natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On the other hand, procedural organisational autonomy is not affected where the central State and the local authority inform and consult one another about legislative plans, as the United Kingdom rightly argues.
Nagu Ühendkuningriik õigusega märgib, ei kahjusta menetlusõiguslikku õigusloomeautonoomiat aga see, kui keskvalitsus ja kohalik omavalitsus vahetavad teavet õigusaktide eelnõude kohta ja peavad selles osas üksteisega nõu.
This is true at least where the local authority remains free to adhere to its plans, even in the case of an unfavourable opinion from the central government.
Igal juhul peab see paika siis, kui kohalikule omavalitsusele jääb lõpptulemusena vabadus võtta õigusnorm vastu ka juhul, kui keskvalitsus on vastupidisel seisukohal.
The constitutional provisions, including the provisions in the Statute of Autonomy and in the Economic Agreement, restrict the substantive discretion of the Historical Territories.
Põhiseaduses sätestatud põhimõtted ning autonoomiastatuudi ja rahanduskokkuleppega kehtestatud sätted piiravad provintside materiaal-õiguslikku tegutsemisruumi.
I will therefore examine this aspect in connection with substantive organisational autonomy.
Sellest tulenevalt uurin seda aspekti materiaalõigusliku õigusloomeautonoomia raamistikus.
In that context, I would also like to consider the ex post review of the tax rules by the courts.
Seoses sellega käsitlen ka kohtute poolt maksueeskirjade üle tagantjärele te ostatavat kontrolli.
Because it does not have a direct effect on decision-making during the legislative procedure, it does not affect organisational autonomy in the formal sense, but safeguards the limits of substantive organisational autonomy.
Kuna see ei mõjuta otseselt tahte kujundamist õigusakti vastuvõtmise menetluse käigus, ei puuduta see menetlusõiguslikku õigusloomeautonoomiat, vaid selle ülesanne on materiaalõigusliku õigusloomeautonoomia piiride kindlustamine.
Without wishing to prejudge the final assessment by the referring court, the central government does not appear to have any final right of decision under the provisions of the Constitution, the Statute of Autonomy or the Economic Agreement.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu lõplikust hinnangust ette ruttamata näib, et ei põhiseaduses, autonoomiastatuudis ega rahanduskokkuleppes ei ole sätestatud keskvalitsuse lõplikku otsustusõigust.
Article 4 of the Economic Agreement does provide for coordination and cooperation between the tax authorities, which is given an institutional framework by the Coordination and Evaluation Committee under Articles 63 and 64 of the Economic Agreement.
Rahanduskokkuleppe artikkel 4 näeb ette maksuasutuste tegevuse kooskõlastamise ja omavahelise koostöö, mille institutsionaalse raamistiku moodustab vastavalt rahanduskokkuleppe artiklitele 63 ja 64 õigusloome kooskõlastamise ja hindamise komisjon.
Nevertheless, the coordination and cooperation does not appear to bind the Historical Territories to the provisions of the central State against their will.
Näib siiski, et see kooskõlastamine ja koostöö ei seo ajaloolisi alasid vastu nende tahtmist keskvalitsuse ettekirjutustega.
— Substantive organisational autonomy at the heart of the entire dispute, and must be answered not by the Court of Justice, but by the national courts.
– Materiaalõiguslik õigusloomeautonoomia kohtuvaidluse keskne küsimus, millele aga ei pea vastama mitte Euroopa Kohus, vaid siseriiklikud kohtud.
Substantive organisational autonomy means that the local legislator is able to decide freely on the structure of the tax rules.
Materiaalõiguslik õigusloomeautonoomia tähendab, et kohalik seadusandja saab maksuõigusnormide kujundamise üle vabalt otsustada.
However, the legislator does not have full freedom in any democratic, constitutional order.
Seadusandja täielikku vabadust ei esine siiski üheski demokraatial ja õigusriigil põhinevas riigikorras.
Rather, the legislator is always bound by constitutional provisions, in particular by observance of fundamental and human rights.
Pigem on seadusandja alati kohustatud järgima põhiseaduses sätestatud põhimõtteid, esmajoones põhi- ja inimõiguste kaitset.
Community law also imposes limits on national legislation.
Siseriiklik seadusloome on piiratud ka ühenduse õigusega.
Article 31 of the Constitution provides for taxation according to economic capacity through a fair tax system based on the principles of equality and progressive taxation.
Lisaks sellele näeb põhiseaduse artikkel 31 ette maksustamise vastavalt maksevõimele ja õiglase ning ühetaolise ja progresseeruva maksusüsteemi kaudu.
If it is inferred that there may be only one tax system in Spain to which all taxable persons contribute according to their economic capacity, then the local legislator could not introduce lower tax rates.
Kui eeltoodust järeldada, et Hispaanias võib olla ainult üks maksusüsteem, millesse peavad vastavalt maksevõimele andma panuse kõik maksukohustuslased, ei tohiks kohalikud seadusandjad kehtestada madalamaid maksumäärasid.
This means that the level of the tax burden does not depend solely on the economic capacity of the taxable persons, but also on their domicile.
See tähendaks, et maksukoormuse suurus ei sõltuks mitte ainult maksukohustuslase maksevõimest, vaid ka asukohast.
However, it is also possible that Article 31 does not preclude the existence of more than one tax system in Spain, within which each of the abovementioned principles must be implemented.
Võimalik, et põhiseaduse artikkel 31 ei välista Hispaanias mitme maksusüsteemi olemasolu, mille raames tuleb nimetatud põhimõtted ellu viia.
Consequently, the fact that the Historical Territories must observe constitutional limits in adopting tax legislation does not automatically preclude substantive organisational autonomy.
Seetõttu ei välista asjaolu, et ajaloolised alad peavad maksuõigusnormide kehtestamisel arvestama põhiseaduses sätestatud piiranguid, a priori materiaal-õiguslikku õigusloomeautonoomiat.
However, those provisions may not restrict the freedom to act to such an extent that in practice the Territories can no longer pursue their own finance policy aims in adopting tax legislation.
Ettekirjutused ei tohi siiski piirata tegevusvabadust sel määral, et provintsid ei saa maksuõigusnormide kehtestamisel järgida oma rahanduspoliitilisi eesmärke.
As regards the Constitution, mention should also be made of Article 139, which requires the equal treatment of all citizens and prohibits measures which directly or indirectly hinder freedom of movement and of establishment of persons.
Lisaks sellele tuleb mainida põhiseaduse artiklit 139, mis sätestab kõigi kodanike võrdse kohtlemise kohustuse ja keelab meetmed, mis otseselt või kaudselt takistavad isikute liikumisvabadust ja asutamisvabadust.
Article 3(c) of the Economic Agreement also adds that the tax rules of the Territories may not give rise to discrimination or restrict commercial competition.
Rahanduskokkuleppe artikli 3 punktis c on sätestatud, et provintside maksuõigusnormid ei tohi olla diskrimineerivad ega moonutada ettevõtetevahelist konkurentsi.
In this connection, mention should be made, first of all, of Article 2 of the Constitution, which guarantees the right to autonomy of the Spanish nationalities and regions, but at the same time requires solidarity among them.
Seoses sellega tuleb kõigepealt mainida põhiseaduse artiklit 2, mis tagab ühelt poolt Hispaania riigi kõigi rahvaste ja regioonide õiguse autonoomiale, nähes samal ajal ette nende omavahelise solidaarsuse kohustuse.
The principle of solidarity is also enshrined in Articles 138 and 156 of the Constitution.
Solidaarsuse põhimõte on lisaks sätestatud ka põhiseaduse artiklites 138 ja 156.
Is the autonomy so extensive that the regions can enter into fiscal competition with one another or is that contrary to the principle of solidarity?
Kas autonoomia on nii ulatuslik, et piirkonnad võivad hakata omavahel maksustamise alal konkureerima, või on see solidaarsuse põhimõttega vastuolus?
This question lies
See on käesoleva
UGT-RIOJA AND OTHERS of uniform taxation structures and concepts does not necessarily preclude pursuit of the Territories’ own finance policy aims.
UGT-RIOJA JT ei ole tingimata vastuolus provintside endi rahanduspoliitiliste eesmärkide järgimisega.
The crucial factor is whether material parameters such as the tax rate and the basis for assessment may be fixed in derogation from central law.
Siinkohal on pigem oluline, kas selliste materiaalsete parameetrite nagu maksumäära ja maksu arvestuse aluse kindlaksmääramisel võib kõrvale kalduda keskvalitsuse tasandil sätestatust.
on the fundamental freedoms, however, the Court has stated that the EC Treaty offers no guarantee to a taxable person that transferring his activities to another Member State will be neutral as regards taxation.
asukoha valikul. Euroopa Kohus on põhivabadusi käsitlevas kohtupraktikas sedastanud, et asutamisleping ei taga maksukohustuslastele, et nende tegevuse üleviimine teise liikmesriiki ei mõjuta maksustamist.
39Given the disparities in the legislation of the Member States in this area, such a transfer may be to the worker’s advantage in terms of taxation or not, according to circumstance.
39Liikmesriikide maksuõiguses esinevaid erinevusi arvesse võttes võib asukoha muutus asjassepuutuva töötaja jaoks sõltuvalt konkreetsest juhtumist kaasa tuua maksustamise osas soodsaid või ebasoodsaid tingimusi.
This statement is based on the fact that there is no Community-wide uniform system of taxation.
See tuleneb asjaolust, et ühenduse piires ei ole kehtestatud ühtset maksusüsteemi.
40 The question whether this finding can be applied to the circumstances within Spain therefore also depends on the extent to which the tax regime of the Historical Territories can be regarded as a system independent of the central State system.
40Kas selle järelduse saab kanda üle Hispaanias valitsevale olukorrale, sõltub sellest, mil määral saab ajaloolistel aladel kehtivat maksuõiguslikku korda lugeda keskvalitsuse suhtes iseseisvaks süsteemiks.
A further restriction lies in the requirement to maintain for taxable persons an overall effective fiscal pressure equivalent to that in force in the rest of the State (Article 3(b) of the Economic Agreement).
Täiendav piirang kehtestatakse nõudega tagada maksukohustuslaste tõhus üldine maksustamine, mis on analoogiline ülejäänud riigi territooriumil kehtiva maksustamisega (rahanduskokkuleppe artikli 3 punkt b).
However, that provision allows the Historical Territories the possibility of shifting the balance between income taxation of natural persons or others, on the one hand, and corporation tax, on the other, without any change in the average per capita tax burden.
Võimalik, et see nõue võimaldab ajaloolistel aladel muuta ühelt poolt füüsiliste isikute tulumaksu või muude maksude ja teiselt poolt ettevõtte tulumaksu osakaalu, ilma et muutuks keskmine maksumäär ühe elaniku kohta.
It would also be conceivable for the reduction in the corporation tax rate to be compensated by an extension of the basis for assessment.
Samuti on mõeldav, et ettevõtte tulumaksu määra alandamine tasakaalustatakse maksu arvestuse aluse laiendamisega.
Further commitments follow from Article 41(2)(a) of the Statute of Autonomy, which requires the Territories to have regard to the general tax structure of the State, and the rules contained in the Economic Agreement governing coordination, fiscal harmonisation and cooperation with the State.
Täiendavad kohustused tulenevad autonoomiastatuudi artikli 41 lõike 2 punktist a, mis kohustab provintse järgima riigi üldist maksustruktuuri ning rahanduskokkuleppe sätteid, mis käsitlevad maksuküsimuste kooskõlastamist, maksude ühtlustamist ja riigiga tehtavat koostööd.
Article 2(2) and Article 3(a) of the Economic Agreement clarify that the Territories must have regard to the general taxation structure of the State and respect the Ley General Tributaria in matters of terminology and concepts.
Rahanduskokkuleppe artikli 2 punkt 2 ja artikli 3 punkt a sätestavad provintside kohustuse järgida riigi üldist maksustruktuuri ning kasutada Ley General Tributaria mõisteid ja kontseptsioone.
39 — Case C-387/01 Weigel [2004] ECR I-4981, paragraph 55.40 — See point 45 above, situation 2.
39 – 29. aprilli 2004. aasta otsus kohtuasjas C-387/01: Weigel (EKL 2004, lk I-4981, punkt 55).
In summary, I consider that it is for the referring court to establish whether the Historical Territories have their own organisational discretion in adopting tax legislation in accordance with the provisions of the Constitution, the Statute of Autonomy and the Economic Agreement, which allows them to pursue their own finance policy aims.
Kokkuvõttes tuleb sedastada, et eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on teha kindlaks, kas ajaloolistele aladele on jäetud vastavalt põhiseaduses, autonoomiastatuudis ja rahanduskokkuleppes sätestatud põhimõtetele maksualaste õigusaktide vastuvõtmisel kaalutlusruum, mis võimaldab neil järgida oma rahanduspoliitilisi eesmärke.
That would be the case if they could define relevant parameters such as the tax rate or the basis for assessment in marked derogation from the central tax legislation.
Sellega oleks tegemist juhul, kui nende poolt kindlaksmääratud olulised parameetrid nagu maksumäär või maksu arvestuse alus võivad oluliselt erineda keskvalitsuse tasandi maksuõigusnormidega kindlaksmääratud parameetritest.
Certain parties argue that it is clear from the caselaw of the Spanish higher courts that no such discretion exists.
Mõne poole väitel nähtub ka Hispaania kõrgema astme kohtute praktikast, et sellist kaalutlusruumi ei ole piirkondlikele omavalitsusüksustele antud.
I am not able to give a definitive assessment of this, but would like briefly to examine the two judgments which are primarily cited in this connection.
Kuigi mul ei ole võimalik anda selles osas lõplikku hinnangut, käsitlen lühidalt kahte kohtuotsust, millele kõnealuses seoses esmajoones viidatakse.
as regards setting up a permanent establishment in the Basque Country, was incompatible with the Constitution.
Baskimaad –, kes on Baskimaal püsivat tegevuskohta rajades võrdses olukorras, ebavõrdset kohtlemist põhiseadusega vastuolus olevaks.
42However, this difference in treatment occurred within the same legal order.
42 Ebavõrdne kohtlemine esines aga ühe ja sama õiguskorra piires.
On the other hand, it clearly did not compare the situation of economic operators established in the Territories and subject to provincial tax law with the situation of undertakings established in the rest of the State, which are subject to general tax rules.
Hispaania konstitutsioonikohus ei võrrelnud ilmselt ajaloolistel aladel asuvate ettevõtjate – kellele kohaldatakse õigusaktidega Normas Forales kehtestatud maksuõigust – olukorda ülejäänud riigi territooriumil asuvate ettevõtjate olukorraga, kellele kohaldatakse üldkehtivaid maksuõigusnorme.
Nor does the judgment of the Tribunal Supremo of 9 December 2004 43give a final answer to the question whether the national provisions allow the Historical Territories sufficient substantive organisational autonomy.
Ka Tribunal Supremo 9. detsembri 2004. aasta otsus 43ei anna lõplikku vastust küsimusele, kas siseriiklikud õigusnormid annavad ajaloolistele aladele piisava materiaalõigusliku õigusloomeautonoomia.
Apparently, the court considered the limit of their discretion to be where the provincial tax rules crossed the threshold into State aid.
Otsusest nähtub, et kohus tõmbas nende tegutsemisruumile piiri punktis, mille ületamisel saab õigusaktidega Normas Forales kehtestatud maksuõigusnormid lugeda riigiabiks.
It was obviously unable to take into consideration the Court of Justice’s Azores judgment, which was delivered at a later date.
Seejuures ei saanud Tribunal Supremo muidugi arvesse võtta hiljem vastu võetud Assooride piirkonda käsitlevat kohtuotsust.
Instead, it related to rules of the central State which introduced advantages similar to the provincial tax rules.
See puudutas pigem keskvalitsuse poolt vastu võetud õigusnorme, millega kehtestati õigusaktides Normas Forales’i maksuõigusnormidega analoogilised soodustused.
Advantages were accorded to undertakings which, because of their domicile in another Member State, were subject to the fiscal sovereignty of the central State and could not therefore benefit from tax advantages under the Normas Forales for setting up a permanent establishment in the Historical Territories.
Soodustus anti neile ettevõtjatele, kellele tulenevalt sellest, et nende registrijärgne asukoht oli teises liikmesriigis, kohaldati keskvalitsuse maksuõigust ja kes ei saanud seetõttu kasutada õigusaktidega Normas Forales kehtestatud maksusoodustusi, mis olid ette nähtud juhul, kui ettevõtja rajas püsiva tegevuskoha ajaloolistel aladel.
Under the contested rules of the central State, they were reimbursed tax in so far as it exceeded the amount which would have been payable pursuant to provincial tax law.
Keskvalitsuse poolt kehtestatud vaidlusaluste õigusnormide alusel maksti neile tagasi enammakstud tulumaks, mis ületas summat, mille nad oleksid pidanud maksma õigusaktidega Normas Forales kehtestatud maksuõiguse kohaldamisel.
In the light of the principles developed in that judgment, there are two possible interpretations of the decision by the Tribunal Supremo.
Kõnealuse kohtuotsuse põhimõtteid arvestades saab Tribunal Supremo seisukohta tõlgendada kahel viisil.
Either it assumed implicitly that in the absence of sufficient autonomy on the part of the Historical Territories the State tax system alone could be used as the reference
Esimese võimalusena eeldas Tribunal Supremo vaikimisi, et ajalooliste alade ebapiisava autonoomia tõttu tuleb õigusaktidega Normas Forales kehtestatud maksuõigusnormide valikulisuse
The Constitutional Court held that this difference in treatment of two categories of undertaking — undertakings established in another Member State and undertakings established in Spain, but outside the Basque Country — which are in the same position
Hispaania konstitutsioonikohus pidas kahe ettevõtjate kategooria – ettevõtjate, kelle registrijärgne asukoht on teises liikmesriigis ja ettevõtjate, kelle registrijärgne asukoht on Hispaanias, kuid väljaspool
42 — Ultimately, it thus found discrimination against nationals to be unlawful.
42 – Lõppkokkuvõttes pidas ta kohalike ettevõtjate diskrimineerimist lubamatuks.
41 — Annex 7 to the Commission’s written statement.
41 – Komisjoni kirjalike märkuste 7. lisa.
43 — See point 25 above.
43 – Vt selle kohta käesoleva ettepaneku punkt 25.
UGT-RIOJA AND OTHERS framework for assessing the selectivity of the provincial tax rules or it wished to make the extent of the autonomy dependent on the Community law concept of aid.
UGT-RIOJA JT hindamisel võrdluse alusena arvesse üksnes riiklik maksusüsteem. Teise võimalusena oli Tribunal Supremo seisukohal, et autonoomia ulatus sõltub ühenduse õiguses sätestatud riigiabi mõistest.
fact that at last instance a court at the level of the central State is competent.
viimases astmes teostab kontrolli keskvalitsuse tasandil tegutsev kohus.
It is also irrelevant that legal recourse to ordinary courts is possible in order to challenge the local rules as secondary regulations, whilst regional and central laws can be challenged only before the Constitutional Court.
Samuti on ebaoluline asjaolu, et kohaliku omavalitsuse õigusnorme kui seaduse alusel vastu võetud eeskirju saab vaidlustada üldkohtutes, samal ajal kui piirkondlike omavalitsuste ja keskvalitsuse seadusi saab vaidlustada üksnes konstitutsioonikohtus.
Taking into account the Azores judgment, however, the latter approach would lead to a circular argument.
Assooride piirkonda käsitlevat kohtuotsust arvesse võttes viis viimati nimetatud lähtekoht ringtõestuseni.
The Court conversely links the existence of aid to the lack of autonomy on the part of the local tax legislator under national law.
Euroopa Kohus on nimetatud otsuses just vastupidisel seisukohal, seostades riigiabi esinemise sellega, et kohalikule seadusandjale ei ole siseriikliku õigusega antud autonoomiat.
In order to avoid such a circular argument, ascertaining the powers of the local tax legislator is to be regarded as a precondition for the application of the concept of aid under Article 87(1) EC.
Ringtõestuse vältimiseks tuleb EÜ artikli 87 lõikes 1 sätestatud riigiabi mõiste kohaldamise eeltingimuseks lugeda kohaliku seadusandja pädevuse kindlakstegemist.
The Court of Justice cannot take from the national courts the necessary task of interpreting national law.
Selleks vajalik siseriikliku õiguse tõlgendamine on aga siseriiklike kohtute, mitte Euroopa Kohtu ülesanne.
A local authority possesses financial autonomy if it must itself bear the financial consequences of its tax rules and it does not receive any compensation from the central State for shortfalls in tax revenue stemming from derogations from the central rules by local rules.
Finantsautonoomiat evib kohalik omavalitsus juhul, kui ta võtab vastutuse kehtestatud maksuõigusnormidega kaasnevate rahaliste tagajärgede eest ja kohaliku omavalitsuse kehtestatud vähendatud maksumäärast tingitud maksutulu vähenemist ei hüvitata keskvalitsuse abi või toetusega.
Lastly, it is necessary to consider the argument that the Historical Territories lack sufficient autonomy because their rules are subject to judicial review, at last instance by a central State court.
Lõpetuseks tuleb käsitleda väidet, et ajaloolised alad ei oma piisavat autonoomiat, kuna nende poolt vastuvõetud õigusnormid alluvad kohtulikule kontrollile ja viimases astmes nimelt keskvalitsuse tasandil tegutseva kohtu kontrollile.
If the national rules place limits on the discretion enjoyed by the local tax legislator, it is not unusual in a State based on the rule of law for the observance of those limits to be subject to judicial review.
Kui siseriiklikud õigusaktid piiravad kohaliku seadusandja kaalutlusruumi, ei loeta õigusriigis ebaharilikuks, et neist piiridest kinnipidamise üle teostatakse kohtulikku kontrolli.
Provided the examination extends only to that and not to the expediency of the local tax laws, the judicial review does not constitute an additional restriction of the autonomy of the local or regional authority.
Seni kuni hinnatakse ainult seda asjaolu ja mitte kohalike maksuseaduste otstarbekohasust, ei piira kohtulik kontroll kohaliku omavalitsuse autonoomiat täiendavalt.
This is not affected by the
Seejuures ei oma tähtsust asjaolu, et
The application of that criterion raises considerable practical difficulties if the reduction of the tax rate or the grant of other advantages does not — as in the case of the Azores — represent an element of a kind of indirect regional assistance by the central State.
Selle kriteeriumi kohaldamine põhjustab märkimisväärseid praktilisi raskusi, kui maksumäära alandamine või muude soodustuste andmine ei osutu – nagu Assooride piirkonda käsitlevas kohtuasjas – keskvalitsuse poolt antava teatavat liiki regionaalabi elemendiks.
There is then no internal logic between the tax reduction and compensatory financial transfers between the central State and the local or regional authority.
Sel juhul puudub sisemine loogika maksumäära vähendamise ja keskvalitsuse poolt kohalikule või piirkondlikule omavalitsusele antava rahalise toetuse vahel.
Rather, in cases like the main proceedings, there is a need for
Pigem tuleb põhikohtuasjas esinevate
OPINION OF MRS KOKOTT — JOINED CASES C-428/06 TO C-434/06 in tax revenue must also lead to a corresponding compensatory adjustment in the transfer of funds between the State levels.
KOHTUJURIST KOKOTT’I ETTEPANEK – LIIDETUD KOHTUASJAD C-428/06-C-434/06 asjaolude korral üksikasjalikult hinnata keskvalitsuse ja omavalitsusüksuste vahelisi rahalisi suhteid.
a comprehensive assessment of the financial relations between the central State and its subdivisions.
tooma ka rahaliste vahendite ülekandmise tasandava kohandamise riiklike tasandite vahel.