natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Longer periods may be set for certain types of commitment, depending on their environmental effects.
Teatud tüüpi kohustustele võib määrata pikemad perioodid, olenevalt nende keskkonnamõjudest.
It is obligatory for Member States to offer such agri-environ-ment schemes to farmers. This illustrates the political priority attached to these schemes.
See, et liikmesriigid on kohustatud oma põllumeestele selliseid põllumajanduse keskkonnakaitse skeeme pakkuma, illustreerib hästi nendele skeemidele omistatud poliitilist tähtsust.
EU legislation on genetically-modified organisms (GMOs) has been in place since the early 1990s and extended and refined since then.
Geneetiliselt muundatud organisme (GMOd) käsitlevad ELi õigusaktid on olnud olemas alates 1990ndate aastate algusest ning neid on hiljem viimistletud ja laiendatud.
The EU introduced specific legislation designed to protect its citizens' health and the environment (while also creating a unified market for biotechnology).
EL kehtestas konkreetsed õigusaktid, et kaitsta oma kodanike ja keskkonna tervist (luues samas ka biotehnoloogiale ühtse turu).
There is an approval process based on a case-by-case assessment of the risks to human health and the environment before any GMO or product consisting of or containing GMOs (such as maize, oilseed rape or micro-organisms) can be released into the environment or placed on the market.
Toimib kinnitamisprotsess, mis põhineb inimtervise ja keskkonnaohu hindamisel iga üksikjuhtumi puhul eraldi, enne kui ükski GMO või toode, mis koosneb GMOst või sisaldab GMOd (näiteks mais, raps või mikroorganismid) viiakse keskkonda või lubatakse turule.
Keeping consumers confident about food safety
Tarbijatele kindlustunde tagamine toiduohutuse osas
over BSE and dioxin-contaminated feed.
BSE ja dioksiinidega reostatud sööda tõttu, toimusid põhjalikud uuendused.
The purpose was to make sure that EU food safety laws were as comprehensive as possible and that consumers have as much information as possible about potential risks and what is being done to minimise them.
Nende eesmärk oli tagada, et ELi toiduohutuse seadused oleksid nii kõikehõlmavad kui võimalik ning et tarbijatel oleks võimalikult palju infot potentsiaalsete riskide ja selle kohta, mida tehakse nende minimeerimiseks.
Food safety starts on the farm.
Toiduohutus algab talust.
EU rules apply from farm to fork’, whether the food is produced in the EU or is imported from elsewhere in the world.
ELi reeglid kehtivad alates laudast/põllult kuni toidulauani, ükskõik, kas toit on toodetud ELis või imporditud mujalt maailmast.
There are four important elements to the EU’s food safety strategy:
ELi toiduohutuse strateegia koosneb neljast olulisest elemendist:
• rules on the safety of food and animal feed;
• reeglid toidu ohutuse ja loomasööda kohta;
• independent and publicly available scientific advice;
• sõltumatud ja avalikult kättesaadavad teaduslikud nõuanded;
FOOD SAFETY
TOIDUOHUTUS
• recognition of the consumer’s right to make choices based on complete information about where food has come from and what it contains.
• eeskirjade täitmise tagamine ja protsesside kontrollimine;
Europe’s consumers want food that is safe and wholesome.
Euroopa tarbijad tahavad toitu, mis on ohutu ja tervislik.
The concern of the EU is to make sure that the food we eat is of the same high standard for all its citizens.
ELi roll on tagada, et toit, mida me sööme, oleks samasuguse ühtlaselt kõrge standardiga kõikide kodanike jaoks.
Work to improve food safety is continuous, but there was a major overhaul in response to headlinehitting food safety scares in the 1990s, for example
Töö toiduohutuse parandamisel on pidev, kuid vastusena ajaleheveergudele jõudnud toiduohutusega seotud kartustele 1990ndatel, näiteks
Food safety does not mean food uniformity.The system for ensuring food safety is common to all EU countries, but it allows for diversity in methods of production and in national tastes.
• tõsiasja tunnistamine, et tarbijal on õigus teha otsuseid, mis põhinevad täielikul teabel toidu päritolu ja sisalduse kohta.
Developments in the CAP have occurred not only because of changes in farming, but also in response to the demands of societyasawhole.Theseincludethe increasing concern about food hygiene and safety and animal welfare.
Muudatused CAPis pole toimunud ainult muudatuste tõttu põllumajanduses, vaid ka vastusena kogu ühiskonna nõudmis-tele.Nendehulkakuulubkasvavmuretoiduhügieeni ja -ohutuse ning loomakaitse pärast.
Here the CAP and other EU policies have been considerably strengthened since the 1990s.
Selles osas on CAPi ja teisi ELi poliitikaid alates 1990ndatest aastatest märkimisväärselt tugevdatud.
ANIMAL HEALTH AND WELFARE
Toidu ohutus ei tähenda toidu ühetaolisust.
If food is to be safe, the animals it comes from must be healthy.
LOOMADE TERVISHOID JA LOOMAKAITSE
The need to keep animals healthy through good veterinary practice and to prevent outbreaks of contagious animal diseases, such as foot-and-mouth disease, swine fever, or bird flu is an EU priority.
CAPi PANUS vasikaid kasvatada ning millistes neid transportida ja tappa.
To prevent diseased animals entering the food chain, all animals and animal products must meet strict health requirements before they can be imported into or traded within the EU.
Neid reegleid uuendatakse järjepidevalt, võttes arvesse uusi teaduslikke andmeid, ning need on ühed rangeimad kogu maailmas.
Ensuring food safety and high welfare standards is not just a matter of regulations.
Toiduohutust ja kõrgeid loomakaitsestandardeid ei saa tagada ainult õigusnormide kehtestamise teel.
The CAP offers farmers incentives to improve their performance in these areas.
CAP pakub põllumeestele stiimuleid oma tegevuse parandamiseks nendes valdkondades.
Because respecting the standards benefits society as a whole, and yet may impose considerable costs on farmers, financial support is available to help farmers make improvements in these areas.
Kuna normidest kinnipidamine on kasulik kogu ühiskonnale, kuigi see võib põllumeestele kaasa tuua märkimisväärseid kulutusi, on saadaval finantsabi, et aidata põllumeestel nendes valdkondades edusamme teha.
Increasing numbers of European consumers are concerned about the welfare of the animals that provide them with their meat, eggs and dairy products.
Et toit oleks ohutu, peavad loomad, kellelt see pärineb, olema terved. Vajadus hoida loomi veterinaarpraktika hea tava kaudu tervena ja hoida ära selliste nakkushaiguste puhangud nagu suu- ja sõrataud, sigade katk või linnugripp on ELi prioriteetideks.
It is a principle underlying EU policy that animals should not be subjected to avoidable pain or suffering.
Kui puhang siiski aset leiab, jälgitakse seda hoolega ning astutakse samme selle leviku tõkestamiseks.
This is reflected in clear rules on the conditions in which hens, pigs and calves may be reared and in which farm animals can be transported and killed.
Et hoida ära haigete loomade sattumine toiduahelasse, peavad loomad ja loomatooted vastama rangetele tervishoiunõuetele, enne kui neid võib importida ELi või nendega ELi piires kaubelda.
These rules are regularly updated in the light of new scientific data, and are some of the most rigorous in the world.
Uuringud näitavad, et põllumajandusloomad on tervemad ja toodavad paremat toitu, kui neid hästi koheldakse ning neil on võimalik loomulikult käituda.
Research shows that farm animals are healthier, and produce better food, if they are well treated and able to behave naturally.
Üha enam Euroopa tarbijaid on mures neid liha, munade ja piimatoodetega varustavate loomade heaolu pärast.
Physical stress (e.g. from being kept, transported or slaughtered in poor conditions) can adversely affect not only the health of the animal but also the quality of meat.
ELi poliitika aluseks on printsiip, et loomad ei pea taluma valu või kannatusi, mida tegelikult on võimalik vältida. Seda peegeldavad selged reeglid selle kohta, millistes tingimustes võib kanu, sigu ja
Numerous opinion polls in both EU-15 and new Member States clearly demonstrate that a living and sustainable countryside matters to European citizens.
Arvukad arvamusküsitlused nii EL-15 riikides kui ka uutes liikmesriikides näitavad selgesti, et elujõuline ja jätkusuutlik maaelu on Euroopa kodanike jaoks oluline.
Another important measure is the bottom-up approach of the public/private partnership initiative known as Leader+, whereby local rural development projects are funded by both the EU and national governments and private bodies.
Teine oluline meede on alt ülespoole suunatud lähenemine avaliku ja erasektori partnerluse algatusele, mida tuntakse nime Leader+ all, mille abil finantseerivad kohalikke maaelu arendusprojekte nii EL kui ka riikide valitsused ja eraasutused.
The main emphasis is on providing local communities with the possibility of selecting and funding projects which suit the local environment and can have long term benefits.
Põhirõhk on sellel, et võimaldada kohalikel kogukondadel valida ja finantseerida projekte, mis on kooskõlas kohaliku keskkonnaga ja millest võib tuleneda pikaajaline kasu.
In addition, the Leader approach encourages the generation of novel ways to provide sustainable rural development which, through sharing with others across the EU, can go far beyond the initial project and can influence and enhance rural development policy.
Lisaks toetab algatuse Leader+ kontseptsioon uudsete lähenemisviiside genereerimist, et tagada maal jätkusuutlik areng. Kui neid kogemusi jagatakse teistega üle kogu ELi, võivad need esialgsest projektist palju kaugemale areneda ning täiustada maaelu arenduspoliitikat.
Landscapes and the countryside are places where people live, work, travel around and find essential resources such as water and soil in which to grow crops and feed livestock.
Külamaastikud ja maapiirkonnad on kohad, kus inimesed elavad, töötavad ja reisivad ning kust nad leiavad põhilisi ressursse, nagu vesi ja muld, milles kasvatada teravilja ja millest toita kariloomi.
Landscapes therefore reflect the activities of the people who live in them.
Seega peegeldavad maastikud neil elavate inimeste tegevusi.
People have always shaped landscapes according to their needs, whether by building roads, bridges, houses or workplaces.
Inimesed on alati maastikke vastavalt oma vajadusele kujundanud, ehitades teid, sildu, maju või töökohti.
Different agricultural activities produce quite different landscapes such as pasture to feed animals, arable land to grow crops, orchards, olive groves or vineyards.
Erinevad põllumajandustegevused tekitavad üsna erinevaid maastikke, nagu karjamaa loomade toitmiseks, haritav maa teravilja kasvatamiseks, puuviljaaiad, oliivisalud või viinamarjaistandused.
MORE FUNDS FOR RURAL DEVELOPMENT
ROHKEM RAHALISI VAHENDEID MAAELU ARENGUKS
The 2003 CAP reform involved a major strengthening of rural development policy by reducing direct payments for bigger farms and transferring the funds into rural development measures.
2003. aastal toimunud CAPi reform tõi kaasa märkimisväärse maaelu arengu poliitika tugevdamise läbi otsetoetuste vähendamise suurematele taludele ja rahaliste vahendite ülekandmise maaelu arengumeetmete jaoks.
There are fewer farmers today than in the past, and they do not work alone: they need the services of all kinds of businesses to prepare their own produce and to transform and sell it.
Praegu on põllumehi vähem kui varasematel aegadel ja nad ei tööta üksi. Nad vajavad mitmesuguste ettevõtete teenuseid, et oma tooteid valmistada ning neid müüa.
An additional source of income is often provided by farm holidays (farm cottages or bed-and-breakfast), or farm shops.
Tihti annab lisasissetulekut talupuhkuse korraldamine (puhketalud või öömajad hommiku- söögiga) või talupoe pidamine.
These activities only work if farmers can make the surroundings attractive, maintaining and respecting the environment. Farming
Need tegevused toimivad ja on tulusad ainult siis, kui talupidajad
With over half of the population of the 25 Member States of the EU living in rural areas covering 90% of the territory, rural development is a vitally important policy area.
Arvestades, et üle poole EL-25 elanikkon-nastelabmaapiirkondades,miskatab 90%koguterritooriumist,onmaaelu areng eluliselt oluline.
Farming and forestry are the main land uses in rural areas, and as such play an important role at the heart of rural communitiesasthebasisforastrong social fabric and economic viability and the management of natural resources and the landscape.
Maapiirkondades kasutataksemaadpeamiseltpõlluha-rimiseksjametsanduseks,misomavadseetõttuolulistrollimaakogukondade elus, olles aluseks elujõulisele sotsiaalsele struktuurile ja majandusele ning loodusvarade ja maastiku heale haldamisele.
RURAL DEVELOPMENT families and people living and working in the countryside are consumers too and they want the same benefits from the rural environment as society as a whole.
Talupered ning maakohtades elavad ja töötavad inimesed on samuti tarbijad, kes soovivad saada maakeskkonnast samasugust kasu nagu kogu ülejäänud ühiskond.
For these reasons the scope of rural development policy is much wider than traditional agricultural’ activities, including measures to protect and improve the environment, schemes to support rural communities and to develop the rural economy as a whole.
Nendel põhjustel on maaelu arenduspoliitika ulatus palju laiem kui traditsioonilistel põllumajandustegevustel, hõlmates meetmeid keskkonna kaitsmiseks ja parandamiseks, kavasid maakogukondade toetamiseks ning maamajanduse arendamiseks tervikuna.
Assistance is provided for farmers, and others in rural areas, for such actions as:• Training in new farming techniques and rural crafts• Assisting young farmers to set up on farms• Assisting older farmers to retire• Using advisory services• Farm/forestry investments• Modernising farm buildings and machines• Assisting farmers to meet demanding EU standards, e.g. environmental, animal welfare,and public health• Helping establish food processing facilities on the farm so that farmers can earn more income from farm products by adding value to them• Assistance in marketing farm products• Improving product quality and marketing of quality products• Setting up of producer groups in the new Member States• Support for farming in mountainous areas and other areas with handicaps• Restoring damaged agricultural and forestry production potential• Making additional improvements to animal welfare• Renovating villages and rural facilities• Encouragement of tourism • Improving access to basic services for the rural population• Agri-environment measures to improve the environment• Compensation for farmers in Natura 2000* areas• Afforestation• Measures to improve forestry management
Talupidajatele ja teistele maapiirkondades tegutsejaile antakse alljärgnevat abi:• Koolitused uute maaharimistehnikate ja maa oskustööde alal• Abi noortele põllumeestele talude ülesehitamisel• Abi vanematele põllumeestele pensionile jäämisel• Nõustamisteenuste kasutamine• Talu-/metsandusinvesteeringud• Taluhoonete ja masinate moderniseerimine• Abi põllumeestele ELi rangete normide täitmisel, nt keskkonna, loomatervishoiu ja rahvatervise alal• Abi toidutöötlemisrajatiste rajamiseks taludes, et põllumehed saaksid teenida talutoodetelt suuremat sissetulekut neile väärtust lisades• Abi talutoodete turustamiseks• Toidu kvaliteedi ja kvaliteettoodete turustamise parandamine• Tootjagruppide organiseerimine uutes liikmesriikides• Toetus põllumajandusele mägistes piirkondades ja teistel vähemsoodsatel aladel• Kahjustatud põllumajanduse ja metsanduse tootmispotentsiaali taastamine• Loomakaitse edasine parandamine• Külade ja maarajatiste renoveerimine• Turismi edendamine• Maaelanikkonna ligipääsu parandamine esmastele teenustele • Põllumajanduse keskkonnakaitsemeetmed keskkonna parandamiseks• Kompensatsioon põllumeestele Natura 2000 (*) piirkondades• Metsastamine• Metsanduse haldamist parandavad meetmed
*Natura 2000 – the EU network of sites designated by Member States under the birds directive and under the habitats directive.
(*)Natura 2000 – liikmesriikide poolt linnudirektiivi ja elupaigadirektiivi alusel määratud ELi paikade võrgustik.
Numerically, enlargement’s impact on EU agriculture is dramatic.
Arvuliselt on laienemise mõju ELi põllumajandusele dramaatiline.
A further 4 million farmers have been added to the EU’s existing farming population of 7million.
ELi senisele 7miljonilisele talunikest elanikkonnale on lisandunud veel 4 miljonit talunikku.
The new Member States add about 38 million hectares of agricultural land to the 130 million hectares in the old EU of 15, an increase of 30 %, although production in the EU of 25 will only expand by about 10 - 20 % for most products.
Uued liikmesriigid lisavad EL-15 130 miljonile hektarile umbes 38 miljonit hektarit põllumajanduslikku maad. Põllumajandusmaa kogupindala on seega kasvanud 30%, kuigi EL-25 tootmine kasvab enamiku toodete osas ainult 10–20%.
This confirms that the large agricultural production potential of the new Member States is still far from being used to its full extent.
See kinnitab, et uute liikmesriikide suurt põllumajanduslikku potentsiaali ei kasutata hetkel veel kaugeltki mitte täielikult.
Farmers in the new Member States have access to the single market in the EU and benefit from its relatively stable prices, plus direct payments (phased in gradually to reach the full EU level) and rural development measures.
Uute liikmesriikide põllumeestel on ligipääs ELi ühtsele turule ning nad saavad kasu selle suhteliselt stabiilsetest hindadest, samuti otsetoetustest (mis viiakse sisse järk-järgult ja mis ulatuvad lõpuks ELi praeguse tasemeni) ning maaelu arendamise meetmetest.
Despite the progress in modernising and restructuring the agricultural sector which has occurred in the new Member States (particularly the ex-communist countries) in recent years one of the key challenges has been to improve prosperity in agriculture and rural communities as a whole.
Vaatamata edule põllumajandussektori moderniseerimisel ja restruktureerimisel, mis on viimastel aastatel uutes liikmesriikides (eriti endistes kommunistlikes riikides) aset leidnud, on üks peamisi väljakutseid olnud heaolu parandamine põllumajanduses ja maakogukondades tervikuna.
The well-publicised differences in prosperity between the EU-15 and new Member States (in 2001, 45% of the EU-15 level2) are even more pronounced in rural areas, because of a combination of lower income and higher unemploy-
Paljuräägitud erinevused heaolu osas EL-15 ja uute liikmesriikide vahel (2001. aastal 45% EL-15 tasemest (2), on eriti ilmekad maapiirkondades, kus on võrreldes linnadega madalam sissetulek ja kõrgem töötuse tase (need erinevused on suuremad uutes liikmesriikides kui EL-15s).
Enlargement of the EU to include 10 new Member States (Cyprus, the Czech Republic, Estonia, Hungary, Latvia, Lithuania, Malta, Poland, Slovakia and Slovenia) from 1 May 2004 was a historic milestone in the remaking of Europe after centuries of destructive divisions engendered by war and ideological conflict.
ELi laienemine, millega 1. mail 2004 liitus ELiga 10 uut liikmesriiki (Eesti, Küpros, Leedu, Läti, Malta, Poola, Slovakkia, Sloveenia, Tšehhi Vabariik ja Ungari), oli ajalooliseks verstapostiks Euroopa ümberehitamisel pärast sajandeid sõja ning ideoloogilise konflikti tekitatud hukatuslikku lõhestatust.
Europe as a whole will gain from an assured political stability and security, as well as from the expansion of the internal EU market from 380 to 454 million people.
Euroopa tervikuna võidab kindlast poliitilisest stabiilsusest ja turvalisusest, nagu ka ELi siseturu kasvamisest 380-lt 454-le miljonile inimesele.
This larger market will also offer new and important opportunities for the development of European agriculture and of the EU’s common agricultural policy (CAP).
See suurem turg pakub ka uusi ja olulisi võimalusi Euroopa põllumajanduse arendamiseks ja ELi ühise põllumajanduspoliitika (CAP) jaoks.
2 GDP per person adjusted to Purchasing Power Parity.
(2) SKT inimese kohta, kohandatud vastavalt ostujõu pariteedile.
public health and hygiene, animal welfare and occupational safety.
maad keskkonnasäästlikul moel ning mitmekesistada põllumajandustegevust ja uuendada oma seadmeid.
ment levels in these areas compared with urban regions (these disparities are greater in the new Member States than in the EU-15).
Olemas on ka spetsiaalne investeerimisabi, et aidata talunikel uutes liikmesriikides täita rahva tervise ja hügieeni, loomakaitse ja tööohutuse kohta kehtivaid ELi norme.
It is important to point out that the obligations of EU membership applied immediately to farmers in the new Member States.
Oluline on märkida, et ELi liikmestaatuse kohustused hakkasid kohe kehtima ka uute liikmesriikide talunikele.
A key example is food safety, which is such an important issue for EU consumers that no drop in standards could be considered.
Hea näide on toiduohutus, mis on ELi tarbijate jaoks nii oluline küsimus, et selle standardites ei saanud teha mitte mingeid järeleandmisi.
This is a challenge that the EU has already begun to take up, by creating new rural development measures designed to address the specific situation of the new Member States.
See on väljakutse, millele EL on juba vastama asunud, luues uusi maapiirkondade arendamise meetmeid, mis on mõeldud just nimelt olukorra parandamiseks uutes liikmesriikides.
For example, there are many small semi-subsistence’ farms in these countries, which produce for their own consumption but also market part of their production.
Näiteks on nendes riikides palju väikseid nn poolisemajandavaid talumajapidamisi, mis toodavad põhiliselt enda tarbeks, kuid ka turustavad osa oma toodangust.
Farm advisory services can be subsidised to help ensure that farmers receive professional support in order to farm in an environmentally sustainable way, to diversify their farming activities, or to upgrade their facilities.
Et aidata põllumeeste perekondadel toime tulla rahavoogude probleemidega ajal, kui majapidamisi restruktureeritakse, et need muutuksid kaubanduslikult elujõuliseks, on kuni viieks aastaks saadaval sissetulekutoetus.
There is also a special investment aid to help farmers in the new Member States meet EU standards related to
Subsideerida saab põllumajanduslikke nõustamisteenuseid, tagamaks põllumeestele professionaalset abi, et nad suudaksid harida
The EU – a major worldtraderinagricultural goods
EL– peaminepõllumajandustoodetegakaubitseja maailmas
The EU has extensive contacts and trading relations with third countries and trading blocks.
ELil on ulatuslikke kontakte ja kaubavahetussuhteid kolmandate riikide ja kaubandusblokkidega.
The EU is a major player in global agricultural trade as the biggest importer and second largest exporter of foodstuffs.
EL on peamine osaleja ülemaailmses põllumajanduskaubanduses, olles suurim toiduainete importija ja suuruselt teine eksportija.
The EU plays a leading role in establishing global trade agreements in the World Trade Organisation (WTO).
EL mängib juhtivat rolli globaalsete ärikokkulepete kehtestamisel Maailma Kaubandusorganisatsioonis (WTO).
It has also concluded and is in the process of negotiating bilateral trade agreements with individual third countries, free trade agreements with its near neighbours, special arrangements with developing countries, granting preferential access to the EU market, and more extensive relationships with regional groupings such as the South American countries of the Mercosur group3.
Samuti on ta sõlminud kahepoolseid kaubandusleppeid kolmandate riikidega, vabakaubandusleppeid lähinaabritegajaerikokkuleppeidarenguriikidega,andesneileenamsoodustusealu-sel juurdepääsu ELi turule, ning laiahaardelisemaid suhteid regionaalsete rühmitustega – näiteks Lõuna-Ameerika Mercosuri grupi (3) riikidega.
The EU is the only big trading group, among the wealthier nations, which is not only granting preferential access to its markets for imports from developing countries, but is in practice actually importing considerable quantities from those countries.
EL on jõukamate riikide seas ainuke suur kaubandusgrupp, mis ei anna arenguriikidest pärit impordile mitte üksnes soodusjuurdepääsu oma turule, vaid impordib ka tegelikkuses nendest riikidest märkimisväärseid koguseid.