natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Portuguese Government therefore relies on two different grounds of justification: first, the need to prevent and combat crime and, second, the requirements of road safety which, even though they have their origins in the field of public policy and public security, 26 must be examined separately for schematic reasons.
Portugali valitsus toetub seega kahele erinevale õigustavale alusele, esiteks kuritegevuse ennetamise ja selle vastu võitlemise vajadusele, teiseks liiklusohutuse nõuetele, mida tuleb süsteemse käsitluse huvides eraldi hinnata, hoolimata sellest, et mõlemad alused pärinevad avaliku korra ja julgeoleku valdkonnast. 26
The need to prevent and combat crime
Kuritegevuse ennetamise ja selle vastu võitlemise vajadus
In the present case, the Portuguese Government claims that the contested prohibition under Article 2(1) of Decree-Law No 40/2003 is justified on grounds of internal public security and road safety.
Käesolevas õigusvaidluses väidab Portugali valitsus, et kõnealune dekreetseaduse nr 40/2003 artikli 2 lõike 1 keeld on põhjendatud nii siseriikliku avaliku julgeoleku kui ka liiklusohutuse seisukohalt.
It argues that the prohibition was imposed with the aim of ensuring that it was possible to inspect the interior of the motor vehicle from outside.
Keeld on kehtestatud eesmärgiga tagada eeldused väljastpoolt sõiduki sisse nägemiseks.
The aim of the prohibition was not, therefore, to achieve reasonably clear visibility for the driver by preserving the light transmission of the window, but to allow the competent authorities to verify directly that road traffic legislation was being complied with simply by observing motor vehicles and their occupants.
Seega ei olnud keelu eesmärk tagada klaaside valgusläbilaskvuse säilitamisega autojuhile sobiv hea nähtavus, vaid võimaldada pädevatel ametiasutustel teostada liikluseeskirjadest kinnipidamise vahetut kontrolli lihtsalt mootorsõidukite ja nendes viibijate jälgimise teel.
It argues that it is essential for the occupants of vehicles and goods in motor vehicles to be clearly visible in order to counter and combat crime and for road safety, since it makes it easier to verify that the vehicle seats are correctly occupied and that safety belts are being used as required by the law.
Portugali valitsus toob esile, et sõiduautodes viibijate ja kaubaautodes asuvate kaupade selge visuaalne tuvastatavus on oluline kuritegevuse ennetamise ja selle vastu võitlemise ning liiklusohutuse seisukohast, kuna see hõlbustab sõiduki istmete nõuete-
The State’s interest in combating crime effectively falls within the field of public policy and public security, both concepts
Riiklik huvi tõhusa kuritegevusvastase võitluse vastu kuulub avaliku korra ja julgeoleku valdkonda, kusjuures mõlemad
An impairment of public security arising from movement of goods will generally also lead to a threat to life and health and may easily fall within that concept.
Kaupade vabast liikumisest tulenev avaliku korra riive viib reeglina ka elu ja tervise ohustamiseni ning seda on võimalik hõlpsasti ka viimase mõiste alla subsumeerida.
The same applies to threats to road safety (see Case 406/85 Goffette [1987] ECR 2525, in which traffic safety was held to fall within Article 30 EC even before it was recognised as a specific overriding reason relating to the public interest).
Sama kehtib ka liiklusohutuse ohustamise kohta (vt 11. juuni 1987. aasta otsus kohtuasjas 406/85: Goffette, EKL 1987, lk 2525, milles subsumeeriti liiklusohutus juba enne selle tunnustamist üldisest huvist tuleneva kohustusliku nõudena EÜ artikli 30 alla).
25 — Even if the prohibition in question falls within the scope of Article 28 EC, the Court has consistently held that a national rule which constitutes a measure having equivalent effect to a quantitative restriction may be justified by one of the reasons relating to public interest set out in Article 30 EC or by overriding requirements (see, in this regard, Case C-420/01 Commission v Italy (cited in footnote 14), paragraph 29, and Case C-270/02 Commission v Italy [2004] ECR I-1559, paragraph 21.
25 — Kuigi vaidlusalune keeld kuulub EÜ artikli 28 kohaldamisalasse, tuleneb väljakujunenud kohtupraktikast, et liikmesriigi õigusnorme, mis kujutavad endast koguselise piiranguga samaväärse toimega meedet, võib õigustada mõnega EÜ artiklis 30 loetletud üldistest huvidest või kohustuslike nõuetega (vt selle kohta eespool 14. joonealuses märkuses viidatud 19. juuni 2003. aasta otsus kohtuasjas komisjon vs. Itaalia, punkt 29, ja 5. veebruari 2004. aasta otsus kohtuasjas C-270/02: komisjon vs. Itaalia, EKL 2004, lk I-1559, punkt 21).
In both cases, the national provision must be appropriate for securing the attainment of the objective pursued and must not go beyond what is necessary in order to attain it (see, inter alia, Joined Cases C-388/00 and C-429/00 Radiosistemi [2002] ECR I-5845, paragraphs 40 to 42; Case C-14/02 ATRAL [2003] ECR I-4431, paragraph 64; Case C-40/04 Yonemoto [2005] ECR I-7755, paragraph 55; and Case C-432/03 Commission v Portugal [2005] ECR I-9665, paragraph 42.
Igal juhul peab liikmesriigi säte olema taotletava eesmärgi saavutamiseks sobiv ega tohi minna kaugemale sellest, mis on eesmärgi saavutamiseks vajalik (vt eelkõige 20. juuni 2002. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-388/00 ja C 429/00: Radiosistemi, EKL 2002, lk I-5845, punktid 40–42; 8. mai 2003. aasta otsus kohtuasjas C-14/02: ATRAL, EKL 2003, lk I-4431, punkt 64; 8. septembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C-40/04: Yonemoto, EKL 2005, lk I-7755, punkt 55, ja 10. novembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C-432/03: komisjon vs. Portugal, EKL 2005, lk I-9665, punkt 42).
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-265/06 ment of goods. 29
KOHTUJURIST TRSTENJAKI ETTEPANEK — KOHTUASI C-265/06 vähem, ka kaupade vaba liikumise raames.
The legitimate purposes being expressly mentioned as justifications in Article 30 EC and Article 13 of the EEA Agreement.
29Legitiimsete eesmärkide hulka, mis õigus- mõisted on õigustavate alustena sõnaselgelt nimetatud EÜ artiklis 30 ja EMP lepingu artiklis 13.
which justify a restriction of the free movement of goods on grounds of public policy under Article 30 EC include, for example, the need to detect or prevent dealing in stolen vehicles, 30 the retention of silver coins taken out of circulation with a view to being melted down by the State, 31 and combating fraud in connection with export refunds. 32
tavad kaupade vaba liikumise piiramist avaliku korra kaitse tõttu vastavalt EÜ artiklile 30, kuuluvad näiteks varastatud sõidukitega tehtavate tehingute avastamine ja jälitamine, 30 käibest maha võetud hõbemüntide kogumine riigi poolt ümbersulatamise eesmärgil 31ning võitlus eksporditoetustega seotud pettuste vastu. 32
In principle, the Member States remain essentially free to decide according to their national needs what is required by public policy and public security.
Põhimõtteliselt võivad liikmesriigid edaspidigi peamiselt ise vabalt ja vastavalt oma siseriiklikele vajadustele määrata, mis on
The protection of public policy and public security has been recognised in the Court’s caselaw as a justification for national measures which restrict the fundamental freedoms primarily in connection with freedom of movement for workers, 27 freedom of establishment, freedom to provide ser- vices, the Community’s law governing associations with third countries 28 and, albeit more rarely, in connection with the free move-
Põhivabadusi piiravate liikmesriikide meetmete põhjendustena on avaliku korra ja julgeoleku kaitse Euroopa Kohtu praktikas esmajoones tunnustatud töötajate vaba liikumise, 27asutamisvabaduse, teenuste vaba liikumise, ühenduse kolmandate riikidega assotsieerumisõiguse 28ning, kuigi
27 — The Court has always emphasised that the public policy exception is a derogation from the fundamental principle of freedom of movement for persons, which must be interpreted strictly, and that its scope cannot be determined unilaterally by the Member States (Case 36/75 Rutili [1975] ECR 1219, paragraph 27; Case 30/77 Bouchereau [1977] ECR 1999, paragraph 33; Case C-441/02 Commission v Germany [2006] ECR I-3449, paragraph 34; and Case C-50/06 Commission v Netherlands [2007] ECR I-4383, paragraph 42).
27 — Euroopa Kohus on sageli toonitanud, et avaliku korra erandit kui isikute vaba liikumise aluspõhimõttest tehtavat erandit tuleb tõlgendada kitsalt ja nii, et selle ulatust ei saaks liikmesriigid ühepoolselt määrata (28. oktoobri 1975. aasta otsus kohtuasjas 36/75: Rutili, EKL 1975, lk 1219, punkt 27; 27. oktoobri 1977. aasta otsus kohtuasjas 30/77: Bouchereau, EKL 1977, lk 1999, punkt 33; 27. aprilli 2006. aasta otsus kohtuasjas C-441/02: komisjon vs. Saksamaa, EKL 2006, lk I-3449, punkt 34, ning 7. juuni 2007. aasta otsus kohtuasjas C-50/06: komisjon vs. Madalmaad, EKL 2007, lk I-4383, punkt 42).
29 — With regard to the concept of public policy in Community law, see my Opinion of 13 September 2007 in the pending Case C-319/06 Commission v Luxembourg, points 40 to 44.
29 — Vt avaliku korra mõiste kohta ühenduse õiguses minu 13. septembri 2007. aasta ettepanek Euroopa Kohtu menetluses olevas kohtuasjas C-319/06: komisjon vs. Luksemburg, punktid 40–44.
In Case C-36/02 Omega [2004] ECR I-9609, paragraph 26, the Court examined the justification for a national prohibition measure adopted on grounds of protecting public policy by reason of the fact that the economic activity was an affront to human dignity only on the basis of the provisions of the Treaty concerning freedom to prov- ide services and the relevant derogation clauses (Article 55 EC in conjunction with Article 46(1) EC), even though it considered the provisions concerning the free movement of goods to be essentially relevant.
14. oktoobri 2004. aasta otsuses kohtuasjas C-36/02: Omega (EKL 2004, lk I-9609, punkt 26) on Euroopa Kohus kontrollinud avaliku korra kaitsest lähtuvat õigustust majandusliku tegevuse siseriiklikule keelule, mis põhines selles tegevuse pidamisel inimväärikust rikkuvaks, võttes aluseks üksnes asutamislepingu teenuste vaba liikumise sätted ja sellega seotud erisätted (EÜ artikkel 55 koosmõjus EÜ artikli 46 lõikega 1), kuigi ta pidas põhimõtteliselt asjakohaseks ka kaupade vaba liikumist käsitlevaid sätteid. Müller-Graff, P.-C., Kommentar zum Vertrag über die Europäische Union und zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft (Schriftleitung Angela Bardenhewer-Rating jt), 6. tr, Baden-Baden 2003–2004, EÜ artikkel 30, punkt 49, arvates tuleb avaliku korra mõistet — enamasti seoses avaliku julgeoleku mõistega — käsitada kõikehõlmava iseloomuga mõistena.
That protective interest may therefore be relied on only in cases where none of the other legal interests mentioned in Article 30 EC is relevant.
Sellele kaitsehuvile saab seega viidata üksnes juhtudel, mil ei ole asjassepuutuv ükski teine EÜ artiklis 30 nimetatud õigushüvedest.
According to the author, the Member States have thus far been reticent to reply on disruptions to public policy as a justification for obstacles to trade.
Autori sõnul on liikmesriigid senises praktikas hoidunud kaubandustõkete õigustamisel tuginemast avaliku korra häiringutele.
Fischer, P., Köck, H. and Karollus, M., Europarecht, 4th edition, Vienna, 2002, p. 756, Section 1579, also point out that public policy is relatively rare as an area of application of Article 30 EC.
Fischer, P., Köck, H, Karollus, M., Europarecht, 4. tr, Viin 2002, lk 756, punkt 1579, viitab samuti sellele, et avalik kord on EÜ artikli 30 kohaldamisalas suhteliselt harvaesinev.
30 — Case 154/85 Commission v Italy [1987] ECR 2717, paragraph 13 et seq., and Case C-239/90 Boscher [1991] ECR I-2023, paragraph 23.
30 — 17. juuni 1987. aasta otsus kohtuasjas 154/85: komisjon vs. Itaalia (EKL 1987, lk 2717, punkt 13 jj) ja 30. aprilli 1991. aasta otsus kohtuasjas C-239/90: Boscher (EKL 1991, lk I-2023, punkt 23).
31 — Case 7/78 Thompson [1978] ECR 2247, paragraphs 32 and 34.
31 — 23. novembri 1978. aasta otsus kohtuasjas 7/78: Thompson (EKL 1978, lk 2247, punktid 32 ja 34).
28 — For example in relation to the concept of public policy in Article 14(1) of Decision No 1/80 of the EEC-Turkey Association Council.
28 — Sama leidis Euroopa Kohus EMP-Türgi Assotsiatsiooninõukogu otsuse nr 1/80 artikli 14 lõikes 1 sätestatud avaliku korra erandi ulatuse määratlemise osas.
The Court has consistently held that the principles laid down in Articles 39 EC to 41 EC must be extended, so far as possible, to Turkish nationals who enjoy the rights conferred by that decision.
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb EÜ artiklite 39–41 raames kehtestatud põhimõtteid kohaldada Türgi päritolu töötajatele, kellel on otsuses nr 1/80 sätestatud õigused.
It follows that, when determining the scope of the public policy exception provided for in Article 14(1) of Decision No 1/80, reference should be made to the interpretation given to that exception in the field of freedom of movement for workers who are nationals of a Member State of the Community.
Sellest järeldub, et otsuse nr 1/80 artikli 14 lõikes 1 ette nähtud avaliku korra erandi ulatuse määratlemisel on asjakohane viidata samale erandile ühenduse liikmesriikide kodanikest töötajate vaba liikumise kontekstis antud tõlgendusele.
Such an approach is all the more justified because Article 14(1) is formulated in almost identical terms to Article 39(3) EC.
Kõnealune tõlgendus on seda põhjendatum, et nimetatud säte on sõnastatud peaaegu identselt EÜ artikli 39 lõikega 3.
See judgment of 4 October 2007 in Case C-349/06 Polat; Case C-502/04 Torun [2006] ECR I-1563; Case C-340/97 Nazli [2000] ECR I-957, paragraph 56; and Case C-467/02 Cetinkaya [2004] ECR I-10895, paragraph 43.
Vt 4. oktoobri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-349/06: Polat (EKL 2007, lk I-8167); 16. veebruari 2006. aasta otsus kohtuasjas C-502/04: Torun (EKL 2006, lk I-1563); 10. veebruari 2000. aasta otsus kohtuasjas C-340/97: Nazli (EKL 2000, lk I-957, punkt 56) ja 11. novembri 2004. aasta otsus kohtuasjas C-467/02: Cetinkaya (EKL 2004, lk I-10895, punkt 43).
The concepts of public policy and public security must be interpreted by the Court of Justice, 35so that their scope cannot be determined unilaterally by each Member State without being subject to control by the Community institutions.
Avaliku korra ja julgeoleku mõisted alluvad Euroopa Kohtu tõlgendamisele, 35 seega on liikmesriikidel keelatud nende mõistete ulatust ühepoolselt määrata, ilma et seda kontrolliksid ühenduse institutsioonid.
As derogations from the fundamental freedoms they must be interpreted strictly.
Neid tuleb kitsalt tõlgendada kui erandeid põhivabadustest.
This does not mean that particular circumstances cannot justify recourse to the concepts of public policy and public security, and it is therefore necessary in this matter to allow the Member States an area of discretion within the limits imposed by the Treaty.
See ei välista, et erilised asjaolud õigustavad tuginemist avaliku korra ja julgeoleku mõistetele, seetõttu tuleb liikmesriikidele teatud asjaoludel anda asutamislepinguga ettenähtud piirides kaalutlusruum. 36 avaliku korra ja julgeoleku tagamiseks vajalik.
36 of public policy and public security are independent concepts under Community law which contribute towards determining the scope of the fundamental freedoms and must therefore be defined autonomously and not, for example, on the basis of one or more national legal systems.
Seejuures tuleb aga alati silmas pidada, et avaliku korra ja julgeoleku mõistete puhul on tegemist ühenduse õiguse autonoomsete mõistetega, mis osalevad põhivabaduste kohaldamisala kindlaksmääramises ning mida tuleb seetõttu määratleda iseseisvalt, mitte aga tuginedes ühele või mitmele siseriiklikule õiguskorrale.
33Reliance on the meaning of the concepts in the national legal orders is precluded above all in the case of concepts which permit the Member States to restrict the fundamental freedoms or other individual rights.
33Mõistete liikmesriikide õiguskordadest tulenevate tähenduste kasutamine on keelatud eriti siis, kui tegemist on mõistetega, mis lubavad liikmesriikidel piirata põhivabadusi või muid individuaalseid õigusi.
It would therefore be wrong, for example, to draw parallels with the concept of public security and public policy in the national law relating to the powers of the police without taking account of the peculiar features of Community law and the aims of the Treaty.
Seega oleks väär tuua paralleele näiteks siseriikliku politseiõigusliku avaliku korra ja julgeoleku mõistega, ilma et võetaks arvesse ühenduse õiguse ja asutamislepingu eesmärkide eripära.
34 In my view, there is no objective reason to transfer to Community law the traditional national law distinction between measures taken by the police in the field of crime prevention, which represent measures for the protection of security, on the one hand, and punitive measures in the context of criminal prosecution, on the other, and therefore the police crime prevention measures referred to by the Portuguese Government must also be held to fall within the concept of public policy in Article 30 EC and Article 13 of the EEA Agreement, especially where they are expressed as vaguely and indeterminately as in the present case.
34Minu arvates ei ole sisulist põhjust kanda traditsioonilist siseriikliku õiguse alusel toimuvat kuritegevuse ennetamise kui politsei ohuennetamise meetmete ja repressiivsete meetmete kui kuritegevusvastase võitluse meetmete eristamist üle ühenduse õigusesse; seega tuleb ka Portugali valitsuse poolt nimetatud kuritegevuse ennetamise politseimeetmed, eriti kui need on nii määratlemata ja eristamata nagu käesolevas asjas, subsumeerida EÜ artiklis 30 ja EMP lepingu artiklis 13 sisalduva avaliku korra mõiste alla.
According to settled caselaw, reliance by a national authority on the concept of public policy presupposes, in any event, the existence, in addition to the perturbation of the social order which any infringement of the law involves, of a genuine and suffi-
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt eeldab see, kui siseriiklik ametiasutus tugineb avaliku korra mõistele, et lisaks igasuguse seadusrikkumisega kaasnevale ühiskondliku korra häirimisele esineb reaalne ja piisavalt tõsine oht, mis ähvardab mõnda ühiskonna
33 — Case C-296/95 EMU Tabac [1998] ECR I-1605, paragraph 30; Case 53/81 Levin [1982] ECR 1035, paragraphs 10 to 12; and Case 64/81 Corman [1982] ECR 13, paragraph 8.
33 — 2. aprilli 1998. aasta otsus kohtuasjas C-296/95: EMU Tabac (EKL 1998, lk I-1605, punkt 30); 23. märtsi 1982. aasta otsus kohtuasjas 53/81: Levin (EKL 1982, lk 1035, punktid 10–12) ning 14. jaanuari 1982. aasta otsus kohtuasjas 64/81: Corman (EKL 1982, lk 13, punkt 8).
Community law concepts may not be defined on the basis of the legal provisions of the Member States.
Ühenduse õiguse mõisteid ei tohi määratleda liikmesriikide õigusaktidele viitamise kaudu.
Reliance on the meaning of the concepts in the national legal orders is precluded above all in the case of concepts which permit the Member States to restrict the fundamental freedoms or other individual rights (see Schütz, H.-J., Bruha, T. and König, D., Casebook Europarecht, Munich, 2004, pp. 451 and 452).
Mõistete liikmesriikide õiguskordadest tulenevate tähenduste kasutamine on keelatud eriti siis, kui tegemist on mõistetega, mis lubavad liikmesriikidel piirata põhivabadusi või muid individuaalseid õigusi (vt Schütz, H.-J, Bruha, T., König, D., Casebook Europarecht, München 2004, lk 451 jj).
35 — See Rutili (cited in footnote 27), paragraph 27; Bouchereau (cited in footnote 27), paragraph 33; Joined Cases C-482/01 and C-493/01 Orfanopoulos and Oliveri [2004] ECR I-5257, paragraphs 64 and 65; Case C-503/03 Commission v Spain [2006] ECR I-1097, paragraph 45; Commission v Germany (cited in footnote 27), paragraph 34; and Case C-50/06 Commission v Netherlands (cited in footnote 27), paragraph 42.
35 — Vt eespool 27. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsused Rutili, punkt 27, ja Bouchereau, punkt 33; 29. aprilli 2004. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-482/01 ja C-493/01: Orfanopoulos ja Oliveri (EKL 2004, lk I-5257, punktid 64 ja 65); 31. jaanuari 2006. aasta otsus kohtuasjas C-503/03: komisjon vs. Hispaania (EKL 2006, lk I-1097, punkt 45); eespool 27. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsused komisjon vs. Saksamaa, punkt 34, ja komisjon vs. Madalmaad, punkt 42.
34 — In the view of Bröhmer, J., in Calliess and Ruffert (eds), Kommentar zu EUV/EGV, 3rd edition, 2007, Article 46, Section 4, p. 801, for example, parallels with the concept of public security and public policy under the national law relating to the powers of the police are only partially helpful in defining the Community law concepts of ‘public security and public policy’.
34 — J. Bröhmeri arvates, kirjastuse Calliess ja Ruffert väljaanne, Kommentar zu EUV/EGV, 3. kd, 2007, artikkel 46, punkt 4, lk 801, on nt siseriikliku politseiõigusliku avaliku korra ja julgeoleku mõistetega tõmmatud paralleelid ühenduse õiguse mõistete „avalik kord ja julgeolek” määratlemiseks kasutatavad üksnes osaliselt.
According to Piska, C., Kommentar zu EU- und EG-Vertrag, Vienna, 2003, 3rd part, Article 30 EC, Section 26, the Community law concept of public policy is not a concept which bears any relationship to that of the powers of the police within the meaning of national law.
Piska, C., Kommentar zu EU- und EG-Vertrag, Viin 2003, 3. tr, EÜ artikkel 30, punkt 26, arvates ei ole ühenduse õiguse avaliku korra mõiste siseriikliku õiguse mõttes politseiõigusliku iseloomuga.
36 — See Case 41/74 Van Duyn [1974] ECR 1337, paragraphs 18 and 19.
36 — Vt 14. detsembri 1974. aasta otsus kohtuasjas 41/74: Van Duyn (EKL 1974, lk 1337, punktid 18 ja 19).
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-265/06 ciently serious threat to one of the fundamental interests of society. 37In the present
KOHTUJURIST TRSTENJAKI ETTEPANEK — KOHTUASI C-265/06 õigusega taotletavat eesmärki.
Community law. 38 According to settled caselaw, it is also recognised as an overriding reason relating to the public interest which may justify an impairment of the free movement of goods.
38Väljaku-junenud kohtupraktika kohaselt on liiklusohutus üks ülekaalukaist üldistest huvidest, mis võib õigustada kaupade vaba liikumise piirangut. 39 põhihuvi.
39 case, however, the Portuguese Government has not submitted any evidence to indicate a serious threat to public policy in Portugal.
37Käesolevas kohtuasjas ei ole Portugali valitsus siiski toonud esile midagi, mis võiks viidata taolisele avaliku korra ohustamisele Portugalis.
As a result, reliance on Article 30 EC and Article 13 of the EEA Agreement for the purposes of maintaining the prohibition under Article 2(1) of Decree-Law No 40/2003 on grounds of preventing and combating crime is precluded.
Järelikult on välistatud EÜ artiklile 30 ja EMP lepingu artiklile 13 tuginemine, et õigustada dekreetseaduse nr 40/2003 artikli 2 lõike 1 keeldu kuritegevuse ennetamise ja selle vastase võitlemise põhjustega.
Moreover, it should be noted that the grounds of justification mentioned in
Lisaks kuulub EÜ artiklis 30 ja EMP lepingu artiklis 13 nimetatud põhjenduste
Road safety requirements
Liiklusohutuse nõuded
In so far as the Portuguese Government claims that the contested prohibition was adopted with the aim of ensuring the safety of the drivers of motor vehicles, it must be stated that that ground is not expressly mentioned in Article 30 EC or Article 13 of the EEA Agreement.
Kuna Portugali valitsus väidab, et kõnealune keeld kehtestati eesmärgiga tagada sõidukijuhtide turvalisus, tuleb tuvastada, et seda põhjendust ei ole EÜ artiklis 30 ega EMP lepingu artiklis 13 sõnaselgelt nimetatud.
Nevertheless, road safety is undeniably an aim pursued by
Sellest hoolimata kujutab liiklusohutus endast vaieldamatult ühenduse
38 — Improvements to road safety are particularly important in the European Union against the background of 1.3 million accidents annually, with more than 40 000 fatalities a year and 1.7 million injured.
38 — Liiklusohutuse parandamine on Euroopa Liidus erilise tähtsusega, võttes arvesse 1,3 miljonit üle 40 000 hukkunu ja 1,7 miljoni kannatanuga liiklusõnnetust igal aastal.