natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Whilst it is acknowledged that the sale of goods via the internet constitutes an ‘information society service’ within the meaning of the directive in question 11and that a domestic rule such as the prohibition of mail order sales under Paragraph 12(3)(2) of the JuSchG falls within the ‘coordinated field’ of the directive, 12 none of the parties intervening before the Court has stated, nor have I been able to ascertain, which specific provision in the directive in question may have implemented the exhaustive harmonisation of domestic legislation on the protection of young persons in connection with mail order sales of goods via the internet that would preclude verification of the compatibility of the prohibition with Articles 28 EC and Article 30 EC.
Kuigi kaupade müük Interneti vahendusel kujutab endast „infoühiskonna teenust” kõnealuse direktiivi tähenduses 11 ning kuigi asjaomane siseriiklik õigusnorm, nagu sidevahendi abil toimuva müügi keeld alaealiste seaduse § 12 lõike 3 punktis 2, kuulub mainitud direktiiviga „kooskõlastatud valdkonda” 12, ei ole ükski menetlusosalistest Euroopa Kohtus selgitanud – ega suuda selgitada ka mina –, millise kõnealuse direktiivi spetsiifilise meetmega oleks saanud läbi viia täieliku ühtlustamise siseriiklike kaupade Interneti vahendusel toimuvat müüki puudutavate alaealiste kaitse sätete osas, mis välistaks nimetatud keelu vastavuse kontrolli EÜ artiklitele 28 ja 30.
10 — Emphasis added.
10 – Kohtujuristi kursiiv.
11 — This appears to be the thrust of recital 18 in the preamble to the directive, according to which ‘[i]nformation society services span a wide range of economic activities which take place online’, which ‘can, in particular, consist of selling goods online’.
11 – Vt selles küsimuses asjaomase direktiivi 18. põhjendus, mille kohaselt „[p]aljud infoühiskonna teenused on seotud on-line toimuva majandustegevusega”; „eeskätt võib see seisneda kaupade on-line müügis”.
12 — Under Article 2(h) of the directive, the coordinated field covers ‘requirements laid down in Member States’ legal systems applicable to information society service providers or information society services, regardless of whether they are of a general nature or specifically designed for them’, ‘requirements with which the service provider has to comply in respect of’ both the taking-up and pursuit of the activity of an information society service (in particular the ‘requirements concerning the behaviour of the service provider, … the quality or content of the service including those applicable to advertising and contracts’).
12 – Vastavalt asjaomase direktiivi artikli 2 punktile h hõlmab kooskõlastatud valdkond „liikmesriikide õigussüsteemides ettenähtud nõuded, mis kehtivad infoühiskonna teenuste osutajate või infoühiskonna teenuste kohta vaatamata sellele, kas nõuded on üldise iseloomuga või konkreetselt nende jaoks kavandatud”; „nõuded, mida teenuseosutaja peab täitma” nii „infoühiskonna teenuse alustamisel” kui ka „osutamisel” (iseäranis „nõuded teenuseosutaja käitumise, teenuse kvaliteedi või sisu kohta, sealhulgas reklaamile ja lepingutele esitatavad nõuded”).
Article 3 contains the so-called ‘internal market clause’, which essentially permits the providers of information society services to operate throughout the territory of the Community while remaining subject to the provisions of the Member State in which they are established as far as matters within the field coordinated by the directive are concerned.
Direktiivi artiklis 3 sisaldub nn „siseturu klausel”, mille alusel võivad infoühiskonna teenuseosutajad sisuliselt tegutseda ühenduse territooriumil, jäädes samas – mis puudutab direktiiviga kooskõlastatud valdkonda – oma asukohariigi õigusnormide subjektiks.
Article 3(1) provides that ‘[e]ach Member State shall ensure that the information society services provided by a service provider established on its territory comply with the national provisions applicable in the Member State in question which fall within
Direktiivi artikli 3 lõige 1 sätestab, et „[i]ga liikmesriik tagab, et infoühiskonna teenused, mida pakub tema territooriumil asuv teenuseosutaja, vastavad kõnealuses liikmesriigis kehtivatele kooskõlastatud valdkonna küsimusi puudutavatele siseriiklikele õigusnormidele.” Sama artikli punkt 2 näeb
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-244/06 the coordinated field’. At the same time, Article 3(2) lays down that ‘Member States may not, for reasons falling within the coordinated field, restrict the freedom to provide information society services from another Member State’.
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK – KOHTUASI C-244/06 ette, et „[l]iikmesriigid ei tohi kooskõlastatud valdkonda kuuluvatel põhjustel piirata teisest liikmesriigist pärit infoühiskonna teenuste osutamise vabadust”.
therefore those that a Member State may adopt in derogation from the prohibition, laid down in Article 3(2), on restricting, for reasons falling within the field coordinated by the directive, ‘the freedom to provide information society services from another Member State’. 13
sätestada erandi sama artikli lõikes 2 sätestatud keelust, et piirata direktiiviga kooskõlastatud valdkonda kuuluvatel põhjustel „teisest liikmesriigist pärit 13infoühiskonna teenuste osutamise vabadust”.
Since Avides is a provider established in Germany, 14the prohibition of mail order sales under Paragraph 12(3)(2) of the JuSchG constitutes, in relation to the defendant, a national provision of the home State within the meaning of Article 3(1) of Directive 2000/31, and not a provision restricting the freedom to provide information society services from another Member State, within the meaning of Article 3(2) of that directive.
§ 12 lõike 3 punktis 2 sätestatud sidevahendi abil toimuva müügi keeld endast tema suhtes päritoluriigi siseriiklikku õigusnormi direktiivi 2000/31 artikli 3 lõike 1 tähenduses ja mitte meedet, mis piirab teisest liikmesriigist pärit infoühiskonna teenuste osutamise vabadust sama direktiivi artikli 3 lõike 2 tähenduses.
However, the directive provides that ‘notwithstanding the rule on the control [of such services] at source’, ‘it is legitimate’, under the conditions established in the direct ive, ‘for Member States to take measures to restrict the free movement of information society services’ (recital 24).
Direktiiv sätestab samas, et „[h]oolimata eeskirjast, et järelevalve infoühiskonna teenuste üle peab toimuma pakkumiskohas, on liikmesriikidel käesoleva direktiivi kontekstis õigus direktiiviga ettenähtud tingimustel võtta meetmeid infoühiskonna teenuste vaba liikumise piiramiseks” (24. põhjendus).
Article 3(4), to which the court of reference and the German and United Kingdom Governments refer, lays down the conditions in question, in particular circumscribing the publicinterest grounds that may be invoked to justify such restrictive measures and making their adoption conditional on compliance with particular procedural formalities, such as requesting the Member State in which the service provider is established to take action and notifying the intention to adopt the measures in question to that Member State and to the Commission, which has a duty to verify that the measures are compatible with Community law.
Asjaomase direktiivi artikli 3 lõige 4, millele viitavad eelotsusetaotluse esitanud kohus, Saksamaa ja Ühendkuningriigi valitsus, sätestab kõnealused meetmed, nähes iseäranis ette avalikust korrast tulenevad põhjused, millele võib tugineda õigustamaks asjaomaseid piiravaid meetmeid, ning seob viimaste kohaldamise kindlaksmääratud menetlusnõuete järgimisega, muu hulgas sekkumistaotluse esitamisega teenuseosutaja päritoluriigile ning asjaomaste meetmete rakendamise kavatsusest teatamisega nimetatud riigile ja komisjonile (kel palutakse uurida meetmete vastavust ühenduse õigusele).
Hence, the rules under Article 3(2) and (4) of Directive 2000/31 play no part in an assessment of whether the prohibition of mail order sales is compatible with Community law, in that it is applicable to a business, such as Avides, established on the national territory.
Järelikult ei ole direktiivi 2000/31 artikli 3 lõiked 2 ja 4 asjakohane säte kontrollimaks asjaomase sidevahendi abil toimuva müügi keelu vastavust ühenduse õigusele juhul, kui seda kohaldatakse liikmesriigi territooriumil asuvale teenusepakkujale, antud juhul Avidesele.
13 — Emphasis added.
13 – Kohtujuristi kursiiv.
14 — Article 2(c) of Directive 2000/31 states that for the purposes of the directive ‘established service provider’ means ‘a service provider who effectively pursues an economic activity using a fixed establishment for an indefinite period’, ‘[t]he presence and use of the technical means and technologies required to provide the service … not, in themselves, constitut[ing] an establishment of the provider’.
14 – Direktiivi 2000/31 artikli 2 punkt c täpsustab, et „püsiasukohaga teenuseosutaja” kõnealuse direktiivi tähenduses on „teenuseosutaja, kes oma püsiasukohas määramatu aja jooksul tegelikult tegeleb majandustegevusega” ning et „[t]eenuse osutamiseks vajalike tehniliste vahendite ja tehnoloogiate olemasolu ja kasutamine ei määra veel teenuseosutaja püsiasukohta”.
The provisions designed to ensure ‘the protection of minors’ in accordance with Article 3(4) of Directive 2000/31 are
Järelikult on „alaealiste kaitse” sätted direktiivi 2000/31 artikli 3 lõike 4 tähenduses sellised sätted, millega liikmesriik võib
Treaty, and in particular with Articles 28 EC and 30 EC; in fact, it expressly provides for such a check. 16
DYNAMIC MEDIEN sidevahendi abil toimuvat müüki ega välista rangemate meetmete – mida liikmesriigid võivad võtta tarbijate kaitseks vastavalt direktiivi artiklile 14 – vastavuse hindamist EÜ asutamislepingu sätetele, iseäranis EÜ artiklitele 28 ja 30, vaid näeb selle võimaluse selgesõnaliselt ette. 16
The provisions of Directive 2000/31 are therefore not relevant in the present case.
Direktiivi 2001/31 sätted ei oma seega käesolevas asjas tähtsust.
They could prove applicable, in place of Articles 28 EC and 30 EC, for assessing whether the prohibition in question is compatible with Community law in so far as it is applicable to businesses established in Member States other than Germany that make sales via the internet in Germany, but, as I have pointed out, that aspect falls outside the scope of the case before the court of reference.
Nimetatud sätted võiksid siiski olla asjakohased EÜ artiklite 28 ja 30 asemel, kontrollimaks asjaomase keelu vastavust ühenduse õigusele, niivõrd kui see keeld on kohaldatav teistes liikmesriikides asuvatele pakkujatele, kes müüvad Interneti teel Saksamaal, ent nagu ma olen juba märkinud, on tegemist aspektiga, mis jääb põhikohtuasja eseme suhtes kõrvaliseks.
I am therefore of the opinion that the directives in question do not preclude the need to examine whether the prohibition of mail order sales of image storage media not examined and classified by the competent German authority, as laid down in Paragraph 12(3)(2) of the JuSchG, is compatible with Articles 28 EC and 30 EC.
Mulle näib seega, et eelkäsitletud direktiivid ei välista vajadust hinnata alaealiste seaduse § 12 lõikes 3 punktis 2 sätestatud sidevahendi abil toimuva müügi keelu vastavust – selliste videosalvestiste puhul, mis on Saksamaa pädeva asutuse poolt kontrollimata ning klassifitseerimata – EÜ artiklitele 28 ja 30.
C — The applicability of Article 28 EC in the present case: measure having an effect equivalent to a quantitative restriction on imports?
C. EÜ artikli 28 kohaldatavus käesolevas asjas: koguselise impordipiiranguga samaväärse toimega meede?
As regards Directive 97/7, I note that the prohibition of mail order sales under Paragraph 12(3)(2) of the JuSchG appears to fall within the scope of that directive.
Mis puutub direktiivi 97/7, siis leian, et alaealiste seaduse § 12 lõike 3 punktis 2 ette nähtud sidevahendi abil toimuva müügi keeld näib kuuluvat viimase kohaldamisalasse.
15However, Article 14 of that directive allows the Member States to ‘introduce or maintain, in the area covered by this Directive, more stringent provisions compatible with the Treaty, to ensure a higher level of consumer protection’ and goes on to state that ‘[s]uch provisions shall, where appropriate, include a ban, in the general interest, on the marketing of certain goods or services, particularly medicinal products, within their territory by means of distance contracts, with due regard for the Treaty’.
15Mainitud direktiivi artikkel 14 lubab liikmesriikidel „[t]arbijakaitse kõrgema taseme tagamiseks […] käesoleva direktiivi reguleerimisalas kehtestada või säilitada rangemad sätted, kui need on kooskõlas asutamislepinguga” ning täpsustab lisaks, et „[k]õnealuste sätetega võib liikmesriik vajaduse korral ning üldistes huvides keelata oma territooriumil teatavate kaupade ja teenuste, eeskätt ravimite turustamise sidevahendi abil sõlmitud lepingute alusel, võttes seejuures nõuetekohaselt arvesse asutamislepingut”.
By its question to the Court, the Landgericht Koblenz asks the Court first whether the abovementioned prohibition constitutes
Euroopa Kohtule esitatud eelotsuse küsimusega soovib Landgericht Koblenz eelkõige
15 — In Deutscher Apothekerverband, paragraph 63, the Court reached a similar conclusion with reference to a ban on mail order sales of medicinal products, the sale of which was restricted to pharmacies, as laid down in the German legislation examined in that judgment.
15 – Eespool viidatud kohtuasja Deutscher Apothekerverband punktis 63, jõudis Euroopa Kohus analoogsele järeldusele, käsitledes üksnes apteegis müüa lubatud ravimite sidevahendi abil toimuva müügi keeldu, mis sarnaneb keeluga, mille näeb ette käesolevas asjas kõne all olev Saksa õigusnorm.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-244/06 a measure having an effect equivalent to a quantitative restriction on imports within the meaning of Article 28 EC.
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK – KOHTUASI C-244/06 kaubandusele. Nimetatud kriteeriumi kohaselt ja vastavalt väljakujunenud kohtupraktikale alates Cassis de Dijoni kohtuasjas 19 teada, kas asjaomane keeld kujutab endast koguselise impordipiiranguga samaväärse toimega meedet EÜ artikli 28 tähenduses.
Cassis de Dijon judgment 19states that, in the absence of harmonisation of legislation, obstacles to the free movement of goods which are the consequence of applying, to goods coming from other Member States where they are lawfully manufactured and marketed, rules that lay down requirements to be met by such goods (such as those relating to designation, form, size, weight, composition, presentation, labelling or packaging) constitute measures of equivalent effect prohibited by Article 28 EC, even if those rules apply to all products alike, unless their application can be justified by a publicinterest objective taking precedence over the requirements of the free movement of goods. 20
EÜ artikliga 28 „[k]eelatakse liikmesriikidevahelised koguselised impordipiirangud ja kõik samaväärse toimega meetmed.” tehtud otsusest kujutavad kõik kaupade vabale liikumisele seatud tõkked, mis tulenevad õigusaktide ühtlustamise puudumisel teistest liikmesriikidest pärit ja neis seaduslikult toodetud ja turustatud kaupadele nõudeid (näiteks nimetuse, kuju, mõõtmete, kaalu, koostise, esitluse, märgistuse, pakendamise osas) kehtestavatest õigusaktidest, endast samaväärse toimega meetmeid, mis on artikli 30 alusel keelatud, isegi kui neid nõudeid kohaldatakse vahet tegemata kõikidele toodetele, välja arvatud juhul, kui nende kohaldamise tingivad üldised huvid, mis on kaupade vaba liikumise põhimõtte suhtes ülimuslikud. 20
In accordance with the Dassonville formula, 17which has been reiterated repeatedly in the Court’s caselaw up to the present day, 18all trading rules enacted by the Member States which are capable of hindering, directly or indirectly, actually or potentially, intra-Community trade are to be regarded as measures having an effect equivalent to quantitative restrictions.
Vastavalt Dassonville’i kohtuotsuses 17sedastatule – mis on leidnud korduvalt kinnitust hilisemas kohtupraktikas kuni praeguse ajani 18 – tuleb kõiki liikmesrii- kide kaubanduseeskirju, mis võivad otse või kaudselt, tegelikult või potentsiaalselt takistada ühendusesisest kaubandust, vaadelda koguselise piiranguga samaväärse toimega meetmetena.
Hence, in accordance with the caselaw beginning with the judgment in Keck and Mithouard, 21the application to products from other Member States of national provisions restricting or prohibiting certain selling arrangements is not such as to hinder directly or indirectly, actually or potentially, trade between Member States within the meaning of the line of caselaw beginning with Dassonville, so long as those provisions apply to all relevant traders operating within the national territory and so long as they affect in the same manner, in law and in fact,
Lisaks eeltoodule tuleneb väljakujunenud kohtupraktikast alates kohtuotsusest Keck ja Mithouard 21, et teistest liikmesriikidest pärit toodetele teatud müügitingimusi piiravate või keelavate siseriiklike sätete kohaldamine ei saa otseselt ega kaudselt, tegelikult ega potentsiaalselt takistada liikmesriikidevahelist kaubandust Dassonville’i kohtuasjas
Even where the purpose of a measure is not to regulate trade in goods between Member States, the determining factor is its actual or potential effect on intra-Commu-nity trade.
Vaatamata sellele, kas meetme eesmärk on reguleerida liikmesriikide vahelist kaubandust või mitte, on määrav meetme tegelik või potentsiaalne mõju ühendusesisesele
19 — Case 120/78 Rewe-Zentral [1979] ECR 649.
19 – Vt 20. veebruari 1979. aasta otsus kohtuasjas 120/78: Rewe-Zentral (EKL 1979, lk 649).
17 — Case 8/74 Dassonville [1974] ECR 837, paragraph 5.
17 – 11. juuli 1974. aasta otsus kohtuasjas 8/74: Dassonville (EKL 1974, lk 837, punkt 5).
20 — Joined Cases C-267/91 and C-268/91 Keck and Mithouard [1993] ECR I-6097, paragraph 15, and Deutscher Apothekerverband, paragraph 67.
20 – Vt 24. novembri 1993. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-267/91 ja C-268/91: Keck ja Mithouard (EKL 1993, lk I-6097, punkt 15) ja eespool viidatud kohtuotsus Deutscher Apothekerverband, punkt 67.
18 — Most recently in Case C-254/05 Commission v Belgium [2007] ECR I-4269, paragraph 27.
18 – Viimati 7. juuni 2007. aasta otsus kohtuasjas C-254/05: komisjon vs. Belgia Kuningriik (EKL 2007, lk I-4269, punkt 27).
21 — Paragraph 16.
21 – Vt viidatud otsuse punkt 16.
DYNAMIC MEDIEN the marketing of domestic products and of those from other Member States.
DYNAMIC MEDIEN üksnes Saksamaal asuvaid elektroonilise kaubandusega tegelevaid ettevõtjaid, mitte neid, mis asuvad teistes liikmesriikides.
22 and not also on those established in the other Member States.
tehtud otsuse mõttes, tingimusel et neid sätteid kohaldatakse kõikidele asjaomastele pakkujatele, kes tegutsevad riigi territooriumil, ning et need mõjutavad õiguslikult ja sisuliselt ühtemoodi kodumaiste ja teistest liikmesriikidest pärit toodete turustamist. 22
Avides, the United Kingdom Government and the Commission maintain that the prohibition of mail order sales imposed by Paragraph 12(3)(2) of the JuSchG constitutes a measure of equivalent effect prohibited by Article 28 EC.
Avides, Ühendkuningriigi valitsus ja komisjon väidavad, et alaealiste seaduse § 12 lõike 3 punktis 2 sätestatud sidevahendi abil toimuva müügi keeld kujutab endast EÜ artiklis 28 keelatud samaväärse toimega meedet.
The Commission considers that the answer lies crucially in an analysis of the real or potential effect of the national measures in question.
Komisjoni arvates on käesoleva asja seisukohast määrav kõnealuste siseriiklike meetmete tegeliku või potentsiaalse mõju analüüs.
It points out that Paragraph 12 of the JuSchG essentially obliges the traders concerned to label image storage media.
Komisjon märgib, et alaealiste seaduse § 12 sätestab huvitatud pakkujatele sisuliselt videosalvestiste märgistamise kohustuse.
The prohibition of mail order sales under Paragraph 12(3)(2) is, in the Commission’s opinion, only one of the penalties laid down for non-compliance with that obligation, which, according to the Commission, falls within the category of national measures considered by the caselaw mentioned in point 38 above, in that it establishes a labelling requirement with which the goods must comply.
Sama paragrahvi lõike 3 punktis 2 sätestatud sidevahendi abil toimuva müügi keeld on vaid üks sanktsioonidest, mis on ette nähtud mainitud kohustuse täitmata jätmise puhul; nimetatud kohustus ise kuulub komisjoni väitel käesoleva ettepaneku punktis 38 viidatud siseriiklike meetmete hulka märgistust puudutavate nõuete osas, millele kaubad peavad vastama.
The restrictive effect of the German rules is then reinforced by the fact that the required labelling presupposes the carryingout of a national examination procedure, even where the rules of the Member State of export already provided for a comparable procedure and labelling.
Saksa õigusnormide piiravat mõju tugevdab veelgi asjaolu, et nõutud märgistamine eeldab siseriikliku kontrollimenetluse läbiviimist ka juhul, kui ekspordiriigis on teostatud analoogne menetlus ning märgistamine.
Hence, according to the Commission, the rules in question impose additional costs for the sale of imported image storage media in Germany, and this is sufficient for them to be characterised as constituting a measure having an effect equivalent to a quantitative restriction.
Vaatlusalusest õigusnormist tulenevad seega lisakulud imporditud videosalvestiste turustamisele Saksamaal ning sellest piisab, et määratleda see impordipiiranguga samaväärse toimega meetmena.
According to Avides, what is at issue is not simply the regulation of a selling arrangement.
Avides leiab, et tegemist ei ole lihtsalt müügiviisi puudutavate õigusnormidega.
The need for imported image storage media that have already been examined and classified in the exporting Member State for the purpose of protecting young persons to be submitted for examination and classification for the same purpose by the competent German authority as well would lead to significant additional costs and delays in the marketing of such products in Germany.
Nõudega kohaldada imporditud videosalvestistele, mis on ekspordiriigis alaealiste kaitse eesmärgil kontrollitud ja klassifitseeritud, Saksamaa pädeva asutuse samasisulist kontrolli ja klassifitseerimist kaasneksid märkimisväärsed lisakulud ja viivitused asjaomaste kaupade turustamisel Saksamaal.
In any case, even if the measure regulated a selling arrangement, it would not meet the first of the two conditions laid down in the Keck and Mithouard judgment, since the fact that it is applicable only on national territory means that it would fall only on electronic trading undertakings established in Germany
Isegi kui eeldada, et tegemist on müügiviisi puudutavate õigusnormidega, ei vasta need kohtuotsuses Keck ja Mithouard sätestatud kahele esimesele tingimusele, kuna asjaomased normid on kohaldatavad üksnes kõnealuse liikmesriigi territooriumil ning mõjutavad
22 — Case C-292/92 Hünermund and Others [1993] ECR I-6787, paragraph 21; Case C-412/93 Leclerc-Siplec [1995] ECR I-179, paragraph 21; and Case C-441/04 A-Punkt Schmuckhandels [2006] ECR I-2093, paragraph 15.
(EKL 1993, lk I-6787, punkt 21); 9. veebruari 1995. aasta otsus kohtuasjas C-412/93: Leclerc-Siplec (EKL 1995, lk I-179, punkt 21) ja 23. veebruari 2006. aasta otsus kohtuasjas C-441/04: A-Punkt Schmuckhandel (EKL 2006, lk I-2093, punkt 15).
According to the United Kingdom Government, any obstacle to the free movement of goods which is the consequence of applying a national measure relating to the
Ühendkuningriigi valitsus on seisukohal, et iga kaupade vaba liikumise takistus, mis tuleneb teises liikmesriigis seaduslikult toodetud ja turustatud kaupade omadustest
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-244/06 the result that it falls outside the scope of Article 28 EC.
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK – KOHTUASI C-244/06 kohtuotsuses Keck ja Mithouard sätestatud kahele tingimusele ega kuulu seetõttu EÜ artikli 28 kohaldamisalasse.