.
Samas ei anna artikli 21 (2) lõike 1 säte mingit pädevust kehtestada diskrimineerimisvastast seadust liikmesriikide või eraisiku tegevuse nendes valdkondades ega määratle diskrimineerimise tõhusat tõkestamist nii laiaulatuslikes valdkondades.
Instead, it only addresses discriminations by the institutions and bodies of the Union themselves, when exercising powers conferred under other articles of Parts I and III
Selle asemel käsitleb see üksnes diskrimineerimist liidu enda institutsioonide ja organite poolt nendele muudest põhiseaduse I ja III osa artiklitest tuleneva pädevuse
Article II-80 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-80.
Article II-81 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-81.
447 of the Constitution, and by Member States only when they are implementing Union law.
447 kasutamisel ning liikmesriikide poolt ainult liidu õiguse kohaldamise korral.
Paragraph 1 therefore does not alter the extent of powers granted under Article III-124 nor the interpretation given to that Article.
Lõik 1 ei muuda seetõttu artikliga III-124 ega sellele artiklile lisatud tõlgendusega omistatud pädevuse ulatust.
Paragraph 2 corresponds to Article I-4(2) of the Constitution and must be applied in compliance with that Article.
Lõige 2 vastab põhiseaduse artikli I-4 lõikele 2 ja seda kohaldatakse kooskõlas selle artikliga.
This Article has been based on Article 6 of the Treaty on European Union and on Article 151(1) and (4) of the EC Treaty, now replaced by Article III-280(1) and (4) of the Constitution, concerning culture.
Kõnealune artikkel põhineb Euroopa Liidu lepingu artiklil 6 ja EÜ asutamislepingu artikli 151 lõigetel 1 ja 4, mis on nüüdseks asendatud põhiseaduse artikli III-280 lõigetega 1 ja 4 kultuuri osas.
Respect for cultural and linguistic diversity is now also laid down in Article I-3(3) of the Constitution.
Kultuurilise ja keelelise mitmekesisuse austamine on nüüdseks määratletud ka põhiseaduse artikli I-3 lõikes 3.
The Article is also inspired by Declaration No 11 to the FinalAct of the Amsterdam Treaty on the status of churches and non-confessional organisations, now taken over in Article I-52 of the Constitution.
Kõnealune artikkel on inspireeritud Amsterdami lepingu lõppakti deklaratsioonist nr 11 kirikute ja mitteusuliste organisatsioonide staatuse kohta, mis on nüüdseks üle võetud põhiseaduse artiklisse I-52.
The first paragraph has been based on Articles 2 and 3(2) of the EC Treaty, now replaced by Articles I-3 and III-116 of the Constitution which impose the objective of promoting equality between men and women on the Union, and on Article 141(1) of the EC Treaty, now replaced by Article III-214(1) of the Constitution.
Esimene lõik põhineb EÜ asutamislepingu artiklil 2 ja artikli 3 lõikel 2, mis asendati põhiseaduse artiklitega I-3 ja III-116, millega kehtestatakse liidu eesmärk edendada naiste ja meeste võrdõiguslikkust, ning EÜ asutamislepingu artikli 141 lõikel 1, mis asendati põhiseaduse artikli III 214 lõikega 1.
It draws on Article 20 of the revised European Social Charter of 3 May 1996 and on point 16 of the Community Charter on the rights of workers.
See toetub täiendatud ja parandatud 3. mai 1996. aasta Euroopa sotsiaalharta artiklile 20 ja ühenduse töötajate õiguste harta punktile 16.
It is also based on Article 141(3) of the EC Treaty, now replaced by Article III-214(3) of the Constitution, and Article 2 (4) of Council Directive 76/207/EEC on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions.
Samuti põhineb see EÜ asutamislepingu artikli 141 lõikel 3, mis asendati põhiseaduse artikli III 214 lõikega 3, ning nõukogu direktiivi 76/207/EMÜ meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta seoses töö saamise, kutseõppe ja edutamise ning töötingimustega artikli 2 lõikel 4.
The second paragraph takes over in shorter form Article III-214(4) of the Constitution which provides that the principle of equal treatment does not prevent the maintenance or adoption of measures providing for specific advantages in order to make it easier for the under-represented sex to pursue a vocational activity or to prevent or compensate for
Teine lõik võtab lühemas vormis kokku põhiseaduse artikli III-214 lõike 4, millega sätestatakse, et võrdse kohtlemise põhimõte ei takista säilitamast või võtmast meetmeid, mis sätestavad erilised eelised, et hõlbustada alaesindatud sool
Article II-82 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-82.
Article II-83 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-83.
1), the present paragraph does not amend disadvantages in professional careers.
1 ) ei tegutsemist oma kutsealal ja ära hoida või heastada halvemusi tööalases karjääris.
In accordance with Article 52(2) (Article III-214(4).
Vastavalt artikli 52 lõikele 2 (muud a teine lõik artikli III 214 lõiget 4.
Paragraph 3 takes account of the fact that, as part of the establishment of an area of freedom, security and justice, Union legislation on civil matters having cross-border implications, for which Article III-269 of the Constitution confers power, may include notably visiting rights ensuring that children can maintain on a regular basis a personal and direct contact with both his or her parents.
Lõige 3 võtab arvesse asjaolu, et vabadusel, turvalisusel ja õiglusel rajaneva ala loomise osana võivad piiriülese toimega tsiviilasju käsitlevad liidu õigusaktid, mida võimaldab põhiseaduse artikkel III-269, sisaldada eelkõige külastusõigust, tagamaks, et laps saaks säilitada regulaarsed isiklikud suhted ja otsese kontakti oma mõlema vanemaga.
This Article draws on Article 23 of the revised European Social Charter and Articles 24 and 25 of the Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers.
Käesolev artikkel toetub täiendatud ja parandatud Euroopa sotsiaalharta artiklile 23 ja ühenduse harta töötajate sotsiaalsete põhiõiguste kohta artiklitele 24 ja 25.
Article II-85 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-85.
The principle set out in this Article is based on Article 15 of the European Social Charter and also draws on point 26 of the Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers.
Käesolevas artiklis sätestatud põhimõte põhineb Euroopa sotsiaalharta artiklil 15 ning toetub samuti ühenduse harta töötajate sotsiaalsete põhiõiguste kohta punktile 26.
This Article appears in the revised European Social Charter (Article 21) and in the Community Charter on the rights of workers (points 17 and 18).
Käesolev artikkel on esitatud täiendatud ja parandatud Euroopa sotsiaalhartas (artikkel 21) ja ühenduse hartas töötajate õiguste kohta (punktid 17 ja 18).
There is a considerable Union acquis in this field: Articles III-211 and III-212 of the Constitution, and Directives 2002/14/EC (general framework for informing and consulting employees in the European Community), 98/59/EC (collective redundancies), 2001/23/EC (transfers of undertakings) and 94/45/EC (European works councils).
Selles valdkonnas eksisteerib märkimisväärne liidu acquis: põhiseaduse artiklid III-211 ja III-212, ning direktiivid 2002/14/EÜ (töötajate teavitamise ja ärakuulamise üldraamistik Euroopa Ühenduses), 98/59/EÜ (kollektiivne koondamine), 2001/23/EÜ (ettevõtete üleminek) ja 94/45/EÜ (Euroopa töönõukogud).
Article II-86 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-86.
Article II-87 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-87.
Article II-88 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-88.
This Article is based on Article 6 of the European Social Charter and on the Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers (points 12 to 14).
Käesolev artikkel põhineb Euroopa sotsiaalharta artiklil 6 ja ühenduse hartal töötajate sotsiaalsete põhiõiguste kohta (punktid 12–14).
The right of collective action was recognised by the European Court of Human Rights as one of the elements of trade union rights laid down by Article 11 of the ECHR.
Kollektiivse tegutsemise õigust tunnustati Euroopa Inimõiguste Kohtu poolt kui Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklis 11 sätestatud ametühingu õiguste üht osa.
This Article is based on Article 1(3) of the European Social Charter and point 13 of the Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers.
Käesolev artikkel põhineb Euroopa sotsiaalharta artikli 1 lõikel 3 ja ühenduse harta töötajate sotsiaalsete põhiõiguste kohta punktil 13.
Article II-89 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-89.
Article II-90 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-90.
Article II-91 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-91.
It also draws on Article 3 of the Social Charter and point 19 of the Community Charter on the rights of workers, and, as regards dignity at work, on Article 26 of the revised Social Charter.
Samuti toetub see sotsiaalharta artiklile 3 ja ühenduse harta töötajate õiguste kohta punktile 19 ning, inimväärikuse kaitse osas, täiendatud ja parandatud sotsiaalharta artiklile 26.
The expression ‘working conditions’ must be understood in the sense of Article III-213 of the Constitution.
Väljendit “töötingimused” tuleb mõista põhiseaduse artikli III-213 tähenduses.
Paragraph 2 is based on Directive 93/104/EC concerning certain aspects of the organisation of working time, Article 2 of the European Social Charter and point 8 of the Community Charter on the rights of workers.
Lõige 2 põhineb direktiivil 93/104/EÜ, mis käsitleb tööaja korralduse teatavaid aspekte, Euroopa sotsiaalharta artiklil 2 ning ühenduse harta töötajate õiguste kohta punktil 8.
This Article is based on Directive 94/33/EC on the protection of young people at work, Article 7 of the European Social Charter and points 20 to 23 of the Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers.
Käesolev artikkel põhineb direktiivil 94/33/EÜ noorte töökaitse kohta, Euroopa sotsiaalharta artiklil 7 ja ühenduse harta töötajate põhiõiguste kohta punktidel 20–23.
Article 33(1) (2
Artikli 33 (
Article II-92 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-92.
Article II-93 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-93.
The second paragraph draws on Council Directive 92/85/EEC on the introduction of measures to encourage improvements in the safety and health at work of pregnant workers and workers who have recently given birth or are breastfeeding and Directive 96/34/EC on the framework agreement on parental leave concluded by UNICE, CEEP and the ETUC.
Teine lõige toetub nõukogu direktiivile 92/85/EMÜ rasedate, hiljuti sünnitanud ja rinnaga toitvate töötajate tööohutuse ja töötervishoiu parandamise meetmete kehtestamise kohta ning direktiivil 96/34/EÜ Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt lapsehoolduspuhkuse kohta sõlmitud raamkokkuleppe kohta.
‘Maternity’ covers the period from conception to weaning.
“Rasedus ja sünnitus” hõlmab ajavahemikku eostamisest kuni võõrutamiseni.
The principle set out in Article 34(1) (1) is based on Articles 137 and 140 of the EC Treaty, now replaced by Articles III-210 and III-213 and on Article 12 of the European Social Charter and point 10 of the Community Charter on the rights of workers.
Artikli 34 (1) lõikes 1 sätestatud põhimõte põhineb EÜ asutamislepingu artiklitel 137 ja 140, mis asendati põhiseaduse artiklitega III-210 ja III-213, ja Euroopa sotsiaalharta artiklil 12 ning ühenduse harta töötajate õiguste kohta punktil 10.
The Union must respect it when exercising the powers conferred on it by Articles III-210 and III-213 of the Constitution.
Liit peab seda põhimõtet austama talle põhiseaduse artiklitega III-210 ja III 213 omistatud pädevuse kasutamisel.
‘Maternity’ must be understood in the same sense as in the preceding Article.
Mõistet “rasedus ja sünnitus” tuleb mõista eelneva artikliga samas tähenduses.