natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Climate change and its effects How climate scientists work
Kliimamuutus ja selle tagajärjed Kuidas kliimateadlased töötavad?
The UN Framework Convention on Climate Change The Kyoto Protocol
Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsioon Kyoto protokoll Mida teeb EL?
What the EU is doing What businesses are doing What you can do
Mida teevad ettevõtjad? Mida saad teha sina?
Looking to the future
Tulevikku vaadates
Useful websites on climate change
Kasulikke veebilehti kliimamuutuse kohta
Climate change is happening, and its impact on all of us is growing.
Kliima muutub ja selle mõju meile suureneb.
Have you noticed storms and floods becoming more frequent around your area, or on television?
Oled sa oma ümbruskonnas märganud või televiisorist näinud, et tormid ja üleujutused järjest sagenevad?
Does it seem to be warmer in the winter, with less snow and more rain?
Kas talved tunduvad soojemad ning sajab vähem lund ja rohkem vihma?
Do you feel that spring is coming a little earlier each year, with flowers blooming or birds arriving before you expect them?
Kas tunned, et kevad tuleb igal aastal veidi varem ning lilled hakkavad õitsema ja linnud saabuvad varem, kui ootasid?
These are all signs of accelerating climate change — or global warming, as it is sometimes known.
See kõik annab tunnistust kiirenevast kliimamuutusest ehk globaalsest soojenemisest, nagu seda vahel kutsutakse.
If we don’t take action to stop it, it is going to damage the world we live in, and alter the ways of life we now take for granted.
Kui me selle peatamiseks midagi ette ei võta, kahjustab see maailma, kus me elame, muutes ühtlasi elu, mida praegu enesestmõistetavaks peame.
The climate is changing because of the way people live these days, especially in richer, economically developed countries — and that includes the European Union.
Kliimamuutuse põhjustajaks võib lugeda tänapäeva inimeste eluviisi, eeskätt rikkamates, majanduslikult arenenud riikides, sealhulgas ELis.
The power plants that create energy to provide us with electricity and to heat our homes, the cars and planes that we use, the factories that produce the goods we buy, agriculture to grow our food — all these play a part in changing the climate.
Selles on oma osa nii elektrijaamadel, mis varustavad meid elektrienergiaga ning kütavad meie kodusid, autodel ja lennukitel, mida kasutame, tehastel, milles toodetakse kaupu, mida me ostame, kui ka põllumajandusel, kust pärineb meie toit.
The greenhouse effect
Kasvuhooneefekt
Our atmosphere acts as a transparent, protective covering around the Earth.
Meie atmosfäär moodustab Maa ümber läbipaistva kaitsekihi.
It lets in sunlight and retains heat.
See laseb läbi päikesevalgust ning hoiab soojust.
Without it, the sun’s heat would immediately rebound off the Earth’s surface and go back into space.
Ilma selleta põrkaks päikesesoojus maapinnalt kohe tagasi ning kaoks maailmaruumi.
In that case, it would be some 30° Celsius colder on Earth — everything would freeze.
Sel juhul oleks Maal umbes 30 °C külmem ning kõik külmuks.
The atmosphere therefore acts a bit like the glass walls of a greenhouse.
Seega toimib atmosfäär kasvuhoone klaasseinaga üsna sarnaselt.
This is why people talk about the ‘greenhouse effect’.
Seepärast räägitakse ka kasvuhooneefektist.
Responsible for this effect are the ‘greenhouse gases’ in the atmosphere, which trap heat.
Seda efekti põhjustavad atmosfääris soojust kinni hoidvad kasvuhoonegaasid.
Most of the greenhouse gases occur naturally.
Osa energiast peegeldub tagasi maailmaruumi negaasid
However, since the industrial revolution in the 18th century, human society too has been producing greenhouse gases — in ever-increasing amounts.
Enamik kasvuhoonegaase tekib looduslikult.
As a result, their concentrations in the atmosphere are now higher than at any time in the past 420 000 years.
Kuid 18. sajandil toimunud tööstusrevolutsiooni tõttu on seega inimtegevuse tagajärjel nende kontsentratsioon atmosfääris viimase 420 000 aasta kõrgeim.
They make the greenhouse effect stronger.
Need suurendavad kasvuhooneefekti.
This means rising temperatures on Earth — climate change.
See aga tähendab temperatuuri tõusu Maal – kliimamuutust.
The greenhouse gases we produce
Meie toodetavad kasvuhoonegaasid
The principal greenhouse gas generated by human activities is carbon dioxide.
Peamine inimtegevuse tagajärjel tekkiv kasvuhoonegaas on süsinikdioksiid.
It accounts for some 75 % of all the ‘greenhouse gas emissions’ in the world.
See moodustab umbes 75% kogu maailma kasvuhoonegaaside heitmetest.
This term describes all the releases of greenhouse gases into the atmosphere as part of the smoke, the steam and the fumes from exhaust pipes, chimneys, fires and other sources.
Kasvuhoonegaaside heitmed tähendavad heitgaasitorustikest, korstnatest, põlengutest ja muudest allikatest pärit suitsu, tossu ja auru koostises atmosfääri eralduvaid kasvuhoonegaase.
Carbon dioxide is mainly released when fossil fuels, such as coal, oil and natural gas, are burnt.
Süsinikdioksiid tekib peamiselt selliste fossiilkütuste nagu kivisüsi, nafta ja maagaas põletamisel.
And fossil fuels are still the most used energy source.
Fossiilkütused on siiani kõige enam kasutatav energiaallikas.
We burn them to produce electricity and heat, and we use them as fuel for our cars, ships and planes.
Me põletame neid elektrienergia ja soojuse saamiseks ning auto-, laeva- ja lennukikütusena.
Most of us know carbon dioxide (CO) from soda drinks — the bubbles in carbonated drinks and beer are actually CO bubbles.
Enamik meist on süsinikdioksiidiga (CO) tuttav gaseeritud jookide kaudu: karboniseeritud jookide ja õlle mullid on tegelikult CO mullid.
It also plays an important role in breathing: we take in oxygen and breathe out carbon dioxide, while trees and plants absorb CO to produce oxygen.
Sellel ainel on oluline osa ka hingamisel: me hingame sisse hapnikku ja välja süsinikdioksiidi, samas kui puud ja muud taimed kasutavad CO hapniku tootmiseks.
This is why the world’s forests are so important.
Seepärast ongi metsad maailmas nii tähtsad.
They help soak up some of the excess CO that we are producing.
Nad aitavad ära kasutada osa meie poolt toodetavast ülearusest süsinikdioksiidist.
However, deforestation — the logging, clearing and burning of forests — is taking place on every continent.
Sellest hoolimata raiutakse, puhastatakse ja põletatakse metsi kõikidel mandritel.
Other greenhouse gases released by human activities are methane and nitrous oxide.
Muud inimtegevuse tagajärjel tekkivad kasvuhoonegaasid on metaan ja dilämmastikoksiid.
They are part of the invisible fumes from waste landfills, cattle breeding, rice cultivation and certain agricultural fertilisation methods. We also artificially manufacture some greenhouse gases, the so-called fluorinated gases.
Need on prügilatest, looma- ja riisikasvatusest ning teatavate põllumajanduses kasutatavate väetamismeetodite tagajärjel eralduvate nähtamatute aurude koostisosaks.
They are used in refrigeration and air conditioning systems, but find their way into the atmosphere due to leakages and if the appliances are not properly treated when they become waste.
Samuti toodame me mõningaid kasvuhoonegaase, nn fluoreeritud gaase, kunstlikult.
GRID Arendal ramme (UNEP) & r o g vironment P Source: United Nations En
Neid kasutatakse külmutus- ontsentratsioon õhus
Evidence of climate change
Kliima on juba muutuma hakanud.
Climate change has already begun.
Kliimamuutuse ilmsed märgid
Globally, the five hottest years ‘on record’ (since around 1860 when we designed instruments that can measure temperatures fairly accurately) have been, in this order:
Viis kõige kuumemat registreeritud aastat kogu maailmas (alates 1860. aastatest, kui loodi vahendid, millega sai üsna täpselt temperatuuri mõõta) on järgmised:
The warming trend is due to the growing amount of greenhouse gases released by human activities.
Soojenemist põhjustavad inimtegevuse tagajärjel tekkivate kasvuhoonegaaside järjest suuremad kogused.
Climate experts project that this trend will accelerate, with the average global temperature increasing by between 1.4° and 5.8° Celsius by 2100, and temperatures in Europe by between 2° and 6.3° Celsius.
Kliimaeksperdid ennustavad, et soojenemine kiireneb ning maakera keskmine temperatuur tõuseb 2100. aastaks 1,4–5,8 °C ja Euroopa keskmine 2–6,3 °C võrra.
These temperature increases may not seem much. But one need only remember that during the last Ice Age, which ended 11 500 years ago, the average global temperature was just 5° Celsius lower than today.
Temperatuuri tõus ei tundu küll suur, kuid tasub meenutada, et viimasel jääajal, mis lõppes 11 500 aastat tagasi, oli maakera keskmine temperatuur vaid 5 °C madalam kui praegu, samas kui polaarjää kattis suurt osa Euroopast.
0 The current change in climate is already having an impact in Europe and around the globe (see next page).
Praegune kliimamuutus mõjutab juba Euroopat ning maailma (vt järgmist lk).
In the longer term, it could even trigger catastrophic events, such as rapidly rising sea levels and floods, big storms, and food and water shortages in some parts of the world.
Kaugemas perspektiivis võib see põhjustada isegi katastroofe, näiteks meretaseme kiiret tõusu, suuri torme ning mõnes maailma paigas toidu- ja veepuudust.
Climate change will affect all countries, but developing countries are the most vulnerable.
Kliimamuutus mõjutab kõiki riike, kuid kõige ohustatumad on arengumaad.
They often depend on climate-sensitive activities such as agriculture and do not have much money to adapt to the consequences of climate change.
Nad sõltuvad tihti ilmastikutundlikest tegevusaladest nagu põllumajandus ja neil ei ole piisavalt raha kliimamuutuse tagajärgedega kohanemiseks.
Climate change and its effects
Kliimamuutus ja selle tagajärjed
• The polar ice caps are melting.
• Polaaralade jäämütsid sulavad.
The area of sea covered by the Arctic ice at the North Pole has shrunk by 10 % in recent decades, and the thickness of the ice above the water by about 40 %.
Põhjapoolusel on arktilise jääga kaetud mereala viimaste kümnendite jooksul 10% ning vee peal oleva jää paksus umbes 40% vähenenud.
On the other side of the world, the ice sheet above the Antarctic continent has become unstable.
Teisel pool maakera on Antarktikat kattev jääkiht muutunud ebastabiilseks.
• Climate change causes extreme weather events, such as storms, floods, droughts and heat waves.
• Kliimamuutus põhjustab selliseid äärmuslikke ilmastikunähtusi nagu tormid, üleujutused, põuad ja kuumalained.
In the last decade, there were three times more weather-related natural catastrophes — mostly floods and windstorms — in the world than in the 1960s.
Viimase kümnendi jooksul on maailmas toimunud kolm korda enam ilmaga seotud looduskatastroofe, enamasti üleujutusi ja torme, kui 1960. aastatel.
These disasters not only create a lot of damage, they also drive up insurance costs.
Lisaks kahjudele toovad need õnnetused kaasa ka kindlustuskulude järsu suurenemise.
• Glaciers are retreating.
• Liustikud taanduvad.
It is likely that 75 % of the glaciers in the Swiss Alps will disappear by 2050.
On tõenäoline, et 2050. aastaks kaob 75% Šveitsi Alpide liustikest.
Managers of the Andermatt ski resort in Switzerland are now planning to cover the Gurschen glacier, a popular skiing area, with a huge insulating plastic sheet during the summer to stop it from melting and sliding.
Andermatti suusakuurordi juhid kavatsevad katta suveks Gurscheni liustiku, populaarse suusapiirkonna, tohutu suure soojuse ligipääsu takistava plastkattega, et takistada selle sulamist ja allalibisemist.
• Water is already scarce in many regions of the world.
• Vett napib juba mitmes maailma piirkonnas.
Almost a fifth of the world population, 1.2 billion people, do not have access to clean drinking water.
Umbes viiendikul kogu maakera elanikkonnast, s.t 1,2 miljardil inimesel, ei ole puhast joogivett.
If global temperatures increase by 2.5° Celsius above pre-industrial levels, an additional 2.4 to 3.1 billion people worldwide are likely to suffer from water scarcity.
Kui maakera temperatuur tõuseb 2,5 °C tööstuse-eelse tasemega võrreldes, võivad veepuuduse all hakata kannatama veel 2,4–3,1 miljardit inimest kogu maailmas.
• A 2.5° Celsius temperature rise would also leave 50 million people at risk of hunger, in addition to the 850 million people suffering from chronic hunger today.
• 2,5 °C temperatuuri tõusu korral ähvardaks lisaks 850 miljonile praegu pidevat nälga kannatavale inimesele nälg veel 50 miljonit inimest.
In Europe, the growing season lengthened by ten days between 1962 and 1995.
Ajavahemikul 1962–1995 on kasvuperiood Euroopas pikenenud kümme päeva.
While this has been beneficial for agriculture in northern Europe, even there yields will start declining once temperatures rise beyond 2° Celsius above pre-industrial levels.
Kuigi see on olnud Põhja-Euroopa põllumajandusele kasulik, väheneb saak ka siin, kui temperatuur tõuseb 2 °C tööstuse-eelse tasemega võrreldes.
• As the ice caps melt, sea levels rise.
• Jäämütside sulamisel tõuseb ka meretase.
They have already gone up by 10–25 centimetres over the last century (depending on the measurement) and are projected to rise further by up to 88 centimetres by 2100.
Viimase sajandi jooksul on see tõusnud juba 10–25 cm (olenevalt mõõtmisest) ning ennustatakse, et 2100. aastaks tõuseb see veel kuni 88 cm võrra.
This would flood low-lying islands and coastal areas, such as the Maldives, the Nile Delta in Egypt, and Bangladesh.
See ujutab üle madalamad saared ja rannapiirkonnad, näiteks Maldiivid, Niiluse delta Egiptuses ja Bangladeshi.
In Europe, some 70 million coastal dwellers would be at risk.
Euroopas oleks ohus umbes 70 miljonit rannikuäärset elanikku.
Even further away from the coast, sea water would penetrate and contaminate agricultural soil and freshwater supplies.
Merevesi tungiks isegi rannikust kaugemale, saastades põllumajandusmaa ning mageveevarud.
• Tropical diseases like malaria might spread because the area where the climate conditions are suitable for the malaria-carrying mosquito will expand.
• Malaariasääskedele sobivate kliimatingimustega ala laienemise tõttu võivad hakata levima sellised troopilised haigused nagu malaaria.
A 2° Celsius temperature increase could put 210 million more people at risk.
2,5 °C temperatuuri tõus ohustaks 210 miljonit inimest.
• If the huge Greenland ice sheet melts, which might happen over the next few centuries, sea levels could rise by as much as seven metres.
• Kui sulab aga Gröönimaa tohutu suur jääkate, mis võib juhtuda paari järgmise sajandi jooksul, võib merevesi tõusta isegi kuni seitse meetrit.
• In the long term, widespread climate change could trigger regional conflicts, famines and movements of refugees as food, water and energy resources become scarce.
• Alates 2070. aastast tabaks Euroopat igal teisel aastal 2003. aastal kogetuga sarnane kuumalaine. 2003. aasta kuum suvi põhjustas 20 000 eurooplase enneaegse surma, tekitas laiaulatuslikke metsatulekahjusid Lõuna-Euroopas ning enam kui 10 miljardi euro ulatuses kahju põllumajandusele.
• From around 2070 onwards, Europe could experience a heatwave like in 2003 every second year.
• Teise musta stsenaariumi kohaselt jääb sooja vett Atlandi ookeanis põhja poole kandev Golfi hoovus seisma – süžeekäik, mida kasutati 2003. aastal filmis „Päev pärast homset“.
The scorching summer of 2003 contributed to the premature deaths of 20 000 Europeans, set off largescale forest fires in southern Europe and caused agricultural losses of more than EUR 10 billion.
Kuigi see ei toimu tõenäoliselt sellel sajandil, on teadlased nõus, et see lõpetab Põhja-Euroopa soojenemise ning toob seal kaasa palju külmema ilma.
• Another worst-case scenario would be the shutdown of the Gulf Stream that carries warm water northwards in the Atlantic — a storyline used in the 2003 movie The Day After Tomorrow. While this is unlikely to happen during this century, scientists agree that it would annul the warming trend in northern Europe and result in much colder weather there ().
See teave ning paljud muud huvitavad faktid ja andmed on saadud Euroopa Keskkonnaagentuuri aruandest “Euroopa muutuva kliima tagajärjed“, august 2004, kättesaadav aadressil http://reports.eea.europa.eu/climate_report_2_2004/en; samuti Euroopa Komisjoni taustdokumendist “Võitlus kliimamuutuse vastu“, veebruar 2005, kättesaadav aadressil http://ec.europa.eu/comm/environment/ climat/pdf/staff_work_paper_sec_2005_180_3.pdf.
• Many animals and plants will not be able to cope with changed temperatures, or to move to regions where the climate is suitable for them.
• Paljud loomad ja taimed ei ole suutelised muutunud temperatuuriga kohanema ega suuda lahkuda ka piirkondadesse, kus kliima on nende jaoks sobivam.
One alarming study finds that climate change could lead to the extinction of a third of the Earth’s species by 2050.
Ühe muret tekitava uuringu kohaselt võib kliimamuutuse tagajärjel 2050. aastaks üks kolmandik Maal elavatest liikidest välja surra.
Cold weather mammals and birds like polar bears, seals, walruses and penguins are especially vulnerable.
Eriti haavatavad on külmas elavad imetajad ja linnud: jääkarud, hülged, morsad ja pingviinid.
In the Amazon forest, scientists have noted that bigger, faster-growing trees that absorb more COst are flourishing at the expense of others.
Teadlased on märganud, et Amazonase metsade suuremad kiirekasvulised CO neelavad puud kasvavad teiste kulul.
() This and many more interesting facts and figures are from the European Environment Agency report ‘Impacts of Europe’s changing climate’, August 2004, available at: http://reports.eea.eu.int/climate_report_2_2004/en, and the European Commission’s background paper‘Winning the battle against climate change’, February 2005, to be found at: http://www.europa.eu.int/comm/environment/climat/pdf/ staff_work_paper_sec_2005_180_3.pdf
• Toidu, vee ja energiaallikate vähesuse tõttu võib laiaulatuslik kliimamuutus kaugemas perspektiivis põhjustada piirkondlikke konflikte, nälga ja põgenikerännet.
How climate scientists work
Kuidas kliimateadlased töötavad?
Modern climate science is all about studying the past and accurately observing and interpreting what is happening now.
Tänapäeva kliimateadus tegeleb eelkõige mineviku uurimise ning praegu toimuva vaatlemise ja tõlgendamisega.
Scientists use a surprising array of sources to find out about past conditions.
Teadlased kasutavad minevikutingimuste kindlakstegemiseks üllatavalt erinevaid allikaid.
For example, they drill through the top of the ice caps at the poles down to the bedrock and extract ice cylinders known as ice cores.
Näiteks puurivad nad poolustel läbi jäämütside kuni aluspõhjani välja ning eraldavad jääsilindrid, mida kutsutakse ka südamikeks.
In the Antarctic, a team of European researchers recently removed ice cores from a depth of more than 3 km, which have not been touched by light or air in more than 900 000 years ()!
Antarktikas võtsid Euroopa teadlased jääsüdamiku enam kui 3 km sügavuselt, mis ei olnud valgust ega õhku näinud üle 900 000 aasta!
The physical properties of the ice and the air contained in small bubbles tell the researchers what the climate and atmosphere were like at that time.
Jää ja väikestes mullides säilinud õhu füüsikalised omadused annavad uurijatele teavet selle kohta, milline oli tolleaegne kliima ja atmosfäär.
Other sources that provide clues about the past are the rings in trees and corals from ancient times, stalagmites, and old pollen, seeds and leaves.
Mineviku kohta annavad teavet veel puude aastarõngad, vanad korallid, stalagmiidid ning vana õietolm, seemned ja lehed.
Based on these studies, we know that ice ages have alternated with warmer periods, and that temperatures on Earth have moved up and down between about 9° and 22° Celsius (current average global temperature is 15° Celsius).
Nende uuringute põhjal teame, et jääajad on vaheldunud soojemate ajavahemikega ning maakera temperatuur on kõikunud üles-alla vahemikus 9–22 °C (maakera keskmine temperatuur on praegu 15 °C).
These fluctuations were due to natural causes, such as variations in the Earth’s orbit around the sun and in the Earth’s axis, changes in the sun’s activity and volcanic eruptions.
Nende kõikumiste põhjused olid looduslikud, näiteks muutused Maa orbiidis ümber Päikese, Maa teljes ja Päikese aktiivsuses ning vulkaanipursked.
For the past 8 000 years, the climate has been fairly stable, with small changes of less than 1° Celsius per century.
Viimase 8000 aasta jooksul on kliima püsinud suhteliselt stabiilsena, muutudes vähem kui 1 °C sajandi jooksul.
These stable conditions have enabled society and ecosystems as we know them today to develop.
Sellised püsivad tingimused on võimaldanud areneda ühiskonnal ja ökosüsteemidel, nagu me neid nüüd nimetame.
But now things are hotting up fast.
Kuid praeguseks on soojenemine kiirenenud.
Natural causes alone cannot account for such rapid warming, which is unprecedented for at least 1 000 — some studies say 2 000 — years.
Nii kiire soojenemise – mida ei ole täheldatud vähemalt 1000 aasta jooksul, mõne uuringu kohaselt ka 2000 aasta jooksul – põhjused ei saa olla ainult looduslikud.
Much of the information that scientists have discovered is used to predict future climate and the effects of climate change. This
Suurt osa teadlaste poolt avastatud teabest kasutatakse tulevase kliima ja kliimamuutuse tagajärgede ennustamiseks.
() For more information about this European project called EPICA, go to http://www.esf. org/esf_article.php?activity=1 & article=85 & domain=3
Seda tehakse arvutimodelleerimise ja simulatsiooni abil.
11 e) then hemispher ears (nor xt 100 years
11 era) gmiseks 100 aastaks
Temperature over the last 1 000 y ature rise in the ne and projected temper is done through computer modelling and simulations.
Temperatuur viimase 1000 aasta jooksul (põhjapoolk atuuritõus jär v temper ja prognoosita
For example scientists still do not know exactly how sensitive our climate is to the rising greenhouse gas concentrations, that is which concentrations trigger which temperature changes.
Prognoositav keskmine ülemaailmne vutatud el 2000–2100, ar temperatuur aastat e rühma eri l iim a muutu st valitsustevahelise k ooned), ning stsenaariumide põhjal (punktiirjkõigi tulemuste vahemik (hall).
Their task is to assess existing research and knowledge about climate change and its effects, and to report on it.
Andmete saamiseks on k valt õngaid, koralle ja süga puude aastar e oove (sinine); andmet saadud jääpr
So far, the IPCC has published three reports — in 1990, 1995 and 2001.
Termomeetritega mõõdetud näidud (punane).
What needs to be done to curb climate change?
Mida teha kliimamuutuse vähendamiseks?
Quite simply: we need to reduce emissions of greenhouse gases into the atmosphere.
Vastus on lihtne: me peame vähendama atmosfääri paiskuvaid kasvuhoonegaase.
Some greenhouse gases are long-lived, which means that they stick around in the atmosphere for decades or even longer.
Mõne kasvuhoonegaasi eluiga on pikk, mis tähendab, et see jääb atmosfääri aastakümneteks või isegi kauemaks.
Even if we take firm action now, temperatures will continue to rise for a while.
Ka juhul, kui hakkame praegu otsustavalt tegutsema, tõuseb temperatuur veel mõnda aega.
However, if we do not take any action, temperatures will increase even more, and at some point the climate could spiral out of control.
Kui me aga midagi ette ei võta, tõuseb temperatuur veel enam ning ühel hetkel võib kontroll kliima üle kaduda.
Reducing our greenhouse gas emissions will require investments and changes to how we produce and use energy.
Kasvuhoonegaaside vähendamiseks on vaja investeeringuid ja muudatusi selles, kuidas me energiat toodame ja kasutame.
Recent studies find that the price of doing nothing would be much higher because of the damage and suffering that unconstrained climate change would cause.
Hiljuti tehtud uuringute kohaselt on tegevusetuse hind piiramatu kliimamuutuse põhjustatud kahjude ja kannatuste tõttu palju kõrgem.
What governments are doing
Mida teevad valitsused?
In the 1980s, evidence of climate change was mounting.
Kliimamuutuse kohta saadi järjest enam tõendeid 1980. aastatel.