natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Nature and biodiversity ecosystem services, food and water security recreation landscapes,air quality regulation,medicines greenhouse gas emissions (agriculture, forestry carbon sinks)
Loodus ja elurikkus on peaaegu kõikide ökosüsteemi teenuste alus, k.a toidu- ja kuidained, toitainete ringlus ja kliima regulatsioon – metsad näiteks neelavad kasvuhoonegaaside heitkoguseid (3. ptk).
Indirect links:
Kaudsed seosed: tarbimise kaudumaakatte muutuste kaudu
Indirect links: via land-cover change via land-cover change,via floods and droughts via land-cover change,via floods and droughts
Kaudsed seosed: maakatte muutuste kaudu üleujutuste ja põudade kaudu tarbimise kaudu
Use of natural Direct links:
Kaudsed seosed: maakatte muutuste kaudu üleujutuste ja põudade kaudu tarbimise kaudu
Direct links: resources and waste hazardous waste and emissions; air, water pollution depletion of stocks,water pollution,air pollution and quality greenhouse gas emissions (production, extraction, waste management)
Juurdepääs puhtale veele ja õhule on hädavajalikud meie tervise huvides, kuid on tihti kättesaamatud inimtegevusest tingitud reostuse ja jäätmete tõttu (4. ja 5. ptk). Kliimamuutus avaldab survet õhu ja vee kvaliteedile (2. ptk), samal
Indirect links:
Euroopa Keskkonnaagentuur.
Many of the links described above and in the previous chapters are direct, i.e. changes in the state of one environmental issue can translate directly into pressures of another.
Mitmed ülalpool ja eelnevates peatükkides kirjeldatud seosed on otsesed, st muutused ühe keskkonnavaldkonna seisundis tähendavad kohemaid survet teisele.
In addition, a number of indirect links occur with changes in one environmental issue resulting in feedbacks on another and vice versa.
Ilmneb terve hulk kaudseid seoseid, kui muutused ühes keskkonnavaldkonnas põhjustavad tagasisidet mõnes teises ja vastupidi.
Land use and land-cover changes exemplify such indirect links.
Enamik siin kirjeldatud keskkonnaseisundi muutustest tuleneb laristavatest tarbimis- ja tootmisharjumustest.
They can be seen to be both a driver and an impact, not only of climate change, but also of biodiversity loss and the use of natural resources.
Looduskapitali vähenemine mõjutab lõpuks inimeste tervist ja heaolu, sulgedes veel ühe tagasiside ahela keskkonnas.
Thus, any change in land use and land cover resulting, for example, from urbanisation or converting forests to agriculture, affects climate conditions by changing an area's carbon balance, as well as biodiversity by altering ecosystems.
Süsteemsete keskkonnariskide tekkeulatus tuleb eriti hästi ilmsiks siis, kui vaadata, kuidas me kasutame maapinnas, mullastikus, vees ja elurikkuses peituvat looduskapitali ning teatud valikuvõimalusi, mis on meie valikute vältimatu osa (1. ja 8. ptk).
Most of the changes in the state of the environment described here are ultimately driven by unsustainable consumption and production patterns.
Kaudsete seoste näited on maakasutuse ja maakatte muutused. Mõlemad võivad olla nii käimalükkav jõud kui ka mõju ning mitte ainult kliimamuutusele, vaid ka elurikkuse vähenemisele ja loodusvarade kasutamisele.
These have resulted in unprecedented levels of greenhouse gas emissions and the depletion of renewable
Maakasutusviisid kajastavad valikuid looduskapitali ja ökosüsteemi teenuste kasutuses
Natural capital and ecosystem services
Looduskapital ja ökosüsteemi teenused
Natural capital and ecosystem services embrace many components.
Looduskapital ja ökosüsteemi teenused hõlmavad mitmeid komponente.
Natural capital is the stock of natural resources from which goods can be extracted and the flows of ecosystem services maintained.
Looduskapital on loodusvarade varu, mille najal saab toota hüvesid ja säilivad ökosüsteemi teenused.
The stocks and flows rely on ecosystem structures and functions such as landscapes, soil, and biodiversity.
Loodusressursivaru ja voog sõltub ökosüsteemi struktuurist ja funktsioonist, nagu maastikud, mullastik ja elurikkus.
There are three main types of natural capital which require different approaches to managing them:
Looduskapitali on kolme peamist liiki ja neist igaühe haldamine nõuab erinevaid lähenemisviise:
•non-renewable and exhaustable resources — fossil fuels, metals, etc.; •renewable but exhaustable resources — fish stocks, water, soil, etc.;•renewable and non-exhaustable resources — wind, waves, etc.
• • • taastumatud ja ammenduvad ressursid – fossiilkütused, metallide, jne; taastuvad, kuid ammenduvad ressursid – kalavaru, vesi, mullastik jne; taastuvad ja ammendumatud ressursid – tuul, lained jne.
Natural capital provides several functions and services — it provides the sources of energy, food and materials; the sinks for wastes and pollution; the services of climate and water regulation, pollination; and the space for living and leisure.
Looduskapitalil on mitmeid funktsioone ja teenuseid – energiaallikas, toit ja materjalid; jäätmete ja saaste neelamine; kliima ja vee regulatsioon, tolmlemine; ruum elamiseks ja puhkamiseks.
Using natural capital often involves trade-offs between these functions and services.
Looduskapitali funktsioonid ja teenused nõuavad tihti omavahelist tasakaalu.
For example, if it is too intensively used for emissions and waste it can lose its capacity to provide flows of goods and services: coastal waters that receive pollution and excess nutrients will not be able to support previous levels of fish stocks.
Näiteks kui looduskapital on liiga intensiivselt heitkoguste ja neutraliseerimise teenistuses, võib kaduda selle võime varude ja teenuste tagamiseks – reostunud ja toitainetest küllastunud rannikuvesi ei suuda enam taastoota kalavaru.
Source: EEA.
Allikas: Euroopa Keskkonnagentuur.
European land cover in 2006, main land-cover categories of Europe
Euroopa maakate 2006, peamised Euroopa maakatte tübid
Where energy crops replace more extensive farming systems, negative impacts on biodiversity and landscape amenity value can be expected.
Mida enam asendatakse põllumajandusmaid energiaviljadega, seda enam on oodata negatiivset mõju elurikkusele ja maastikele.
Furthermore, energy crops are a potential competitor for water resources in water-poor regions of the world (8).
Lisaks vajavad energiaviljad palju vett, mis veevaestes piirkondades on niigi defitsiit (8).
Various recent studies have looked at the potential environmental gains and losses from a holistic perspective and recommend a cautious approach to the future
Mõned hiljutised uurimused on heitnud pilgu võimalikele keskkonna plussidele ja miinustele holistilisest vaatenurgast ning soovitanud suhtuda ettevaatlikult bioenergia tootmise
development of bioenergy production (
Andmed katavad 32 EEA liikmesriiki – välja arvatud Kreeka ja Suurbritannia – ning 6 EEA partnerriiki.
Soil is a vital resource degraded by many pressures
Euroopa Keskkonnaagentuur, ETC Maakasutus ja ruumiandmed.
However, soil also is a critical component of a diverse set of processes from
Euroopa Keskkond: seisund ja väljavaade 2010
Soil degradation across Europe
Mullastiku seisundi halvenemine Euroopas
Soil degradation is a major environmental concern with many dimensions, including:
Seega sõltume nii meie ise kui ka meie majandus mitmetest mullastiku funktsioonidest.
•Soil erosion is the wearing away of the land surface by water and wind.
•Mullaerosioon on nähtus, kus maapind uhutakse ära vee ja tuule mõjul.
The main causes of soil erosion are inappropriate land management practices, deforestation, overgrazing, forest fires and construction activities.
Peamised mullaerosiooni põhjused on sobimatud maakorraldusvõtted, metsade maharaiumine, ülekarjatamine, metsatulekahjud ja ehitustegevus.
Erosion rates are very sensitive to both climate and land use, as well as to detailed conservation practice at the field level.
Erosioonikiirus sõltub nii kliimast kui ka maakasutusest, samuti kaitsekorraldusest kõlvikute tasandil.
Given the very slow rate of soil formation, any soil loss of more than 1 tonne per hectare per year can be considered as irreversible over a time span of 50–100 years.
Arvestades, et mullateke on väga aeglane protsess, võib igasugust mullastiku kaotust suurusjärgus enam kui 1 tonn hektari kohta aastas pidada pöördumatuks ajavahemikus 50–100 aastat.
Water erosion affects 115 million hectares (ha) of soil or 12 % of Europe's total land area, and wind erosion 42 million ha.
Vee-erosiooni esineb 105 miljonil hektaril mullastikust ehk 16% Euroopa kogu maapinnast ja tuuleerosiooni 42 miljonil hektaril.
The Mediterranean region is the most affected.
Enim puudutab see Vahemere piirkonda.
•Soil sealing occurs when agricultural or other rural land is built on and all soil functions are lost.
•Pinnase kaanetamine tekib, kui põllumajanduslik või muu haritav maa ehitatakse täis ja mulla funktsioonid on kadunud.
On average, built-up areas take up around 4 % of the total area of Member States, but not all of this is actually sealed.
Täisehitatud alad moodustavad keskmiseslt umbes 4% liikmesriikide pindalast, aga mitte kogu see maa ei ole kaanetatud.
In the decade 1990–2000, the sealed area in the EU-15 increased by 6 %, and the demand for new construction sites for urban sprawl and for transport infrastructures is continuing to rise.
1990–2000 kasvas kaanetatud ala EL-15 riikides 6% ning kõige selle juures kasvab valglinnastumine ja transpordi infrastruktuuride arendamine.
•Salinisation of soils results from human interventions such as inappropriate irrigation practices, use of salt-rich irrigation water and/or poor drainage conditions.
•Mullastiku sooldumist põhjustab inimtegevus, nagu ebasobivad niisutamismeetodid, soolarikas niisutusvesi ja/või nigelad kuivendustingimused.
Elevated salt levels in soil limit its agro-ecological potential and represent a considerable ecological and socioeconomic threat to sustainable development.
Mullastiku tõusnud sooldumistase piirab selle põllumajandus-ökoloogilist potentsiaali ning ohustab säästvat arengut ökoloogilisest ja sotsiaalmajanduslikust aspektist.
Salinisation affects around 3.8 million ha in Europe.
Sooldumisest on mõjutatud umbes 3,8 miljonit hektarit maad Euroopas.
The most affected areas are Campania in Italy and the Ebro Valley in Spain, but areas in Greece, Portugal, France and Slovakia are also affected.
Kõige enam ohustatud piirkonnad on Campania Itaalias ja Ebro Org Hispaanias, samuti Kreekas, Portugalis, Prantsusmaal ja Slovakkias.
•Desertification means land degradation in arid, semi-arid and dry sub-humid areas resulting from various factors, including climatic variations and human activities.
•Mullastiku kõrbestumise all peetakse silmas mitmesugustel põhjustel toimuvat maapinna kvaliteedi halvenemist kuivades, poolkuivades ja kuiv-niisketes piirkondades, k.a kliimatingimused ja inimtegevus.
Droughts are also associated with or lead to an increased soil erosion risk.
Põuda võib ka mullaerosiooniga seostada.
Desertification is a problem in parts of the Mediterranean and central and eastern Europe.
Kõrbestumine on probleem Vahemere piirkonnas ning Kesk- ja Ida-Euroopas.
•Soil contamination is a widespread problem in Europe.
•Pinnasesaaste on laialt levinud probleem Euroopas.
The most frequent contaminants are heavy metals and mineral oil.
Kõige sagedamini on pinnas saastatud raskmetallide ja mineraalõliga.
The number of sites where potentially polluting activities have taken place now stands at approximately 3 million (a).
3 miljonit kohta, kus on toimunud võimalik saastav tegevus (
Source: Based on SOER 2010
Allikas: SOER 2010 temaatilised analüüsid: mullastik.
Thematic assessment — Soil.
Vesi on ökoloogiline ja majanduslik ressurss, mis on taastuv, kuid piiratud.
Occurrence of floods in Europe, 198–2009
Üleujutused Euroopas 198–2009
Flood events in Europe, 1998–2009Number of events
Üleujutused 1998h0lyrain 1998–2009üleujutuste arv
The Water Framework Directive (WFD) (11) is the key policy approach aimed at tackling these challenges.
Keskkonnaprobleemide va bleemide vahelised seosed helised seosed
It sets ecological limits to human water use and management.
Et WFD oleks edukas, on tähtis jõgikondade integreeritud korraldamine, kaasates vastavaid huvigruppe asjakohaste meetmete leidmiseks ja rakendamiseks.
Furthermore, it obliges EU Member States and regional authorities to take coordinated measures regarding, for example, agriculture, energy, transport and housing, within the context of rural and urban spatial planning, while also taking biodiversity conservation concerns into account.
Üleujutusriskiga toimetulek, eriti tammide ja tulvatõkete paigaldamine, eeldab linna- ja maakasutuse integreeritud planeerimist.
As noted already (Chapters 3 and 4), a first look at river basin management plans, shows that strong efforts are needed in the coming years to achieve good ecological status by 2015.
Viimase kümne aasta jooksul on Euroopat tabanud enam kui 165 ulatuslikku üleujutust, põhjustades surma, inimeste ümberasumist ja suuri majanduslikke kahjusid.
For the WFD to be successful, integrated management of river basins is crucial, involving relevant stakeholders in identifying and implementing spatially-differentiated measures that often involve trade-offs between different interests.
Vee ja energia seos näitab ilmekalt, et koordineeritud veekorraldus on energiatootmise kontekstis vajalik, et hüdroenergia, jahutusvee ja energeetika taimetootmisega seotu ei kahjustaks vee ökosüsteeme. Hinnata tuleks ka energia kasutamise säästlikkust vee magestamisel ja reovee puhastamisel.
The management of flood risks, in particular the relocation of dykes and reestablishment of flood plains, requires integrated urban and land-use planning.
Veelgi enam, see direktiiv kohustab ELi liikmesriike ja regionaalseid võimuorganeid võtma kasutusele konkreetsed meetmed seoses põllumajandusega, energiaga, transpordiga ja elamumajandusega maapiirkondade ja linnade ruumilise planeerimise kontekstis ning arvestades samal ajal ka elurikkuse kaitse aspekte.
Linked yet competing issues: water-energy-food-climate
Euroopa ja maailma loodusressursside kasutus on omavahel seotud.
Water makes vital contributions to economic activities including agriculture and energy production, and as a key transport route.
Vesi on oluline majandustegevuses, sh põllumajandus- ja energiatootmises, samuti tähtis transporditee.
As a connecting system it is also exposed to many different pressures and links the effects of some economic activities to others, for example agriculture via nutrient run-off to fishing.
Ühendava süsteemina on ta ohustatud mitmete survetegurite tõttu ja seob ühe majandustegevuse mõju teisega, näiteks mõjutab toitainete koormuse vähenemine põllumajanduses kalandust. Kliima mõjutab nii energia kui ka veevaru nõudlust ning energia muundamise ja veevõtu protsessid mõjutavad kliimamuutust.
Climate affects both the supply and demand for energy and water, and energy conversion and water extraction processes have the potential to contribute to climate change.
Euroopa impordib ja ekspordib põllumajandustooteid. Seega sõltub Euroopa põllumajandustootmise maht ja intensiivsus Euroopa ja maailma keskkonnavarude ja ökosüsteemide säilimisest.
At the EU and national levels, there are different sectoral and environmental policies and measures that may conflict with water management and the objective of achieving a good ecological status of water bodies.
Euroopa Liidu ja riiklikul tasandil on mitmesuguseid poliitikasuundi ja meetmeid, mis võivad olla vastuolus veemajandusega ja veekogude hea ökoloogilise seisundi saavutamise eesmärgiga.
Examples are policies for bioenergy crops and hydro-energy, the promotion of irrigated agriculture, the development of tourism, and expanding inland waterway transport.
Näiteks bioenergia taimetootmist ja hüdroenergiat puudutavad poliitikasuunad, niisutuspõllumajanduse soodustamine, turismi arendamine, sisevee transporditeede laiendamine.
The Water Framework Directive provides options to develop integrated resource management at water basin level.
Vee raamdirektiiv pakub võimalust arendada vesikonna tasemel integreeritud ressursimajandust.
This could help strike a balance between wider policy objectives — for examples related to energy and agricultural production, or reducing greenhouse gas emissions — as well as the benefits and impacts on the ecological status of water bodies, adjacent land ecosystems and wetlands.
See võiks aidata leida tasakaalu üldiste poliitikaeesmärkide vahel – eriti mis puudutab energia- ja põllumajandustootmist või kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamist – ning veekogude, ja nendega seotud maa ökosüsteemide ja märgalade, ökoloogilise seisundi kasu ja mõjude vahel.
Source: EEA.
Allikas: Euroopa Keskkonnaagentuur.
Ecological footprint compared with biocapacity (left), and different components of the footprint (right) in EEA countries, 1961–2006
Ökoloogiline jalajälg võrreldes bioloogilise tootlikkusega (vasakul) ja jalajälje koostisosad (paremal) EMP riikides 1961–2006
Biocapacity (gha/per person)
Kõik see toob meid tagasi nn ruumilise pusle juurde.
Food, fiber, timber and built footprint (gha/per person)
Looduskapital, ka maa, vesi, mullastik ja elurikkuse varud, on ökosüsteemi teenuste ja teiste inimese kasutatavate kapitalide (inim, sotsiaal-, toodetud ja finantskapital) aluseks.
The ecological footprint is a measure of the area needed to support a population's lifestyle.
Ökoloogiline jalajälg on meetod, mis suhestab kvantitatiivselt inimtegevuse ökoloogilise mõju inimese kasutuses oleva ökoloogilise varuga.
This includes the consumption of food, fuel, wood, and fibres.
See hõlmab toidu, kütuse, puidu ja kiu tarbimist.
Polution, such as carbon dioxide emisions, is also counted as part of the footprint.
Saastet, nagu süsinikdioksiidi heitkogused, loetakse samuti jalajälje osaks.
Biocapacity measures how biologicaly productive land is.
Bioloogiline tootlikkus mõõdab, kui tootlik maa bioloogilises mõttes on.
It is measured in 'global hectares': a hectare with the world average biocapacity.
ala suurus (hektarites), mis suudaks neid loodusvarasid taastoota ja heitmeid ohutuks muuta.
Biologicaly productive land includes cropland, pasture, forests and fisheries (b).
Bioloogiliselt tootliku maa alla kuulub põllumaa, karjamaa, metsamaa ja kalandused (b).
Source: Global Footprint Network (
Ülemaailmne jalajälje võrgustik (
Conversely — and in a global perspective — the conversion of forests and grasslands to agricultural land is one of the most important drivers for habitat loss and greenhouse gas emissions worldwide.
Selles mõttes on ruumiline planeerimine ja maastikukorraldus vahendid, mis aitavad riikide ja regioonide ülese majandustegevuse keskkonnamõju tasakaalus hoida, eriti, mis on seotud transpordi, energia, põllumajanduse ja tootmisega.
There are clear links between the use of farmland in Europe and global agricultural trends, and both relate to environmental trends.
Looduskapitali ja ökosüsteemiteenuste heaperemehelik majandamine võimaldab prioriteetseid keskkonnaprobleeme integreeritult lahendada ja siduda mõne neid mõjutava majandustegevusega.
Trade-offs associated with intensifying farming and environmental
Sellega seoses on oluline tõsta energia, vee, toidu, farmaatsiatoodete, peamiste metallide ja materjalide ressursi efektiivsust ja ohutust (vt 8. ptk).
Environmental challenges in a global context
Keskkonnaprobleemid ülemaailmses kontekstis
Environmental challenges in Europe and in the rest of the world are intertwined
Euroopa ja ülejäänud maailm kannatavad samade keskkonnaprobleemide all
There is a two-way relationship between Europe and the rest of the world.
Euroopa ja ülejäänud maailma vahel on kahepoolne side.
Europe is contributing to environmental pressures and accelerating feedbacks in other parts of the world through its dependence on fossil fuels, mining products and other imports.
Euroopa avaldab keskkonnale survet ning kiirendab sellest tulenevaid üleilmseid probleeme fossiilkütuste, kaevandussaaduste ja muude kaupade impordi kaudu.
Conversely, in a highly interdependent world, changes in other parts of the world are increasingly felt closer to home, both directly through the impacts of global environmental changes, or indirectly through intensified socioeconomic pressures (1
Ja vastupidi, maailmas, kus kõik on üksteisest väga sõltuv, on kaugemal asuvad muutused üha enam tunda ka kodule ligemal, kas siis otseselt keskkonnamõjude või
Climate change is an obvious example.
Ilmekas näide on kliimamuutused.
Most of the growth in global greenhouse gas emissions is projected to occur outside Europe, as a result of increasing wealth in populous emerging economies.
Suurem osa üleilmsete kasvuhoonegaaside heitkogustest tekib prognooside kohaselt väljaspool Euroopat. Selle põhjuseks on suurenev jõukus rahvarikastes areneva majandusega maades.
In spite of successful efforts to reduce emissions and a decreasing share in the global total, European societies continue to be major emitters of greenhouse gases (Chapter 2).
Vaatamata edule nii Euroopa kui ka maailma heitkoguste vähendamise vallas, on Euroopa riigid jätkuvalt põhilised kasvuhoonegaaside heitkoguste tekitajad (vt 2. ptk).
Many of the countries that are most vulnerable to climate change are
Mitmed kliimamuutustele kõige vastuvõtlikumad riigid asuvad väljaspool Mandri-Euroopat, teised aga on meie lähimad
Their adaptive capacity varies,
Nende kohandumisvõime on erinev, aga peamiselt püsiva vaesuse tõttu on
but is often rather low, in particular due to persistent poverty (The links between climate change, poverty and political and security risks and their relevance for Europe have been extensively
) ( ning julgeolekuriskide vahelisi seoseid, samuti nende olulisust
analysed (
Euroopa kontekstis on põhjalikult analüüsitud (
Biodiversity has continued to decline globally despite a few
Hoolimata üksikutest julgustavatest saavutustest ja poliitilistest
The encouraging achievements and increased policy action (
meetmetest väheneb elurikkus jätkuvalt kogu maailmas (
Evidence is growing that critical ecosystem services are under great pressure globally (12).
© John McConnico ülemaailmselt tugeva surve all (12).
According to one estimate, approximately one quarter of the potential net primary production has been converted by humans, either through direct cropping (53 %), land-use-induced productivity
Ühe hinnangu järgi on inimesed ümber kujundanud ligi ¼ võimalikust primaarsest esmatootmisest, kas otsese saagikoristuse (53%) maakasutusest tuleneva tootlikkuse muutumise (40%) või inimtegevusest tingitud
Global sea-level rise and ocean acidification
Ülemaailmne mereveetaseme tõus ning ookeani happelisemaks muutumine
During the 20th century, global sea level rose by an average of 1.7 mm/year.
20. sajandi jooksul kasvas maailmamere tase keskmiselt 1,7 mm aastas.
This was due to an increase in the volume of ocean water as a consequence of temperature rise, although inflow of water from melting glaciers and ice sheets is playing an increasing role.
Seda põhjustas temperatuuritõusust tulenev veehulga suurenemine, samuti mängis olulist rolli liustike ja jääpankade sulamisel tekkinud vee juurdevool.
In the past 15 years, sea-level rise has been accelerating and averaged about 3.1 mm/year, based on data from satellites and tide gauges, with a significantly increasing contribution from the ice sheets of Greenland and Antarctica.
Viimase 15 aasta jooksul on meretaseme tõus kiirenenud keskmiselt 3,1 mm aastas, nagu näitavad satelliitidel ja mõõnamõõturitel põhinevad andmed.
Sea level is projected to rise considerably during this century and beyond.
Selle suurimateks põhjustajateks peetakse Gröönimaa ja Antarktika jääpanku.
In 2007, the IPCC presented a projected rise of 0.18 to 0.59 m above a).
2007. aastal prognoosis IPCC sajandi lõpuks mereveetaseme tõusu 0,18–0,59 m a).
However, since 2007, the 1990 level by the end of the century ( reports comparing the IPCC projections with observations show that sea level is currently increasing at an even greater rate than indicated by b c).
Pärast 2007. aastat esitatud aruanded kõrgemale 1999. aasta tasemest ( aga näitavad, et mereveetase tõuseb praegu veelgi kiiremini kui seda näitasid b c). Viimastel hinnangutel võib prognoositud ülemaailmne