natgillin/translations-raw huggingface dataset:
43 Wherever the provisions of a directive appear, so far as their subjectmatter is concerned, to be unconditional and sufficiently precise, they may, in the absence of implementing measures adopted within the prescribed period, be relied on against any national provision which is incompatible with the directive or in so far as they define rights which individuals are able to assert against the State.
47 mõju 43: kõikidel juhtudel, kus direktiivi sätete sisu paistab olevat tingimusteta ja piisavalt täpne, võib ülevõtmismeetmete tähtaegsel kohaldamata jätmisel nendele sätetele tugineda iga siseriikliku õigusnormi vastu, mis ei ole direktiiviga kooskõlas, või juhul, kui direktiivi sätete olemuseks on määratleda eraisikute õigused suhetes riigiga.
44 Directly effective provi- sions of directives may also be relied upon as against the State in its capacity as employer. 45
44Direk- tiivi vahetut õigusmõju omavaid sätteid võib kasutada ka liikmesriigi kui tööandja vastu. 45
First part of Question 2: Clause 4 of the Framework Agreement
Teise küsimuse esimene osa: raamkokkuleppe klausel 4
The first part of Question 2 (Question 2(a)) concerns the direct effect of Clause 4(1) of the framework agreement on fixedterm work, which sets out the principle of nondiscrimination against fixedterm workers.
Teise küsimuse esimene osa (teise küsimuse punkt a) puudutab tähtajalist tööd käsitleva raamkokkuleppe klausli 4 lõike 1 vahetut õigusmõju. Kõnealuses lõikes on sätestatud tähtajaliste töötajate mittediskrimineerimise põhimõte.
That caselaw can readily be applied to framework agreements since, while their content may have been agreed between management and labour at Community level (Article 139(1) EC), they are nevertheless an integral component of the directives adopted by the Council for the purposes of their implementation (Article 139(2) EC in conjunction with Article 137 EC) and have the same legal status.
Viidatud kohtupraktika saab ilma pikemata üle kanda ka raamkokkulepetele. Kui tööturu osapooled on sisus ühenduse tasandil kokku leppinud (EÜ artikkel 139 lõige 1), siis on asjaomane raamkokkulepe selle rakendamiseks vastu võetud nõukogu direktiivi lahutamatu koostisosa (EÜ artikkel 139 lõige 2 koosmõjus EÜ artikliga 137) ja neil on ühesugune õiguslik olemus.
The prohibition of discrimination is one of the classic examples of the application of the direct effect of Community law.
Diskrimineerimiskeelud on ühenduse õiguse vahetu õigusmõju kohaldamise üks klassikalisi juhtumeid.
That applies not only in respect of the prohibitions of discrimination contained in primary legislation — particularly in the fundamental freedoms and in provisions such as Article 141 EC 48 — but also the prohibi-
See ei puuduta mitte ainult esmases õiguses – eeskätt põhivabadustes ja EÜ artikliga 141 sarnastes sätetes – sisalduvaid diskrimineerimiskeelde 48, vaid ühenduse seadusandja poolt ka teiseses
43 — Case 41/74 Van Duyn [1974] ECR 1337, paragraph 12; Ratti (cited in footnote 30), paragraphs 19 to 23; and Becker (cited in footnote 30), paragraphs 17 to 25; see also Dorsch Consult (cited in footnote 17), paragraph 44.
43 – 4. detsembri 1974. aasta otsus kohtuasjas 41/74: Van Duyn (EKL 1974, lk 1337, punkt 12); eespool 30. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Ratti, punktid 19–23 ja kohtuotsus Becker, punktid 17–25; vt ka eespool 17. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Dorsch Consult, punkt 44.
46 — See, in that regard, Adeneler, MarrosuandSardino, Vassallo and Del Cerro Alonso (all cited in footnote 3).
46 – Vt selle kohta eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Adeneler, kohtuotsus Marrosu ja Sardino, kohtuotsus Vassallo ja kohtuotsus Del Cerro Alonso.
44 — Case C-363/05 JP Morgan Fleming Claverhouse [2007] ECR I-5517, paragraph 58; see also Becker (cited in footnote 30), paragraph 25; Case 80/86 Kolpinghuis Nijmegen [1987] ECR 3969, paragraph 7; Case 103/88 Fratelli Costanzo [1989] ECR 1839, paragraph 29; and Case C-356/05 Farrell [2007] ECR I-3067, paragraph 37.
44 – 28. juuni 2007. aasta otsus kohtuasjas C-363/05: JP Morgan Fleming Claverhouse (EKL 2007, lk I-5517, punkt 58); vt ka eespool 30. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Becker, punkt 25; 8. oktoobri 1987. aasta otsus kohtuasjas 80/86: Kolpinghuis Nijmegen (EKL 1987, lk 3969, punkt 7); 22. juuni 1989. aasta otsus kohtuasjas 103/88: Fratelli Costanzo (EKL 1989, lk 1839, punkt 29) ja 19. aprilli 2007. aasta otsus kohtuasjas C-356/05: Farrell (EKL 2007, lk I-3067, punkt 37).
47 — In Adeneler (cited in footnote 3), paragraphs 28 and 107, the Court merely restates the position taken by the referring court in relation to the (lack of) direct applicability of the Framework Agreement, without however setting out its own view on that issue.
47 – Eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsuse Adeneler punktides 28 ja 107 kajastab Euroopa Kohus üksnes eelotsusetaotluse esitanud kohtu arusaama raamkokkuleppe (puuduva) vahetu kohaldatavuse osas, ise selle kohta seisukohta võtmata.
45 — See, by way of example, Case 152/84 Marshall [1986] ECR 723 (‘Marshall I’), paragraph 49, and Case C-187/00 Kutz-Bauer [2003] ECR I-2741, paragraphs 31 and 71.
45 – Vt eelkõige 26. veebruari 1986. aasta otsus kohtuasjas 152/84: Marshall (EKL 1986, lk 723, „Marshall I”, punkt 49) ja 20. märtsi 2003. aasta otsus kohtuasjas C-187/00: Kutz-Bauer (EKL 2003, lk I-2741, punktid 31 ja 71).
48 — See, for example, Case 2/74 Reyners [1974] ECR 631, paragraphs 24 to 32, and Case 43/75 Defrenne [1976] ECR 455 (‘Defrenne II’), paragraphs 38 and 39.
48 – Vt nt 21. juuni 1974. aasta otsus kohtuasjas 2/74: Reyners (EKL 1974, lk 631, punktid 24–32) ja 8. aprilli 1976. aasta otsus kohtuasjas 43/75: Defrenne (EKL 1976, lk 455, „Defrenne II”, punktid 38 ja 39).
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-268/06 tions of discrimination which the Community legislature has laid down in secondary legislation, particularly in a number of employment- and sociallaw directives.
KOHTUJURIST KOKOTT’I ETTEPANEK — KOHTUASI C-268/06 õiguses, nimelt teatud töö- ja sotsiaalõigusnorme käsitlevates direktiivides sätestatud diskrimineerimiskeelde.
49 application of the principle of nondiscrimination is subject.
49 kohaldamise eeldus.
I agree with the referring court that the arrangements are merely to make easier the enforcement of the prohibition of discrimination and its observance in everyday work. 50
Nõustun eelotsusetaotluse esitanud kohtu seisukohaga, et kõnealune kohaldamise kord peab üksnes hõlbus­tama diskrimineerimiskeelu rakendamist ja igapäevaelus kohaldamist. 50
Nevertheless, in the present case, the respondents contest the direct effect of the prohibition of discrimination against fixedterm employees.
Käesoleval juhul vaidlustavad kostjateks olevad Iiri ministeeriumid siiski tähtajaliste töötajate diskrimineerimise keelu vahetu õigusmõju.
First, they take the view that that prohibition of discrimination is too vague in substance, as evidenced, for example, by the use of undefined legal terms and the reference to the principle of pro rata temporis in Clause 4(2) of the Framework Agreement.
Esiteks on nad seisukohal, et asjaomane diskrimineerimiskeeld ei ole sõnastuselt piisavalt täpne; see väljendub näiteks raamkokkuleppe klausli 4 lõikes 2 määratlemata õigusmõistete kasutamises ja pro rata temporis põhimõttele viitamises.
Second, they contend, by reference to Clause 4(3), that the prohibition of discrimination is not unconditional, as the arrangements for its application still need to be defined by the Member States.
Teiseks väidavad ministeeriumid klausli 4 lõikele 3 viidates, et asjaomane diskrimineerimiskeeld ei ole sõnastuselt tingimusteta, sest liikmesriikidel tuleb kehtestada selle kohaldamise kord.
Such arrangements may be procedural in nature but may equally include substantive provisions or guidelines drawing out the practical consequences of the prohibition of discrimination or demonstrating its effects, perhaps by describing standard cases.
Eespool nimetatud kohaldamise kord võib olla menetlustehnilist laadi, võib aga sisaldada ka sisulisi sätteid või suuniseid, mis teevad diskrimineerimiskeelust praktilisi järeldusi või näitlikustavad selle mõju näidete najal.
In that way, account can be taken of the situation in each Member State and the special circumstances of particular sectors and occupations, 51whether in national legislation or in collective agreements.
Sel viisil saab arvestada iga liikmesriigi olukorda ning konkreetsete sektorite ja ametite erijooni 51 kas liikmesriikide õigusaktides või kollektiivlepingutes.
I am not persuaded by those arguments.
Kumbki argument ei ole minu arvates veenev.
It cannot be inferred from the mere fact that such arrangements have yet to be defined that the prohibition of discrimina-
Kohaldamise korra kehtestamise kohustus ei anna alust arvata, et selle kehtestamata jätmine piiraks diskrimineerimiskeelu kohaldamist ja et üksikisik ei saaks
As regards, first, Clause 4(3) of the Framework Agreement, the ‘arrangements’ to be defined by the Member States are certainly not a condition to which the
Kõigepealt mis puudutab raamkokkuleppe klausli 4 lõiget 3, siis ei ole liikmesriikide poolt kehtestatav „kord” mingil juhul mittediskrimineerimise põhimõtte
50 — See, in that regard, Becker (cited in footnote 30), paragraphs 32 and 33, in relation to the ‘conditions’ to be established by the Member States in connection with the implementation of the Sixth VAT Directive.
50 – Vt selle kohta eespool 30. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Becker, punktid 32 ja 33, seoses liikmesriikide poolt loodavate „tingimustega” kuuenda käibemaksudirektiivi rakendamise kontekstis.
Similarly, Reyners (cited in footnote 48), paragraphs 26 and 31, in relation to a fundamental freedom.
Vt selle kohta põhivabaduse osas ka eespool 48. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Reyners, punktid 26 ja 31.
51 — See paragraph 10 of the General Considerations of the Framework Agreement and the third paragraph in the preamble to the Agreement.
49 – Vt nt eespool 45. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Marshall I, punkt 52 ja 21. juuni 2007. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-231/06–C-233/06: Jonkman jt (EKL 2007, lk I-5149, punkt 19) soolise diskrimineerimise keelu kohta teiseses õiguses.
49 — See, for example, Marshall I (cited in footnote 45), paragraph 52, and Joined Cases C-231/06 to C-233/06 Jonkman and Others [2007] ECR I-5149, paragraph 19, on the prohibition in secondary legislation of discrimination on the ground of sex.
51 – Vt raamkokkuleppe üldkaalutluste punkt 10 ja preambula kolmas lõik.
IMPACT tion is conditional and that individuals are precluded from relying on the prohibition in the absence of such arrangements.
IMPACT diskrimineerimiskeelule ilma nimetatud korrata tugineda.
52 Instead, where no arrangements for application are defined, the minimum protection required for fixedterm employees follows from the Framework Agreement itself.
52 Kui kohaldamise korda ei kehtestata, siis tuleneb tähtajaliste töötajate minimaalne kaitse pigem raamkokkuleppest endast.
Such is the case here.
Käesoleval juhul on eeltoodud tingimused täidetud.
The prohibition of discrimination under Clause 4(1) of the Framework Agreement expresses the general principle of equal treatment and nondiscrimination and is intended to protect employees from being treated less favourably — with regard to their employment conditions — on the grounds of their status as fixedterm workers by comparison with comparable permanent workers.
Raamkokkuleppe klausli 4 lõikes 1 sisalduv diskrimineerimiskeeld on võrdse kohtlemise ja mittediskrimineerimise üldise põhimõtte väljendus ja see peab tagama, et tähtajalisi töötajaid ei kohelda töötingimuste osas vähem soodsalt kui alalisi töötajaid.
Applying such guidance to individual cases is one of the classic examples of the work of courts within the scope of Community law.
Kohtute tavapärane ülesanne ühenduse õiguse kohaldamisalas on selliste sätete kohaldamine igal konkreetsel juhtumil.
It is generally the case that a provision of a directive is not precluded from having direct effect merely because the directive allows the Member States a certain discretion as to its implementation.
Üldiselt ei ole direktiivi sätete vahetu õigusmõju välistatud vaid seetõttu, et direktiiviga on liikmesriikidele jäetud ülevõtmiseks teatud valikuvabadus.
53Instead, such discretion is integral to a directive, which, according to the third paragraph of Article 249 EC, is binding only as to the result to be achieved and leaves the choice of form and methods to the national authorities.
53 Selline valikuvabadus on pigem omane direktiivi olemusele, kuivõrd viimane on EÜ artikli 249 kolmanda lõigu alusel siduv ainult saavutatava tulemuse seisukohalt, vormi ja meetodite valiku jätab aga liikmesriikide ametiasutustele.
What determines whether the provision at issue in any given case is directly applicable must therefore be the question as to whether its content is determined with sufficient precision 54 and whether it is capable of being applied by any court. 55
Asjaomase sätte vahetu kohaldamise suhtes on otsustava tähtsusega, kas selle sisu on piisavalt täpselt määratletud 54ja kas iga kohus saab seda kohaldada. 55
The mere fact that a Community-law provision such as the prohibition of discrimination at issue here is described as a ‘principle’, and incorporates undefined legal terms such as ‘working conditions’ or ‘conditions of employment’, does not mean that that provision lacks precision as to its substance and therefore is not directly effective.
Asjaolu, et ühenduse õiguse sätet ehk siinkohal kõne all olevat diskrimineerimiskeeldu on nimetatud „põhimõtteks” ja selles kasutatakse määratlemata õigusmõisteid, näiteks määratlemata õigusmõistet „töötingimused”, ei räägi kõnealuse sätte sisulise määratletuse ja vahetu õigusmõju vastu. 56
56Instead, any doubts as to the interpretation of such terms can be resolved by means of a reference for a preliminary ruling. 57
52 – Vt selle kohta seoses põhivabadustega eespool 48. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Reyners, punktid 25, 26 ja 29; 17. septembri 2002. aasta otsus kohtuasjas C-413/99: Baumbast ja R (EKL 2002, lk I-7091, punktid 84–86) ja seoses direktiiviga eespool 30. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Becker, punktid 33 ja 34.
53 — See in that regard, for example, Becker (cited in footnote 30), paragraph 30; Case 286/85 McDermott and Cotter [1987] ECR 1453, paragraph 15; Francovich (cited in footnote 25), paragraph 17; Case C-271/91 Marshall [1993] ECR I-4367 (‘Marshall II’), paragraph 37; and Joined Cases C-397/01 to C-403/01 Pfeiffer and Others [2004] ECR I-8835, paragraph 105.
53 – Vt selle kohta nt eespool 30. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Becker, punkt 30; 24. märtsi 1987. aasta otsus kohtuasjas 286/85: McDermott ja Cotter (EKL 1987, lk 1453, punkt 15); eespool 25. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Francovich, punkt 17; 2. augusti 1993. aasta otsus kohtuasjas C-271/91: Marshall (EKL 1993, lk I-4367, „Marshall II”, punkt 37) ja 5. oktoobri 2004. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-397/01 kuni C-403/01: Pfeiffer jt (EKL 2004, lk I-8835, punkt 105).
54 — Similarly, see Pfeiffer (cited in footnote 53), paragraph 105.
54 – Vt selle kohta veel kord eespool 53. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Pfeiffer, punkt 105.
56 — See, for example, the settled caselaw on the ‘principle of equal pay for male and female workers’ (Article 141 EC) since Defrenne II (cited in footnote 48), paragraph 28, and the equally settled caselaw on the ‘principle of equal treatment for men and women’, not least in relation to ‘working conditions’, for example, Marshall I (cited in footnote 45) and Johnston (cited in footnote 20).
56 – Vt nt väljakujunenud kohtupraktika „meestele ja naistele võrdse tasu maksmise põhimõtte” kohta (EÜ artikkel 141) alates eespool 48. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsusest Defrenne II, punkt 28, ja samuti väljakujunenud kohtupraktika „meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte” kohta, sealhulgas pidades silmas „töötingimusi” (nt eespool 45. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Marshall I ja eespool 20. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Johnston).
55 — Case 131/79 Santillo [1980] ECR 1585, paragraph 13; similarly, Marshall I (cited in footnote 45), paragraph 55; Marshall II (cited in footnote 53), paragraph 37; and the Opinion of Advocate General Van Gerven in Case C-128/92 Banks [1994] ECR I-1209, point 27.
57 – Vt selle kohta eespool 43. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Van Duyn, punkt 14.
57 — See, to that effect, Van Duyn (cited in footnote 43), paragraph 14.
55 – 22. mai 1980. aasta otsus kohtuasjas 131/79: Santillo (EKL 1980, lk 1585, punkt 13); samuti eespool 45. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Marshall I, punkt 55, eespool 53. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Marshall II, punkt 37 ja kohtujurist Van Gerveni 27. oktoobri 1993. aasta ettepanek kohtuasjas C-128/92: Banks (EKL 1994, lk I-1209, ettepaneku punkt 27).
Nor does the reference in the present case to ‘objective grounds’, on which different treatment of fixedterm workers and com -parable permanent workers may be justified (see Clause 4(1) the Framework Agreement), preclude the direct effect of the prohibition of discrimination.
Samamoodi ei välista käesoleval juhul diskrimineerimiskeelu vahetut õigusmõju viide „objektiivsetele põhjustele”, mis võivad õigustada tähtajaliste ja alaliste töötajate erinevat kohtlemist (vt raamkokkuleppe klausli 4 lõige 1).
On the contrary, it is settled caselaw that the mere fact that it is possible in exceptional cases to derogate from the provisions of directives does not deprive those provisions of direct effect. 58
Väljakujunenud kohtupraktikale vastab pigem see, et võimalus erandjuhul direktiivi sätetest kõrvale kalduda ei ole nende vahetu õigusmõjuga vastuolus.
It too, ultimately, simply articulates the general consequence of the principle of non-discrimination: the employment conditions of fixedterm workers may not be less favourable than those of comparable permanent workers except on object- ive grounds.
58 mis tuleneb mittediskrimineerimise põhimõttest üldiselt: töötingimuste osas ei jäeta tähtajalisi töötajaid objektiivse põhjuseta ilma eelistest, mis on tagatud võrreldavatele alalistele töötajatele.
The limited period of service of fixedterm workers may, however, constitute just such an objective reason for granting them certain benefits only partly (pro rata temporis), not fully.
Tähtajaliste töötajate piiratud ametisoleku aeg võib aga osutuda just selliseks objektiivseks põhjuseks, et tagada neile teatud eelised mitte täies ulatuses, vaid ainult osaliselt (pro rata temporis).
60 Whether that is the case and in what circumstances is a matter of assessment of the particular facts of each case.
60 Kas ja millal see nii on, peab selguma iga konkreetse juhtumi asjaolude uurimisel.
The clarity of the substance of the prohibition of discrimination is, in any event, equally unaffected by the reference to the principle of pro rata temporis.
Diskrimineerimiskeelu sisulist selgust ei muuda aga ka viide pro rata temporis põhimõttele.
The principle of nondiscrimination set out in Clause 4(1) of the Framework Agreement does, as a whole, therefore, satisfy all the requirements for its direct application.
Kokkuvõttes on raamkokkuleppe klausli 4 lõikes 1 sätestatud mittediskrimineerimise põhimõtte puhul täidetud kõik eeldused selle vahetuks kohaldamiseks.
The possibility of differentiation on objective grounds is recognised within the framework of all of the prohibitions of discrimination contained in Community law.
Samavõrd selgusttoov on viide raamkokkuleppe klausli 4 lõike 2 pro rata temporis põhimõttele täpsustusega „kui see on asjakohane”. Ka see väljendab lõpuks üksnes seda,
In applying the principle of nondiscrimination, the referring court will, however, need to satisfy itself that the established civil servants employed in Ireland’s civil service can indeed be regarded as comparable permanent workers in relation
Mittediskrimineerimise põhimõtet kohaldades peab eelotsusetaotluse esitanud kohus siiski veenduma, et ametnik Iirimaa avalikus teenistuses on tõepoolest käsitletav võrreldava alalise töötajana erinevalt sellistest tähtajalises töösuhtes olevatest koosseisuvälisest teenistujatest nagu kaebuse
58 — Case C-156/91 Hansa Fleisch Ernst Mundt [1992] ECR I-5567, paragraph 15; Case C-374/97 Feyrer [1999] ECR I-5153, paragraph 24; and Pfeiffer (cited in footnote 53), paragraph 105; similarly Marshall I (cited in footnote 45), paragraphs 53 to 55.
58 – 10. novembri 1992. aasta otsus kohtuasjas C-156/91: Hansa Fleisch Ernst Mundt (EKL 1992, lk I-5567, punkt 15); 9. septembri 1999. aasta otsus kohtuasjas C-374/97: Feyrer (EKL 1999, lk I-5153, punkt 24) ja eespool 53. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Pfeiffer, punkt 105; sarnaselt ka eespool 45. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Marshall I, punktid 53–55.
The same applies, incidentally, to the fundamental freedoms under the EC Treaty, which are also directly applicable notwithstanding the exceptions for which they provide; see, by way of example, Van Duyn (cited in footnote 43), paragraph 7, and Baumbast and R (cited in footnote 52), paragraphs 85 and 86.
Sama kehtib ka EÜ asutamislepingus sätestatud põhivabaduste kohta, sest nendest ettenähtud erandid ei räägi samuti nende vahetu kohaldatavuse vastu; vt eelkõige eespool 43. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Van Duyn, punkt 7, ja eespool 52. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Baumbast ja R, punktid 85 ja 86.
59 — See, by way of example, Advocaten voor de Wereld (cited in footnote 21), paragraph 56.
59 – Vt eelkõige eespool 21. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Advocaten voor de Wereld, punkt 56.
60 — In that regard, see also Clause 4(4) of the Framework Agreement.
60 – Vt selle kohta raamkokkuleppe klausli 4 lõige 4.
Second part of Question 2: Clause 5 of the Framework Agreement to fixedterm unestablished workers such as the complainants.
Teise küsimuse teine osa: raamkokkuleppe klausel 5 esitajad.
That depends on an overall assessment of all the circumstances of each case.
Tulemus sõltub konkreetse juhtumi asjaolude koguhinnangust.
I should point out merely in passing that, in relation to the European Civil Service, for example, the Community courts have rejected any comparability between officials and other servants of the European Communities. 61
Ääremärkusena olgu sellega seoses mainitud, et näiteks ühenduse kohtud on seoses Euroopa avaliku teenistusega eitanud Euroopa ühenduste ametnike ja teiste teenistujate võrreldavust. 61
By the second part of Question 2 (Question 2(b)), the Labour Court asks whether Clause 5(1) of the framework agreement on fixedterm work is directly effective.
Teise küsimuse teises osas (teise küsimuse punkt b) palub Labour Court selgitada, kas tähtajalist tööd käsitleva raamkokkuleppe klausli 5 lõikel 1 on vahetu õigusmõju.
That provision requires Member States to introduce one or more of the measures listed in order to prevent abuse arising from the use of successive fixedterm employment contracts or relationships.
Kõnealuse lõike kohaselt peavad liikmesriigid järjestikuste tähtajaliste töölepingute või töösuhete kasutamise võimaliku kuritarvitamise vältimiseks kehtestama ühe või mitu nimetatud klauslis loetletud meetmetest.
Both IMPACT and the Commission take the view that Clause 5(1) of the Framework Agreement can be directly applied.
IMPACT ja komisjon on seisukohal, et klausli 5 lõige 1 on vahetult kohaldatav.