natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As the order for reference did not specify the reasons for which Flöckner dismissed Ms Mayr, it is for the referring court to determine the relevant facts of the dispute before it and, inasmuch as Ms Mayr was dismissed while she was on sickness leave — in order to undergo in vitro fertilisation treatment —, to determine whether the dismissal is essentially based on the fact that she was undergoing such treatment.
Kuna eelotsusetaotluses ei täpsustata põhjuseid, miks Flöckner S. Mayri vallandas, peab eelotsusetaotluse esitanud kohus tegema kindlaks talle lahendada antud vaidluse seisukohalt asjakohased faktid, ning kuivõrd hageja vallandamine toimus ajal, mil ta viibis kunstliku viljastamise protsessi läbimiseks haiguslehel, kontrollima, kas põhikohtuasja hageja vallandamise peamine põhjus oli asjaolu, et ta seda protsessi läbis.
If that is the reason for Ms Mayr’s dismissal, it is necessary to establish whether that reason applies to workers of both sexes alike or, in contrast, whether it applies exclusively to one of them.
Kui see oli põhikohtuasja hageja vallandamise põhjuseks, tuleb määratleda, kas see põhjus laieneb võrdselt mõlemas soost töötajatele või, vastupidi, üksnes ühele sugupoolele.
The Court has already held that, given that male and female workers are equally exposed to illness, if a female worker is dismissed on account of absence due to illness in the same circumstances as a man then there is no direct discrimination on grounds of sex (Handels- og Kontorfunktionærernes Forbund, paragraph 17).
Euroopa Kohus on juba märkinud, et kuna mees- ja naistöötajad on haigestumisohu suhtes võrdses olukorras, siis olukorras, kus naistöötaja vallandatakse haiguse tõttu töölt puudumise eest samadel tingimustel kui meestöötaja, ei ole tegemist otsese soolise diskrimineerimisega (vt eespool viidatud kohtuotsus Handels- og Kontorfunktionærernes Forbund, punkt 17).
It is true that workers of both sexes can be temporarily prevented from carrying out their work on account of the medical treatment they must receive.
On tõsi, et mõlemast soost töötajatel võib ravikuuride läbimise tõttu esineda ajutisi takistusi töö tegemisel.
Nevertheless, the treatment in question in the main proceedings — namely a follicular puncture and the transfer to the woman’s uterus of the ova removed by way of that follicular puncture immediately after their fertilisation — directly affects only women.
Siiski puudutab põhikohtuasjas käsitletav protsess – see tähendab munasarja punktsioon ja selle punktsiooni käigus saadud munarakkude siirdamine naise emakasse viivitamatult pärast nende viljastamist – otseselt vaid naisi.
To allow an employer to dismiss a female worker in circumstances such as those in the main proceedings would, moreover, be contrary to the objective of protection which Article 2(3) of Directive 76/207 pursues, in so far as, admittedly, the dismissal is essentially based on the fact of the in vitro fertilisation treatment and, in particular, on the specific procedures, outlined in the previous paragraph, which such treatment involves.
Kui tööandjal lubataks põhikohtuasjaga sarnastel asjaoludel naistöötaja vallandada, oleks see pealegi vastuolus direktiivi 76/207 artikli 2 lõikes 3 sätestatud kaitse eesmärgiga, kuivõrd vallandamise peamiseks põhjuseks on kunstlik viljastamine, ja täpsemalt, eelnevas punktis nimetatud spetsiifilised protsessid, mida see hõlmab.
Consequently, Articles 2(1) and 5(1) of Directive 76/207 preclude the dismissal of a female worker who, in circumstances such as those in the main proceedings, is at an advanced stage of in vitro fertilisation treatment, that is, between the follicular puncture and the immediate transfer of the in vitro fertilised ova into the uterus, inasmuch as it is established that the dismissal is essentially based on the fact that the woman has undergone such treatment.
Seetõttu on direktiivi 76/207 artikli 2 lõikega 1 ja artikli 5 lõikega 1 vastuolus, kui vallandatakse naistöötaja, kes põhikohtuasjaga sarnastel asjaoludel on kunstliku viljastamise lõppstaadiumis, see tähendab munasarja punktsiooni ja viljastatud munarakkude selle naistöötaja emakasse viivitamatu siirdamise vahel, tingimusel et on tõendatud, et vallandamise peamiseks põhjuseks oli fakt, et see naine läbis kunstliku viljastamise protsessi.
Having regard to the foregoing, the reply to the question referred must be that Directive 92/85, and, in particular, the prohibition of dismissal of pregnant workers provided for in Article 10(1) of that directive, must be interpreted as not extending to a female worker who is undergoing in vitro fertilisation treatment where, on the date she is given notice of her dismissal, her ova have already been fertilised by her partner’s sperm cells, so that in vitro fertilised ova exist, but they have not yet been transferred into her uterus.
Eeltoodut arvesse võttes tuleb esitatud küsimusele vastata, et direktiivi 92/85 ja eelkõige selle artikli 10 lõikes 1 sätestatud rasedate töötajate vallandamise keeldu tuleb tõlgendada nii, et seal ei peeta silmas naistöötajat, kes hetkel, kui talle tema vallandamisest teatatakse, läbib kunstliku viljastamise protsessi, tema munarakud on juba partneri spermatosoididega viljastatud, nii et in vitro viljastatud munarakud on juba olemas, kuid need ei ole veel tema emakasse siirdatud.
Nevertheless, Articles 2(1) and 5(1) of Directive 76/207 preclude the dismissal of a female worker who, in circumstances such as those in the main proceedings, is at an advanced stage of in vitro fertilisation treatment, that is, between the follicular puncture and the immediate transfer of the in vitro fertilised ova into her uterus, inasmuch as it is established that the dismissal is essentially based on the fact that the woman has undergone such treatment.
Kuid direktiivi 76/207 artikli 2 lõikega 1 ja artikli 5 lõikega 1 on vastuolus see, kui vallandatakse naistöötaja, kes põhikohtuasjaga sarnastel asjaoludel on kunstliku viljastamise lõppstaadiumis, see tähendab munasarja punktsiooni ja viljastatud munarakkude selle naistöötaja emakasse viivitamatu siirdamise vahel, tingimusel et on tõendatud, et vallandamise peamiseks põhjuseks oli fakt, et see naine läbis kunstliku viljastamise protsessi.
Council Directive 92/85/EEC of 19 October 1992 on the introduction of measures to encourage improvements in the safety and health at work of pregnant workers and workers who have recently given birth or are breastfeeding (tenth individual Directive within the meaning of Article 16(1) of Directive 89/391/EEC) and, in particular, the prohibition of dismissal of pregnant workers provided for in Article 10(1) of that directive must be interpreted as not extending to a female worker who is undergoing in vitro fertilisation treatment where, on the date she is given notice of her dismissal, her ova have already been fertilised by her partner’s sperm cells, so that in vitro fertilised ova exist, but they have not yet been transferred into her uterus.
Nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiivi 92/85/EMÜ rasedate, hiljuti sünnitanud ja rinnaga toitvate töötajate tööohutuse ja töötervishoiu parandamise meetmete kehtestamise kohta (kümnes üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses) ja eelkõige selle artikli 10 lõikes 1 sätestatud rasedate töötajate vallandamise keeldu tuleb tõlgendada nii, et seal ei peeta silmas naistöötajat, kes hetkel, kui talle tema vallandamisest teatatakse, läbib kunstliku viljastamise protsessi, tema munarakud on juba partneri spermatosoididega viljastatud, nii et in vitro viljastatud munarakud on juba olemas, kuid need ei ole veel tema emakasse siirdatud.
Article 2(1) and 5(1) of Council Directive 76/207/EEC of 9 February 1976 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions, preclude the dismissal of a female worker who, in circumstances such as those in the main proceedings, is at an advanced stage of in vitro fertilisation treatment, that is, between the follicular puncture and the immediate transfer of the in vitro fertilised ova into her uterus, inasmuch as it is established that the dismissal is essentially based on the fact that the woman has undergone such treatment.
Nõukogu 9. veebruari 1976. aasta direktiivi 76/207/EMÜ meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta seoses töö saamise, kutseõppe ja edutamisega ning töötingimustega artikli 2 lõikega 1 ja artikli 5 lõikega 1 on vastuolus see, kui vallandatakse naistöötaja, kes põhikohtuasjaga sarnastel asjaoludel on kunstliku viljastamise lõppstaadiumis, see tähendab munasarja punktsiooni ja viljastatud munarakkude selle naistöötaja emakasse viivitamatu siirdamise vahel, tingimusel et on tõendatud, et vallandamise peamiseks põhjuseks oli fakt, et see naine läbis kunstliku viljastamise protsessi.
Case C-398/05
Kohtuasi C-398/05
(Reference for a preliminary ruling from the Finanzgericht Düsseldorf)
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Finanzgericht Düsseldorf)
(Common commercial policy — Countervailing duties — Protection against subsidies — Regulation (EC) No 1599/1999 — Stainless steel wires — Injury to the Community industry — Causal link)
Ühine kaubanduspoliitika – Tasakaalustav tollimaks – Subsiidiumidevastased meetmed – Määrus (EÜ) nr 1599/1999 – Roostevaba terastraat – Kahju ühenduse tööstusharule – Põhjuslik seos
Judgment of the Court (Fourth Chamber), 28 February 2008 . . . . . .
Euroopa Kohtu otsus (neljas koda), 28. veebruar 2008 . . . . . . . . . . . .
Common commercial policy — Protection against subsidisation practices of non-Member States — Injury — Establishing a causal link — Obligations of the institutions — Taking into account of matters extraneous to the subsidy
Ühine kaubanduspoliitika – Kolmandate riikide poolse subsideerimise vastased meetmed – Kahju – Põhjusliku seose kindlaksmääramine – Institutsioonide kohustused – Muude tegurite kui subsiidiumide arvessevõtmine
(Council Regulation No 2026/97, Art. 8(7))
(Nõukogu määrus nr 2026/97, artikli 8 lõige 7)
SUMMARY — CASE C-398/05
KOKKUVÕTE – KOHTUASI C-398/05
In determining, in an antisubsidy proceeding, injury to the Community industry, the Council and the Commission are under an obligation to consider whether the injury on which they intend to base their conclusions actually derives from the subsidised imports and must disregard any injury deriving from other factors, particularly from the conduct of Community producers.
Nõukogu ja komisjon on kohustatud kahju kindlaksmääramisel uurima, kas subsiidiumidevastase menetluse raames ühenduse tootmisharule tekitatud kahju, millele nad kavatsevad oma järeldused rajada, tuleneb tegelikult subsideeritud impordist, ja välistama kogu teistest teguritest põhjustatud kahju, eelkõige selle kahju, mille põhjuseks on ühenduse tootjate enda käitumine.
be regarded as a reliable indicator for the purposes of establishing what injury was suffered by the Community industry, it is for the parties pleading the invalidity of the regulation imposing the countervailing duty to adduce evidence to show that that factor could have had an effect of such magnitude that the final prices of the product could no longer be used to establish the existence of that injury and that there was a causal link between it and the subsidised imports.
hinna seisukohalt vaid vähene osakaal, millest tulenevalt võib seda hinda pidada usaldusväärseks näitajaks ühenduse tööstusharule subsideeritud impordi tõttu tekkinud kahju tuvastamiseks, siis peab pool, kes väidab, et tasakaalustava tollimaksu kehtestav määrus on kehtetu, esitama tõendid selle kohta, et see tegur võis olla nii olulise mõjuga, et toote lõplikku hinda ei saanud enam kasutada nimetatud kahju ning selle kahju ja subsideeritud impordi vahelise põhjusliku seose tuvastamiseks.
Where the institutions have complied with that obligation and concluded that a factor arising from anticompetitive conduct of the Community producers constituted but a small percentage of the final price of the product in question, so that such price could
Kui institutsioonid on seda kohustust järginud ja teinud järelduse, et ühenduse tootjate konkurentsivastasest käitumisest tuleneval teguril on asjaomase toote lõpliku
(see paras 35, 51, 54)
(vt punktid 35, 51 ja 54)
JUDGMENT OF THE COURT (Fourth Chamber)28 February 2008 *
EUROOPA KOHTU OTSUS (neljas koda)
In Case C-398/05,
28. veebruar 2008 *
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Finanzgericht Düsseldorf (Germany), made by decision of 2 November 2005, received at the Court on 15 November 2005, in the proceedings
Kohtuasjas C-398/05, mille ese on EÜ artikli 234 alusel Finanzgericht Düsseldorfi (Saksamaa) 2. novembri 2005. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 15. novembril 2005, menetluses
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of the Chamber, G. Arestis (Rapporteur), R. Silva de Lapuerta, J. Malenovský and T. von Danwitz, Judges,
EUROOPA KOHUS (neljas koda), koosseisus: koja esimees K. Lenaerts, kohtunikud G. Arestis (ettekandja), R. Silva de Lapuerta, J. Malenovský ja T. von Danwitz,
— the Council of the European Union, by J.-P. Hix, acting as Agent, assisted by G. Berrisch, Rechtsanwalt,
– Euroopa Liidu Nõukogu, esindaja: J.-P. Hix, keda abistas Rechtsanwalt G. Berrisch,
— the Commission of the European Communities, by T. Scharf and K. Gross, acting as Agents, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion,
– Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: T. Scharf ja K. Gross, arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
AGST DRAHT- UND BIEGETECHNIK gives the following
AGST DRAHT- UND BIEGETECHNIK on teinud järgmise otsuse
This reference for a preliminary ruling concerns the validity of Council Regulation (EC) No 1599/1999 of 12 July 1999 imposing a definitive countervailing duty and collecting definitively the provisional duty imposed on stainless steel wires with a diameter of 1 mm or more originating in India and terminating the proceeding concerning imports of stainless steel wires with a diameter of 1 mm or more originating in the Republic of Korea (OJ 1999 L 189, p. 1).
Eelotsusetaotlus puudutab nõukogu 12. juuli 1999. aasta määruse (EÜ) nr 1599/1999 – millega kehtestatakse Indiast pärit vähemalt 1 mm läbimõõduga roostevaba terastraadi impordi suhtes lõplik tasakaalustav tollimaks ja nõutakse lõplikult sisse selle suhtes kehtestatud ajutine tollimaks ning lõpetatakse menetlus Korea Vabariigist pärit vähemalt 1 mm läbimõõduga roostevaba terastraadi osas (EÜT L 189, lk 1; ELT eriväljaanne 11/32, lk 1) – kehtivust.
The reference was made in proceedings between AGST Draht- und Biegetechnik GmbH (‘AGST’) and Hauptzollamt Aachen (‘the Hauptzollamt’), by which the latter imposed on AGST a countervailing duty on imports of stainless steel wires with a diameter of 1 mm or more under subheading 7223 00 19 in the Combined Nomenclature (‘the CN’) originating in India.
Käesolev eelotsusetaotlus esitati AGST Draht- und Biegetechnik GmbH (edaspidi „AGST”) ja Hauptzollamt Aacheni (edaspidi „Hauptzollamt”) vahelises kohtuvaidluses selle üle, et Hauptzollamt nõudis AGST-lt tasakaalustava tollimaksu tasumist kombineeritud nomenklatuuri (edaspidi „KN”) alamrubriiki 7223 00 19 klassifitseeritud vähemalt 1 mm läbimõõduga roostevaba India päritolu terastraadi impordil.
The provisions which govern the imposition of countervailing duties by the European Community are set out in Council Regulation (EC) No 2026/97 of 6 October 1997 on protection against subsidised imports from countries not members of the European Community (OJ 1997 L 288, p. 1), as amended by Council Regulation (EC) No 461/2004 of 8 March 2004 (‘the basic regulation’).
Euroopa Ühenduse poolt tasakaalustava tollimaksu kehtestamist reguleerivad sätted on ette nähtud nõukogu 6. oktoobri 1997. aasta määrusega (EÜ) nr 2026/97 kaitse kohta subsideeritud impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (EÜT L 288, lk 1; ELT eriväljaanne 11/10, lk 78), muudetud nõukogu 8. märtsi 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 461/2004 (edaspidi „alusmäärus”).
Article 1(1) of the basic regulation provides as follows:
Alusmääruse artikli 1 lõige 1 sätestab:
‘A countervailing duty may be imposed for the purpose of offsetting any subsidy granted, directly or indirectly, for the manufacture, production, export or transport of any product whose release for free circulation in the Community causes injury.’
„Tasakaalustava tollimaksu võib kehtestada otseselt või kaudselt mis tahes toote valmistamiseks, tootmiseks, eksportimiseks või veoks antud subsiidiumide korvamiseks, kui toote vabasse ringlusse lubamine tekitab ühenduses kahju.”
Article 8(7) of the basic regulation provides:
Selle määruse artikli 8 lõige 7 sätestab:
‘Known factors other than the subsidised imports which are injuring the Community industry at the same time shall also be examined to ensure that injury caused by these other factors is not attributed to the subsidised imports pursuant to paragraph 6.
„Lisaks subsideeritud impordile uuritakse ka muid teadaolevaid tegureid, millega ühenduse tootmisharu samal ajal kahjustatakse, ning nende teguritega tekitatud kahju ei tohi lõike 6 alusel omistada subsideeritud impordile.
Factors which may be considered in this respect include the volume and prices of non-subsidised imports, contraction in demand or changes in the patterns of consumption, restrictive trade practices of, and competition between, third country and Community producers, developments in technology and the export performance and productivity of the Community industry.’
Tegurid, mida võib selles suhtes arvesse võtta, hõlmavad subsideerimata impordi mahtu ja hinda, nõudluse vähenemist või tarbimisharjumuste muutusi, kaubanduspiiranguid ning konkurentsi kolmandate riikide ja ühenduse tootjate vahel, tehnoloogia arengut ning ühenduse tootmisharu eksporditegevust ja tootlikkust.”
Regulation No 1599/1999
Määrus nr 1599/1999
On 23 March 1999, the Commission of the European Communities adopted Regulation (EC) No 618/1999 imposing a provisional countervailing duty on imports of stainless steel wire having a diameter of 1 mm or more originating in India and the Republic of Korea (OJ 1999 L 79, p. 25; ‘the provisional regulation’).
Euroopa Ühenduste komisjon võttis 23. märtsil 1999 vastu määruse (EÜ) nr 618/1999, millega kehtestatakse Indiast ja Korea Vabariigist pärineva vähemalt 1 mm läbimõõduga roostevaba terastraadi impordi suhtes ajutine tasakaalustav tollimaks (EÜT L 79, lk 25; edaspidi „ajutine määrus”).
Subsequently, on 12 July 1999, the Council adopted Regulation No 1599/1999 imposing a definitive countervailing duty on imports originating in India and terminating the proceeding concerning imports originating in the Republic of Korea.
Seejärel võttis nõukogu 12. juulil 1999 vastu määruse nr 1599/1999, millega kehtestatakse Indiast pärit vähemalt 1 mm läbimõõduga roostevaba terastraadi impordi suhtes lõplik tasakaalustav tollimaks ja lõpetatakse menetlus Korea Vabariigist pärineva impordi osas.
In another proceeding, concerning stainless steel bars, the Council had adopted, on 13 November 1998, Regulation (EC) No 2450/98 imposing a definitive countervailing duty on imports of stainless steel bars originating in India and collecting definitively the provisional duty imposed (OJ 1998 L 304, p. 1).
Seoses ühe teise menetlusega, mis käsitles roostevabast terasest varbasid, võttis nõukogu 13. novembril 1998 vastu määruse (EÜ) nr 2450/1998, millega kehtestatakse lõplik tasakaalustav tollimaks roostevabast terasest India päritolu varbade impordile ja nõutakse lõplikult sisse selle suhtes kehtestatud ajutine tollimaks (EÜT L 304, lk 1).
That regulation was annulled by the judgment of the Court of First Instance of the European Communities in Case T-58/99 Mukand and Others v Council [2001] ECR II-2521.
See määrus tühistati Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu 19. septembri 2001. aasta otsusega kohtuasjas T-58/99 Mukand jt vs. nõukogu (EKL 2001, lk II-2521).
AGST is one of the principal German producers of flexible stainless steel wires.
AGST kuulub Saksa peamiste painduva roostevaba terastraadi tootjate hulka.
On 7 August and 17 November 2000, it declared to the Hauptzollamt stainless steel wires with a diameter of 1 mm or more, corresponding to subheading 7223 00 19 in the CN, for their release for free circulation.
Nimetatud äriühing deklareeris 7. augustil ja 17. novembril 2000 Hauptzollamtis vabasse ringlusesse lubamiseks vähemalt 1 mm läbimõõduga roostevaba terastraadi, mis kuulub KN-i alamrubriiki 7223 00 19.
AGST declared the United Arab Emirates as the goods’ place of origin and, in addition, produced invoices addressed to it by Link Middle East Ltd and certificates of origin in Form A, according to which the goods had been manufactured in the United Arab Emirates.
AGST märkis kauba päritoluriigiks Araabia Ühendemiraadid ja esitas lisaks talle äriühingu Link Middle East Ltd poolt esitatud kaubaarved ning päritolusertifikaadid vorm A, mille kohaselt need tooted olid valmistatud Araabia Ühendemiraatides.
An investigation by the European Anti-Fraud Office (OLAF) revealed, however, that the country of origin of the imported products was in fact India.
Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdluse tulemusel ilmnes siiski, et tegelikult oli imporditud toodete päritoluriik India.
In OLAF’s view, the stainless steel wires imported into the Community by Link Middle East Ltd, between June 1999 and December 2000 had been manufactured by Venus Wire Industries Ltd, established in Mumbai (India).
OLAF-i väitel oli Link Middle East Ltd poolt ajavahemikul 1999. aasta juuni kuni 2000. aasta detsember ühendusse imporditud roostevaba terastraadi tootja äriühing Venus Wire Industries Ltd, mille asukoht on Mumbai (India).
By decision of 30 July 2003, the Hauptzollamt, on the basis of Regulation No 1599/1999, imposed post-clearance customs and countervailing duties on those customs declarations of sums, respectively, of DEM 4 034.79 and DEM 59 513.21.
Määruse nr 1599/1999 alusel nõudis Hauptzollamt 30. juuli 2003. aasta otsusega, et mainitud deklaratsioonide alusel tasutaks tagantjärele tollimaks ja tasakaalustav tollimaks summas vastavalt 4034,79 Saksa marka ja 59 513,21 Saksa marka.
By decision of 29 June 2004, the Hauptzollamt rejected an objection by AGST to the imposition of those duties.
Hauptzollamt jättis 29. juuni 2004. aasta otsusega rahuldamata vaide, mille AGST esitas nimetatud tollimaksu sissenõudmise kohta.
On 21 July 2004, AGST brought an action against that decision before the Finanzgericht Düsseldorf in which it alleges, in particular, that the post-clearance imposition of the countervailing duty is unlawful, on the ground that Regulation No 1599/1999 is invalid.
AGST esitas 21. juulil 2004 Finanzgericht Düsseldorfile selle otsuse peale kaebuse, milles väitis eelkõige, et tasakaalustava tollimaksu tagantjärele sissenõudmine on ebaseaduslik, kuna määrus nr 1599/1999 on kehtetu.
It is in those circumstances that the Finanzgericht Düsseldorf decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
Neil asjaoludel otsustas Finanzgericht Düsseldorf menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
‘Is … Regulation … No 1599/1999 … invalid in so far as it provides that countervailing duty under subheading 7223 00 19 of the [CN] is to be imposed on wire manufactured by Venus Wire Industries Ltd [in] Mumbai, India?’
„Kas […] määrus (EÜ) nr 1599/1999 […] on kehtetu osas, millega nähakse ette, et Venus Wire Industries Ltd (Mumbai, India) toodetud terastraadi eest[, mis klassifitseeritakse KN-i] alamrubriiki 7223 00 19, tuleb tasuda tasakaalustav tollimaks?”