natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards the national measures held to be contrary to Article 56 EC in the answers given to the first and second questions, the referring court provides no information enabling it to be established whether those measures were adopted before 31 December 1993 and amended after that date in a way that might be relevant for the purposes of applying Article 57(1) EC.
Nende siseriiklike meetmete osas, mis esimesele ja teisele küsimusele antud vastuste kohaselt on EÜ artikliga 56 vastuolus, ei ole eelotsusetaotluse esitanud kohus esitanud andmeid, mille põhjal saaks kontrollida, kas need meetmed on vastu võetud enne 31. detsembrit 1993 ja kas neid on muudetud pärast seda kuupäeva viisil, mis oleks asjassepuutuv EÜ artikli 57 lõike 1 kohaldamise seisukohast.
There is therefore no need to reply to the fifth question in so far as it refers to the first and second questions.
Seega on viiendale küsimusele vaja vastata ainult selles osas, mis seondub esimese ja teise küsimusega.
As regards, secondly, the fifth question in so far as it refers to the third question, it must be recalled that, in the answer given to the latter question in the present order, it was stated that since the legislation on CFCs concerns the taxation, under certain conditions, of the profits of subsidiary companies established outside the United Kingdom in which a resident company has a controlling holding, that legislation must be examined in the light of Articles 43 EC and 48 EC.
Teiseks tuleb selles osas, milles viies küsimus seondub kolmanda küsimusega, meenutada, et käesolevas määruses on kolmandale küsimusele vastates täpsustatud, et kui välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevad õigusnormid puudutavad juhtumeid, mil teatud tingimustel maksustatakse selliste väljaspool Ühendkuningriiki asuvate tütarettevõtjate kasumit, milles residendist äriühingul on osalus, mis tagab talle kontrolli tütarettevõtja tegevuse üle, siis tuleb neid õigusnorme kontrollida EÜ artiklite 43 ja 48 alusel.
Thus, first, the answer given by the Court to the third question makes no reference whatsoever to Article 56 EC.
Esiteks ei ole Euroopa Kohtu vastuses kolmandale küsimusele viidatud EÜ artiklile 56.
Secondly, should the national measures held to be contrary to Articles 43 EC and 48 EC, in the answer given by the Court to the third question, have restrictive effects on the free movement of capital, those effects should be regarded as the unavoidable consequence of such an obstacle to freedom of establishment as there might be, and do not therefore justify an examination of those measures from the point of view of Articles 56 EC to 58 EC (see, to that effect, Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas, paragraph 33; Case C-452/04 Fidium Finanz [2006] ECR I-9521, paragraphs 48 and 49; Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, paragraph 34; and A and B, cited above, paragraph 27).
Teiseks, kui eeldada, et õigusnormid, mis kolmandale küsimusele antud vastuse kohaselt on Euroopa Kohtu hinnangul vastuolus EÜ artiklitega 43 ja 48, piiravad kapitali vaba liikumist, siis on selline mõju asutamisvabaduse võimaliku piirangu vältimatu tagajärg ega õigusta nende õigusnormide eraldi kontrollimist EÜ artiklitest 56–58 lähtudes (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Cadbury Schweppes ja Cadbury Schweppes Overseas, punkt 33; 3. oktoobri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-452/04: Fidium Finanz, EKL 2006, lk I-9521, punktid 48 ja 49; eespool viidatud kohtuotsus Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, punkt 34, ja eespool viidatud määrus A ja B, punkt 27).
Consequently, there is no need to reply to the fifth question in so far as it refers to the third question.
Seega ei ole viiendale küsimusele vaja vastata selles osas, milles see seondub kolmanda küsimusega.
The sixth to twelfth questions
Kuues kuni kaheteistkümnes küsimus
By its sixth to twelfth questions, which should be considered together, the national court is asking the Court, in essence, whether, in the event that the national measures referred to in the preceding questions are incompatible with Community law, claims such as those brought by the claimants in the main proceedings in order to remedy such an incompatibility must be classified as actions for restitution of sums unduly levied or advantages unduly refused or, conversely, as claims for compensation in respect of damage suffered.
Kuuenda kuni kaheteistkümnenda küsimusega, mida tuleb käsitleda koos, soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt Euroopa Kohtu selgitust, kas juhul, kui eelnevates küsimustes viidatud siseriiklikud meetmed on ühenduse õigusega vastuolus, tuleb selliseid nõudeid, nagu põhikohtuasja hagejad on vastuolu heastamiseks esitanud, pidada alusetult saadud summa tagastamise või alusetult keeldutud soodustuse saamise nõueteks või hoopis tekkinud kahju hüvitamise nõueteks.
In the latter case, the national court asks whether it is necessary to satisfy the conditions laid down in paragraphs 51 and 66 of the judgment in Brasserie du Pêcheur and Factortame, and whether account must be taken, in that regard, of the form in which such claims must be brought under national law.
Viimasena nimetatud juhul küsib eelotsusetaotluse esitanud kohus, kas tuleb täita eespool viidatud kohtuotsuses Brasserie du pêcheur ja Factortame loetletud tingimusi (punktid 51 ja 66) ning kui see on vajalik, kas siis tuleb arvestada sellega, millises vormis tuleb sellised nõudeid siseriikliku õiguse kohaselt esitada.
As regards the application of the conditions under which a Member State is liable to make reparation for the loss and damage caused to claimants as a result of an infringement of Community law, the national court asks the Court to provide guidance as to the need for a sufficiently serious breach of that law and as to the need for a causal link between the breach of the obligation imposed on the Member State and the loss and damage suffered by the injured parties.
Mis puudutab tingimusi, mille esinemisel liikmesriik peab eraõiguslikule isikule ühenduse õiguse rikkumisega tekitatud kahju hüvitama, siis palub eelotsusetaotluse esitanud kohus, et Euroopa Kohus annaks juhiseid, kuidas määratleda nimetatud õiguse piisavalt selge rikkumine ning põhjuslik seos liikmesriigi kohustuse rikkumise ja isikule tekkinud kahju vahel.
The national court also asks whether, in determining the losses which are to be reimbursed or in respect of which compensation is to be provided, it is appropriate to have regard to the question whether the injured parties showed reasonable diligence in order to avoid the alleged losses, in particular in bringing actions before the courts.
Ühtlasi küsib eelotsusetaotluse esitanud kohus, kas hüvitatava või kompenseeritava kahju kindlaksmääramisel tuleb arvesse võtta seda, kas kahju kannatanud isikud näitasid üles mõistlikku hoolt, et kahjusid vältida, näiteks esitades kohtule vastava hagi.
The Court has had the occasion to point out that it is not for it to assign a legal classification to the actions brought before the national court by the claimants in the main proceedings.
Tuleb sedastada, et Euroopa Kohus on juba toonitanud, et põhikohtuasja hagejate poolt liikmesriigi kohtule esitatud hagide õiguslik liigitamine ei kuulu tema ülesannete hulka.
It is for the latter to specify the nature and basis of their actions
Hagide liigi ja õigusliku aluse peavad määratlema põhikohtuasja hagejad
(whether they are actions for restitution or actions for compensation for damage), subject to the supervision of the national court (Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 201, and Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, paragraph 109).
(üleantu tagastamise või kahju hüvitamise nõue) ning seda kontrollib eelotsusetaotluse esitanud kohus (vt eespool viidatud kohtuotsused Test Claimants in the FII Group Litigation, punkt 201, ja Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, punkt 109).
The Court has also noted that, according to well-established caselaw, the right to a refund of charges levied in a Member State in breach of the rules of Community law is the consequence and complement of the rights conferred on individuals by Community provisions as interpreted by the Court and that the Member State is therefore required in principle to repay charges levied in breach of Community law (Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 202, and Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, paragraph 110).
Euroopa Kohus on veel meenutanud, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt on isiku õigus tagasi saada maksu, mis on liikmesriigis sisse nõutud ühenduse õigust rikkudes, tagajärjeks ja see kaasneb ühenduse õigusega õigussubjektidele antud õigustega, nagu neid tõlgendab Euroopa Kohus, ning et liikmesriik on seega põhimõtteliselt kohustatud ühenduse õigust rikkudes sissenõutud maksu tagasi maksma (eespool viidatud kohtuotsused Test Claimants in the FII Group Litigation, punkt 202, ja Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, punkt 110).
Indeed, in the absence of Community rules on the refund of national charges levied though not due, it is for the domestic legal system of each Member State to designate the courts and tribunals having jurisdiction and to lay down the detailed procedural rules governing actions for safeguarding rights which individuals derive from Community law, provided, first, that such rules are not less favourable than those governing similar domestic actions (principle of equivalence) and, secondly, that they do not render virtually impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law (principle of effectiveness) (Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 203, and Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, paragraph 111).
Ühenduse õigusnormide puudumisel, mis reguleeriksid alusetult sissenõutud siseriiklike maksude tagastamist, tuleb iga liikmesriigi sisemises õiguskorras kindlaks määrata pädevad kohtud ja vastavate hagide menetlemise kord, tagades õigussubjektidele ühenduse õigusega antud õiguste kaitse ning selle, et esiteks ei oleks selline kord ebasoodsam kui analoogiliste siseriiklikul õigusel põhinevate hagide puhul (võrdväärsuse põhimõte) ning teiseks, et see ei muudaks ühenduse õiguskorra alusel antud subjektiivsete õiguste kasutamist praktiliselt võimatuks või ülemäära raskeks (tõhususe põhimõte) (eespool viidatud kohtuotsused Test Claimants in the FII Group Litigation, punkt 203, ja Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, punkt 111).
In addition, where a Member State has levied charges in breach of the rules of Community law, individuals are entitled to reimbursement not only of the tax unduly levied but also of the amounts paid to that State or retained by it which relate directly to that tax.
Peale selle, kui liikmesriik on makse sisse nõudnud ühenduse õigust rikkudes, on õigussubjektidel õigus tagasi nõuda mitte ainult alusetult sissenõutud maks, vaid ka summad, mis on sellele riigile makstud või tema poolt kinni peetud otseses seoses nimetatud maksuga.
That also includes losses constituted by the unavailability of sums of money as a result of a tax being levied prematurely (Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 205, and Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, paragraph 112).
See hõlmab kahju, mis on tekkinud seoses võimatusega kasutada raha maksu enneaegse sissenõudmise tõttu (eespool viidatud kohtuotsused Test Claimants in the FII Group Litigation, punkt 205, ja Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, punkt 112).
However, the Court stated that neither the reliefs or other tax advantages waived by a resident company in order to be able to offset in full a tax levied unlawfully against an amount due in respect of another tax, nor the expenses incurred by the companies in that group in order to comply with the national legislation at issue, can form the basis of an action under Community law for the reimbursement of the tax unlawfully levied or of sums paid to the Member State concerned or withheld by it directly against that tax (Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, paragraph 113).
Euroopa Kohus on siiski täpsustanud, et ei mahaarvamiste ega muude maksusoodustuste, millest residendist äriühing on loobunud, et ta saaks alusetult sissenõutud maksu täies ulatuses mõnest muust tasumisele kuuluvast maksust maha arvata, ega kulude, mida kontserni kuuluvad äriühingud kandsid selleks, et järgida asjaomaseid siseriiklikke õigusnorme, hüvitamist ei saa nõuda ühenduse õigusele tuginedes hagi alusel, milles nõutakse tagasi alusetult sissenõutud maksu või summasid, mis on asjaomasele liikmesriigile makstud või tema poolt kinni peetud otseses seoses nimetatud maksuga (eespool viidatud kohtuotsus Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, punkt 113).
In the circumstances of the present case, such expenditure is the result of decisions taken by the claimants in the main proceedings and cannot therefore constitute, on their part, an inevitable consequence of the application of the United Kingdom tax legislation on dividends and CFCs (see, to that effect, Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 207, and Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, paragraph 113).
Käesoleva kohtuasja asjaolusid arvestades põhinevad sellised kulud põhikohtuasja hagejate otsustel ega ole nende suhtes seega käsitatavad dividende ja välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevate Ühendkuningriigi maksuõigusnormide kohaldamise vältimatu tagajärjena (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsused Test Claimants in the FII Group Litigation, punkt 207, ja Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, punkt 113).
It is therefore for the national court to determine whether the expenditure referred to in paragraph 114 of the present order represents, in the case of the companies concerned, financial losses suffered by reason of a breach of Community law for which the Member State in question is responsible (see, to that effect, Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 208, and Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, paragraph 114).
Niisiis on liikmesriigi kohtu ülesanne välja selgitada, kas käesoleva määruse punktis 114 loetletud kulud on käsitletavad asjassepuutuvate äriühingute rahalise kahjuna, mis on tekkinud ühenduse õiguse rikkumise tõttu asjaomase liikmesriigi poolt (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsused Test Claimants in the FII Group Litigation, punkt 208, ja Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, punkt 114).
The Court has also observed that, while it has not gone so far as to rule out the possibility of a State being liable in less restrictive conditions on the basis of national law, there are three conditions under which a Member State will be liable to make reparation for loss and damage caused to individuals as a result of breaches of Community law for which it can be held responsible, namely that the rule of law infringed must be intended to confer rights on individuals, that the breach must be sufficiently
Välistamata võimalust, et liikmesriigi vastutus võib liikmesriigi enda õiguse alusel tekkida vähem piiravatel tingimustel, on Euroopa Kohus veel leidnud, et selleks, et tekiks liikmesriigi kohustus hüvitada kahju, mille ta on eraõiguslikule isikule ühenduse õiguse rikkumisega tekitanud, peavad olema täidetud kolm tingimust: rikutud õigusnorm peab andma isikutele õigusi, rikkumine peab olema piisavalt selge ja liikmesriigile pandud kohustuse rikkumise ja kahjustatud isikute kantud kahju vahel
In that regard, it is, in principle, for the national courts to apply the criteria for establishing the liability of Member States for damage caused to individuals by breaches of Community law, in accordance with the guidelines laid down by the Court for the application of those criteria (Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 210, and Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, paragraph 116).
Põhimõtteliselt on liikmesriigi poolt eraõiguslikule isikule ühenduse õiguse rikkumisega kahju tekitamise eest vastutuse tekkimise eelduseks olevate tingimuste täitmise tuvastamine liikmesriigi kohtu ülesanne ning vastutuse tekkimise eeldusi peab kontrollima kooskõlas Euroopa Kohtu antud juhistega (eespool viidatud kohtuotsused Test Claimants in the FII Group Litigation, punkt 210, ja Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, punkt 116).
So far as concerns the legislation at issue in the main proceedings, the first condition is plainly satisfied as regards Articles 43 EC and 56 EC.
Põhikohtuasjas asjassepuutuvate õigusnormide puhul on esimesena nimetatud tingimus EÜ artiklite 43 ja 56 suhtes ilmselgelt täidetud. Need sätted annavad eraisikutele õigusi (eespool viidatud kohtuotsused Test Claimants in the FII Group Litigation, punkt 211, ja Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, punkt 117).
As regards the second condition laid down, the Court pointed out, first, that a breach of Community law will be sufficiently serious where, in the exercise of its legislative power, a Member State has manifestly and gravely disregarded the limits on its discretion.
Teise tingimuse suhtes on Euroopa Kohus meelde tuletanud, et esiteks on ühenduse õiguse rikkumine piisavalt selge, kui liikmesriik on oma õigustloova pädevuse teostamisel ilmselgelt ja jämedalt eiranud oma pädevuse teostamisele seatud piire.
Secondly, where, at the time when it committed the infringement, the Member State in question had only considerably reduced, or even no, discretion, the mere infringement of Community law may be sufficient to establish the existence of a sufficiently serious breach (Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 212, and Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, paragraph 118).
Teiseks, kui asjaomasel liikmesriigil oli rikkumise toimepanemise hetkel märkimisväärselt väike, isegi olematu kaalutlusruum, siis võib ühenduse õiguse väiksemgi rikkumine olla piisav, et tuvastada piisavalt selge rikkumise esinemine (eespool viidatud kohtuotsused Test Claimants in the FII Group Litigation, punkt 212, ja Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, punkt 118).
In order to determine whether a breach of Community law is sufficiently serious, it is necessary to take account of all the factors which characterise the situation brought before the national court.
Et tuvastada, kas tegemist on piisavalt selge rikkumisega, tuleb arvestada kõiki liikmesriigi kohtule lahendamiseks antud olukorda iseloomustavaid tunnuseid.
Those factors include, in particular, the clarity and precision of the rule infringed, whether the infringement and the damage caused were intentional or involuntary, whether any error of law was excusable or inexcusable, and the fact that the position taken by a Community institution may have contributed to the adoption or maintenance of national measures or practices contrary to Community law (Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 213, and Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, paragraph 119).
Nende tunnuste hulka kuuluvad rikutud õigusnormi selguse ja täpsuse aste, kas toimepandud rikkumine või kahju tekitamine oli tahtlik või tahtmatu, kas võimalik õigusnormi rikkumine on vabandatav või mitte, ja asjaolu, kas ühenduse institutsiooni võetud meetmed võisid soodustada ühenduse õigusega vastuolus olevate siseriiklike meetmete vastuvõtmist või säilitamist (eespool viidatud kohtuotsused Test Claimants in the FII Group Litigation, punkt 213, ja Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, punkt 119).
On any view, the Court has already stated that a breach of Community law will clearly be sufficiently serious if it has persisted despite a judgment finding the infringement in question to be established, or a preliminary ruling or settled caselaw of the Court on the matter, from which it is clear that the conduct in question constituted an infringement (Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 214, and Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, paragraph 120).
Euroopa Kohus on juba täpsustanud, et ühenduse õiguse rikkumine on igal juhul ilmselge, kui see kestis edasi, hoolimata kohtuotsusest, millega liikmesriigi kohustuste väidetav rikkumine on tuvastatud, Euroopa Kohtu eelotsusest või antud valdkonnas väljakujunenud kohtupraktikast, mille kohaselt kõnesolev käitumine on õigusvastane (eespool viidatud kohtuotsused Test Claimants in the FII Group Litigation, punkt 214, ja Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, punkt 120).
In the present case, in order to determine whether a breach of Article 43 EC or Article 56 EC committed by the Member State concerned is sufficiently serious, the national court must take into account the fact that, in a field such as direct taxation, the consequences arising from the freedoms of movement guaranteed by the Treaty have been only gradually made clear (Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 215, and Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, paragraph 121).
Käesolevas kohtuasjas peab liikmesriigi kohus, selleks et hinnata, kas EÜ artikli 43 või EÜ artikli 56 rikkumine liikmesriigi poolt oli piisavalt selge, arvestama asjaoluga, et sellises valdkonnas nagu otsene maksustamine on asutamislepinguga tagatud vabast liikumisest tulenevad tagajärjed selgunud järk-järgult (eespool viidatud kohtuotsused Test Claimants in the FII Group Litigation, punkt 215, ja Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, punkt 121).
As regards the third condition, namely the requirement for a direct link between the breach of the obligation resting on the State and the loss or damage sustained by the injured parties, it is for the national court to assess whether the loss and damage
Kolmanda tingimuse osas, nimelt küsimuses, kas liikmesriigile pandud kohustuse rikkumise ja kahjustatud isikute kantud kahju vahel on otsene põhjuslik seos, on eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne kontrollida, kas väidetav kahju tekkis
Indeed, subject to the right of reparation which flows directly from Community law where those conditions are satisfied, it is on the basis of the rules of national law on liability that the State must make reparation for the consequences of the loss and damage caused, provided that the conditions for reparation of loss and damage laid down by national law are not less favourable than those relating to similar domestic claims and are not so framed as to make it, in practice, impossible or excessively difficult to obtain reparation (Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraph 219, and Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, paragraph 123).
Arvestades küll õigust kahju hüvitamisele, mis tekib vastavate tingimuste täitmisel otseselt ühenduse õigusest, on liikmesriik kohustatud heastama tekitatud kahju tagajärjed siseriikliku õiguse vastutust käsitlevate sätete alusel, tagades, et siseriiklikes õigusaktides sätestatud kahju hüvitamise tingimused ei ole vähem soodsad kui need, mis puudutavad samalaadseid siseriiklikke nõudeid, ega ole korraldatud nii, et hüvitise saamine muutuks praktikas võimatuks või ülemäära raskeks (eespool viidatud kohtuotsused Test Claimants in the FII Group Litigation, punkt 219, ja Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, punkt 123).
The Court also made clear that, in order to determine the loss or damage for which reparation may be granted, the national court may inquire whether the injured person showed reasonable diligence in order to avoid the loss or damage or limit its extent and whether, in particular, he availed himself in time of all the legal remedies available to him (Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, paragraph 124).
Euroopa Kohus on veel täpsustanud, et hüvitamisele kuuluva kahju kindlaksmääramisel saab siseriiklik kohus kontrollida, kas kahjustatud isik on tõendanud, et ta on ilmutanud hoolt, mida saab mõistlikult oodata, et kahju ära hoida või selle ulatust piirata, ning eriti seda, kas ta kasutas õigel ajal kõiki õiguskaitsevahendeid, mis olid tema käsutuses (eespool viidatud kohtuotsus Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, punkt 124).