natgillin/translations-raw huggingface dataset:
71 — Joined Cases C-485/93 and C-486/93 [1995] ECR I-2655.
P. Cattoir jt toimetatud väljaandes Autonomie, solidarité et cooperation/Autonomie, solidariteit en samenwerking, Brüssel, Larcier, 2002, lk 525–540.
behind extending the prohibition on tariff barriers affecting free movement of goods to internal situations.
Euroopa Kohtu praktikas on sellega seoses viidatud nii praktilistele kui kontseptuaalsetele kaalutlustele.
In Carbonati, the Court recalled that the justification for prohibiting customs duties and charges having equivalent effect is that any pecuniary charges imposed on goods by reason of the fact that they cross a frontier constitute an obstacle to free movement.
Euroopa Kohus meenutas kohtuasjas Carbonati, et tollimaksude ja tollimaksudega samaväärse toimega maksude keelustamise põhjendus seisneb selles, et rahalised kohustused, mida kohaldatakse üle piiri vedamise tõttu, takistavad kaupade vaba liikumist.
73 It went on to hold, more broadly, that the very principle of a customs union, as provided for by Article 23 EC, requires free movement of goods to be ensured throughout the territory of the customs union.
73Ta sedastas laiemalt, et EÜ artiklis 23 sätestatud tolliliidu põhimõte eeldab kaupade vaba liikumise tagamist kogu tolliliidu territooriumil.
If Articles 23 and 25 EC refer expressly only to trade between Member States, that is because the framers of the Treaty took it for granted that no charges exhibiting the features of a customs duty were in existence within individual Member States.
Kui EÜ artiklites 23 ja 25 on selgelt viidatud vaid liikmesriikidevahelisele kaubandusele, on selle põhjuseks asjaolu, et asutamislepingu sõnastajad eeldasid, et üksikute liikmesriikide sees ei ole kehtestatud mingeid tollimaksu sarnaseid makse.
In Lancry, the Court pointed out that charges such as those at issue in that case were imposed on all goods alike.
Euroopa Kohus märkis kohtuasjas Lancry, et sellised maksud nagu kõnealuses asjas käsitletavad olid kehtestatud ühtselt kõigile kaupadele.
It would be virtually impossible in practice to distinguish between products of domestic origin and those from other Member States.
Kodumaiseid kaupu ja teistest liikmesriikidest pärinevaid kaupu oli praktiliselt võimatu eristada.
Verifying in every case whether a particular product in fact originated in another Member State would give rise to administrative procedures and further delays that would themselves constitute obstacles to the free movement of goods. 72
Kui iga kord tuleks kontrollida, kas konkreetne kaup on tõesti pärit teisest liikmesriigist, põhjustaks see täiendavaid haldusmenetlusi ja viivitusi, mis oleksid iseenesest takistuseks kaupade vabale liikumisele. 72
The Court then concluded its reasoning with a more general statement.
Euroopa Kohus lõpetas oma mõttekäigu seejärel üldisema märkusega.
It pointed out that Article 14(2) EC, in defining the internal market as ‘an area without internal frontiers in which the free movement of goods, persons, services and capital is ensured’, draws no distinction between inter-State frontiers and frontiers within a single State.
Ta märkis, et EÜ artikli 14 lõikes 2, kus on siseturgu määratletud kui „sisepiirideta ala, mille ulatuses tagatakse kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine”, ei tehta mingit vahet riikidevahelistel ja riigisisestel piiridel.
Article 23 EC should be read together with Article 14(2) EC.
EÜ artiklit 23 tuleks lugeda koos EÜ artikli 14 lõikega 2.
It follows that the absence
Sellest tuleneb, et maksude
The provisions on freedom of movement for persons do not contain a prohibition equivalent to that on tariff barriers in Article 25 EC.
Euroopa Kohus on siiski välja töötanud ka kontseptuaalse selgituse oma riigisiseseid tariifseid tõkkeid käsitleva kohtupraktika jaoks.
73 — Case C-72/03 Carbonati [2004] ECR I-8027, paragraph 22; see further Joined Cases 2/69 and 3/69 Brachfeld and Chougol [1969] ECR 211, point 14; and Lancry, cited in footnote 70, paragraph 25.
73 — 9. septembri 2004. aasta otsus kohtuasjas C-72/03: Carbo-nati (EKL 2004, lk I-8027, punkt 22); vt lisaks 1. juuli 1969. aasta otsus liidetud kohtuasjades 2/69 ja 3/69: Brachfeld ja Chougol (EKL 1969, lk 211, punkt 14) ja 70. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Lancry, punkt 25.
72 — Lancry, cited in footnote 70, paragraph 31.
72 — 70. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Lancry, punkt 31.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-212/06 of charges between or within Member States is essential to realising the customs union and free movement of goods.
KOHTUJURIST SHARPSTONI ETTEPANEK — KOHTUASI C-212/06 puudumine liikmesriikide vahel või sees on oluline tolliliidu ja kaupade vaba liikumise teostamiseks.
74 granted when envisaging freedom of movement for persons within the Community that internal obstacles within a single Member State such as the one at issue in the present case would have been abolished. 76
74 liikumisvabadust ühenduse territooriumil kavandades lihtsalt eeldanud, et käesolevas asjas vaatluse all olevad riigisisesed takistused liikmesriigi sees on kõrvaldatud. 76
In his Opinion in Lancry, Advocate General Tesauro noted the ‘paradox of a single market in which barriers to trade between Portugal and Denmark are prohibited, whilst barriers to trade between Naples and Capri are immaterial’. 77He concluded that it was not for the Court to resolve this paradox, 78 warning that if it did so in respect
Kohtujurist Tesauro viitas kohtuasjas Lancry esitatud ettepanekus „siseturu paradoksile, kus Portugali ja Taani vahelised kaubandustõkked on keelatud, samas kui Napoli ja Capri vahelised kaubandustõkked ei ole olulised.” 77Ta leidis, et selle para- doksi lahendamine ei ole Euroopa Kohtu ülesanne, 78ja hoiatas, et kui Euroopa Kohus
It seems to me that, potentially at least, the same reasoning can be applied by analogy to freedom of movement for persons.
Mulle näib, et sama mõttekäiku saab analoogia alusel vähemalt potentsiaalselt kohaldada isikute liikumisvabaduse suhtes.
Why should the provisions on freedom of movement for persons not likewise be read together with Article 14(2) EC?
Miks ei tuleks isikute liikumisvabaduse sätteid lugeda samamoodi koos EÜ artikli 14 lõikega 2?
Indeed, unlike Article 25 EC, Article 39 EC does not explicitly refer only to crossborder situations.
Erinevalt EÜ artiklist 25 ei ole EÜ artiklis 39 tõesti sõnaselgelt viidatud vaid piiriülestele olukordadele.
Rather, it stipulates that freedom of movement shall entail the right to move freely within the territory of Member States for the purpose of accepting offers of employment actually made.
Pigem on selles sätestatud, et liikumisvabadus tähendab õigust vabalt liikuda liikmesriikide territooriumil, et võtta vastu tegelikult tehtud tööpakkumisi.
Advocate General Warner noted as much in Saunders, 75where he argued that the right flowing from Article 39 EC is ‘prima facie one of access to every part of every territory.
Kohtujurist J.-P. Warner märkis seda kohtuasjas Saunders, 75kus ta väitis, et EÜ artiklist 39 tulenev õigus on „prima facie õigus liikuda iga territooriumi igasse ossa.
That is as one would expect, since the free movement of persons has as its object to contribute to the establishment of a common market in which the nationals of all Member States may take part in economic activity anywhere on the territory of the Community …’ of internal tariff barriers, that would call into question the settled caselaw on purely internal situations, not only regarding goods, but also regarding services and persons generally.
teeb seda riigisiseste tariifsete tõketega seoses, seab see kahtluse alla puhtalt riigisiseste olukordade osas väljakujunenud kohtupraktika mitte üksnes seoses kaupade, vaid ka teenuste ja isikutega üldiselt.
76 — Indeed, at the moment the Treaties were drafted the formal process of federalisation had not yet started in Belgium.
76 — Asutamislepingu koostamise ajal ei olnud ametlik föderaliseerimisprotsess Belgias tõesti veel alanud.
The obstacle at issue in the present case therefore did not exist and could not have existed.
Käesolevas asjas vaatluse all olevat takistust ei olnud ega võinud seetõttu olemas olla.
However, several other Member States had different degrees of non-unitary structures, most notably Germany and its Länder.
Mitmes teises liikmesriigis olid siiski olemas eri tasemel mitteunitaarsed struktuurid (Saksamaa ja tema liidumaad).
Just as with Articles 23 and 25 EC, the Treaty draftsmen may well have taken it for
Nagu EÜ artiklite 23 ja 25 puhul, võivad asutamislepingu sõnastajad olla isikute
78 — Advocate General Mischo suggested in Joined Cases 80/85 and 159/85 Nederlandse Bakkerij Stichting [1986] ECR 3359, at 3375, that reverse discrimination ‘is clearly impossible in the long run within a true common market, which must of necessity be based on the principle of equal treatment’.
78 — Kohtujurist J. Mischo väitis liidetud kohtuasjades 80/85 ja 159/85: Nederlandse Bakkerij Stichting (EKL 1986, lk 3359, lk 3375), et vastupidine diskrimineerimine „on pikaajalises perspektiivis selgelt võimatu tõelise ühisturu korral, mis peab tingimata põhinema võrdse kohtlemise põhimõttel”.
However, he took the view that ‘such discrimination must be eliminated by means of the harmonisation of legislation’.
Ta leidis siiski, et „selline diskrimineerimine tuleb kõrvaldada õigusaktide ühtlustamise abil”.
74 — Carbonati, cited in previous footnote, paragraphs 23 to 24.75 — Case 175/78 [1979] ECR 1129, at 1143.
75 — 28. märtsi 1979. aasta otsus kohtuasjas 175/78: Saunders (EKL 1979, lk 1129, lk 1143).
Whilst the Court did not follow Advocate General Tesauro in that respect, it has not yet fully grappled with the implications, for freedom of movement for persons, of the conceptual justification it has advanced for the abolition of internal tariff barriers affecting free movement of goods.
Kuigi Euroopa Kohus ei võtnud kohtujurist Tesaurot selles osas kuulda, ei ole ta veel täielikult tegelenud nende mõjutustega, mida isikute liikumisvabadusele avaldab see kontseptuaalne põhjendus, mida ta on kaupade vaba liikumist mõjutavate riigisiseste tariifsete takistuste kõrvaldamise osas toetanud.
The answer cannot be that all so-called
Vastus ei saa olla selline, et kõik nn „riigisisesed olukorrad” kaotavad automaatselt igasuguse seose ühenduse õigusega. 80
An additional impetus for so doing may perhaps be found in the articles of the Treaty on citizenship of the Union.
Täiendava ajendi selliselt toimimiseks võib ehk leida liidu kodakondsust käsitlevatest asutamislepingu artiklitest.
women provides a clear example of a provision applicable to situations that are normally wholly internal to a Member State.
EÜ artikkel 141 võrdse tasu kohta meestele ja naistele on selge näide sättest, mida kohaldatakse olukordade suhtes, mis on tavaliselt täielikult liikmesriigi siseasi.
The question whether the situation is internal is therefore conceptually distinct from the question whether there is a link with Community law.
Küsimus, kas olukord on riigisisene, erineb seetõttu kontseptuaalselt küsimusest, kas on olemas seos ühenduse õigusega.
Both questions must be answered in the light of the goals of the relevant Treaty provisions.
Mõlemale küsimusele tuleb vastata asutamislepingu asjaomaste sätete eesmärke arvestades.
True, the Court has held that citizenship of the Union, as established by Article 17 EC, is not intended to extend the material scope of the Treaty to internal situations which have no link with Community law. 79
Euroopa Kohus on tõepoolest väljendanud seisukohta, et EÜ artiklis 17 ette nähtud liidu kodakondsuse eesmärgiks ei ole asutamislepingu esemelise kohaldamisala laiendamine olukordadele, mis ei ole kuidagi seotud ühenduse õigusega. 79
It is true that in Uecker and Jacquet the Court explained its conclusion that Article 17 EC does not affect internal situations that have no link with Community law by recalling that Article 47 EU ‘provides that nothing in that Treaty is to affect the Treaties establishing the European Communities, subject to the provisions expressly amending those treaties’.
On tõsi, et Euroopa Kohus põhjendas kohtuasjas Uecker ja Jacquet oma otsust sellega, et EÜ artikkel 17 ei mõjuta selliseid riigisiseseid olukordi, millel puudub seos ühenduse õigusega, ja meenutas, et EL artiklis 47 „on sätestatud, et miski ei mõjuta käesolevas lepingus Euroopa ühenduste asutamislepinguid, kui neid asutamislepinguid sõnaselgelt muutvatest sätetest ei tulene teisiti”.
81The Court decided that ‘[a]ny discrimination which nationals of a Member State may suffer under the law of that State fall[s] within the scope of that law
81 Euroopa Kohus otsustas, et „igasugune diskrimineerimine, mille all mõne liikmesriigi kodanikud võivad selle riigi õiguse
80 — See the Opinion of Advocate General Warner in Saunders, cited in footnote 75, at 1142.
79 — 65. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Uecker ja Jacquet, punkt 23, 2. oktoobri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-148/02: Garcia Avello (EKL 2003, lk I-11613, punkt 26) ja 26. oktoobri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-192/05: Tas-Hagen (EKL 2006, lk I-10451, punkt 23).
81 — The text of Article 47 EU itself refers to ‘amending’ rather than ‘expressly amending’.
81 — EL artiklis 47 endas on öeldud „muutvatest” ja mitte „sõnaselgelt muutvatest”.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-212/06 and must therefore be dealt with within the framework of the internal legal system of that State’. 82
KOHTUJURIST SHARPSTONI ETTEPANEK — KOHTUASI C-212/06 alusel kannatada, kuulub kõnealuse õiguse kohaldamisalasse ja seda tuleb seetõttu käsitleda kõnealuse riigi õigussüsteemi raames”. 82
As the Court first held in Grzelczyk 84and confirmed most recently in Commission v Netherlands, 85citizenship of the Union is destined to be the fundamental status of nationals of the Member States, enabling those who find themselves in the same situation to enjoy the same treatment in law irrespective of their nationality. 86
Nagu Euroopa Kohus sedastas esmalt kohtuasjas Grzelczyk 84ja kinnitas hiljuti kohtuasjas komisjon vs Madalmaad 85, on liidu kodakondsus liikmesriikide kodanike põhistaatus, mis tähendab, et samas olukorras olevad liidu kodanikud on seaduse ees võrdsed sõltumata nende kodakondsusest. 86
The Court has recently shown its willingness to draw the appropriate consequences in cases such as Tas-Hagen 87and Turpeinen 88and Commission v Netherlands.
Euroopa Kohus on hiljuti väljen- danud oma tahet teha asjakohaseid järeldusi sellistes kohtuasjades nagu Tas-Hagen 87, Turpeinen 88ja komisjon vs Madalmaad 89.
89It seems to me that, at least poten- tially, the provisions on citizenship likewise challenge the sustainability in its present form of the doctrine on purely internal situations. 90
Mulle tundub, et kodakondsust reguleerivad sätted esitavad puhtalt riigisisestes olukordades vähemalt potentsiaalselt samamoodi väljakutse kõnealuse doktriini jätkusuutlikkusele selle praegusel kujul. 90
84 — Case C-184/99 Grzelczyk [2001] ECR I-6193, paragraph 31.85 — Case C-50/06 [2007] ECR I-4383, paragraph 32.
84 — 20. septembri 2001. aasta otsus kohtuasjas C-184/99: Grzelczyk (EKL 2001, lk I-6193, punkt 31).
With all respect, I am not convinced that Article 47 EU provides a conclusive answer on this point.
Ma ei ole siiski veendunud, et EL artikkel 47 annab selles osas lõpliku vastuse.
A different and plausible reading of that provision is that its primary purpose is to protect the acquis communautaire from being affected by the provisions of, and decisions taken under, Title V and Title VI of the EU Treaty.
Kõnealust sätet on võimalik lugeda teisiti ja vastuvõetavalt nii, et selle esmane eesmärk on kaitsta acquis communautaire’i EL lepingu V ja VI jaotise sätete ning nende alusel tehtud otsuste mõjude eest.
83I find it difficult to conceive that Article 47 EU was intended to protect certain parts of the existing EC Treaty from other parts, such as the articles on citizenship, that were inserted by amendment into that same Treaty by the Maastricht Treaty.
83 Mul on raske mõista, et EL artikli 47 eesmärk oli kaitsta olemasoleva EÜ asutamislepingu teatavaid osasid teiste osade, näiteks kodakondsust käsitlevate artiklite eest, mis lisati muudatusena sellesse asutamislepingusse Maastrichti lepinguga.
If that were the case, logic would dictate that all provisions inserted into the EC Treaty by the Maastricht Treaty are to be regarded as a separate genus of Community law that cannot interact with or affect the rest of Community law.
Sellisel juhul oleks loogiline, et kõiki Maastrichti lepinguga EÜ asutamislepingusse lisatud sätteid tuleb pidada ühenduse õiguse eraldi osaks, mis ei saa toimida koos ülejäänud ühenduse õigusega või seda mõjutada.
That seems clearly wrong.
See näib olevat selgelt vale.
82 — Uecker and Jacquet, cited in footnote 65, paragraph 23.
82 — 65. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Uecker ja Jacquet, punkt 23.
86 — See also Case C-224/98 D’Hoop [2002] ECR I-6191, paragraph 28; Case C-413/99, Baumbast and R [2002] ECR I-7091, paragraph 82; Joined Cases C-482/01 and C-493/01 Orfanopoulos and Oliveri [2004] ECR I-5257, paragraph 65; Collins, cited in footnote 56, paragraph 61; Garcia Avello, cited in footnote 79, paragraph 22; Case C-200/02 Zhu and Chen [2004] ECR I-9925, paragraph 25; Case C-224/02 Pusa [2004] ECR I-5763, paragraph 16; Case C-147/03 Commission v Austria [2005] ECR I-5969, paragraph 45; Case C-209/03 Bidar [2005] ECR I-2119, paragraph 31; Case C-403/03 Schempp [2005] ECR I-6421, paragraph 15; and Case C-145/04 Spain v United Kingdom [2006] ECR I-7917, paragraph 74; and Turpeinen, cited in footnote 44, paragraph 18.
86 — Vt ka 11. juuli 2002. aasta otsus kohtuasjas C-224/98: D’Hoop (EKL 2002, lk I-6191, punkt 28), 17. septembri 2002. aasta otsus kohtuasjas C-413/99: Baumbast ja R (EKL 2002, lk I-7091, punkt 82), 29. aprilli 2004. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-482/01 ja C-493/01: Orfanopoulos ja Oliveri (EKL 2004, lk I-5257, punkt 65), 56. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Collins, punkt 61, 79. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Garcia Avello, punkt 22, 19. oktoobri 2004. aasta otsus kohtuasjas C-200/02: Zhu ja Chen (EKL 2004, lk I-9925, punkt 25), 29. aprilli 2004. aasta otsus kohtuasjas C-224/02: Pusa (EKL 2004, lk I-5763, punkt 16), 7. juuli 2005. aasta otsus kohtuasjas C-147/03: komisjon vs. Austria (EKL 2005, lk I-5969, punkt 45), 15. märtsi 2005. aasta otsus kohtuasjas C-209/03: Bidar (EKL 2005, lk I-2119, punkt 31), 12. juuli 2005. aasta otsus kohtuasjas C-403/03: Schempp (EKL 2005, lk I-6421, punkt 15), 12. septembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-145/04: Hispaania vs. Ühendkuningriik (EKL 2006, lk I-7917, punkt 74) ja 44. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Turpeinen, punkt 18.
87 — Cited in footnote 79.88 — Cited in footnote 44.89 — Cited in footnote 85.
87 — Viidatud 79. joonealuses märkuses88 — Viidatud 44. joonealuses märkuses.89 — Viidatud 85. joonealuses märkuses.
Sweet & Maxwell, 2005, p. 808; A. Arnull et al., Wyatt and Dashwood’s European Union Law, Fifth Edition, London, Sweet & Maxwell, pp. 326 to 327. This has certainly been the focus of cases thus far involving Article 47 EU. See, for example, Case C-170/96 Commission v Council [1998] ECR I-2763; Case C-176/03 Commission v Council [2005] ECR I-7879; and Case C-91/05 Commission v Council, pending. I - 1720
Sweet & Maxwell, 2005, lk 808; Arnull, A. jt, Wyatt and Dashwood’s European Union Law, 5. tr., London, Sweet & Maxwell, lk 326–327. See on kahtlemata olnud seniste EL artiklit 47 puudutavate asjade fookus. Vt nt 12. mai 1998. aasta otsus kohtuasjas C-170/96: komisjon vs. nõukogu (EKL 1998, lk I-2763), 13. septembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C-176/03: komisjon vs. nõukogu (EKL 2005, lk I-7879) ja pooleliolev kohtuasi C-91/05: komisjon vs. nõukogu. 90 — Vt O’Leary, S., The Evolving Concept of Community Citizenship, Haag/London/Boston, Kluwer Law International, 1996.
But that article also speaks of a right of residence.
Kuid kõnealuses artiklis on räägitud ka elukoha valiku õigusest.
The present case comes as close to a classic crossborder situation as a supposedly internal situation can.
Käesolev asi on klassikalisele piiriülesele olukorrale nii sarnane, kui oletatavasti riigisisene olukord olla võib.
It thereby highlights the arbitrariness of attaching so much importance to crossing a national border. 91
Sellega rõhutatakse, kuivõrd meelevaldne on omistada niivõrd suurt tähtsust riigipiiri ületamisele. 91
The group of persons concerned (Belgian citizens who have not exercised classic economic rights of freedom of movement), as well as being Belgian citizens, are also (and for that very reason) citizens of the Union (Article 17 EC).
Asjaomased isikud (Belgia kodanikud, kes ei ole kasutanud klassikalist majanduslikku õigust vabale liikumisele) on samaaegselt nii Belgia kui ka (just sellel põhjusel) liidu kodanikud (EÜ artikkel 17).
92There is no issue about the type of nationality that they hold, or whether it qualifies them to claim Union citizenship (unlike the situation in Kaur). 93
92 Küsimus ei ole selles, milline kodakondsus neil on või kas see annab neile õiguse nõuda liidu kodakondsust (erinevalt olukorrast kohtuasjas Kaur).
They fall squarely within the scope of the Treaty ratione personae.
93 Nad kuuluvad täpselt asutamislepingu kohaldamisalasse ratione personae.
By virtue of that citizenship, they have under EC law a right not only to move but also to reside anywhere within the territory of the Union (Article 18 EC).
Selle kodakondsuse tõttu on neil EÜ õiguse kohaselt õigus mitte ainult liikuda, vaid ka elada ükskõik kus liidu territooriumil (EÜ artikkel 18).
The previous Article 18 caselaw has focused on moving.
Varasem artiklit 18 käsitlev
The benefit to which the persons concerned wish to have access is one that, as I have indicated, falls equally squarely within Regulation No 1408/71.
Hüvitis, mida asjaomased isikud soovivad saada, on hüvitis — nagu olen märkinud —, mis kuulub täpselt määruse nr 1408/71 esemelisse kohaldamisalasse.
It is therefore clearly within the scope of the Treaty ratione materiae.
Seega kuulub see selgelt asutamislepingu kohaldamisalasse ratione materiae.
Even if it were not, I recall that the Court was prepared to hold in Tas-Hagen that Article 18 might give access to a benefit through Member States’ obligation to exer-
Isegi kui see nii ei oleks, meenutan, et Euroopa Kohus oli valmis sedastama kohtuasjas Tas-Hagen, et artikli 18 alusel võib hüvitist saada liikmes-
84, pointing out the self-contradictory character of aiming at or completing an internal market while continuing to attach importance to the crossing of national borders.
92 — 79. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Tas-Hagen, punkt 18.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-212/06 cise powers that are within their competence in a way that is consistent with Community law.
KOHTUJURIST SHARPSTONI ETTEPANEK — KOHTUASI C-212/06 riikide kohustuse kaudu teostada oma õigust kooskõlas ühenduse õigusega.
95 principles of EC law.
95 aluspõhimõtetest.
It requires that comparable situations must not be treated differently and that different situations must not be treated in the same way unless such treatment is objectively justified.
See tähendab seda, et sarnaseid olukordi ei tohi kohelda erinevalt ega erinevaid olukordi ühetaoliselt, kui selline kohtlemine ei ole objektiivselt põhjendatud.
96The importance of nondiscrimination is underscored by the Charter of fundamental rights of the European Union 97(Article 21) and by the legislative initiative of the Council in enacting two major directives, based on Article 13 EC, prohibiting various specific forms of discrimination.
(artikkel 21) ja nõukogu seadusandlik algatus kahe suure, EÜ artiklil 13 põhineva ja erinevaid konkreetseid diskrimineerimise vorme keelava direktiivi kehtestamisel.
98Non-discrimination is also (of course) enshrined in the Treaty establishing a Constitution for Europe (Article I-4, Article II-81, and Article III-123).
98Mitte-diskrimineerimine on sätestatud (loomulikult) ka Euroopa põhiseaduse lepingus (artikkel I-4, artikkel II-81 ja artikkel III-123).
Discrimination is thus generally perceived to be repugnant and something that should be prohibited.
Diskrimineerimist peetakse seega üldiselt sobimatuks ja millekski selliseks, mis peaks olema keelatud.