natgillin/translations-raw huggingface dataset:
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-484/06 the fraction by which it is rounded does not affect the supplier’s margin either way. 32
KOHTUJURIST SHARPSTONI ETTEPANEK – KOHTUASI C-484/06 kummalgi juhul kauba tarnija või teenuse osutaja kasumimarginaali. 32
Such situations normally concern not retailers but traders whose business is essentially to supply other taxable persons.
Harilikult on sellised olukorrad seotud mitte jaemüüjatega, vaid selliste ettevõtjatega, kelle tegevus seisneb peamiselt teistele maksukohustuslastele kaubatarnete tegemises ja teenuste osutamises.
Unlike retail traders, they typically fix a price — in whole cents — exclusive of tax, then apply VAT at the appropriate rate to that price.
Erinevalt jaemüüjatest määravad need ettevõtjad harilikult hinna – täissentides – ilma käibemaksuta ja kohaldavad seejärel selle hinna suhtes asjakohast käibemaksumäära.
In order to indicate the amount of VAT as a whole number of cents, it will again often be necessary to round the amount up or down.
Selleks et näidata käibemaksu summa täissentides, on sageli jälle vaja summa üles- või allapoole ümardada.
However, in such a situation, the distort -ions I have outlined above either do not arise or have greatly mitigated effects.
Moonutusi, millele olen eespool osutanud, sellises olukorras siiski kas ei teki või on nende mõju suuresti leevendatud.
It is true that the cumulative effect of rounding on such transactions may affect the overall amount of VAT revenue collected by the Member State, but that effect will be limited.
Tõepoolest võib ümardamise kumuleeruv mõju sellistele tehingutele mõjutada liikmesriigi võetava käibemaksutulu kogusummat, kuid see mõju on piiratud.
Final consumers obtain their supplies overwhelmingly from retailers who are required to sell at VAT-inclusive prices.
Lõpptarbijad ostavad kaupu ja teenuseid valdavalt jaemüüjatelt, kellel on kohustus müüa käibemaksu sisaldavate hindadega.
On the occasions when they do not, their purchases are likely to be of more substantial value, so that rounding by less than one cent will represent an appreciably smaller proportional difference.
Nendel juhtudel, kui nad seda ei tee, on ostutehingud tõenäolisemalt kaalukama väärtusega, nii et ümardamine vähem kui ühe sendi võrra vastab oluliselt väiksemale proportsionaalsele vahele.
If rounding is arithmetic, the effect, both on overall VAT receipts and on individual customers, will be limited.
Kui ümardamine on aritmeetiline, on selle mõju nii käibemaksust saadavale kogutulule kui ka üksikklientidele piiratud.
As regards individual transactions, where the output tax charged by the supplier represents input tax which will subsequently be deducted by the customer, the amount neither burdens nor benefits either party and, because the output tax and the input tax cancel each other out by the operation of the deduction system, the amount collected on the supply to the final consumer at the end of the VAT chain is unaffected.
Mis puudutab üksiktehinguid, mille puhul kaubatarne tegijale või teenuse osutajale tasutav maks vastab sisendkäibemaksule, mille seejärel arvab maha klient, ei koorma see summa kumbagi poolt ega too kummalegi poolele ka kasu ning kuivõrd kõnealune tasumisele kuuluv maks ja kõnealune sisendkäibemaks teineteist mahaarvamissüsteemi toimel tasakaalustavad, ei mõjuta see summat, mis võetakse käibemaksuahela lõpus lõpptarbijale tehtavalt kaubatarnelt või osutatavalt teenuselt.
Where, in exceptional individual transactions, a taxable person purchases from a retailer items which he will use for his taxable outputs and the VAT on which he will wish to deduct, he will request an invoice stating the net price together with the amount of tax.
Kui maksukohustuslane ostab erandlike üksiktehingute puhul jaemüüjalt tooteid, mida ta kasutab seoses omaenda maksustatavate tehingutega ja mille hinnas sisalduva käibemaksu ta soovib maha arvata, taotleb ta arvet, milles on näidatud netohind ja maksu summa.
In that event, the retailer must make a slight adjustment to his price in order to be able to show those amounts in whole cents.
Sel juhul peab jaemüüja oma hinda pisut korrigeerima, et neid summasid oleks võimalik näidata täissentides.
However, for the reasons I have explained, that adjustment will have no effect on either party or on the amount of VAT ultimately collected.
Põhjustel, mida olen selgitanud, ei mõjuta see korrigeerimine siiski kumbagi poolt ega lõpuks kasseeritava käibemaksu summat.
32 — It should be noted that this is not an option for true retail traders, who are obliged to set VAT-inclusive prices (see Directive 98/6, cited in point 12 above.)
32 – Tuleks märkida, et seda võimalust ei saa kasutada tegelikud jaemüüjad, kes on kohustatud määrama käibemaksu sisaldavaid hindu (vt eespool punktis 12 viidatud direktiiv 98/6).
In the rarer cases where the supply is to a final consumer, rounding, although it has a slight effect on the amount paid by the customer and collected by the tax authority, does not affect the neutrality of the tax from the supplier’s point of view.
Haruldasematel juhtudel, mil kaubatarne tehakse või teenus osutatakse lõpptarbijale, ei mõjuta ümardamine kauba tarnija või teenuse osutaja seisukohast maksu neutraalsust, ehkki selline ümardamine mõjutab pisut summat, mille tasub klient maksuhaldurile.
The amount invoiced is the amount which must be accounted for to the tax authority, and
Arvele kirjutatud summa on see, mida tuleb maksuhaldurile arvutada, ja murdosa, mille võrra see summa ümardatakse, ei mõjuta
In the light of all the above considerations, I propose that the Court should answer the questions raised by the Hoge Raad as follows:
Kõikidest eespool esitatud põhjendustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Hoge Raadi esitatud küsimustele järgmiselt.
Such regulation is therefore a matter for national law, which must, however, comply in that regard with all the relevant rules and principles which flow from the directives.
Sellepärast peab seda reguleerima siseriiklik õigus, mis siiski peab selles suhtes vastama kõikidele kõnealustest direktiividest tulenevatele asjakohastele õigusnormidele ja põhimõtetele.
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC by the Hoge Raad der Nederlanden (Netherlands), made by decision of 24 November 2006, received at the Court on 27 November 2006, in the proceedings
Kohtuasjas C-484/06, mille ese on EÜ artikli 234 alusel Hoge Raad der Nederlanden’i (Madalmaad) 24. novembri 2006. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 27. novembril 2006, menetluses
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of Chamber, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász and T. von Danwitz (Rapporteur), Judges,
EUROOPA KOHUS (neljas koda), koosseisus: koja esimees K. Lenaerts, kohtunikud G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász ja T. von Danwitz (ettekandja),
Advocate General: E. Sharpston, Registrar: C. Strömholm, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 13 December 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
KONINKLIJKE AHOLD kohtujurist: E. Sharpston, kohtusekretär: ametnik C. Strömholm, arvestades kirjalikus menetluses ja 13. detsembri 2007. aasta kohtuistungil esitatut, arvestades kirjalikke märkusi, mille esitasid:
— the Greek Government, by O. Patsopoulou, M. Tassopoulou and G. Skiani, acting as Agents,
– Kreeka valitsus, esindajad: O. Patsopoulou, M. Tassopoulou ja G. Skiani,
— the United Kingdom Government, by V. Jackson, acting as Agent, and by I. Hutton, Barrister,
– Ühendkuningriigi valitsus, esindaja: V. Jackson, keda abistas barrister I. Hutton,
— the Commission of the European Communities, by D. Triantafyllou, A. Weimar and P. van Nuffel, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 24 January 2008, gives the following
– Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: D. Triantafyllou, A. Weimar ja P. van Nuffel, olles 24. jaanuari 2008. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku, on teinud järgmise otsuse
This reference was made in proceedings brought by the Fiscale eenheid Koninklijke Ahold NV, a fiscal entity to which the company Albert Heijn BV belongs, against the Staatssecretaris van Financiën (Secretary of State for Finance, Netherlands) following the rejection by the Inspecteur van de Belastingdienst (Inspector of Taxes, the ‘Inspector’) of its complaint brought to obtain repayment of a sum of EUR 1 414 of value added tax (‘VAT’).
Taotlus on esitatud Fiscale eenheid Koninklijke Ahold NV, kes on maksukohustuslane ja äriühingu Albert Heijn BV omanik, ja Staatssecretaris van Financiëni vahelises kohtuvaidluses, mis tekkis pärast seda, kui Inspecteur van de Belastingdienst (maksuinspektor, edaspidi „inspektor”) jättis rahuldamata kaebuse, milles nõuti 1414 euro suuruse käibemaksusumma tagastamist.
Article 2 of the First Council Directive 67/227/EEC of 11 April 1967 on the harmonisation of legislation of Member States concerning turnover taxes (OJ, English Special Edition 1967, p 14, the ‘First Directive’) provides:
Nõukogu 11. aprilli 1967. aasta esimese direktiivi 67/227/EMÜ kumuleeruvaid käibemakse käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta (EÜT 1967, 71, lk 1301; ELT eriväljaanne 09/01, lk 3; edaspidi „esimene direktiiv”) artikkel 2 sätestab:
‘The principle of the common system of value added tax involves the application to goods and services of a general tax on consumption exactly proportional to the price of the goods and services, whatever the number of transactions which take place in the production and distribution process before the stage at which tax is charged.
„Ühise käibemaksusüsteemi põhimõtteks on kohaldada kaupade ja teenuste suhtes üldist tarbimismaksu, mis on täpselt võrdeline kaupade ja teenuste hinnaga, olenemata nende tehingute arvust, mis tehakse tootmise ja turustamise käigus enne maksustamisetappi.
The common system of value added tax shall be applied up to and including the retail trade stage.
Ühist käibemaksusüsteemi kohaldatakse kuni jaemüügietapi lõpuni.
Article 11A(1)(a) of the Sixth Directive provides:
Kuuenda direktiivi artikli 11 A osa lõike 1 punkt a sätestab:
(a) in respect of supplies of goods and services other than those referred to in (b), (c) and (d) below, everything which constitutes the consideration which has been or is to be obtained by the supplier from the purchaser, the customer or a third party for such supplies including subsidies directly linked to the price of such supplies’.
„Maksustatava summa moodustab: a) punktides b, c ja d nimetamata kauba tarnimise ja teenuste osutamise puhul kõik tasuna käsitatav, mille tarnija ostjalt, kliendilt või kolmandalt isikult nimetatud tarnete eest on saanud või saab, kaasa arvatud nimetatud tarnete hinnaga otse seotud toetused”.
Article 22(3)(a) and (b), (4)(b) and (5) of the Sixth Directive, state:
Kuuenda direktiivi artikli 22 lõike 3 punktid a ja b, lõike 4 punkt b ja lõige 5 sätestavad:
‘3. (a) Every taxable person shall issue an invoice, or other document serving as invoice, in respect of goods and services which he has supplied or rendered to another taxable person or to a non-taxable legal person. … A taxable person shall keep a copy of every document issued.
„3. a) Maksukohustuslane väljastab kõikide tema poolt teisele maksukohustuslasele tarnitud kaupade või osutatud teenuste kohta arve või selle aset täitva dokumendi. […] Maksukohustuslane peab säilitama selle koopia.
(b) The invoice shall state clearly the price exclusive of tax and the corresponding tax at each rate as well as any exemptions.
[…] b) Arvel peab olema selgelt märgitud hind ilma maksuta ning kõnealune maks iga maksumäära järgi, aga ka võimalik maksuvabastus.
(b) The return shall set out all the information needed to calculate the tax that has become chargeable and the deductions to be made including, where appropriate, and in so far as it seems necessary for the establishment of the basis of assessment, the total value of the transactions relative to such tax and deductions and the value of any exempt transactions.
Deklaratsioonis tuleb esitada kõik sissenõutavaks muutunud maksu ning tehtavate mahaarvamiste arvutamiseks vajalikud andmed, sh vajaduse korral ning kui see on vajalik maksubaasi kindlaksmääramiseks, nimetatud maksu ja mahaarvamisega seotud tehingute kogusumma ning maksuvabade tarnete kogusumma.
Every taxable person shall pay the net amount of the value added tax when submitting the regular return.
Maksukohustuslane tasub käibemaksu netosumma deklaratsiooni esitamisel.
Member States may, however, set a different date for the payment of that amount or may demand an interim payment.’
Liikmesriigid võivad summa tasumiseks kehtestada siiski muu tähtpäeva või nõuda vahemakset.”
Council Directive 2001/115/EC of 20 December 2001 amending Directive 77/388 with a view to simplifying, modernising and harmonising the conditions laid down for invoicing in respect of value added tax (OJ 2002 L 15, p. 24), which Member States had to bring into force with effect from 1 January 2004, amended Article 22(3)(b) of the Sixth Directive, entailing, inter alia, inclusion of a 10th indent worded as follows:
Nõukogu 20. detsembri 2001. aasta direktiiv 2001/115/EÜ, millega muudetakse direktiivi 77/388 käibemaksu kohta arve esitamise tingimuste lihtsustamiseks, ajakohastamiseks ja ühtlustamiseks (EÜT 2002, L 15, lk 24; ELT eriväljaanne 09/01, lk 352), mille liikmesriigid kohustusid jõustama alates 1. jaanuarist 2004, muutis kuuenda direktiivi artikli 22 lõike 3 punkti b ning lisas sellesse kümnenda taande, mis on sõnastatud järgmiselt:
‘(b) Without prejudice to the specific arrangements laid down by this Directive, only the following details are required for VAT purposes on invoices issued under the first, second and third subparagraphs of point (a):
„Ilma et see piiraks käesolevas direktiivis sätestatud erikorra kohaldamist, tuleb punkti a esimese, teise ja kolmanda lõigu kohaselt koostatud arvetel esitada seoses käibemaksuga üksnes järgmised andmed:
— the VAT amount payable, except where a specific arrangement is applied for which this Directive excludes such a detail,
– tasumisele kuuluv käibemaksusumma, välja arvatud juhul, kui kohaldatakse erikorda, mille puhul käesoleva direktiivi kohaselt seda teavet ei esitata,
Article 35 of the Law on turnover tax (Wet op de omzetbelasting) of 28 June 1968 (Stb.
28. juuni 1968. aasta Wet op de omzetbelasting’i (Stb.
1968, No 329), in the version applicable to the dispute in the main proceedings, is worded as follows:
1968, nr 329) (käibemaksuseadus) artikkel 35 on põhikohtuasjas kohaldatavas versioonis sõnastatud järgmiselt:
In respect of all goods and services supplied to another trader or to a legal person, other than a trader, the trader shall issue a numbered and dated invoice which shall state clearly and unambiguously:
Ettevõtja on kohustatud väljastama teisele ettevõtjale või juriidilisele isikule, kes ei ole ettevõtja, tehtud tarnete või osutatud teenuste kohta nummerdatud ja kuupäevastatud arve, mis selgelt ja ühemõtteliselt täpsustab:
The amount of the tax payable in respect of the supply of goods or services.
Tarnete või teenuste eest tasumisele kuuluva maksu summa.
No reference may be made to another amount of tax.
Muu maksu summa märkimine ei ole lubatud.
The company Albert Heijn BV, belonging to the Fiscale eenheid Koninklijke Ahold NV, which constitutes a fiscal entity for the levying of the turnover tax, operates supermarkets in which it offers a standard range of foodstuffs or other products.
Äriühing Albert Heijn BV, mis kuulub Fiscale eenheid Koninklijke Ahold NV-le, kes on käibemaksu arvestamise mõttes üks maksukohustuslane, käitab kaubahalle, millele ta tarnib tüüpilisi toidukaupu ja muid tooteid.
At the material time, namely October 2003, the applicant in the main proceedings calculated and declared the VAT in respect of sales in its supermarkets, according to its usual practice, on the basis of the total amount, according to each till receipt (or ‘shopping basket’), paid by a customer buying various articles at the same time.
Põhikohtuasjas kõnesoleval perioodil, s.o 2003. aasta oktoobris arvutas ja deklareeris põhikohtuasja hageja oma kaubahallide müügikäibega seotud käibemaksu vastavalt tavapärasele meetodile kogusumma alusel, mis vastab igale kassatšekile (või „ostukorvile”), mille kliendid on ühe ostu raames erinevate toodete eest maksnud.
Each of the amounts on those till receipts was rounded arithmetically to the nearest cent (EUR).
Iga kassatšekkidel olev summa ümardati aritmeetiliselt lähima eurosendini.
The operation of arithmetic rounding means that amounts in which the third decimal place is equal to or exceeds five are rounded up to the nearest cent and amounts in which the third decimal place is less than five are rounded down to the nearest cent.
Taoline aritmeetiline ümardamine tähendab seda, et summad, mille kolmas kümnendkoht on võrdne või suurem kui 5, ümardatakse ülespoole lähima sendini ning summad, mille kolmas kümnendkoht on väiksem kui 5, ümardatakse allapoole lähima sendini.
This procedure was followed by the applicant in the main proceedings in all its branches.
Põhikohtuasja hageja toimis selliselt kõikide tütarettevõtjate puhul.
However, at two branches during the relevant period the applicant also employed another method, which consisted of calculating the amount of VAT payable, not per till receipt, but separately for each item sold to the customer, by rounding the amount thus calculated per item down to the nearest cent.
Kahe tütarettevõtja puhul rakendas ta kõnesoleval perioodil siiski teistsugust meetodit, mille käigus arvutas tasumisele kuuluva käibemaksusumma mitte kassatšekkide kaupa, vaid iga kliendile müüdud toote kaupa eraldi, ümardades selliselt arvutatud summa tootepõhiselt lähima eurosendini.
The applicant in the main proceedings accordingly calculated that, for those two branches during the relevant period, the result of that method of rounding down per item was that it should have paid EUR 1 414 less than the amount stated on its VAT return and which it in fact paid in accordance with its usual practice of rounding per till receipt.
Põhikohtuasja hageja arvutas seega, et kõnesoleval perioodil oleks ta pidanud oma kahe tütarettevõtja puhul tootepõhise allapoole ümardamise meetodi kohaselt tasuma 1414 eurot vähem, kui oli märgitud deklaratsioonis ning mille ta oli tegelikult tasunud vastavalt tavapärasele, kassatšeki põhisele ümardamisele.
The applicant in the main proceedings applied for repayment of the amount of EUR 1 414 of VAT which, in its opinion, it had wrongly paid for the two branches in question.
Põhikohtuasja hageja taotles 1414 euro tagastamist, mille ta enda väitel oli kahe kõnesoleva tütarettevõtja eest alusetult tasunud.
When that application was rejected, the applicant brought a complaint before the Inspector with the claim that ‘rounding per basket’ was incorrect and that the amount of the tax calculated per item should, when necessary, be rounded down to the nearest amount.
Kuna tema taotlus jäeti rahuldamata, esitas ta inspektorile kaebuse, milles selgitas, et „ostukorvi-põhine ümardamine” ei ole täpne ja et toote kaupa arvutatud maksusumma tuleks võimalusel ümardada allapoole lähima summani.
The Inspector rejected that complaint.
Inspektor jättis kaebuse rahuldamata.
The applicant in the main proceedings brought an action seeking annulment of that rejection before the Gerechtshof te Amsterdam (Regional Court of Appeal, Amsterdam).
Põhikohtuasja hageja esitas Gerechtshof te Amsterdam’ile hagi, milles taotles rahuldamata jätmise otsuse tühistamist.
That court dismissed the action as unfounded by judgment of 16 August 2004.
Viimane jättis hagi 16. augusti 2004. aasta otsusega põhjendamatuse tõttu rahuldamata.
The applicant then brought an appeal against that judgment before the Hoge Raad der Nederlanden (Supreme Court of the Netherlands).
Hageja esitas seepeale Hoge Raad der Nederlandenile kassatsioonkaebuse eespool mainitud kohtuotsuse tühistamiseks.
In the order for reference, the Hoge Raad der Nederlanden states that, in the opinion of the Gerechtshof te Amsterdam, even when the result of using the arithmetic method is a rounding up to the nearest cent, that method is, on balance, more consistent with the principle that the tax must be strictly proportional to the price than a method which prescribes rounding down to the nearest cent.
Hoge Raad der Nederlanden märgib eelotsusetaotluses, et kuigi aritmeetilise meetodi kohaldamine viib ümardamiseni ülespoole lähima sendini, järgib Gerechtshof te Amsterdami arvates see meetod paremini põhimõtet, mille kohaselt peab maks olema rangelt proportsionaalne hinnaga kui meetod, mis näeb ette ümardamise allapoole lähima sendini.
The referring court adds that, in calculating the VAT, it is permissible for each supply of goods or each provision of services to adopt either the procedure of arithmetic rounding of the tax or the method of rounding the total amount of a certain number of supplies or service provisions taken together, namely, in this case, per basket.
Nimetatud kohus lisab, et käibemaksu arvutamisel on lubatud aritmeetiliselt ümardada iga kaubatarne või iga teenuse osutamisega seotud maksu või ümardada ühiselt käsitletava teatud hulga tarnete või teenuste kogusummaga seotud maksu, mida põhikohtuasjas tehti vastavalt ostukorvile.
According to that court, both those methods are laid down, as from 1 July 2004, in Article 5 a of the implementing decree of 1968 on turnover tax (Uitvoeringsbesluit omzetbelasting 1968).
Selle kohtu sõnul on mõlemad meetodid alates 1. juulist 2004 sätestatud 1968. aasta käibemaksu rakendusmääruse (Uitvoeringsbesluit omzetbelasting 1968) artiklis 5.
The questions arising from the main proceedings are whether it is a requirement of the First and Sixth Directives that the method of rounding down per item be permitted and, more particularly, whether the provisions of the first and second paragraphs of Article 2 of the First Directive and of Articles 11A(1)(a) and 22(3)(b), first paragraph, in the version applicable before 1 January 2004, and 22(5) of the Sixth Directive are founded on a method which necessitates the amount of VAT being calculated on each transaction, even if various transactions are referred to on one invoice and/or are included in one and the same VAT return.
Põhikohtuasjas on tõusetunud küsimused, kas esimene ja kuues direktiiv nõuavad tootepõhise allapoole ümardamise meetodi lubamist ja eelkõige, kas esimese direktiivi artikli 2 esimene ja teine lõik ning kuuenda direktiivi artikli 11 A osa lõike 1 punkt a ja artikli 22 lõike 3 punkti b esimene lõik versioonis, mis kehtis kuni 1. jaanuarini 2004, ja lõige 5 põhinevad meetodil, mille kohaselt tuleb käibemaksusumma arvutada iga tehingu puhul, isegi kui erinevad tehingud on märgitud ühele ja samale arvele ja/või on kajastatud ühes ja samas deklaratsioonis.
In those circumstances, the Hoge Raad der Nederlanden decided to stay proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
Neil asjaoludel otsustas Hoge Raad der Nederlanden menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
Application for reopening of the oral procedure
Suulise menetluse uuendamise taotlus
By application lodged at the Registry of the Court on 10 March 2008, the applicant in the main proceedings applied for the reopening of the oral procedure on the ground that the case may not be dealt with on the basis of an argument which has not been
Euroopa Kohtu kohtusekretärile 10. märtsil 2008 esitatud taotluses palus hageja uuendada suulist menetlust, kuna kohtuasja ei saa arutada argumendi põhjal, mille üle pooled ei ole vaielnud, kuivõrd kohtujuristi ettepanek põhineb ekslikel asjaoludel.