natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The arrangements for the application of this clause shall be defined by the Member States and/or social partners, having regard to European legislation, national law, collective agreements and practice.
Käesoleva klausli kohaldamise korra määravad liikmesriigid ja/või tööturu osapooled, võttes arvesse Euroopa õigusakte, siseriiklikke seadusi, kollektiivlepinguid ja tavasid.
(b) the social partners, acting within their sphere of competence and through the procedures set out in collective agreements, should identify and review obstacles which may limit opportunities for parttime work and, where appropriate, eliminate them.
MICHAELER JT kohtlemist ja võrdseid võimalusi käsitlevate sätete kohaldamist.” b) peaksid tööturu osapooled oma pädevusalal tegutsedes ning kollektiivlepingutes sätestatud korra kohaselt identifitseerima ja üle vaatama takistused, mis võivad piirata osalise tööajaga töötamise võimalusi, ning vajaduse korral need kõrvaldama.”
The provisions concerning equal treatment to which the Framework Agreement refers are, principally, Council Direct- ive 75/117/EEC of 10 February 1975 on the approximation of the laws of the Member States relating to the application of the principle of equal pay for men and women, 4 and Council Directive 76/207 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions.
Raamkokkuleppes viidatud võrdsust käsitlevad sätted on eeskätt nõukogu 10. veebruari 1975. aasta direktiiv 75/117/EMÜ meeste ja naiste võrdse tasustamise põhimõtte kohaldamisega seotud õigusaktide ühtlustamise kohta liikmesriikides 4ja nõukogu 9. veebruari 1976. aasta direktiiv 76/207 meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta seoses töö saamise, kutseõppe ja edutamisega ning töötingimustega.
5Article 3 of Directive 76/207 is particularly relevant to these proceedings:
5Käesolevas kohtuasjas on eriti oluline direktiivi 76/207 artikkel 3:
As I have stated, the purpose of Direct- ive 97/81 is to combat the unequal treatment of different types of employment contract. However, the directive is also concerned, as a secondary but equally important aim, with discrimination on grounds of sex.
Nagu märgiti, soovitakse direktiiviga 97/81 võidelda erinevat liiki töölepingutega kaasneva erineva kohtlemise vastu; siiski on selle tekstis – küll teisejärgulisena, kuid siiski mitte vähemolulisena – käsitletud erinevat kohtlemist soo alusel.
Indeed, recital 5 in the preamble to the directive states that ‘the conclusions of the Essen European Council stressed the need to take measures to promote employment and equal opportunities for women and men.’
Tegelikult märgitakse viidatud direktiivi põhjenduses 5, et „Euroopa Ülemkogu Esseni istungjärgu otsustes rõhutati vajadust võtta meetmeid, et edendada tööhõivet ning naiste ja meeste võrdseid võimalusi”.
Similarly, Clause 6(4) of the Framework Agreement establishes that the provisions on parttime work and the provisions on nondiscrimination on grounds of sex are interdependent:
Samuti korratakse raamkokkuleppe klausli 6 lõikes 4, et osalist tööaega käsitlevad normid on seotud soolise diskrimineerimise keeldu käsitlevate normidega:
Application of the principle of equal treatment means that there shall be no discrimination whatsoever on grounds of sex in the conditions, including selection criteria, for access to all jobs or posts, whatever the sector or branch of activity, and to all levels of the occupational hierarchy.
Võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamine tähendab, et puudub igasugune sooline diskrimineerimine nendes tingimustes, kaasa arvatud valikukriteeriumides, mis on seotud töö või ametikoha saamisega ükskõik millises tegevusvaldkonnas ja -alal või ametiastmel.
4 — OJ 1975 L 45, p. 19.
4 – EÜT L 45, lk 19; ELT eriväljaanne 05/01, lk 179.
5 — The two directives were recently recast in Directive 2006/54/EC of the European Parliament and of the Council of 5 July 2006 on the implementation of the principle of equal opportunities and equal treatment of men and women in matters of employment and occupation (OJ 2006 L 204, p. 23).
5 – Need kaks direktiivi koondati hiljuti Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuli 2006. aasta direktiivi 2006/54/EÜ meeste ja naiste võrdsete võimaluste ja võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta tööhõive ja elukutse küsimustes (ELT L 204, lk 23).
However, the facts of the present case occurred before the adoption of Directive 2006/54, and therefore it is not applicable.
Käesoleva juhtumi asjaolud toimusid enne direktiivi 2006/55 vastuvõtmist, mistõttu seda ei saa kohaldada.
‘This Agreement shall be without prejudice to any more specific Community provisions, and in particular Community provisions
„Käesolev kokkulepe ei piira ühenduse erisätete ning eelkõige meeste ja naiste võrdset
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — JOINED CASES C-55/07 AND C-56/07
KOHTUJURIST RUIZ-JARABO ETTEPANEK — LIIDETUD KOHTUASJAD C-55/07 JA C-56/07
To this end, Member States shall take the measures necessary to ensure that:
Sel eesmärgil võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed tagamaks, et:
Article 2 of Legislative Decree 61/2000 of 25 February 2000 6 imposes on employers the
25. veebruari 2000. aasta seadusandliku dekreedi nr 61/2000 6artikkel 2 kohustab tööandjat esitama pädeva tööinspektsiooni ja sotsiaalkindlustusameti regionaalsele osakonnale 30 päeva jooksul pärast osalise tööajaga töötamiseks sõlmitud töölepingu sõlmimist selle koopia.
(a) any laws, regulations and administrative provisions contrary to the principle of equal treatment shall be abolished; obligation to send, no later than 30 days after the conclusion of a parttime contract, a copy of that contract to the competent provincial employment and social security inspectorate.
a) kõik võrdse kohtlemise põhimõttega vastuolus olevad õigus- ja haldusnormid tühistatakse;
In accordance with Article 8 of the Legislative Decree, failure to comply with that requirement attracts an administrative penalty of EUR 15 for each employee concerned and for each day of delay.
Selle nõude rikkumise korral näeb seadusandliku dekreedi artikkel 8 ette halduskaristuse: iga asjaomase töötaja kohta iga viivitatud päeva eest rahatrahv summas 15 eurot.
No provision is made for any quantitative limit on the penalty or for any grounds for mitigation or aggravation based on the degree of culpability of the infringer.
See õigusakt ei näe ette karistuse summa piiritlemist ega mingeid kergendavaid või raskendavaid asjaolusid lähtuvalt rikkuja süü astmest.
(b) any provisions contrary to the principle of equal treatment which are included in collective agreements, individual contracts of employment, internal rules of undertakings or in rules governing the independent occupations and professions shall be, or may be declared, null and void or may be amended;
b) kõik võrdse kohtlemise põhimõttega vastuolus olevad sätted, mis sisalduvad kollektiivlepingutes, töölepingutes, ettevõtete sisekorraeeskirjades või iseseisvaid ameteid või elukutseid reguleerivates eeskirjades, on tühised või võib need kehtetuks tunnistada või neid muuta;
In 2003, three years after the entry into force of Legislative Decree 61/2000, Article 2 was repealed.
2003. aastal, kolm aastat pärast seadusandliku dekreedi nr 61/2000 jõustumist tühistati viidatud artikkel 2.
7 Nevertheless, since the principle of tempus regit actum governs this field in Italy, the provisions abolishing the infringements and the administrative penalties cannot have favourable retroactive effect.
7Kuna Itaalias reguleerib seda valdkonda aga tempus regit actum põhimõte, on võimatu kohaldada tagasiulatuvalt soodsamaid sätteid, mis tühistavad rikkumised ja halduskaristused.
7 — Legislative Decree 276/2003 of 10 September 2003 (Gazzetta Ufficiale of 9 October 2003, No 235).
7 – 10. septembri 2003. aasta seadusandlik dekreet nr 276/2003 (GURI nr 235, 9.10.2003).
(c) those laws, regulations and administrative provisions contrary to the principle of equal treatment when the concern for protection which originally inspired them is no longer well founded shall be revised; and that where similar provisions are included in collective agreements labour and management shall be requested to undertake the desired revision.’
c) muudetakse need võrdse kohtlemise põhimõttega vastuolus olevad õigus- ja haldusnormid, mille kehtestamist tinginud kaitsmisvajadus ei ole enam põhjendatud; kui samalaadsed sätted sisalduvad kollektiivlepingutes, palutakse lepingupooltel teha vajalikud muudatused.”
The Landesgericht Bozen, which is fully aware of the Community and national legal frameworks, has referred the following question to the Court:
Olles täiesti teadlik ühenduse ja siseriiklikust õiguslikust raamistikust, esitab Landesgericht Bozen Euroopa Kohtule järgmise küsimuse:
The Landesgericht Bozen explains in the order for reference that Ruth Volgger, Othmar Michaeler and Subito GmbH infringed Article 2 of Legislative Decree 61/2000.
Landesgericht Bozeni eelotsusetaotluses on sedastatud, et Ruth Volgger, Othmar Michaeler ja äriühing Subito rikkusid seadusandliku dekreedi nr 61/2000 artiklit 2.
Despite the brief account of the facts, it is clear from the order that the Arbeitsinspektorat der Autonomen Provinz Bozen (Employment and Social Security Inspectorate of the Autonomous Province of Bolzano) imposed on Mr Michaeler and Subito GmbH a penalty in the form of a fine of EUR 216 750.
Asjaolude põgusale kirjeldusele vaatamata ilmneb eelotsusetaotlusest, et Arbeitsinspektorat der Autonomen Provinz Bozen (Bolzano autonoomse provitsi tööinspektsioon) karistas O. Michaelerit ja äriühingut Subito trahviga summas 216 750 eurot.
The reference for a preliminary ruling in Case C-55/07 was made in the action contesting the decision to impose the penalty.
Karistust määrava otsuse peale sisseantud kaebuse raames esitati eelotsuse küsimus kohtuasjas C-55/07.
‘Are national provisions (Articles 2 and 8 of Decree-Law No 61/2000) which impose an obligation on employers to send a copy of parttime employment contracts within 30 days of their conclusion to the competent provincial department of the Labour Inspectorate, which imposes a fine of EUR 15 per employee concerned and per day of delay for failure to do so, and which do not set an upper limit for the administrative fine, compatible with Community law provisions and Directive 97/81/EC of 15 December 1997?’
„Kas ühenduse õigusnormidega ja nõukogu 15. detsembri 1997. aasta direktiiviga 97/81/EÜ on kooskõlas siseriiklikud õigusnormid (seadusandliku dekreedi nr 61/2000 artiklid 2 ja 8), mis panevad tööandjale kohustuse esitada tööinspektsiooni pädevale regionaalsele osakonnale 30 päeva jooksul pärast osalise tööajaga töölepingu sõlmimist selle koopia ning maksta koopia esitamatajätmise korral iga asjaomase töötaja kohta iga viivitatud päeva eest trahvi summas 15 eurot, ilma et oleks kindlaks määratud halduskaristuse (rahatrahv) maksimaalne määr?”
By order of 18 April 2007, the President of the Court joined the two cases in the light of their objective connection.
Euroopa Kohtu presidendi 18. aprilli 2007. aasta määrusega liideti kaks kohtuasja nende objektiivse seose tõttu.
During the written stage, observations were lodged by the Italian Government
Kirjalikus menetluses esitasid märkusi Itaalia valitsus ja komisjon.
The order for reference does not provide any more factual information but, as I will explain below, the uncertainty which has arisen necessitates an essentially abstract analysis of the applicable provisions.
Eelotsusetaotluses ei ole mainitud rohkem asjaolusid, kuid nagu allpool on märgitud, nõuab tekkinud kahtlus peamiselt kohaldatavate normide abstraktset analüüsi.
Accordingly, there is no reason why the Court should not give a preliminary ruling in the present proceedings.
Seega ei ole mingit põhjust, mis takistaks Euroopa Kohtul selle eelotsusemenetluse lahendamist.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — JOINED CASES C-55/07 AND C-56/07 and the Commission. Since a hearing was not requested, after the general meeting of 27 November 2007, the case became ready for the preparation of this opinion.
KOHTUJURIST RUIZ-JARABO ETTEPANEK — LIIDETUD KOHTUASJAD C-55/07 JA C-56/07 kohtuasi jõudnud staadiumisse, et esitada käesolev ettepanek.
nondiscrimination on grounds of sex. As the Italian Court points out, the unequal treatment of parttime and fulltime contracts is liable to give rise to indirect discrimination, since women are a group particularly likely to be recruited under the former type of contract.
kohtlemine tuua kaasa kaudse diskrimineerimise, kuna naised on eriliselt seotud selle esimese töölepingu liigiga.
The ambiguity with which the applicable legal framework is described necessitates an explanation of the role of the principle of nondiscrimination on grounds of sex in the Directives on equal treatment.
Kohaldatava õigusliku raamistiku kirjelduse ebamäärasus tingib selle, et tuleb täpsustada, mis rolli etendab soolise diskrimineerimise keelu põhimõte võrdõiguslikkust käsitlevates direktiivides.
In order to provide a useful reply, it is appropriate to consider briefly certain general aspects of the system of sources of Community law.
Tarviliku vastuse andmiseks tuleb lühidalt peatuda ühenduse õiguse allikate süsteemi teatud üldistel aspektidel.
A — A preliminary consideration: the relationship between the general principles of law and Directives 97/81 and 76/207
A. Esialgne kaalutlus: seos õiguse üldpõ­himõtete ja direktiivide 97/81 ning 76/207 vahel
The impact of the general principles of law on Community directives has not always been straightforward.
Õiguse üldpõhimõtete mõju ühenduse direktiividele ei ole alati olnud lihtne.
The emergence of open, indeterminate rules like the principles, together with the teleological nature of directives, is liable to confuse courts when it comes to applying clear criteria in order to resolve a dispute.
Selliste lahtiste ja määratlemata õigusnormide nagu põhimõtted sissetung koos direktiivi teleoloogilise laadiga võib õigusorganeid segadusse ajada hetkel, kui on vaja kasutada selgeid kriteeriume mingi vaidluse lahendamiseks.
The interwoven, complex influence which the two sources of law have on one another calls for clarification.
See vastastikune ja keeruline mõju nende kahe õigusallika vahel vajab täpsustamist.
Before dealing with the substance of the case, it is necessary to identify the applicable legal framework.
Enne kohtuasja sisusse laskumist tuleb täpsustada asjaomast õiguslikku raamistikku.
In the order for reference, the Landesgericht Bozen asks whether the disputed Italian measures are compatible with Directive 97/81 and ‘with Community law’.
Nagu ilmneb eelotsusetaotlusest, kahtleb Landesgericht Bozen, kas vaidluse all olevad Itaalia meetmed on kooskõlas direktiiviga 97/81 ja „ühenduse õigusnormidega”.
That final part of the question, together with the reasoning set out in the order, suggest to me that the referring court harbours uncertainty about whether the Italian legislation conforms to other Community provisions as well.
Sellest viimasest väljendist ja ka kohtumääruse põhjendustest tuleneb, et eelotsusetaotluse esitanud kohtul on kahtlused, kas Itaalia õiguskord on kooskõlas teiste Euroopa õigusnormidega.
The general principles of law perform a heterogeneous function in the Community legal system. On the one hand, they are legal rules comparable to rules of primary
Õiguse üldpõhimõtetel on Euroopa Liidu õiguskorras heterogeenne ülesanne: esiteks on need autonoomsed, esmase õigusega samastatavad õigusnormid, mis määravad teisese õigusakti kehtivuse või siseriikliku
In my view, that reference to Community law concerns the principle of
Nagu Itaalia kohus lisab, võib osalise tööajaga ja täistööajaga töölepingutega kaasnev erinev
That function of the principles becomes more straightforward where they are set down in written law, as has occurred with the principle of nondiscrimination on grounds of nationality (Article 12 EC), since they then acquire a democratic character which they lack when they are created by case-law.
Põhimõtted täidavad seda ülesannet lihtsamalt, kui need on sätestatud kirjalikus õiguses, nagu juhtus kodakondsuse alusel diskrimineerimise keeluga (EÜ artikkel 12), omandades seeläbi demokraatliku laadi, mis neil puudub siis, kui need on loodud kohtupraktikas.
However, in both cases, the principles act as
Siiski kujutavad mõlemad endast kriteeriume teiste normidega kooskõla hindamiseks ja tõlgendamiseks.
That clear duality becomes rather more complex where directives are concerned.
Kohtujurist Mázak kritiseerib oma ettepanekus kohtuasjas Palacios de la Villa 13
8 — Although national courts have a duty to refrain from applying national provisions which conflict with Community law (judgment in Case 106/77 Simmenthal [1978] ECR 629, paragraphs 21 to 24), on occasion they must set such provisions aside (judgment in Case 167/73 Commission v France [1974] ECR 359, paragraph 35).
8 – Kuigi siseriiklikul kohtul on kohustus mitte kohaldada siseriiklikke õigusnorme, mis on vastuolus ühenduse õigusega (9. märtsi 1978. aasta otsus kohtuasjas 106/77: Simmenthal, EKL 1978, lk 629, punktid 21–24), peab ta mõnikord selle kõrvale jätma (4. aprilli 1974. aasta otsus kohtuasjas 167/73: komisjon vs. Prantsusmaa, EKL 1974, lk 359, punkt 35).
That is the case where there is incompatibility between Community provisions and national administrative provisions, the assessment and subsequent annulment of which may be performed by the courts of a number of Member States.
Selline on olukord ühenduse õigusnormide ja siseriiklike haldussätete vahelise vastuolu korral, mille hindamist ja hilisemat tühistamist võivad liikmesriikide kohtud teostada.
That situation confirms that there is not a clear relationship of ‘primacy’ (based on applicability) between Community law and national law, as opposed to a relationship of ‘supremacy’ (founded on validity), since, in some cases, that distinction is distorted. Ferreres Comella, V., ‘La Constitución española ante la cláusula de primacía del Derecho de la Unión Europea’, in Closa Montero, C. (ed.), Constitución española y Constitución europea. Análisis de la Declaración del Tribunal Constitucional, Centro de Estudios Políticos y Constitucionales, Madrid, 2005, p. 92.
See tegelikkus kinnitab, et ühenduse ja siseriikliku õiguskorra vahel ei ole aseptilist „primaarsuse” suhet (mis tugineb kohaldatavusele) võrreldes „ülimuse” suhtega (mis tugineb kehtivusele), kuna teatud olukordades on see erisus moonutatud. Ferreres Comella, V., „La Constitución española ante la cláusula de primacía del Derecho de la Unión Europea”, väljaandes Closa Montero, C. (toimetaja), Constitución española y Constitución europea. Análisis de la Declaración del Tribunal Constitucional, Centro de Estudios Políticos y Constitucionales, Madrid, 2005, lk 92.
9 — In that connection, see Alonso García, R., Derecho Comunitario. Sistema Constitucional y Administrativo de la Comunidad Europea, CEURA, Madrid, 1994, pp. 238 to 244.
9 – Vt selle kohta Alonso García, R., Derecho Comunitario. Sistema Constitucional y Administrativo de la Comunidad Europea, CEURA, Madrid, 1994, lk 238–244.
In addition, Groussot, X., Creation, Development and Impact of the General Principles of Community Law: towards a jus commune europaeum?, Lund University, Lund, 2005, pp. 16 to 27, classifies the principles as supplementary (or subsidiary), regulatory or operational.
Samuti Groussot, X., Creation, Development and Impact of the General Principles of Community Law: towards a jus commune europaeum?, Lund University, Lund, 2005, lk 16–27, jagab põhimõtted täiendavateks (või subsidiaarseteks), reguleerivateks ja operatiivseteks.
The first group deal with lacunae in Community law, the second have a more legislative purpose (freedoms, subsidiarity or institutional fairness), while the third essentially act as criteria for assessing individual acts (proportionality, equality, legal certainty, etc.).
Esimesed hõlmavad ühenduse õiguse lünkasid, teised on normatiivset laadi (vabadused, subsidiaarsus või institutsionaalne lojaalsus) ja kolmandad on peamiselt kriteerium üksikaktide üle otsustamiseks (proportsionaalsus, võrdsus, õigus kindlus …).
16.12 — Judgment in Mangold, cited in footnote 10, paragraph 75.13 — Case C-411/05 Palacios de la Villa [2007] ECR I-8531.
13 – 15. veebruari 2007. aasta ettepanek kohtuasjas C-411/05: Palacios de la Villa (EKL 2007, lk I-8531).
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — JOINED CASES C-55/07 AND C-56/07 a whole.
KOHTUJURIST RUIZ-JARABO ETTEPANEK — LIIDETUD KOHTUASJAD C-55/07 JA C-56/07 arvates rikub see tervet õiguskorda.
14I share the view of the advocate general, since the subsidiary applicability of the principles not only gives rise to a lack of legal certainty but also distorts the nature of the system of sources, converting typical Community acts into merely decorative rules which may be easily replaced by the general principles.
14Olen nõus kohtujuristi arvamusega, kuna põhimõtete subsidiaarne kohaldamine tekitab mitte üksnes õiguskindluse puudumist, vaid moonutab ka õigusallikate süsteemi laadi, muutes tüüpilised ühenduse õigusaktid dekoratiivseteks normideks, mida on kerge üldpõhimõtetega asendada.
15 matters which fall within the scope of that directive, it would seriously detract from the latter’s function and nature.
15 reguleeriks selle normi kohaldamisalasse jäävaid küsimusi põhimõtted, siis saaks tõsiselt kahjustatud selle normi ülesanne ja laad.
It would be preferable, where they are invoked in cases concerning directives, if the general principles of law acted as criteria for interpretation.
Olukorras, kus õiguse üldpõhimõtteid osundatakse kohtuasjas, kus viidatakse direktiivile, näib olevat sobivam, kui need põhimõtted täidaksid tõlgenduskriteeriumide rolli.
In that way, the relationship between the principles and directives would create a climate more likely to guarantee legal certainty and more in keeping with the institutional equilibrium underlying a system of sources such as the Community one. 16
Nii tagaks põhimõtete ja direktiivide vaheline suhe veelgi tõhusamalt õiguskindlust ning institutsioonilist tasakaalu, mis on omane sellisele allikate süsteemile nagu ühenduse oma. 16
I believe that the Court should be very cautious when applying directives and general principles of law simultaneously.
Euroopa Kohus peab olema väga ettevaatlik, käsitledes samaaegselt direktiive ja õiguse üldpõhimõtteid.
Indeed, their coexistence would be of more use to the Court if it were argued that directives, once they have become part of the legal system, must be interpreted in such a way that they complement the general principles but the two are not placed on an equal footing, because if, following the adoption of a directive, the principles were to govern
Nende kooseksisteerimine oleks kindlasti juristidele palju produktiivsem, kui võtta seisukoht, et kui direktiivid on juba õiguskorda üle võetud, siis pakuvad põhimõtted nende tõlgendamisel täiendust, kuid need kaks ei ole omavahel võrdsed; kui pärast direktiivi vastuvõtmist
In those circumstances, the question referred by the Landesgericht Bozen calls for an assessment of whether the uncertainties raised may be resolved using Community legislation, in which case the general principles would be used exclusively as tools for interpreting the directives. However, if there are no applicable directives, the general principles of Community law would come into play as autonomous rules of law.
Neis tingimustes on Landesgericht Bozeni küsimusele vastamiseks vaja hinnata, kas esitatud küsimusi saab lahendada ühenduse õigusnormidega; jaatava vastuse korral oleks üldpõhimõtted üksnes direktiivide tõlgendamise vahend; kui aga ei ole kohaldatavaid direktiive, siis tulevad ühenduse õiguse üldpõhimõtted mängu iseseisvate normatiivsete allikatena.
14 — The opinion of Advocate General Mázak in Palacios de la Villa is most illuminating both for its grounds and for the clarity with which the advocate general expresses his disagreement with the Mangold case-law.
14 – Kohtujurist Mázaki ettepanek kohtuasjas Palacios de la Villa on eriti kujundlik nii oma põhjenduste poolest kui ka selguse poolest, millega väljendatakse erimeelsust Mangoldi doktriini suhtes.