natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In any case, the Council of Ministers helped advance the project with its decision to require the tracing of caught and farmed fish, from the vessel’s deck or the farm.
Igal juhul astus möödunud aasta novembris toimunud ministrite nõukogu istung otsustava sammu sellise süsteemi kehtestamise suunas, nõudes püügist ja vesiviljelusest pärinevate kalade jälgitavuse tagamist alates laevasillast või kasvatusmajandist.
From 1 January 2011, the Member States will have to ensure that all lots of fish are identifiable and that certain information is recorded on every lot.
Alates 1. jaanuarist 2011 peavad liikmesriigid tagama, et kõik kalapartiid oleks identifitseeritavad ja varustatud teatava kindlaksmääratud lisateabega.
In this respect, the Agency’s supranational nature is a considerable strength: ‘When we identify a problem, we bring together the different national services concerned’, continues Harm Koster.
Sel tasandil muutub oluliseks lisaväärtuseks agentuuri riikideülene tegevus. ”Probleemi esilekerkimisel ühendavad erinevad asjakohased riiklikud ametid oma jõud,” jätkab Harm Koster.”Üheskoos määratakse kindlaks järgitav strateegia ebaseadusliku tegevuse paljastamiseks ning korraldatakse omavaheline koostöö.
‘Together we determine a strategy to unmask the illegal operation and we organise cooperation.
Võtame näiteks olukorra, kus tekkinud kahtlus, et teatav töötlusettevõte, kelle emaettevõte asub teises liikmesriigis, tegeleb ebaseaduslikult püütud kala transpordiga.
For example, we suspected a processor whose parent company was based in another Member State of trafficking in illegal catches.
Me lõime kontaktid kahe asjaomase riigi rahandusministeeriumide inspektorite vahel. Nad asusid koos tööle.
We organised contacts between agents of the Finance Ministries
Peagi kroonis nende tegevust edu, avastati
The sustainable exploitation of fishery resources is an important subject: its stakes include economic activity and employment, sustainable management of stocks, the balance of marine ecosystems, food safety and consumer health. So before launching a major reform of the Common Fisheries Policy, the Commission wished to conduct the widest possible consultation.
Mereressursside jätkusuutlik kasutamine on oluline teema – sellega on tihedalt seotud majandustegevus jatööhõive, varude jätkusuutlik haldamine, mere ökosüsteemide tasakaal, toiduohutus, tarbijate tervis … Seetõttu pidas komisjon vajalikuks käivitada enne ulatusliku poliitilise reformi käivitamist võimalikult laiakonsultatsiooni.
The consultation ran until 31 December of last year, more than eight months after publication of the Green Paper (1) on the reform.
Konsulteerimine lõppes möödunud aasta 31. detsembril, enam kui kaheksa kuud pärast reformile pühendatud rohelise raamatu (1) ilmumist.
Contributions came from every horizon and confirm very thorough reflection on the future of European fishing.
Vastused pärinevad kõikidelt tasanditelt ja annavad tunnistust Euroopa kalanduse üle peetavast aktiivsest mõttetegevuseset.
The opinions expressed came from different horizons.
Esitatud seisukohad pärinevad erinevatest allikatest.
Fisheries operators took part through their professional associations but many individual contributions were also received, including from ordinary citizens.
Kalanduse huvirühmad on kaasatud oma ametkondlike organisatsioonide kaudu, kuid esitatud on ka mitmeid individuaalseid arvamusi, millest nii mõnedki pärinevad tavakodanikelt.
First of all, as the Commission had hoped, the views expressed came from a variety of origins and not just fisheries professionals.
Komisjoni sooviks oli, et avaldatud arvamused pärineks erinevatest allikatest, seejuures mitte üksnes elukutseliste kaluritega soetud ringkondadest.
Of the 392 original contributions, 113 are from ‘ordinary’ citizens who have no direct connections with operators in the fisheries sector.
392 esitatud arvamusest 113 pärinesid n-ö tavalistelt kodanikelt, kel puudus otsene side kalanduse huvirühmadega.
This makes up 30% of total contributions.
See moodustab 30% kõikidest arvamustest.
Added to that are 1329 identical messages from individuals.
Sellele tuleb lisada 1329 tüüpmeili, mis pärinesid olemasolevat vastusevormi kasutanud isikutelt.
This large proportion shows that fishing is no longer a matter for the sector alone but entails a vision of society that involves all European citizens.
Tegemist on olulise osaga, mis näitab, et kalandus ei ole üksnes elukutseliste kalurite valdkond, vaid kõiki Euroopa kodanikke haarava ühiskonna projekt.
The other responses are from professional federations, environmental protection organisations, consumer associations, social defence groups, research institutes, national, regional and local authorities, non-EU countries (Norway, New Zealand, the ACP Group of States) and obviously the bodies that usually provide input to the Commission such as the European Parliament, the Committee of the Regions, the Advisory Committee on Fisheries and Aquaculture and the Regional Advisory Councils.
Ülejäänud vastused pärinesid ametkondlikelt ühingutelt, keskkonnakaitseorganisatsioonidelt, tarbijateühingutelt, uurimisinstituutidelt, riiklikelt, piirkondlikelt ja kohalikelt ametiasutustelt, kolmandatelt riikidelt (Norra, Uus-Meremaa, AKV piirkonna riigid) ja suurel määral ka komisjoni tavapärastelt nõuandeinstitutsioonidelt, nagu Euroopa Parlament, Regioonide Komitee, kalanduse ja akvakultuuri nõuandekomitee ja piirkondlikud nõuandekomiteed.
A general view emerges in all the contributions: the need for a fundamental reform built on the principles of sustainable fisheries to ensure the continuity of stocks and the sector’s prosperity.
Kõiki vastuseid läbib sama üldine arvamus – vaja on ulatuslikku reformi, mis lähtub jätkusuutliku püügi põhimõttest, mis on suuteline tagama kalavarude püsimajäämise ja kalurite majandusliku edukuse.
There are obviously contrasting views as well.
Samas lähevad arvamused teatavas suhtes loomulikult ka lahku.
These mostly concern how to achieve sustainability, particularly the pace of its implementation and the sacrifices that will inevitably have to be made.
Erimeelsused seisnevad eeskätt selles, kuidas seda jätkusuutlikkust saavutada, milline peaks olema reformi läbiviimise tempo ja millised on sellega kaasnevad vältimatud ohvrid.
Yet the consultation was more than merely opening a letter box.
Seejuures ei piirdunud konsulteerimine vaid kirjakasti avamisega.
Commission agents participated in more than 80 meetings on the ground, which enabled them to meet players from the sector and debate problems and solutions with them.
Komisjoni töötajad osalesid enam kui 80 kohaliku tasandi koosolekul, mis võimaldas neil kohtuda kalandusega seotud huvirühmade esindajatega ning arutada koos nendega esilekerkinud probleeme ja võimalikke lahendusi.
This was a bottom-up process: the Commission did not request any of these meetings, which were the initiative of local, institutional or private organisers.
Tegemist oli alt üles toimiva protsessiga, sest mitte ühtegi neist koosolekutest ei korraldanud komisjon ise, algatajateks olid kohalikud, ühiskondlikud või eraorganisatsioonid.
Realism and open-mindedness
Realism ja mõtteavatus
The first is the need to regionalise the management process.
Konsultatsioonidega alanud protsess jätkub.
Most stakeholders prefer to see management organised on a less centralised basis than is currently the case.
Komisjon sünteesib esitatud vastused ja koostab nende põhjal mõju-uuringu.
One of the options proposed is the introduction of individual transferable quotas and, as a corollary, the need to protect smallscale coastal fishing.
Sellest lähtuvalt peaks ta 2011. aasta esimese kvartali jooksul esitama esimese õigusaktide paketi.
This long period of information-gathering and debate had a positive influence on the quality of the contributions.According to the Commission staff who followed the consultation, a great deal of progress was made between the positions heard at meetings prior to publication of the Green Paper and the responses submitted.
Seejärel toimub Euroopa institutsioonides ja liikmesriikides kahe aasta jooksul mõttevahetus ja arutelu nende õigusaktide üle ning esitatakse vajalikud muudatusettepanekud.
Contributors gave a lot of thought to their responses and expressed their views with considerable nuance, open-mindedness and realism.‘We don’t see NGOs demanding a halt in fishing or fishermen claiming that there is no problem with resources’, explains one official.
Paketi lõplik vastuvõtmine on kavandatud 2012. aasta lõpuks, see võimaldab käivitada uue ühise kalanduspoliitika alates 1. jaanuarist 2013.
The Commission is drawing up a synopsis of all the contributions as input for its impact analysis.
Pikk teabevahetus- ja aruteluperiood mõjus positiivselt esitatud vastuste kvaliteedile.
On this basis, it is expected to propose an initial legislative package during the first quarter of 2011.
Konsultatsioone jälginud komisjoni töötajate väitel on enne rohelise raamatu ilmumist toimunud koosolekul esitatud seisukohtade ja pärast konsultatsioone antud vastuste vahel tegemist märkimisväärse edasiminekuga.
This text should give rise to two years of discussions, debate and amendments in the European institutions and the Member States. Final adoption is foreseen for end 2012, with entry into force of the new Common Fisheries Policy on 1 January 2013.
Arvamuste esitajad on küsimused põhjalikult läbi mõelnud ja väljendanud oma seisukohti detailirohkelt, avatud mõttelaadi ja reaalsusetajuga. ”Me ei kohta enam VVOsid, kes nõuavad igasuguse püügitegevuse lõpetamist, ega kalureid, kes leiavad, et kalavarud on ammendamatud,” selgitab üks ametnikest.
(1) COM(2009) 163, April 22nd, 2009.
(1) KOM(2009) 163, 22. aprill 2009.
The opinion of the ACFA
Kalanduse ja akvakultuuri nõuandekomitee arvamus
A telling example of the contributions received by the Commission as part of this consultation is the opinion of the Advisory Committee on Fisheries and Aquaculture (ACFA).
Üks konsultatsioonide käigus saadud iseloomuliku vastuse näide on Euroopa kalanduse ja akvakultuuri nõuandekomitee arvamus.
Its contribution is the result of a compromise by all the parties represented in this body: European professional federations, employees’unions and NGOs active in environmental protection, consumer issues and development.
Arvamus kujutab endast kompromissi kõikide nõuandekomitee töös osalevate poolte vahel – see hõlmab Euroopa ametkondlikke ühinguid, töötajate ametiühinguid, keskkonnakaitse, tarbijakaitse ja arengu valdkonnas tegutsevaid VVOsid.
So it is not a clear-cut opinion reflecting a single point of view, but its elements reflect the general opinion of the world of fisheries on certain key points of the reform.
Seetõttu ei ole tegemist kindla ja ühemõttelise seisukohaga, pigem annavad arvamuses avaldatud üksikelemendid tunnistust kalandusmaailmas valitsevatest arusaamadest reformi peamiste suundade kohta. Mõned näited.
The sector’s responsibility – The ACFA takes the view that the fisheries sector must assume greater responsibility for resource management.
(üks iga merepiirkonna kohta), mis hõlmaks kõiki asjaomaseid huvirühmi.
Producers’organisations (PO) are probably the best level for exercising this wider responsibility, which includes organising fishing activities and penalising members who fail to comply with fishing plans. The ACFA states that the PO model should be brought into general use on all of Europe’s coasts.
Selleks peab kalanduse ja akvakultuuri nõuandekomitee vajalikuks arendada edasi piirkondlikke nõuandekomiteesid, seostades need teadlasringkondade ja riiklike ametiasutustega, et vältida uute dubleerivate ametiasutuste loomist … See aga eeldab üleminekuperioodi pädevuse üleandmise järk-järguli-seks korraldamiseks.
However, the Committee members representing the catch sector insist on one point: although they agree on the need to take on more responsibility, it must not be financial in nature. They should not be obliged to pay for fishing rights or to share management costs, for example.
Nõuandekomitee peab samuti vajalikuks eeltöö tegemist selleks, et kaotada teatavad piirkondlikud erinevused eeskirjades ning selleks, et töötada välja muutustega kohandatud kontrollisüsteem.
Overcapacity – For the ACFA, the problem of overcapacity of the European fleet should not be caricaturised.
Ülepüük – kalanduse ja akvakultuuri nõuandekomitee jaoks on oluline vältida Euroopa püügilaevastiku ülemäärase võimsuse kujutamist moonutatuna.
The situations vary from one region to the next and some fleets are even perfectly matched to available resources.
Eri piirkondades on olukord erinev ja mõned püügilaevastikud on juba suurepärases tasakaalus olemasolevate kalavarudega.
The Committee therefore notes that a one-size-fits-all solution should be avoided and even recommends management under the responsibility of the Member States.
Seega on nõuandekomitee jaoks oluline, et välditaks standardseid lahendusi, komitee nõuab isegi, et haldamine antaks liikmesriikide vastutusalasse.
The ACFA supports the idea of collective allocation of fishing rights, but its members were unable to agree on a common position on transferable quotas.
Kalanduse ja akvakultuuri nõuandekomitee pooldab püügiõiguste kollektiivset jaotamist, kuid komitee liikmed ei jõudnud üksmeelele ülekantavate kvootide küsimuses.
Some are concerned that such a system may encourage concentrations and be harmful to smallscale coastal fishing.
Mõned liikmetest kardavad, et selline süsteem kaldub toetama haldamise kontsentreerimist ja võib kahjustada rannikulähedast väikepüüki.
Sustainability – The ACFA’s members note that the three pillars of sustainable development should be given equal importance and that ecological objectives must be firmly maintained.
Kalandussektori vastutus – kalanduse ja akvakultuuri nõuandekomitee leiab, et kalandussektori esindajatele tuleks anda kalavarude haldamisel suurem vastutus.
In their view, the Green Paper lacks commitments in the social sphere, particularly employment and working conditions.
Selle laiendatud vastutuse kõige sobivamate kandjatena näeb nõuandekomitee tootjaorganisatsioone (TO), kelle tegevuse hulka kuuluks püügitegevuse korraldamine ja püügikavasid eiravate liikmete karistamine.
The ACFA therefore urges the Commission to maintain employment in the sector and to encourage training for young people that will give them the multi-purpose skills that will enable them to find jobs in the other maritime sectors.
Selleks peab kalanduse ja akvakultuuri nõuandekomitee vajalikuks rakendada tootjaorganisatsioonide süsteemi kogu Euroopa ranniku ulatuses.
is her ies and a qu ac ul t ur F
I aprill 2010 I nr 47
Protection of smallscale coastal fishing – The ACFA notes that smallscale fishing deserves special attention considering its importance in maintaining the socio-economic fabric of coastal communities.
Jätkusuutlikkus – kalanduse ja akvakultuuri nõuandekomitee liikmed nõuavad, et jätkusuutliku arengu kolme sammast käsitletaks võrdse tähtsusastmega ning et peetaks kindlalt silmas seatud ökoloogilisi eesmärke.
The fleet capacity management system should therefore take this aspect on board.
Samas leiavad nad, et rohelises raamatus ei ole piisavalt selgelt välja toodud sotsiaalsete eesmärkidega seotud kohustused, eeskätt selles suhtes, mis käsitleb tööhõivet ja töötingimusi.
The public authorities should help this segment adapt to the coming changes through initiatives such as micro-lending, training for women, regulations for fishing tourism and so on.
Kalanduse ja akvakultuuri nõuandekomitee palub seega komisjonil tagada, et tööhõive kalandussektoris ei väheneks.
As a prerequisite, however, the ACFA recommends an exhaustive study to define the concept of smallscale fishing realistically and precisely, going beyond the criteria of gross tonnage and vessel length.
Samuti nõuab nõuandekomitee, et tehtaks enam pingutusi noorte koolitamisel, pakkudes neile mitmekülgsemat valikut, mis võimaldab neil leida tööd ka teistes merendussektorites.
Regionalisation – For the ACFA, the European institutions should confine their role to adopting general policy, a regulatory framework and objectives.
Riiklikud ametiasutused peavad aitama rannikulähedasel väikepüügil kohaneda saabuvate muudatustega, kasutades selliseid meetmeid, nagu mikrolaenud, naiste koolitamine, kalandusturismi reguleerimine jne.
Management measures should be transferred to decentralised executive bodies (one per maritime region), whose members would include all stakeholders.
Kuid veel enne selliste meetmete võtmist soovib nõuandekomitee, et rannikulähedase väikepüügi kohta koostataks põhjalik uuring, mis looks olukorrast selge ja reaalsusele vastava ettekujutuse ja võimaldaks lähtuda muudest kriteeriumidest väljapüügi mahu ja laevade suuruse kõrval.
The Committee recommends an evolution in the Regional Advisory Councils, which should be expanded to include scientists and national administrations, to avoid setting up new and redundant bodies.
Regioonidepõhisus – kalanduse ja akvakultuuri nõuandekomitee jaoks peaks Euroopa institutsioonide otsustuspädevus piirduma üldiste poliitiliste otsustega, õigusliku raamistiku ja eesmärkide püstitamisega.
This would entail a transitional period to ensure a smooth transfer of competences.
Haldusmeetmete rakendamine tuleks usaldada detsentraliseeritud täitevametkondadele
As a preliminary, regional disparities in need to be removed and an appropriate control system adapted to this change should be introduced.
Vesiviljelus – kalanduse ja akvakultuuri nõuandekomitee nõuab, et reformi käigus pöörataks vesiviljelusele erilist tähelepanu ning toob uuesti välja Euroopa vesiviljeluse jätkusuutliku arengu strateegias esitatud soovitused – halduse lihtsustamine, avalikkuse teavitamine, sidusus keskkonnakaitset reguleerivate õigusaktidega jne.
New RFMO for the South Pacific
”Profet Policy”: kokkuvõte
A new regional fisheries management organisation (RFMO) has been set up to manage non-tuna fish stocks in the South Pacific.
Vaikse ookeani mittetuunivarude haldamiseks rajati uus piirkondlik kalandusorganisatsioon. Hallatav territoorium on äärmiselt suur.
It covers a vast area that extends westward from south of Ecuador to the high seas off the coasts of Australia and Papua-New Guinea and eastward to the waters of South America.
See ulatub ekvaatorist lõuna poole, hõlmates avamerd Austraalia ning Paapua Uus-Guinea rannikutest läänes kuni Lõuna-Ameerika rannikuni idas.
This zone is exploited by numerous fleets that fish mostly for deep-water species (orange roughy, alfonsino, bluenose warehou) and offshore jack mackerel.
Seda piirkonda kasutavad mitmed püügilaevastikud, mis püüavad peamiselt süvamereliike (nagu atlandi karekala, harilik limapea, antarktika võikala) ja harilik stauriid.
These include fleets from China, Korea, Russia Chile, Peru, Vanuatu, Australia, New Zealand, the Faroe Islands and the European Union.
Püügilaevad pärinevad Hiinast, Koreast, Venemaalt, Tšiilist, Peruust, Vanuatu saartelt, Austraaliast, Uus-Meremaalt, Fääri saartelt ja Euroopa Liidust.
The international agreement was concluded last November by a number of fishing states from the region and is set to enter into force in two to three years once the different ratification processes have been concluded.
Möödunud aasta novembris sõlmisid mitmed rannikuriigid ja kalurite esindajad rahvusvahelise konventsiooni, mis pidi jõustuma kahe-kolme aasta pärast, pärast erinevaid ratifitseerimismenetlusi.
The new RFMO has already set up two working groups, one on science and the other on data and information, and it applies interim measures on pelagic and demersal fisheries.
Kuid uus piirkondlik kalandusorganisatsioon hõlmab kaht juba pikemat aega tegutsenud töörühma, vastavalt teaduslikku ja statistilist töörühma ning on vastu võetud ajutine eeskiri pelaagiliste ja põhjalähedaste liikide kalavarude kasutamise kohta.
Profet Policy, an initiative launched in 2006 and financed by the European Union’s Sixth Framework Programme for Research, aimed to better inform aquaculture and fishing operators about the latest scientific developments that affect their sectors so as to bring innovation within reach of the greatest number.
”Profet Policy”on 2006. aastal käivitatud projekt, mida rahastati Euroopa Liidu 6. raamprogrammi kaudu. Programmi eesmärk oli vesiviljelejaid ja kalureid paremini teavitada nende tegevusvaldkonnaga seotud teadusarengutest, et kanda innovatsiooni neis majandusharudes võimalikult suure arvu isikuteni.
The project set up an information website (www.profetpolicy.info) that presents simple technical leaflets on research developments.
Programm võimaldas rajada veebipõhise teabeplatvormi (www.profetpolicy.info), mis kajastas tavapäraste tehniliste teabelehtede abil teaduse arenguga seotud teavet.
It also organised nine thematic and regional workshops to debate the future of aquaculture and fisheries and to facilitate exchanges of views between policy-makers and stakeholders from both sectors.
Programm võimaldas samuti korraldada üheksa temaatilist ja piirkondlikku seminari, kus toimus arutelu vesiviljeluse jakalanduse tuleviku küsimuste üle ning mis soodustasid samaaegselt mõttevahetust poliitiliste otsuste tegijate ja asjaomaste valdkondade töötajate vahel.
The programme has come to an end and its conclusions are available on its website.
Programm realiseeriti lõpuni ja selle kokkuvõtted on kättesaadavad projekti veebilehel.
The different meetings made it clear that, in addition to scientific information, the sector needs to be better informed on the many implications of the sustainability approach and on the evolution of European regulations.
Ülalmainitud kohtumiste tulemusena ilmnes, et vesiviljelus – jakalandussektorid vajavad lisaks teadusinfole ka teavet jätkusuutliku lähenemise erinevate mõjude ning Euroopas kohaldatavate õigusaktide arengu kohta.
Speakers also stressed the importance of more immediate communication and debates among policy-makers, professionals and the public.
Kohtumistel osalejad rõhutasid samuti seda, kui oluliseks tuleb pidada vahetust allikast saadavat teavet ning otsustajate, rakendajate ja avalikkuse vahelist arutelu.
Aquaculture operators, for example, have set up the European Aquaculture Technology and Innovation Platform (EATIP) and a similar project is on the drawing board for the fisheries sector.
Seda silmas pidades rajasid vesiviljelejad platvormi EATIP (European Aquaculture Technology and Innovation Platform – Euroopa vesiviljeluse innovatsiooni ja tehnoloogia platvorm), samuti onettevalmistamisel samalaadne projekt kalandussektori jaoks.
Traceability, labelling and certification: informing consumers
Jälgitavus, märgistamine, sertifitseerimine – tarbija teavitamine
TAC and quotas 2011: towards maximum sustainable yield
Lubatud kogupüük ja kvoodid 2011. aastal – liikumine maksimaalse jätkusuutliku tootlikkuse suunas
Reform: actors join in the debate
Reform – huvirühmad arutelus
Event: Seafood 2010
Sündmus – Seafood 2010
Conxemar, Vigo (Spain), 5-7 October 2010 > For more information: www.conxemar.com 3
Conxemar, Vigo (Hispaania), 5.–7. oktoober 2010 > Lisateave: www.conxemar.com 3
Aquaculture Europe, Porto (Portugal), 5-8 October 2010 > For more information: www.easonline.org Calendar Editorial In the news
Aquaculture Europe, Porto (Portugal), 5.–8. oktoober 2010 > Lisateave: www.easonline.org Kalender Juhtkiri Uudised
Fishing opportunities: target 2015
Konverentsid ja koosolekud
NAFO, annual meeting, Halifax (Canada), 20-24 September 2010 > For more information: www.nafo.int Informing consumers Towards clearer and more precise fish labelling
IATTC, osapoolte koosolek, Antigua (Guatemala), 23. september – 1. oktoober 2010 > Lisateave: www.iattc.org Tarbijate teavitamine Kalade täpsema ja selgema märgistamise suunas
IATTC, meeting of parties, Antigua (Guatemala), 23 September – 1 October 2010 > For more information: www.iattc.org 10
SEAFO, aastakoosolek, Windhoek (Namiibia), 11.–15. oktoober 2010 > Lisateave: www.seafo.org 10
SEAFO, annual meeting, Windhoek (Namibia), 11-15 October 2010 > For more information: www.seafo.org Reform: actors press for change
Reform – osapooled kavandavad muudatusi