natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The maximum reduction shall, however, not exceed 5% of the overall amount referred to in paragraph 1.
Kui seejärel määratakse kindlaks veelkordne rikkumine, määratakse kohaldatav vähendusprotsent nii, et eelmine korrutustulemus korrutatakse vajaduse korral kolmega enne 15% piirmäära kohaldamist, nagu on sätestatud teise lõigu viimases lauses.
Once the maximum percentage of 15% has been reached, the competent authority shall inform the farmer concerned that if the same noncompliance is determined again, it shall be considered that he has acted intentionally within the meaning of Article 67.
Tulemuseks saadud vähendusprotsendid liidetakse. Siiski maksimaalne vähendamine ei ületa 5% lõikes 1 viidatud kogusummast.
Where the intentional noncompliance relates to a particular aid scheme, the farmer shall be excluded from that aid scheme for the calendar year in question.
Kui tahtlik rikkumine on seotud konkreetse toetuskavaga, arvatakse põllumajandustootja sellest toetuskavast välja kõnealuseks kalendriaastaks.
In the case where a repeated noncompliance is determined together with another noncompliance or another repeated noncompliance, the resulting percentage reductions shall be added together.
Juhul kui määratakse kindlaks korduv rikkumine samaaegselt muu rikkumisega või muu korduva rikkumisega, liidetakse sellest tulenevad vähendusprotsendid.
Without prejudice to the third subparagraph of paragraph 4, the maximum reduction shall, however, not exceed 15% of the overall amount referred to in paragraph 1.
Ilma et see piiraks lõike 4 kolmanda lõigu kohaldamist, ei tohi maksimaalne vähendamine siiski ületada 15% lõikes 1 osutatud kogusummast.
In cases of extreme extent, severity or permanence or where repeated intentional noncompliances have been determined, the farmer shall, moreover, be excluded from the aid scheme concerned in the following calendar year.’
Äärmusliku ulatuse, raskusastme või kestvuse korral või kui on määratletud korduvaid tahtlikke rikkumisi, arvatakse põllumajandustootja asjaomasest toetuskavast välja veel ka järgmiseks kalendriaastaks.”
Application of reductions and exclusions in cases of intentional noncompliance
Vähendamiste ja väljaarvamiste kohaldamine tahtliku rikkumise puhul
Temporal application of the administrative penalties for which the Community instruments provide
Ühenduse õigusaktides sätestatud halduskaristuste ajaline kohaldamine
Without prejudice to Article 71, where the noncompliance determined has been committed intentionally by the farmer, the reduction to be applied to the overall amount referred to in the first subparagraph of Article 66(1) shall, as a general rule, be 20% of that overall amount.
Ilma et see piiraks artikli 71 kohaldamist, kui määratletud rikkumine on olnud põllumajandustootja poolt tahtlik, on artikli 66 lõike 1 esimeses lõigus viidatud kogusummale kohaldatavaks vähendamiseks üldreeglina 20% sellest kogusummast.
Article 1 of Regulation No 2988/95 reads as follows:
Määruse nr 2988/95 artikkel 1 on sõnastatud järgmiselt:
For the purposes of protecting the European Communities’ financial interests, general rules are hereby adopted relating to homogenous checks and to administrative measures and penalties concerning irregularities with regard to Community law.
Euroopa ühenduste finantshuvide kaitsmiseks võetakse käesolevaga vastu üldised eeskirjad ühenduse õiguse suhtes toimunud eeskirjade eiramise ühtse kontrolli ning haldusmeetmete ja -karistuste kohta.
However, the Paying Agency may, on the basis of the assessment provided by the competent control authority in the control report in accordance with Article 48(1)(c), decide to reduce that percentage to no less than 15% or, where appropriate, to increase that percentage to up to 100% of that overall amount.
Makseasutus võib pädeva kontrolliasutuse poolt kontrolliaruandes esitatud hinnangu alusel kooskõlas artikli 48 lõike 1 punktiga c siiski otsustada vähendada seda protsenti, kuid mitte alla 15%, või vajaduse korral suurendada seda 100%ni sellest kogusummast.
“Irregularity” shall mean any infringement of a provision of Community law resulting from an act or omission by an economic operator, which has, or would have, the effect of prejudicing the general budget of the Communities or budgets managed by them, either by reducing or losing revenue accruing from own resources collected directly on behalf of the Communities, or by an unjustified item of expenditure.’
„Eeskirjade eiramine” tähendab ühenduse õiguse mis tahes sätte rikkumist ettevõtja tegevuse või tegevusetuse kaudu, mis kahjustab või kahjustaks ühenduste üldeelarvet või nende juhitavaid eelarveid kas otse ühenduste nimel kogutud omavahenditest laekunud tulu vähenemise või kaotamise või põhjendamatu kuluartikli tõttu.” der Gemeinsamen Agrarpolitik) 18 näeb ette, et ammlehmatoetust tuleb alates 1. jaanuarist 2005 maksta selliselt, et see on osa määruse nr 1782/2003 III jaotises sätestatud lahutatud ühtsest otsemaksest. Lisaks kehtestab see seadus segamudeli, milles on kombineeritud ajalooline lähenemine ja piirkondlik lähenemine.
Article 2(2) of that regulation then provides that:
Sama määruse artikli 2 lõige 2 näeb ette:
In May 2001, Mr Jager, a farmer, applied to the Amt for suckler cow premia in respect of 71 bovine animals for 2001.
2001. aasta mais taotles põllumajandusettevõtja R. Jager ametilt ammlehmatoetust 71 veise eest 2001. aasta kohta.
‘No administrative penalty may be imposed unless a Community act prior to the irregularity has made provision for it.
„Halduskaristust ei tohi määrata, kui seda ei ole ühenduse õigusaktis sätestatud enne eeskirjade eiramist.
In the event of a subsequent amendment of the provisions which impose administrative penalties and are contained in Community rules, the less severe provisions shall apply retroactively.’
Kui ühenduse eeskirjades kehtestatud halduskaristusi määravaid sätteid muudetakse hiljem, kohaldatakse tagasiulatuvalt kergemaid sätteid.”
By a decision of 24 January 2002, the Amt rejected his application absolutely, on the ground that an on-the-spot check had revealed irregularities within the meaning of Article 10c(1) of Regulation No 3887/92, and that the discrepancy that had been found represented more than 20% of the eligible animals.
24. jaanuari 2002. aasta otsusega jättis amet taotluse tervikuna rahuldamata põhjendusel, et kohapealse kontrolli käigus tuvastas ta rikkumisi määruse nr 3887/92 artikli 10c lõike 1 tähenduses, kuna tuvastatud erinevus oli suurem kui 20% toetuskõlblike loomade arvust.
When his objection was unsuccessful, Mr Jager brought judicial proceedings before the Verwaltungsgericht Schwerin (Administrative Court, Schwerin) (Germany).
Pärast tulemusteta jäänud kaebust esitas R. Jager 25. juulil 2002 hagi Verwaltungsgericht Schwerinile (Schwerini halduskohus, Saksamaa).
JAGER that the provisions relating to ‘livestock’ premia, laid down in Articles 57 to 63 of Regulation No 796/2004, have ceased to be applicable in that Member State.
JAGER artiklites 57–63 ette nähtud sätted loomapidamistoetuste kohta ei kuulu selles liikmesriigis enam kohaldamisele.
In its order for reference, that court notes that, having regard both to the abovementioned judgment in Gerken and to Article 2(2) of Regulation No 2988/95, which establishes the principle of the retroactive application of less severe penalties, Regulation No 118/2004 is, in any event, relevant in the main proceedings, having introduced, in Article 39 of Regulation No 2419/2001, an upper limit on penalties, namely by stipulating that the reduction in the aid may not be more than 20% of the total amount to which the farmer is entitled.
Eelotsusetaotluse esitamise otsuses märgib nimetatud kohus, et võttes arvesse eespool viidatud kohtuotsust Gerken ja määruse nr 2988/95 artikli 2 lõiget 2, mis käsitlevad kergemate sanktsioonide tagasiulatuva kohaldamise põhimõtet, on määrus nr 118/2004 põhikohtuasjas igal juhul asjakohane, kuna selle määrusega lisati määruse nr 2419/2001 artiklisse 39 maksimaalne sanktsioon, st et toetuse vähendamine ei või ületada 20% summast, millele ettevõtjal on õigus.
Consequently, the Verwaltungsgericht decided to stay proceedings and submit to the Court of Justice the following question for a preliminary ruling: ‘[i]s a provision imposing a more favourable penalty (concerning livestock aid) to be applied retroactively even if that provision in principle only applies for a period of time during which livestock aid in the Member State concerned is no longer granted as a direct payment has been introduced?’
Seetõttu otsustas nimetatud kohus menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule eelotsuse küsimuse selle kohta, „kas õigusnormi, mis näeb ette kergema sanktsiooni (loomapidamistoetusega seonduvalt), tuleb tagasiulatuvalt kohaldada ka siis, kui see õigusnorm on põhimõtteliselt kohaldatav üksnes sellise ajavahemiku suhtes, mil asjaomases liikmesriigis loomade eest makstavaid lisatasusid enam ei maksta, vaid on üle mindud otsetoetuste süsteemile”.
However, the Verwaltungsgericht takes the view that Regulation No 796/2004, which applies to aid applications made in respect of marketing years or reference periods commencing on 1 January 2005, is still more favourable for Mr Jager.
Nimetatud kohus leiab siiski, et määrus nr 796/2004, mida kohaldatakse turustusaastate või lisatasuperioodide kohta alates 1. jaanuarist 2005 esitatud toetusetaotlustele, on R. Jageri suhtes veelgi soodsam.
In point of fact, the provisions of Articles 57 to 63 of that regulation, which, according to the Verwaltungsgericht, largely reproduce those of Articles 36 to 43 of Regulation No 2419/2001, no longer contain a provision similar to Article 39 of the latter regulation.
Selle määruse artiklites 57–63, mis suures osas kordavad määruse nr 2419/2001 artikleid 36–43, ei leidu enam viimati nimetatud määruse artikliga 39 analoogset sätet.
Thus, the absence of a penalty is the most favourable option possible for Mr Jager.
Seega on vähim võimalik sanktsioon R. Jagerile sanktsiooni puudumine.
The Court has recently held that the principle of the retroactive application of a more lenient penalty forms part of the constitutional traditions common to the Member States and, accordingly, must be considered to be one of the general principles of Community law which the Court ensures are respected and with which national courts are required to comply. 19
Euroopa Kohus on hiljuti rõhutanud, et kergema karistuse tagasiulatuva kohaldamise põhimõte kuulub liikmesriikide ühiste riigiõiguslike tavade hulka, nii et seda tuleb käsitleda ühenduse õiguse üldpõhimõttena, mille täitmise tagab Euroopa Kohus ja mida siseriiklik kohus peab järgima. 19
19 — See, to that effect, the abovementioned judgments in Berlusconi and Others (paragraphs 67 to 69) and Campina (paragraph 32).
19 – Vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsused Berlusconi jt (punktid 67–69) ja Campina (punkt 32).
However, the Verwaltungsgericht Schwerin queries whether that more favourable penalty may be applied in this case, given that, since 1 January 2005, the suckler cow premium has been granted, in Germany, in the form of a single payment, with the result
Verwaltungsgericht Schwerin esitab sellele vaatamata küsimuse, kas sellist soodsamat sanktsiooni võib käesoleval juhul kohaldada, kuigi Saksamaal makstakse alates 1. jaanuarist 2005 ammlehmatoetust ühtse otsemaksena, nii et määruse nr 796/2004
That principle is more specifically laid down in the second sentence of Article 2(2) of Regulation No 2988/95. 20
See põhimõte on täpsema väljenduse leidnud määruse nr 2988/95 artikli 2 lõike 2 teises lauses. 20
In its abovementioned judgment in Gerken, the Court made the application of Article 2(2) subject to the following four conditions: 21
Eespool viidatud kohtuotsuses Gerken seadis Euroopa Kohus viimati nimetatud sätte kohaldamise sõltuvusse nelja järgmise tingimuse täitmisest: 21
— there must be an irregularity within the meaning of Article 1(2) of Regulation No 2988/95;
– eeskirjade eiramine määruse nr 2988/95 artikli 1 lõike 2 tähenduses;
The Amt actually identified irregularities in terms of the provisions of Article 10c(1) of Regulation No 3887/92 concerning the identification and registration of unclaimed bovine animals.
Amet tuvastas eeskirjade eiramisi osas, mis puudutab määruse nr 3887/92 artikli 10c lõiget 1 seoses toetusetaotlusega hõlmamata veiste identifitseerimise ja registreerimisega.
These certainly constitute ‘irregularities’ within the meaning of Article 1(2) of Regulation No 2988/95.
Siin on tõepoolest tegemist eeskirjade eiramisega määruse nr 2988/95 artikli 1 lõike 2 tähenduses.
— that irregularity must give rise to the application of an administrative penalty within the meaning of Article 2(2) of Regulation No 2988/95;
– selle eeskirjade eiramise suhtes peab olema kohaldatav määruse nr 2988/95 artikli 2 lõikes 2 sätestatud hal dus karistus;
— the Community rules which provided for that penalty must have been subject to a subsequent change;
– ühenduse sätted, millega see sanktsioon kehtestati, peavad olema hiljem muudetud;
The existence of those irregularities gave rise to the application of Article 10c(3) of Regulation No 3887/92 which, let us recall, provides that if the difference found during an on-the-spot check is greater than 20% of the number of eligible animals established, no premium is to be granted for the 12 months prior to that on-the-spot check.
Nende eiramistega kaasnes määruse nr 3887/92 artikli 10c lõike 3 kohalda -mine, mis – tuletan meelde – näeb ette, et kui kohapealse kontrolli käigus tuvastatud erinevus on suurem kui 20% tuvastatud toetuskõlblike loomade arvust, siis ei anta kohapealsele kontrollile eelnenud kaheteistkümne kuu eest ühtegi toetust. Loomapidamistoetuse vähendamine või
The reduction in the amount of or, indeed, cancellation of the ‘livestock’ aid clearly constitutes an ‘administrative penalty’ within the meaning of Article 2(2) of Regulation No 2988/95. 22
sellest ilma jätmine kujutab endast halduskaristust määruse nr 2988/95 artikli 2 lõike 2 tähenduses. 22
20 — Campina, paragraph 33.
20 – Eespool viidatud kohtuotsus Campina (punkt 33).
See also point 27 of the Opinion of Advocate General Léger of 11 December 2003 in the case which gave rise to that judgment.
Vt samuti selles kohtuasjas tehtud kohtujurist Léger’ 11. detsembri 2003. aasta ettepanek, punkt 27.
22 — Gerken, paragraph 50.
22 – Eespool viidatud kohtuotsus Gerken (punkt 50).
However, the parties which have submitted observations to the Court disagree as to whether Regulation No 796/2004 must also be taken into account in determining the reductions and exclusions which are applicable to Mr Jager, since that regulation could produce a still more lenient penalty for him.
Euroopa Kohtule märkused esitanud pooled on aga erimeelt küsimuses, kas määrust nr 796/2004, mis tooks R. Jageri jaoks kaasa veelgi kergema sanktsiooni, tuleb võtta arvesse talle kohaldatavate vähendamiste ja väljaarvamiste määratlemisel.
Article 39 of Regulation No 2419/2001 subsequently amended the Community rules on administrative penalties and, as amended by Article 1(11)(a) of Regulation No 118/2004, introduced a ceiling on the reduction to be applied in the event of a failure to respect the Community rules applicable to the identification and registration of unclaimed bovine animals, that is to say, 20% of the total amount of the aid to which the farmer is entitled, in respect of the relevant premium period, under the schemes for aid for bovine animals.
Hiljem muudeti määruse nr 2419/2001 artiklit 39 seoses halduskaristusi reguleerivate ühenduse õigusnormide muutmisega ning selle artikli määruse nr 118/2004 artikli 1 punkti 11 alapunktiga a muudetud redaktsioonis kehtestati ülempiir vähendamisele, mida kohaldatakse toetusetaotlusega hõlmamata veiste identifitseerimist ja registreerimist reguleerivate ühenduse normide eiramise korral, s.o 20% toetuse kogusummast, mida talupidajal on õigus saada asjaomase lisatasuperioodi kohta veiste toetuskava raames.
That article is clearly designed to amend the rules on administrative sanctions in such a way as to reduce the severity of the penalty that applies if the Community rules applicable to the identification and registration of unclaimed bovine animals have not been respected. 23
Selle sätte eesmärgiks on ilmselgelt muuta halduskaristusi käsitlevaid sätteid, et leevendada sanktsiooni raskust, mida kohaldatakse toetustaotlusega hõlmamata veiste identifitseerimist ja registreerimist puudutavate ühenduse õigusnormide eiramise korral. 23
I should first point out that, in their observations, the Greek Government and the Commission have noted an error on the part of the national court when it states that Articles 57 to 63 of Regulation No 796/2004 contain no provision corresponding to Article 39 of Regulation No 2419/2001 and concludes, on that basis, that Regulation No 796/2004 no longer provides for a penalty if the Community rules applicable to the identification and registration of unclaimed bovine animals have not been respected, which would, consequently, produce a more favourable outcome for the farmer.
Kõigepealt tuleb rõhutada, et Kreeka valitsus ja komisjon osutasid oma märkustes eelotsusetaotluse esitanud kohtu veale, kus viimane väidab, et määruse nr 796/2004 artiklites 57–63 ei leidu määruse nr 2419/2001 artiklile 39 vastavat sätet ning järeldab selle põhjal, et määrus nr 796/2004 ei näe enam ette mingit karistust selle eest, kui ei ole täidetud toetusetaotlusega hõlmamata veiste identifitseerimise ja registreerimise nõuded, mis oleks kokkuvõttes põllumajandustootja suhtes soodsam.
Pursuant to the second sentence of Article 2(2) of Regulation No 2988/95, the 20% ceiling must, in any event, apply to the penalty which Mr Jager incurred in relation to his application for ‘livestock’ aid, even though that application is caught by the temporal scope of Regulation No 3887/92.
Määruse nr 2988/95 artikli 2 lõike 2 teise lause kohaselt tuleb R. Jagerile seoses tema loomapidamistoetuse taotlusega määratud sanktsiooni suhtes igal juhul kohaldada 20% piirmäära, kuigi see taotlus kuulub määruse nr 3887/92 ajalisse kohaldamisalasse.
23 — That this was the intention of the Community legislature is also apparent from the second sentence of recital (6) in the preamble to Regulation No 118/2004, according to which ‘[s]ome of these provisions should be amended so as to ensure that the reductions and exclusions are at all times strictly graded according to the gravity of the irregularity’.
23 – See ühenduse seadusandja tahe nähtub samuti määruse nr 118/2004 kuuenda põhjenduse teisest lausest, mille kohaselt „[tuleks] mõningaid [määruse nr 2419/2001] sätetest muuta, tagamaks vähendamiste ja väljaarvamiste range järgimine igal ajal vastavalt eeskirjade eiramise tõsidusele”.
I too consider it incorrect to take the view that a failure to respect the rules applicable to the identification and registration of unclaimed bovine animals can no longer give rise to a penalty on the basis of Regulation No 796/2004.
Leian samuti, et järeldus, mille kohaselt toetusetaotlusega hõlmamata veiste identifitseerimist ja registreerimist puudutavate nõuete täitmata jätmise eest ei määrata määruse nr 796/2004 alusel enam sanktsiooni, on vale.
OPINION OF MR BOT — CASE C-420/06 down in Articles 66 and 67 of Regulation No 796/2004 applies retroactively to an aid application which is caught by the temporal scope of Regulation No 3887/92. 26
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-420/06 küsimuses, kas määruse nr 2988/95 artikli 2 lõike 2 teist lauset tuleb tõlgendada selliselt, et määruse nr 796/2004 artiklites 66 ja 67 sätestatud sanktsioonisüsteem kuulub tagasiulatuvalt kohaldamisele toetusetaotluse suhtes, mis kuulub määruse nr 3887/92 ajalisse kohaldamisalasse. 26
In point of fact, those requirements are now caught by the crosscompliance obligations that a farmer receiving direct payments is required to meet, pursuant to Article 3(1) of Regulation No 1782/2003.
Tegelikult on need nõuded nüüdsest osa nõuetest, mida põllumajandustootja, kellele makstakse otsemakset, on vastavalt määruse nr 1782/2003 artikli 3 lõikes 1 sätestatule kohustatud täitma.
I would point out here that according to Annex III(A)(8) to that regulation, Articles 4 and 7 of Regulation No 1760/2000 are included among the ‘statutory management requirements’, which are themselves a component of the rules which have to be respected in relation to cross-compliance.
Selles osas tuletan meelde, et selle määruse III lisa punkti A alapunktis 8 osutatakse määruse nr 1760/2000 artiklitele 4 ja 7 kui osale „kohustuslikest majandamisnõuetest”, mis ise on omakorda osa nõuetele vastavust käsitlevatest normidest.
In relation to that question as now reworded, Mr Jager’s representative maintained, at the hearing, that Regulation No 796/2004 ought, as far as possible, to be taken into account, in order to determine the least severe penalty for Mr Jager, by calculating, on a comparative basis, the reduction that would result from Article 39 of Regulation No 2419/2001, as amended by Regulation No 118/2004.
Selliselt sõnastatud küsimuse osas väitis R. Jageri esindaja kohtuistungil, et määrust nr 796/2004 tuleks võimalikult suures ulatuses arvesse võtta määratlemaks, milline on tema jaoks kõige soodsam sanktsioon, tehes vastavad arvutused võrreldes määruse nr 2419/2001 artiklist 39 (määrusega nr 118/2004 muudetud redaktsioonis) tuleneva vähendamisega.
It follows that, in circumstances such as those of the main proceedings, in which it has been established that those rules have not been respected in relation to unclaimed animals, the scheme of penalties which is relevant in cases of failure to respect these requirements pertaining to the identification and registration of unclaimed bovine animals is the scheme laid down in Articles 66 and 67 of Regulation No 796/2004. 24
Sellest tuleneb, et veiste identifitseerimist ja registreerimist reguleerivate normide puhul on sellisel juhul nagu põhikohtuasjas, kus on tuvastatud nimetatud normide eiramine seoses toetusetaotlusega hõlmamata loomadega, asjakohane määruse nr 796/2004 artiklites 66 ja 67 ettenähtud sanktsioonisüsteem. 24
The Amt, by contrast, takes the view that it is objectively impossible to apply the penalties for which Regulation No 796/2004 provides, since the single payment had yet to be accorded during the year when the application was made, namely 2001.
Seevastu amet leiab, et määrusega nr 796/2004 sätestatud sanktsioonide kohaldamine on objektiivselt võimatu, kuna taotlemise aasta, s.o 2001. aasta eest ei olnud otsemakset veel määratud.
Consequently, in order to provide the national court with an answer which will be of use to it and enable it to determine the case before it, 25the question submitted should, as the Commission suggests, be rephrased to enable the Court to determine whether the second sentence of Article 2(2) of Regulation No 2988/95 must be interpreted as meaning that the scheme of penalties laid
Nagu ka komisjon soovitab, tuleks selleks, et anda eelotsusetaotluse esitanud kohtule tarvilik vastus, mis võimaldaks viimasel pooleliolev kohtuasi lahendada, 25eelotsuse küsimus selliselt ümber sõnastada, et Euroopa Kohus võtaks seisukoha
24 — That analysis is borne out by the second sentence of recital (68) in the preamble to Regulation No 796/2004.
24 – Seda analüüsi toetab määruse nr 796/2004 põhjenduse 68 teine lause.
26 — I consider that were the scheme of penalties which is material in terms of the substantive scope to be the scheme which appears in Article 59 of Regulation No 796/2004, it should be pointed out that it is not, in any event, currently applicable in Germany, since that Member State opted to decouple ‘livestock’ premia, and is not, a fortiori,retroactively applicable.
26 – Leian, et juhul, kui asjakohane sanktsioonisüsteem esemelises mõttes oleks määruse nr 796/2004 artiklis 59 sätestatu, siis tuleks märkida, et see ei ole praegu igal juhul Saksamaal kohaldatav, kuna see liikmesriik on otsustanud loomapidamistoetused lahutada, ning seetõttu ei ole see tagasiulatuvalt kohaldatav.