natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The question therefore arises whether the obligations to which the Court of First Instance referred in the judgment under appeal follow implicitly from the obligation on Member States to organise an effective system of checks and supervision and, as the case may be, whether such obligations disregard certain provisions of Community law.
Järelikult tuleb välja selgitada, kas kohustused, millele Esimese Astme Kohus vaidlustatud kohtuotsuses viitab, tulenevad kaudselt liikmesriikide kohustusest seada sisse tõhus kontrolli- ja järelevalvesüsteem, ning vajadusel teha kindlaks, kas sellised kohustused eiravad mõnda ühenduse õigusnormi.
(i) The scope and existence of the implicit obligations in dispute
i) Vaidlustatud kaudsete kohustuste olemasolu ja ulatus
It must be stated in that connection, on the one hand, that administrative checks and on-the-spot checks were designed by the Community legislature as two means of verification which, although separate, complement each other (see Case C-41/94 Germany v Commission, paragraph 43, and Case C-468/02 Spain v Commission, paragraph 39).
Selle kohta tuleb esiteks rõhutada, et ühenduse seadusandja sätestas haldus- ja kohapealse kontrolli kui kaks erinevat, ent teineteist täiendavat kontrollimeetodit (vt eespool viidatud 3. oktoobri 1996. aasta kohtuotsus Saksamaa vs. komisjon, punkt 43, ja 14. aprilli 2005. aasta kohtuotsus Hispaania vs. komisjon, punkt 39).
On the other hand, such administrative checks preceding on-the-spot checks must be carried out in such a way as to enable the national authorities to draw all the possible conclusions, be they matters of certainty or of doubt, regarding
Teiseks tuleb kohapealsetele kontrollidele eelnev halduskontroll läbi viia viisil, mis võimaldab siseriiklikel ametiasutustel teha sellest kõik võimalikud järeldused ja väljendada kas
As was stated in paragraph 52 of this judgment, neither the areas declared nor those extracted from the GIS could be confirmed as accurate without on-the-spot checks or any other additional checks.
Nagu märgitud käesoleva otsuse punktis 52, ei saa kohapealse kontrolli või mis tahes muu täiendava kontrolli puudumisel kinnitada ei deklareeritud pindalade ega ka GIS-pindalade täpsust.
Therefore, the contradiction between those two sources of information was likely to constitute an anomaly indicating a risk of loss for the EAGGF.
Nende kahe teabeallika vahel valitsev vastuolu võib seega kujutada endast hälvet, mis viitab EAGGF-ile kahju tekkimise ohule.
In the presence of such anomalies, the national authorities had therefore to draw all the possible conclusions, be they matters of certainty or of doubt, regarding compliance with the conditions for granting aid.
Selliste hälvete esinemisel tuleb siseriiklikel ametiasutustel teha toetuse andmise tingimuste järgimise osas kõik võimalikud järeldused, olgu siis küsimus kindlatest otsustest või kahtlustest.
It follows that such anomalies required the Member State concerned to adopt checking measures, whether on-the-spot checks or any other additional checks, and that in that regard merely taking those anomalies into account in the risk analysis was insufficient to dispel doubts concerning the accuracy of the areas declared.
Siit nähtub, et kõnealuste hälvete esinemisel tuleb asjassepuutuval liikmesriigil võtta kontrollimeetmed, olgu siis tegemist kohapealse või mis tahes muu täiendava kontrolliga, ning et nende hälvete pelk arvessevõtt riskianalüüsis on deklareeritud pindalade ebatäpsust puudutavate kahtluste kõrvaldamiseks ebapiisav.
Consequently, the Kingdom of Belgium’s arguments challenging the existence in this case of implicit obligations to carry out on-the-spot checks or other administrative checks should be rejected as unfounded.
Järelikult tuleb põhjendamatuse tõttu tagasi lükata Belgia Kuningriigi väited, millega viimane vaidlustas käesolevas asjas kohapealsete või muude halduskontrollide läbiviimise kaudse kohustuse olemasolu.
Likewise, in paragraph 71 of the judgment under appeal, the Court of First Instance was right to find that the anomalies detected by the GIS had not sufficiently been taken into account, although those anomalies had been taken into account in the risk analysis.
Samuti tuleb tõdeda, et Esimese Astme Kohus sai vaidlustatud kohtuotsuse punktis 71 õiguspäraselt tuvastada GIS-ist ilmnenud hälvete ebapiisava arvessevõtu, vaatamata sellele, et neid hälbeid oli riskianalüüsis arvestatud.
As regards the obligation referred to in paragraph 51 of the judgment under appeal to make a reduction, although the Court of First Instance certainly considered, in the following paragraph of that judgment, that that obligation followed, in some cases implicitly, from the obligation on Member States to organise an effective system of checks and supervision, it nevertheless did not set out expressly the scope of the obligation.
Mis puudutab vaidlustatud kohtuotsuse punktis 51 käsitletud vähendamise kohustust, siis ehkki Esimese Astme Kohus tõepoolest leidis selle kohtuotsuse järgmises punktis, et nimetatud kohustus tuleneb mõnel juhul kaudselt liikmesriikide kohustusest seada sisse tõhus kontrolli- ja järelevalvesüsteem, ei toonud ta sõnaselgelt välja selle kohustuse ulatust.
Therefore, the deficiencies in the ancillary checks due to the absence of on-the-spot checks and/or reductions in the areas declared, which were the subject of debate before the Court of First Instance, can only be understood in the light of the summary report in which those complaints were originally formulated and developed.
Puudujääke teisestes kontrollides, mis tulenevad kohapealsete kontrollide puudumisest ja/või deklareeritud pindalade vähendamisest, ning mis olid Esimese Astme Kohtus toimunud vaidluse esemeks, saab järelikult mõista ainult arvestades koondaruannet, kus vastavad etteheited esimest korda sõnastati ja kus neid käsitleti.
As was stated in paragraphs 19 and 20 of this judgment, the Commission essentially alleged in point B.7.1.1 of that report that the Member State concerned had not investigated the anomalies detected as a result of the administrative checks with the necessary rigour and, in point B.7.1.3, that it had not reduced the areas declared and/or carried out on-the-spot checks where the administrative checks revealed anomalies.
Nagu märgitud käesoleva kohtuotsuse punktides 19 ja 20, heitis komisjon kõnealusele liikmesriigile koondaruande punktis B.7.1.1 sisuliselt ette, et halduskontrollijärgne tegelemine tuvastatud hälvetega ei ole tagatud vajaliku tõhususega ning arvustas koondaruande punktis B.7.1.3 asjaolu, et kõnealune liikmesriik jättis vähendamata deklareeritud pindalad ja/või läbi viimata kohapealsed kontrollid, kui halduskontrolli käigus olid ilmnenud hälbed.
The Commission did suggest that discrepancies between the areas declared and the GIS areas established at the administrative checking stage could legally justify a reduction in the amount of aid, but it did not set out the specific procedures which could enable such a reduction to be made.
Komisjon küll väitis, et halduskontrolli staadiumis tuvastatud erinevused deklareeritud pindala ja GIS-pindala vahel võivad juriidiliselt õigustada toetussumma vähendamist, ent ta ei täpsustanud siiski sellise vähendamise konkreetseid üksikasjalikke eeskirju.
The Commission did not therefore require the Kingdom of Belgium to reduce the areas for which aid was to be granted solely on the basis of the GIS data as that Member State alleges.
Eespool toodust tuleneb, et komisjon ei nõudnud Belgia Kuningriigilt toetusaluste pindalade vähendamist üksnes GIS-i andmete alusel, nagu väidab kõnealune liikmesriik.
Moreover, that Member State cannot complain that, in paragraphs 51 and 52 of the judgment under appeal, the Court of First Instance required it to reduce the areas declared solely on the basis of GIS areas data.
Lisaks ei saa Belgia Kuningriik heita Esimese Astme Kohtule ette vaidlustatud kohtuotsuse punktides 51 ja 52 esitatud nõuet, et nimetatud liikmesriik vähendaks deklareeritud pindalasid üksnes GIS-pindala andmete alusel.
No such requirement appears anywhere in the judgment under appeal.
Sellist nõuet ei sisaldu vaidlustatud kohtuotsuse üheski punktis.
Therefore, the complaints concerning a supposed obligation to reduce the areas declared on the basis of the GIS areas must be rejected as unfounded.
Neil kaalutlustel tuleb väited, mis puudutavad väidetavat kohustust vähendada deklareeritud pindala GIS-pindala alusel, põhjendamatuse tõttu tagasi lükata.
(ii) The incompatibility of the implicit obligations with some requirements under Community law
ii) Kaudsete kohustuste vastuolu teatavate ühenduse õigusnormidest tulenevate nõuetega
First of all, even assuming that, under Article 9(2) of Regulation No 3887/92, which applies ratione temporis, any reduction in aid could be made only on the basis of lawfully determined areas, in the present case, following an on-the-spot check, it was clearly open to the appellant Member State to carry out such a check in order to reduce the area for which aid was to be granted.
Ehkki vastavalt määruse nr 3887/92 artikli 9 lõikele 2, mis oli ratione temporis kohaldatav, võis toetuse mis tahes vähendamine toimuda ainult õiguspäraselt kindlaksmääratud pindala alusel – käesoleval juhul kohapealse kontrolli alusel –, tuleb märkida, et hagejaks oleval liikmesriigil oli igal juhul lubatud sellise kontrolli läbiviimine eesmärgiga toetusalust pindala vähendada.
It cannot therefore be alleged that the Court of First Instance disregarded Article 9(2) of Regulation No 3887/92 and the judgment in Agrargenossenschaft Pretzsch when it took the view that the Belgian authorities were required to take appropriate action in response to the anomalies detected by their GIS at the administrative checking stage.
Seega ei saa Esimese Astme Kohtule ette heita, et ta oleks rikkunud määruse nr 3887/92 artikli 9 lõiget 2 ja eespool viidatud kohtuotsusest Agrargenossenschaft Pretzsch tulenevat kohtupraktikat, kui ta leidis, et Belgia ametiasutused olid kohustatud reageerima sobival viisil Belgia GIS-i abil halduskontrolli staadiumis tuvastatud hälvetele.
In any event, it must be pointed out that the aims of Regulation No 3887/92 are, as set out in the seventh and ninth recitals in its preamble, to monitor effectively compliance with the provisions on Community aid and to adopt provisions which prevent and penalise irregularities and fraud effectively (see, to that effect, Agrargenossenschaft Pretzsch, paragraph 33).
Igal juhul tuleb tõdeda, et määruse nr 3887/92 põhjenduste 7 ja 9 kohaselt on määruse eesmärk ühenduse abiga seotud sätete järgimist tõhusalt jälgida ning võtta vastu sätted eeskirjade eiramise ja pettuste vältimiseks ning nende eest karistuse määramiseks (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Agrargenossenschaft Pretzsch, punkt 33).
BELGIUM v COMMISSION following determination of the areas in question, far from being contrary to the relevant legislation, is likely in reality to serve the objectives of the rules referred to in the preceding paragraph.
Nii täidab deklareeritud pindalade täpsuses esinevate hälvete puhul eksisteeriv kohustus viia läbi kohapealsed kontrollid ja/või vähendada deklareeritud pindalasid pärast kõnealuste pindalade kindaksmääramist – kaugel sellest, et olla vastuolus kohaldatavate õigusnormidega – tegelikkuses pigem käesoleva kohtuotsuse eelmises punktis meenutatud õigusnormides sätestatud eesmärke.
Clearly also the implicit obligations mentioned by the Court of First Instance by no means disregard Article 6(3) of Regulation No 3887/92, under which an on-the-spot check had to be carried out only on a significant percentage, representing at least 5% of aid applications.
Seejärel tuleb märkida, et Esimese Astme Kohtu mainitud kaudsed kohustused ei eira kuidagi määruse nr 3887/92 artikli 6 lõikes 3 sätestatut, mille kohaselt kohapealne kontroll peab hõlmama vaid olulist valimit, mis hõlmab vähemalt 5% toetusetaotlustest.
Firstly, that provision provides for checking by the Member State of a minimum of 5% of aid applications, which does not exclude checks being carried out on a larger percentage, and secondly, as the Court of First Instance found in paragraph 56 of the judgment under appeal, the files in which anomalies appeared represented only 2.1% to 4% of the aid application files.
Ühest küljest näeb see säte ette liikmesriigipoolse kontrolli minimaalselt 5% toetusetaotluste üle, mis ei välista, et vastavad kontrollid võiksid puudutada suuremat osa taotlustest, ja teisest küljest – nagu märkis ka Esimese Astme Kohus vaidlustatud kohtuotsuse punktis 56 – moodustasid hälbeid sisaldavad toimikud üksnes 2,1–4% toetusetaotluse toimikutest.
As regards the alleged infringement of the principle of legal certainty, it should be noted that, when an administrative check was carried out, if there was an anomaly indicating a potential over-estimate of the area declared, the amount of aid could be adjusted on the basis of the area actually determined during an on-the-spot check.
Õiguskindluse põhimõtte väidetava rikkumise kohta tuleb rõhutada, et kui halduskontrolli käigus tuvastatud hälve viitab deklareeritud pindala võimalikule ülehindamisele, võib toetussummat korrigeerida kohapealse kontrolli käigus tegelikult kindlaks määratud pindala alusel.
The Kingdom of Belgium cannot therefore rely on the principle of legal certainty, for the benefit of farmers, as precluding reduction of the area for which aid would be granted at the administrative checking stage.
Seega ei saa Belgia Kuningriik tugineda põllumajandustootjate kasuks õiguskindluse põhimõttele, kui ta vaidlustab toetusaluse pindala vähendamise halduskontrolli staadiumis.
As regards alleged infringement of the principle of equal treatment, it must be observed, first of all, that each case must in principle be assessed individually to determine whether, as regards operations financed by the EAGGF, the Member State in question, acted in accordance with the requirements of Community law and, if it failed to do so, to what extent (Case C-242/97 Belgium v Commission [2000] ECR I-3421, paragraph 129, and Case C-263/98 Belgium v Commission [2001] ECR I-6063, paragraph 132).
Võrdse kohtlemise põhimõtte väidetava rikkumise kohta peab kõigepealt märkima, et iga juhtumit tuleb reeglina hinnata eraldivõetuna, et tuvastada, kas kõnesolev liikmesriik pidas EAGGF-i rahastatavate tegevuste läbiviimisel kinni ühenduse õigusnormidest tulevatest nõuetest, ning teha võimaliku rikkumise korral kindlaks selle ulatus (vt 18. mai 2000. aasta otsus kohtuasjas C-242/97: Belgia vs. komisjon, EKL 2000, lk I-3421, punkt 129, ja 20. septembri 2001. aasta otsus kohtuasjas C-263/98: Belgia vs. komisjon, EKL 2001, lk I-6063, punkt 132).
This does not mean that a Member State is not entitled to plead breach of the principle of equal treatment.
See ei tähenda, et liikmesriigil ei oleks lubatud tugineda võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumisele.
However, it may do so only if the cases it cites are at least comparable as regards all the elements which characterise them, including, in particular, the period during which the expenditure was incurred, the sectors concerned and the nature of the irregularities complained of (see Case C-242/97 Belgium v Commission, paragraph 130, and Case C-263/98 Belgium v Commission, paragraph 133).
Siiski saab ta seda teha üksnes juhul, kui kõnealused olukorrad on vähemalt sarnased, võttes arvesse kõiki asjaolusid, mis neid olukordi iseloomustavad ja mille hulka kuuluvad eeskätt kulude tekkimise ajavahemik, asjaomased valdkonnad ja ette heidetud eeskirjade eiramiste laad (vt eespool viidatud 18. mai 2000. aasta kohtuotsus Belgia vs. komisjon, punkt 130, ja 20. septembri 2001. aasta kohtuotsus Belgia vs. komisjon, punkt 133).
Next it should be borne in mind that the Court has consistently held that prohibited discrimination can arise where comparable situations are treated differently, unless such treatment is objectively justified (see, to that effect, Case C-309/89 Codorniu v Council [1994] ECR I-1853, paragraph 26, and Case C-375/99 Spain v Commission [2001] ECR I-5983, paragraph 28).
Seejärel tuleb meenutada, et vastavalt väljakujunenud kohtupraktikale võib keelatud diskrimineerimisega olla tegemist juhul, kui sarnaseid olukordi käsitletakse erinevalt, välja arvatud juhul, kui selline kohtlemine on objektiivselt põhjendatud (vt selle kohta 18. mai 1994. aasta otsus kohtuasjas C-309/89: Codorniu vs. nõukogu, EKL 1994, lk I-1853, punkt 26, ja 13. septembri 2001. aasta otsus kohtuasjas C-375/99: Hispaania vs. komisjon, EKL 2001, lk I-5983, punkt 28).
Since the Kingdom of Belgium had, as a result of a system set up voluntarily, relevant information which other Member States did not have because they were not using that system, which was not compulsory at the relevant time, the situations of the Kingdom of Belgium and the other Member States were not comparable (see, to that effect, Case C-263/98 Belgium v Commission, paragraphs 135 and 136, and Case C-375/99 Spain v Commission, paragraph 29).
Kuna Belgia Kuningriigi käsutuses oli tänu vabatahtlikult sisse seatud süsteemile asjakohane teave, mida ei olnud teistel liikmesriikidel, sest neil puudus vastav süsteem, mille kasutamine ei olnud faktiliste asjaolude toimumise ajal kohustuslik, siis ei olnud Belgia Kuningriik ja teised liikmesriigid sarnases olukorras (vt selle kohta eespool viidatud 20. septembri 2001. aasta kohtuotsus Belgia vs. komisjon, punktid 135 ja 136, ja 13. septembri 2001. aasta kohtuotsus Hispaania vs. komisjon, punkt 29).
It follows that, as the situations were not comparable, the principle of equal treatment was not infringed.
Sellest tuleneb, et kuna vastavad olukorrad ei olnud sarnased, ei rikutud ka võrdse kohtlemise põhimõtet.
Therefore, the Court of First Instance did not commit an error of law in finding, in paragraph 49 of the judgment under appeal, that the Commission could not disregard the anomalies in question merely on the ground that the system which had detected them was not compulsory or was not intended for that purpose.
Leides vaidlustatud kohtuotsus punktis 49, et komisjon ei saanud eirata hälbeid pelgalt seetõttu, et need tuvastanud süsteem ei olnud kohustuslik ega vastavale eesmärgile suunatud, ei rikkunud Esimese Astme Kohus järelikult õigusnormi.
Consequently, the second part of the second ground of appeal cannot be accepted.
Neil kaalutlustel ei saa teise väite teise osaga nõustuda.
Third part, concerning the applicability of a margin of tolerance at the administrative checking stage
Teise väite kolmas osa, mis seondub lubatud hälbe kohaldatavusega halduskontrolli staadiumis a) Poolte argumendid
In this part the Kingdom of Belgium alleges that the Court of First Instance infringed the provisions of Article 8 of Regulation No 3508/92 and Articles 6 and 9 of Regulation No 3887/92 in that it wrongly found that the Belgian inspection system was not effective owing to the failure to investigate data provided by the GIS.
Teise väite kolmandas osas heidab Belgia Kuningriik Esimese Astme Kohtule ette, et viimane rikkus määruse nr 3508/92 artiklit 8 ning määruse nr 3887/92 artikleid 6 ja 9, leides ekslikult, et Belgia kontrollisüsteem ei olnud GIS-i andmete kontrolli puudumise tõttu tõhus.
The Court of First Instance justified its rejection of the Belgian Government’s arguments on a single ground, which was incorrect in law, namely that no margin of tolerance could be applied at the administrative checking stage.
Esimese Astme Kohus õigustas Belgia valitsuse väidete tagasilükkamist vaid ühe – Belgia Kuningriigi hinnangul õiguslikult väära – väitega, mille kohaselt ei saa halduskontrollide staadiumis kohaldada mingit lubatud hälvet.
The Commission contends that the margin of tolerance relied on by the Belgian authorities relates only to physical checks and the uncertainty linked to that type of check.
Komisjon väidab, et Belgia ametiasutuste osundatud lubatud hälve puudutab üksnes füüsilisi kontrolle ja seda tüüpi kontrolliga seonduvat ebakindlust.
This does not justify a margin of tolerance in administrative checks, since the area of the reference parcels must be established prior to any application and to any form of checking, including administrative checks.
Sellega ei saa õigustada lubatud hälvet halduskontrollide raames, kuna võrdlusmaatükkide pindala tuleb kinnitada enne ühegi taotluse esitamist ja mis tahes vormis kontrolli, sh halduskontrollide toimumist.
The Commission acknowledges that a margin of tolerance is acceptable during the initial creation of reference parcels under Article 4 of Regulation No 3508/92, but such a margin cannot, once the system has been introduced, be used repeatedly and continually as is the practice of the Belgian authorities.
Komisjon möönab lubatud hälbe tunnustamist võrdlusmaatükkide algsel loomisel vastavalt määruse nr 3508/92 artiklile 4, ent süsteemi olemasolul ei või sellist lubatud hälvet Belgia ametiasutuste praktika eeskujul korduvalt ja vältavalt kasutada.
(b) Findings of the Court
b) Euroopa Kohtu hinnang
It should be noted that, although the Court of First Instance held in paragraph 60 of the judgment under appeal that a margin of tolerance could not be allowed at the administrative checking stage, in paragraph 61 of the judgment under appeal it found that the checks carried out by the Belgian authorities could not preclude aid being paid without additional checks on some files where the anomaly was more than 5% and on all files where the anomaly was less than 5%.
Tuleb märkida, et Esimese Astme Kohus leidis vaidlustatud kohtuotsuse punktis 60 tõepoolest, et halduskontrolli staadiumis ei või lubatud hälvet tunnustada. Vaidlustatud kohtuotsuse punktis 61 leidis see kohus siiski, et Belgia ametiasutuste teostatud kontrollid said täiendava uurimiseta toetuse maksmist takistada üksnes mõnede toimikute osas, mille puhul hälve oli suurem kui 5%, ning kõigi nende toimikute osas, mille puhul hälve oli väiksem kui 5%.
Therefore, irrespective of the question of the applicability of a 5% margin of tolerance at the administrative checking stage, the Court of First Instance did in any event find that there were deficiencies in the checks carried out on files where there was a difference of more than 5% between the area declared and the area provided by GIS.
Sõltumata 5% lubatud hälbe kohaldatavuse küsimusest halduskontrolli staadiumis, tuvastas Esimese Astme Kohus igal juhul puudused selliste toimikute üle teostatud kontrollides, mille puhul erinevus deklareeritud pindala ja GIS-pindala vahel oli suurem kui 5%.
Consequently, the third part of the second ground of appeal has no validity.
Teise väite kolmas osa on seega ainetu.
(a) Arguments of the parties
Teise väite neljas osa, mis puudutab andmete hilinenud salvestamist GIS-is a) Poolte argumendid
In this part the Kingdom of Belgium seeks to show that the Court of First Instance disregarded Article 8 of Regulation No 3508/92 and Articles 6 and 9 of Regulation No 3887/92 in that it wrongly considered that the inspection system introduced by the Belgian authorities was not effective owing to the late input of graphic data into the GIS.
Teise väite neljanda osaga püüab Belgia Kuningriik tõendada, et Esimese Astme Kohus rikkus määruse nr 3508/92 artiklit 8 ja määruse nr 3887/92 artikleid 6 ja 9, leides ekslikult, et Belgia ametiasutuste kasutusele võetud kontrollisüsteem ei olnud tõhus graafiliste andmete hilinenud sisestamise tõttu GIS-is.
That Member State also alleges that the Court of First Instance did not comply with the obligation to provide adequate reasons in the reasoning set out in paragraphs 65 to 70 of the judgment under appeal.
Veel heidab kõnealune liikmesriik Esimese Astme Kohtule ette põhjendamiskohustuse täitmata jätmist vaidlustatud kohtuotsuse punktides 65–70 esitatud põhistustes.
The Court failed in particular to justify how the input of graphic data and the conduct of a risk analysis after 31 August could be considered late, as there was no reference to such a date in the legislation.
Eeskätt ei põhjendanud Esimese Astme Kohus seda, mispärast kujutab graafiliste andmete salvestamine ja riskianalüüsi tegemine pärast 31. augustit endast hilinemist, ehkki õigusnormides puudus viide vastavale kuupäevale.