natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Whilst it is true that, when analysing the existence of a single economic entity among a number of companies forming part of a group, the Community judicature has examined whether the parent company was able to influence pricing policy, production and distribution activities, sales objectives, gross margins, sales costs, cash flow, stocks and marketing, it cannot be inferred that it is only those aspects that are covered by the concept of the business policy of a subsidiary for the purposes of the application of Articles 81 EC and 82 EC with respect to the parent company.
Kuigi on tõsi, et mitme kontserni kuuluva äriühingu vahel ühe majandusüksuse olemasolu analüüsimise raames on ühenduse kohus uurinud, kas emaettevõtja võis mõjutada hinnapoliitikat, tootmis- ja turustustegevust, müügieesmärke, brutomarginaale, müügikulu, cash flow’d, laoseisu ja turustamist, ei saa sellest siiski järeldada, et vaid need aspektid kuuluvad tütarettevõtja turunduspoliitika mõiste alla, et kohaldada EÜ artikleid 81 ja 82 tema emaettevõtja suhtes.
On the contrary, it is for the parent company to put before the Court any evidence relating to the economic and legal organisational links between its subsidiary and itself which in its view are apt to demonstrate that they do not constitute a single economic entity.
Hoopis emaettevõtja kohustus on esitada Esimese Astme Kohtule hindamiseks kõik asjaolud, mis puudutavad organisatsioonilisi, majanduslikke ja juriidilisi seoseid tütarettevõtja ja tema enda vahel, ning ta peab tõendama, et nad ei ole üks majanduslik üksus.
When making its assessment the Court must take into account all the evidence adduced by the parties, the nature and importance of which may vary according to the specific features of each case .
Esimese Astme Kohus peab hindamisel arvesse võtma kõiki tõendeid, mis pooled on talle esitanud ja mille iseloom ning tähtsus võivad sõltuvalt igast konkreetsest juhtumist olla erinevad.
calculated on the basis of the total turnover of all the companies constituting the single economic entity acting as an undertaking for the purposes of Article 81 EC, since only the total turnover of the component companies can constitute an indication of the size and economic power of the undertaking in question.
kes moodustavad ühe majandusüksuse, mis tegutseb ettevõtjana EÜ artikli 81 tähenduses, sest üksnes kõikide nende äriühingute kogukäive saab olla viiteks asjaomase ettevõtja suurusele ja majanduslikule võimule.
The fact that several companies are held jointly and severally liable for a fine on the ground that they form an undertaking for the purposes of Article 81 EC does not mean, as regards the application of the maximum amount laid down by Article 23(2) of Regulation No 1/2003 on the implementation of the rules on competition laid down in Articles 81 and 82 of the Treaty, that the obligation of each of them is limited to 10% of the turnover which it achieved during the last business year.
Asjaolu, et mitu äriühingut on solidaarselt kohustatud maksma trahvi seetõttu, et nad moodustavad ettevõtja EÜ artikli 81 tähenduses, ei tähenda määruse nr 1/2003 (asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta) artikli 23 lõikes 2 sätestatud ülempiiri kohaldamisel seda, et igaühe kohustus piirdub 10 protsendiga nende viimase majandusaasta käibest.
The maximum amount of 10% of turnover within the meaning of that provision must be
10-protsendiline ülempiir antud sätte tähenduses tuleb arvutada kõikide nende ettevõtjate kogukäibe põhjal,
(see paras 90, 91)
(vt punktid 90 ja 91)
In Case T-112/05,
Kohtuasjas T-112/05,
Akzo Nobel NV, established in Arnhem (Netherlands),
Akzo Nobel NV, asukoht Arnhem (Madalmaad),
Akzo Nobel Chemicals BV, established in Amersfoort,
Akzo Nobel Chemicals BV, asukoht Amersfoort,
Akzo Nobel Functional Chemicals BV, established in Amersfoort, represented initially by C. Swaak and J. de Gou, and subsequently by C. Swaak, M. van der Woude and M. Mollica, lawyers, applicants,
Akzo Nobel Functional Chemicals BV, asukoht Amersfoort, esindajad: advokaadid C. Swaak ja J. de Gou, hiljem advokaadid C. Swaak, M. van der Woude ja M. Mollica, hagejad
Commission of the European Communities, represented by A . Whelan and F. Amato, acting as Agents, defendant,
Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: A. Whelan ja F. Amato, kostja, mille esemeks on nõue tühistada komisjoni 9. detsembri 2004. aasta otsus 2005/566/EÜ EÜ artiklis 81 ja EMP lepingu artiklis 53 sätestatud menetluse kohta (juhtum COMP/E-2/37.533 – Koliinkloriid) (kokkuvõte avaldatud ELT 2005, L 190, lk 22),
THE COURT OF FIRST INSTANCE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES (Second Chamber), composed of A.W.H. Meij, acting as President, N.J. Forwood and S. Papasavvas, Judges,
EUROOPA ÜHENDUSTE ESIMESE ASTME KOHUS (teine koda), koosseisus: A. W. H. Meij koja esimehe ülesannetes, kohtunikud N. J. Forwood ja S. Papasavvas, kohtusekretär: ametnik C. Kantza, arvestades kirjalikus menetluses ja 13. veebruari 2007. aasta kohtuistungil esitatut,
By Decision 2005/566/EC of 9 December 2004 relating to a proceeding under Article 81 [EC] and Article 53 of the EEA Agreement (Case COMP/E-2/37.533 — Choline chloride) (summary published in OJ 2005 L 190, p. 22; ‘the Decision’), the Commission found that a number of undertakings had infringed Article 81(1) EC and Article 53 of the Agreement on the European Economic Area (EEA) by participating in a complex of agreements and concerted practices consisting of price fixing, market sharing and agreed actions against competitors in the choline chloride sector in the EEA (Article 1 of the Decision).
9. detsembri 2004. aasta otsuses 2005/566/EÜ EÜ artiklis 81 ja EMP lepingu artiklis 53 sätestatud menetluse kohta (juhtum COMP/E-2/37.533 – Koliinkloriid) (kokkuvõte avaldatud ELT 2005, L 190, lk 22; edaspidi „otsus”) leidis komisjon, et mitmed ettevõtjad on rikkunud EÜ artikli 81 lõiget 1 ja Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) lepingu artiklit 53, osaledes kokkulepetes ja kooskõlastatud tegevuses, mis puudutavad hindade kindlaksmääramist, turgude jagamist ja kooskõlastatud tegevust konkurentide kahjuks koliinkloriidisektoris EMP-s (otsuse artikkel 1).
The Commission states that the product concerned, choline chloride, is a member of the B-complex group of water-soluble vitamins (vitamin B4).
Asjaomase toote osas täpsustab komisjon, et koliinkloriid kuulub vesilahustuvate vitamiinide B-kompleksi rühma (vitamiin B4).
Recital 3 to the Decision states that the Commission initiated an investigation into the global choline chloride industry after it received a leniency application in April 1999 from the United States producer Bioproducts.
Nagu nähtub otsuse 3. põhjendusest, algatas komisjon pärast trahvide määramata jätmise või vähendamise taotluse saamist USA tarnijalt Bioproducts 1999. aasta aprillis maailma koliinkloriidisektoris uurimise.
At recital 45 to the Decision, the Commission states that the Canadian producer Chinook had already approached it about the cartel in question on 25 November and 16 December 1998 but that it had not opened an investigation at that time.
Otsuse 45. põhjenduses märgib komisjon, et Kanada tootja Chinook võttis kõnealuse kartellikokkuleppe asjus temaga ühendust juba 25. novembril ning 3. ja 16. detsembril 1998, kuid et tol ajal ta uurimist ei algatanud.
So far as the EEA is concerned, according to recital 64 to the Decision the choline chloride cartel operated at two different but closely-related levels: the global level and the European level.
Vastavalt otsuse 64. põhjendusele sõlmiti kartellikokkulepe EMP osas kahel erineval, kuid tihedalt seotud tasandil: maailmatasandil ja Euroopa tasandil.
At the global level, the producers Bioproducts (United States), Chinook (Canada), Chinook Group Limited (Canada), DuCoa (United States), BASF AG (Germany), UCB SA (Belgium) and the applicants, five companies in the Akzo Nobel group (Netherlands), participated (directly or indirectly) in anticompetitive activities between June 1992 and April 1994.
Tootjad Bioproducts (Ühendriigid), Chinook (Kanada), Chinook Group Ltd (Kanada), DuCoa (Ühendriigid), BASF AG (Saksamaa), UCB SA (Belgia) ja hagejad, kes on viis Akzo Nobel (Madalmaad) kontserni kuuluvat ettevõtjat, osalesid otse või kaudselt konkurentsivastases tegevuses maailmatasandil 1992. aasta juunist kuni 1994. aasta aprillini.
Those activities were designed, essentially, to increase prices worldwide, including in the EEA, and to control converters, including in the EEA, in order to ensure that converters would not undermine the agreed increases, and to allocate markets worldwide: the North American producers would withdraw from the European markets and, in return, the European producers would withdrawing from the North American markets.
Sisuliselt oli selle tegevuse eesmärk tõsta hindu maailmatasandil, eelkõige EMP-s, ja kontrollida töötlejaid, eelkõige EMP-s, selleks, et viimatimainitud ei seaks kokkulepitud hinnatõuse ohtu, ning eemaldada Põhja-Ameerika tootjad Euroopa turult vastukaaluks Euroopa tootjate eemaldamisele Põhja-Ameerika turult.
The Commission identifies nine meetings of the cartel at global level between June 1992 (in Mexico City, Mexico) and April 1994 (in Johor Bahru, Malaysia).
Komisjon nimetab üheksat maailmatasandi kartellikoosolekut, mis toimusid 1992. aasta juunist (Méxicos Mehhikos) kuni 1994. aasta aprillini (Johor Bahrus Malaisias).
Only the European producers (BASF, UCB and the applicants) are stated to have participated in the meetings implementing the cartel at European level, which continued from March 1994 to October 1998.
Koosolekutel, kus loodi 1994. aasta märtsist kuni 1998. aasta oktoobrini kestnud Euroopa tasandi kartell, osalesid vaid Euroopa tootjad (BASF, UCB ja hagejad).
The Commission identifies 15 meetings in that regard, between March 1994 (in Schoten, Belgium) and October 1998 (in Brussels, Belgium, or Aachen, Germany).
Komisjon nimetab viiteteist sellega seonduvat koosolekut 1994. aasta märtsist (Shotenis Belgias) kuni 1998. aasta oktoobrini (Brüsselis Belgias või Aachenis Saksamaal).
According to recital 65 to the Decision, those meetings served to continue the agreement reached at the global level.
Otsuse 65. põhjenduse kohaselt järgiti nende koosolekutega maailmatasandil sõlmitud kokkulepet.
The purpose of the meetings was to ensure regular price increases across the
Nende eesmärk oli hindade korrapärane tõstmine kogu EMP-s,
EEA and to share markets and allocate individual customers, and also to control converters in Europe in order to protect the higher price levels.
KOMISJON millega kaasnes turgude jagamine ja individuaalsete klientide määramine ning Euroopa töötlejate kontrollimine selleks, et tagada kõrge hinnatase.
Accordingly, in the Commission’s view, the arrangements concluded at worldwide level and at European level must be considered to constitute a single complex and continuous infringement concerning the EEA, in which the North American producers participated for a certain time and the European producers participated throughout the whole of the period in question.
Seega tuleb komisjoni hinnangul maailma ja Euroopa tasandil sõlmitud leppeid käsitleda EMP-d puudutava ühe ja järjepideva keerulise rikkumisena, milles Põhja-Ameerika tootjad osalesid teatava kindla aja jooksul ja Euroopa tootjad kogu asjaomasel perioodil.
As regards the identification of the addressees of the Decision, the Commission stated at recital 166 that the applicants, BASF, Bioproducts, Chinook, DuCoa and UCB must bear responsibility for the infringement.
Otsuse adressaatide osas täpsustab komisjon selle 166. põhjenduses, et rikkumise eest peavad vastutama hagejad, BASF, Bioproducts, Chinook, DuCoa ja UCB.
Ertisa, a Spanish company with 50% of the Spanish market, on the other hand, was not an addressee of the Decision, as the Commission concluded at recital 178 that the evidence was, on the whole, insufficient to hold that undertaking liable for the alleged facts.
Hispaania turul 50% suuruse turuosaga Hispaania ettevõtja Ertisa seevastu otsuse adressaatide hulka ei kuulu, kuna komisjon leidis otsuse 178. põhjenduses, et tõendid on üldiselt ebapiisavad, et teda väidetavate faktide osas vastutusele võtta.
In Article 3 of the Decision the Commission ordered the undertakings to which the Decision was addressed to bring immediately to an end the infringements referred to in Article 1 of the Decision, insofar as they had not already done so, and to refrain from repeating any of the anticompetitive acts or conduct established and from any act or conduct having the same or similar object or effect.
Otsuse artiklis 3 kohustas komisjon adressaadiks olevaid ettevõtjaid otsuse artiklis 1 nimetatud rikkumised viivitamata lõpetama niivõrd, kuivõrd nad ei olnud seda juba teinud, ja hoiduma rikkumisena tuvastatud tegevuse või käitumise kordamisest ja igasugusest tegevusest või käitumisest, millel on sama või sarnane eesmärk või mõju.
According to recital 165 to the Decision, the Commission had no evidence of further meetings or contacts involving North American producers whereby they fixed prices for the EEA or confirmed their original commitment not to export to Europe.
Vastavalt otsuse 165. põhjendusele ei olnud komisjonil tõendeid, mis kinnitaks muude koosolekute toimumist või omavahelist suhtlemist, millest Põhja-Ameerika tootjad oleksid osa võtnud ja mille kaudu nad oleksid EMP-s kohaldatavaid hindu kindlaks määranud või esialgset Euroopasse mitteeksportimise kohustust kinnitanud.
With regard more particularly to the Akzo Nobel group, the Commission decided to address the Decision to Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Chemicals International BVand Akzo Nobel Nederland BV jointly and severally.
Mis puudutab konkreetsemalt Akzo Nobel kontserni, siis otsustas komisjon adresseerida otsuse solidaarselt Akzo Nobel NV-le, Akzo Nobel Functional Chemicals BV-le, Akzo Nobel Chemicals BV-le, Akzo Nobel International BV-le ja Akzo Nobel Nederland BV-le.
The last three undertakings (or their legal predecessors) all participated directly in the infringement.
Kolm viimatinimetatut või nende õiguseellased osalesid rikkumises vahetult.
Akzo Nobel Functional Chemicals was created in June 1999 as a subsidiary of Akzo Nobel Chemicals, at which time the latter became a holding company.
Akzo Nobel Functional Chemicals loodi Akzo Nobel Chemicalsi tütarettevõtjana 1999. aasta juunis, mil viimasest sai holding-ettevõtja.
Therefore, the Commission considered that Akzo Nobel Functional Chemicals is the legal successor to most of the choline chloride activities previously carried on by its parent company and should, accordingly, also be an addressee of the Decision.
Seega leidis komisjon, et Akzo Nobel Functional Chemicals on koliinkloriidi valdkonnas varasemalt tema emaettevõtja tegevuste osas tema õigusjärglane ning sellest tulenevalt ka otsuse adressaat.
Akzo Nobel forms an economic unit with the other legal entities in the Akzo Nobel group to which the Decision is addressed.
Akzo Nobel moodustab koos teiste otsuse adressaadiks olevate Akzo Nobeli kontserni juriidiliste isikutega majandusüksuse.
It was this economic unit that was responsible for the production of chlorine chloride in the EEA and which participated in the cartel.
Tegemist on majandusüksusega, kes vastutab koliinkloriidi tootmise eest EMP-s ja kes osales kartellikokkuleppes.
The conclusion could be different only if the operational subsidiaries of Akzo Nobel were able to operate an autonomous commercial policy in the period concerned and actually did so .
See ei oleks nii üksnes juhul, kui Akzo Nobeli tegutsevad tütarettevõtjad oleksid saanud asjaomasel perioodil võtta vastu iseseisvaid ärilisi otsuseid ja seda ka tegelikult teinud.
Akzo Nobel, far from being simply an investment vehicle, serves as the corporate centre of the Akzo Nobel group of companies which coordinates its main activities with regard to general group strategy, finances, legal affairs, and human resources.
Akzo Nobel, kelle näol ei ole kaugeltki tegemist lihtsa investeerimisüksusega, oli Akzo Nobeli kontserni keskus, kus kooskõlastati kontserni üldist strateegiat, finantse, õiguslikke küsimusi ja tööjõudu puudutavaid peamisi tegevusi.
The Commission assumed that, through these functions, Akzo Nobel exerted a decisive influence over the commercial policy of its subsidiaries, all of which were directly or indirectly wholly owned by it .
Tänu neile funktsioonidele avaldas Akzo Nobel tegelikult otsustavat mõju oma nende tütarettevõtjate ärilistele otsustele, kelle aktsia- või osakapitalis ta otse või kaudselt omas 100% osalust.
The Commission therefore found that the subsidiaries of Akzo Nobel lacked commercial autonomy, which entitled the Commission to address the Decision to Akzo Nobel, notwithstanding that it had not participated individually in the cartel (recital 172 to the Decision).
Seega leidis komisjon, et Akzo Nobeli tütarettevõtjad ei olnud äriliselt iseseisvad, mistõttu ta adresseeriski otsuse just Akzo Nobelile, sõltumata asjaolust, et ta isiklikult kartellikokkuleppes ei osalenud (otsuse 172. põhjendus).
The lack of commercial autonomy of the Akzo Nobel group’s operating companies or business units is also clear from the documents entitled ‘Authority Schedules’ which Akzo Nobel submitted during the administrative procedure.
Akzo Nobeli tegutsevate äriühingute või äriüksuste ärilise iseseisvuse puudumist tõendavad ka dokumendid, mille Akzo Nobel esitas haldusmenetluses ja mille pealkiri on „Tegutsemispõhimõtted”.
Those documents show that the corporate objectives for the Akzo Nobel group as a whole and guidelines for the strategic plans of business units are set by the Board of Management of Akzo Nobel.
Nendest dokumentidest nähtub, et kontserni eesmärgid ja äriüksuste strateegiat puudutavad suunised kehtestas Akzo Nobeli nõukogu.
The strategic plan of an individual business unit can be endorsed only if it fits within the corporate strategic plan .
Neid strateegiaid võis heaks kiita üksnes siis, kui need olid kooskõlas kontserni strateegilise kavaga.
Portfolio positioning within that strategic plan is also decided by the Board of Management of Akzo Nobel, whereas the operational plan of each business unit must comply with the guidelines and group targets set by the Board of Management.
Ülejäänud osas otsustas strateegilise kava raames portfelli ülesehituse samuti Akzo Nobeli nõukogu, samas kui iga äriüksuse tegevuskava pidi olema kooskõlas kontserni suuniste ja eesmärkidega, mis olid kehtestatud nimetatud nõukogu poolt. Lõpuks, mis puudutab üle 2,5 miljoni euro suuruseid investeeringuid, siis nende jaoks oli nende finantsilise mõju tõttu vaja Akzo Nobeli „Board Committee”, „Full Board of Management’i” või „Supervisory Board’i” heakskiitu.
The Board of Management also decides on the allocation of profits and on dividends, and also on appointments, remuneration and dismissals (recital 173 to the Decision).
Samuti oli nõukogu otsustada nii kasumi ja dividendide jaotamine kui ka töölevõtmisega, töötasuga ja vallandamisega seonduvad küsimused (otsuse 173. põhjendus).
Akzo Nobel Chemicals SpA, which was an addressee of the statement of objections because it was suspected of having participated in certain activities regarding choline chloride in Spain, was not an addressee of the Decision because the Commission considered that the evidence gathered was insufficient to hold it liable (recital 176 to the Decision).
Akzo Nobel Chemicals SpA, kes oli vastuväiteteatise adressaat kahtluste tõttu tema osalemises Hispaania koliinkloriidi turul aset leidnud ebaseaduslikus tegevuses, otsuse adressaatide hulgas ei ole, sest komisjon pidas kogutud tõendeid tema vastutusele võtmiseks ebapiisavateks (otsuse 176. põhjendus).
Thus, in view of the fact that the infringement had begun at the global level, with the participation of North American companies which agreed, inter alia, to withdraw from the European market, the Commission considered that it should take as a basis the global market shares of the participants in the infringement in order to determine their individual importance (recitals 200 and 201 to the contested decision).
Seega, arvestades asjaolu, et rikkumine sai alguse maailma tasandil, milles osalesid Põhja-Ameerika äriühingud, kes nõustusid eelkõige Euroopa turult taanduma, leidis komisjon, et rikkumises osalenud ettevõtjate vastava tähtsuse kindlakstegemiseks tuleb lähtuda nende ülemaailmsetest turuosadest (otsuse 200. ja 201. põhjendus).
Thus, on the basis of the global market shares in 1997, the Commission placed the applicants in the third category, with a market share of 12%.
Ülemaailmsete turuosade alusel 1997. aasta seisuga jaotas komisjon hagejad kolme kategooriasse turuosaga 12%.
In order to ensure sufficient deterrence, the Commission, by reference to Akzo Nobel’s turnover in 2003 (EUR 13 000 million), multiplied the starting amount by a factor of 1.5.
Selleks, et tagada piisavat hoiatavat mõju, korrutas komisjon Akzo Nobeli 2003. aasta käivet (13 miljardit eurot) silmas pidades lähtesumma teguriga 1,5.
Next, the Commission increased the starting amount by 10% for each full year of the infringement and by 5% for each additional period of six months or more but less than one year.
Seejärel suurendas komisjon lähtesummat 10% rikkumise iga terve aasta eest ja 5% iga täiendava perioodi eest, mis kestis kuus kuud või enam, kuid vähem kui aasta.
As the infringement had lasted for 5 years and 11 months (from 13 October 1992 until 30 September 1998), the Commission increased the starting amount by 55%.
Kuna rikkumine kestis vähemalt viis aastat ja üksteist kuud (13. oktoobrist 1992 kuni 30. septembrini 1998), tõstis komisjon lähtesummat 55%.
Thus, the basic amount of the fine imposed jointly and severally on the applicants was fixed at EUR 29.99 million.
Seega kujunes hagejatele solidaarselt määratud trahvi põhisummaks 29,99 miljonit eurot.
As regards the application of the Leniency Notice to the applicants, the Commission emphasised the importance of a voluntary submission of 8 January 2002, concerning five further meetings at European level.
Teatise, mis käsitleb trahvide määramata jätmist või vähendamist kartellide puhul, kohaldamise osas hagejate suhtes rõhutas komisjon, et oluline oli 8. jaanuaril 2002 aset leidnud vabatahtlik teabe edastamine, mis puudutas viit Euroopa tasandi koosolekut.
That, according to recital 233 to the Decision, was what enabled the Commission to prove the full scope and duration of the infringement at European level.
Vastavalt otsuse 233. põhjendusele võimaldas see komisjonil saada tõendeid Euroopa tasandi rikkumise ulatuse ja kestuse kohta.
Furthermore, the applicants did not substantially contest the facts relied on by the Commission .
Peale selle ei vaidlustanud hagejad komisjoni tuvastatud faktide sisu.
The Commission therefore considered that the applicants were entitled to a 30% reduction in the amount of the fine that would otherwise have been imposed on them (recitals 233 to 236 to the Decision).
Seega leidis komisjon, et trahvisummat, mis hagejatele oleks muul juhul määratud, võib 30% võrra vähendada (otsuse 233.–236. põhjendus).
At the end of that procedure, the fine imposed on the applicants was fixed at EUR 20.99 million.
Menetluse lõppedes määrati hagejate trahviks 20,99 miljonit eurot.
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 2 March 2005, the applicants brought the present action.
Hagejad esitasid käesoleva hagiavalduse, mis saabus Esimese Astme Kohtu kantseleisse 2. märtsil 2005.
By applications lodged at the Court Registry on 25 February (registered as Case T-111/05) and 1March 2005 (registered as Case T-101/05), UCB and BASF, which were also addressees of the Decision, each brought an action against it .
UCB ja BASF, kes on samuti otsuse adressaadid, esitasid kumbki otsuse peale hagiavaldused, mis saabusid Esimese Astme Kohtu kantseleisse 25. veebruaril (registreeritud numbri all T-111/05) ja 1. märtsil 2005 (registreeritud numbri all T-101/05).