natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Court of Justice confirmed this caselaw in the following terms: In addition, it should be remembered that the requirements flowing from the protection of fundamental rights in the Community legal order are also binding on Member States when they implement Community rules ... (judgment of 13 April 2000, Case C-292/97, [2000] ECR 2737, paragraph 37 of the grounds).
Euroopa Kohus kinnitas seda kohtupraktikat järgmiselt: “Lisaks tuleb meeles pidada, et nõudmised, mis tulenevad põhiõiguste kaitsest ühenduse õiguskorras, on samuti siduvad liikmesriikidele ühenduse eeskirjade rakendamisel…” (13. aprilli 2000. aasta otsus kohtuasjas C 292/97, EKL 2000, lk 2737, punkt 37).
Paragraph 2, together with the second sentence of paragraph 1, confirms that the Charter may not have the effect of extending the competences and tasks which the other Parts of the Constitution confer on the Union.
Lõige 2 koos lõike 1 teise lausega kinnitab, et hartaga ei laiendata liidule põhiseaduse teiste osadega antud pädevust ja ülesandeid.
The fundamental rights as guaranteed in the Union do not have any effect other than in the context of the powers determined by Parts I and III of the Constitution.
Liidus tagatud põhiõigused ei oma muud mõju, kui ainult põhiseaduse I ja III osas määratud pädevusega seoses.
Consequently, an obligation, pursuant to the second sentence of paragraph 1, for the Union's institutions to promote principles laid down in the Charter, may arise only within the limits of these same powers.
Seega võib lõike 1 teise lause järgne liidu institutsioonide kohustus edendada hartas sätestatud põhimõtteid tekkida ainult nende samade volituste piires.
Article II-111 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-111.
Paragraph 2 also confirms that the Charter may not have the effect of extending the field of application of Union law beyond the powers of the Union as established in the other Parts of the Constitution.
Lõige 2 kinnitab samuti, et hartaga ei laiendata liidu õiguse rakendusala kaugemale põhiseaduse teiste osadega kehtestatud liidu pädevusest.
The Court of Justice has already established this rule with respect to the fundamental rights recognised as part of Union law (judgment of 17 February 1998, C-249/96 Grant, 1998 ECR I-621, paragraph 45 of the grounds).
Euroopa Kohus on juba kinnitanud selle reegli liidu õiguse osaks tunnistatud põhiõiguste kohta (17. veebruari 1998. aasta otsus C-249/96: Grant, EKL 1998, lk I-621, punkt 45).
In accordance with this rule, it goes without saying that the incorporation of the Charter into the Constitution cannot be understood as extending by itself the range of Member State action considered to be implementation of Union law (within the meaning of paragraph 1 and the abovementioned case-law).
Selle reegli kohaselt on ütlematagi selge, et harta lülitamist põhiseadusesse ei mõisteta liikmesriikide “liidu õiguse rakendamise” alase tegevuse (lõike 1 ja ülalnimetatud kohtupraktika tähenduses) ulatuse laiendamisena.
Article II-112 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-112.
The purpose of Article 52(1) is to set the scope of the rights and principles of the Charter, and to lay down rules for their interpretation.
Artikli 52 (1) eesmärk on määrata harta õiguste ja põhimõtete ulatus ning kehtestada nende tõlgenduseeskirjad.
The wording is based on the caselaw of the Court of Justice: ... it is well established in the caselaw of the Court that restrictions may be imposed on the exercise of fundamental rights, in particular in the context of a common organisation of the market, provided that those restrictions in fact correspond to objectives of general interest pursued by the Community and do not constitute, with regard to the aim pursued, disproportionate and unreasonable interference undermining the very substance of those rights (judgment of 13 April 2000, Case C-292/97, paragraph 45 of the grounds).
Sõnastus põhineb Euroopa Kohtu kohtupraktikal: “…kohtu praktika on tõendanud, et põhiõiguste kasutamisele, eelkõige turu ühise korralduse raames, võib kehtestada piiranguid, tingimusel et kõnealused piirangud vastavad tegelikult ühenduse üldist huvi pakkuvatele eesmärkidele ega kujuta endast taotletava eesmärgi suhtes ebaproportsionaalset ja põhjendamatut takistust, mis kahjustaks nende õiguste põhiolemuse teostumist” (13. aprilli 2000. aasta otsus kohtuasjas C-292/97, punkt 45).
The reference to general interests recognised by the Union covers both the objectives mentioned in Article I-2 of the Constitution and other interests protected by specific provisions of the Constitution such as Articles I-5(1), III-133(3), III-154 and III-436.
Viide liidu tunnustatud üldistele huvidele hõlmab nii põhiseaduse artiklis I-2 nimetatud eesmärke kui ka muid põhiseaduse erisätetega (näiteks artikli I-5 lõikega 1, artikli III-133 lõikega 3, artikliga III-154 ja artikliga III-436) kaitstud huvisid.
Paragraph 2 refers to rights which were already expressly guaranteed in the Treaty establishing the European Community and have been recognised in the Charter, and which are now found in other Parts of the Constitution (notably the rights derived from Union citizenship).
Lõige 2 viitab õigustele, mis olid selgesõnaliselt tagatud juba Euroopa Ühenduse asutamislepingus ja mida on tunnustatud hartas ning sätestatud praeguseks ka põhiseaduse teistes osades (eelkõige liidu kodakondsusest tulenevad õigused).
It clarifies that such rights remain subject to the conditions and limits applicable to the Union law on which they are based, and for which provision is now made in Parts I and III of the Constitution.
Lõikes selgitatakse, et selliste õiguste suhtes kohaldatakse jätkuvalt neid liidu õiguse tingimusi ja piiranguid, millel need õigused rajanevad ja mis on nüüdseks sätestatud põhiseaduse I ja III osas.
The Charter does not alter the system of rights conferred by the EC Treaty and now taken over by Parts I and III of the Constitution.
Harta ei muuda EÜ asutamislepingus sätestatud ja nüüd põhiseaduse I ja III osasse üle võetud õiguste süsteemi.
Paragraph 3 is intended to ensure the necessary consistency between the Charter and the ECHR by establishing the rule that, insofar as the rights in the present Charter also correspond to rights guaranteed by the ECHR, the meaning and scope of those rights, including authorised limitations, are the same as those laid down by the ECHR.
Lõike 3 eesmärk on tagada vajalik kooskõla harta ja Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni vahel, kehtestades reegli, et kuivõrd käesolevas hartas sätestatud õigused vastavad samal ajal ka Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga tagatud õigustele, on nende õiguste tähendus ja ulatus, kaasa arvatud lubatud piirangud, samasugused, nagu on kehtestatud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioonis.
The meaning and the scope of the guaranteed rights are determined not only by the text of those instruments, but also by the caselaw of the European Court of Human Rights and by the Court of Justice of the European Union.
Tagatud õiguste tähendus ja ulatus ei ole kindlaksmääratud mitte üksnes nende õigusaktide tekstides, vaid ka Euroopa Inimõiguste Kohtu ja Euroopa Liidu Kohtu kohtupraktikas.
The Charter does not affect the possibilities of Member States to avail themselves of Article 15 ECHR, allowing derogations from ECHR rights in the event of war or of other public dangers threatening the life of the nation, when they take action in the areas of national defence in the event of war and of the maintenance of law and order, in accordance with their responsibilities recognised in Articles I-5(1), III-131, III-262 of the Constitution.
Harta ei mõjuta Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklis 15 sätestatud võimaluste kasutamist liikmesriikide poolt, mis lubab erandeid Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioonis sätestatud õigustest sõja ajal või muus hädaolukorras, mis ähvardab rahva eluvõimet, kui nad võtavad meetmeid riigikaitseks sõja korral ja avaliku korra säilitamiseks kooskõlas nende põhiseaduse artikli I-5 lõikes 1 ja artiklites III-131 ning III-262 osutatud kohustustega.
) corresponds to Article 3 of the ECHR
1 ) vastab Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklile 3;
Article 6 (
— artikli 5 (
) corresponds to Article 5 of the ECHR
) lõiked 1 ja 2 vastavad Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklile 4;
) corresponds to Article 8 of the ECHR
4 ) vastab Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklile 8;
Article 10(1) (
— artikli 10 (
) corresponds to Article 9 of the ECHR
) lõige 1 vastab Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklile 9;
Article 11 (6) corresponds to Article 10 of the ECHR without prejudice to any restrictions which Union law may impose on Member States' right to introduce the licensing arrangements referred to in the third sentence of Article 10(1) of the ECHR
— artikkel 11 (6) vastab Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklile 10, ilma et see piiraks mistahes piirangute kohaldamist, mida liidu õigus võib kehtestada liikmesriikide õigusele kehtestada Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikli 10 lõike 1 kolmandas lauses osutatud litsentsimise kord;
7 ) corresponds to Article 1 of the Protocol to the ECHR
7 ) vastab Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni lisaprotokolli artiklile 1;
) corresponds to Article 4 of Protocol No 4
— artikli 19 (8) lõige 2 vastab Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklile 3 vastavalt Euroopa Inimõiguste Kohtu tõlgendusele;
) corresponds to Article 3 of the ECHR as interpreted by the European Court of Human Rights
9 ) vastab Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikli 6 lõigetele 2 ja 3;
Article 49(1) (with the exception of the last sentence) and (2) ( 10
— artikli 49 (10) lõiked 1 (välja arvatud viimane lause) ja 2 vastavad Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklile 7.
Article 9 (11) covers the same field as Article 12 of the ECHR, but its scope may be extended to other forms of marriage if these are established by national legislation
— artikkel 9 (11) hõlmab sama valdkonda kui Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikkel 12, kuid selle ulatust võib laiendada muude abieluvormide suhtes, kui need on kehtestatud siseriiklike õigusaktidega;
) corresponds to Article 11 of the ECHR, but its scope is extended to European Union level
— artikli 12 (1) lõige 1 vastab Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklile 11, kuid selle ulatust laiendatakse Euroopa Liidu tasandile;
Article 14(1) (2) corresponds to Article 2 of the Protocol to the ECHR, but its scope is extended to cover access to vocational and continuing training
— artikli 14 (2) lõige 1 vastab Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni lisaprotokolli artiklile 2, kuid selle ulatust laiendatakse hõlmamaks juurdepääsu kutse- ja täienduskutseõppele;
) corresponds to Article 2 of the Protocol to the ECHR as regards the rights of parents
— artikli 14 (2) lõige 3 vastab Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni lisaprotokolli artiklile 2 vanemate õiguste osas;
Article 47(2) and(3) (3) correspond to Article 6(1) of the ECHR, but the limitation to the determination of civil rights and obligations or criminal charges does not apply as regards Union law and its implementation
— artikli 47 (3) lõiked 2 ja 3 vastavad Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikli 6 lõikele 1, kuid piirangut tsiviilõiguste ja -kohustuste või kriminaalsüüdistuste kohta ei kohaldata liidu õiguse ja selle rakendamise suhtes;
Article 50 (4) corresponds to Article 4 of Protocol No 7 to the ECHR, but its scope is extended to European Union level between the Courts of the Member States.
— artikkel 50 (4) vastab Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni protokolli nr 7 artiklile 4, kuid selle ulatust laiendatakse Euroopa Liidu tasandile liikmesriikide kohtute vahel;
Finally, citizens of the European Union may not be considered as aliens in the scope of the application of Union law, because of the prohibition of any discrimination on grounds of nationality.
— lõpuks ei või Euroopa Liidu kodanikke pidada välismaalasteks liidu õiguse kohaldamisalas, kuna on keelatud igasugune diskrimineerimine kodakondsuse alusel.
The rule of interpretation contained in paragraph 4 has been based on the wording of Article 6(2) of the Treaty on European Union (cf. now the wording of Article I-9(3) of the Constitution) and takes due account of the approach to common constitutional traditions followed by the Court of Justice (e.g., judgment of 13 December 1979, Case 44/79 Hauer [1979] ECR 3727; judgment of 18 May 1982, Case 155/79, AM & S, [1982] ECR 1575).
Lõikes 4 esitatud tõlgendamisreegel põhineb Euroopa Liidu lepingu artikli 6 lõike 2 sõnastusel (vrd põhiseaduse artikli I-9 lõike 3 praeguse sõnastusega) ja võtab kohaselt arvesse Euroopa Kohtu seisukohta üldiste põhiseaduslike tavade suhtes (nt 13. detsembri 1979. aasta otsus kohtuasjas 44/79: Hauer, EKL 1979, lk 3727); 18. mai 1982. aasta otsus kohtuasjas 155/79: AM & S, EKL 1982, 1575).
Under that rule, rather than following a rigid approach of a lowest common de no m in at or, the Charter rights concerned should be interpreted in a way offering a high standard of protection which is adequate for the law of the Union and in harmony with the common constitutional traditions.
Pigem selle reegli alusel, kui järgides jäika “madalaima ühise nimetaja” seisukohta, tuleks asjaomaseid hartas sätestatud õigusi tõlgendada viisil, mis pakub kõrgetasemelist liidu õigusele vastavat ning üldiste põhiseaduslike tavadega kooskõlas olevat kaitset.
Paragraph 5 clarifies the distinction between rights and principles set out in the Charter.
Lõige 5 selgitab erinevust hartas sätestatud “õiguste” ja “põhimõtete” vahel.
According to that distinction, subjective rights shall be respected, whereas principles shall be observed (Article 51 (1)) (5).
Selle erinevuse kohaselt tuleb subjektiivseid õigusi austada, kusjuures põhimõtteid tuleb järgida (artikli 51 lõige 1).
Principles may be implemented through legislative or executive acts (adopted by the Union in accordance with its powers, and by the Member States only when they implement Union law); accordingly, they become significant for the Courts only when such acts are interpreted or reviewed.
(5) Põhimõtteid võib ellu viia õigustloovate- või rakendusaktidega (mis on liidu poolt vastuvõetud vastavalt tema pädevusele ning liikmesriikide poolt ainult juhul, kui nad rakendavad liidu õigust); seega muutuvad need kohtute jaoks olulisteks ainult kõnealuste aktide tõlgendamisel või läbivaatamisel.
This is consistent both with caselaw of the Court of Justice (Cf. notably caselaw on the precautionary principle in Article 174 (2) TEC (replaced by Article III-233 of the Constitution): judgment of the CFI of 11 September 2002, T-13/99, Pfizer vs. Council, with numerous references to earlier case-law; and a series of judgments on Article 33 (ex 39) on the principles of agricultural law, e.g. judgment of the Court of Justice C-265/85, Van den Berg, 1987 ECR 1155: scrutiny of the principle of market stabilisation and of reasonable expectations) and with the approach of the Member States' constitutional systems to
See on kooskõlas nii Euroopa Kohtu kohtupraktikaga (vt eelkõige kohtupraktikat, mis käsitleb “ettevaatuspõhimõtet” EÜ asutamislepingu artikli 174 lõikes 2, mis on asendatud põhiseaduse artikliga III-233): Esimese astme kohtu 11. septembri 2002. aasta otsus kohtuasjas T-13/99: Pfizer v. nõukogu, mitmete viidetega varasemale kohtupraktikale; ja rida kohtuotsuseid artikli 33 (endine artikkel 39) suhtes põllumajandusseaduse põhimõtete kohta, nt Euroopa Kohtuotsus C-265/85: Van den Berg, EKL 1987, lk 1155: turu tasakaalustamise ja põhjendatud ootuste põhimõtte kontrollimine) kui ka liikmesriikide põhiseaduslikes
467 principles particularly in the field of social law.
467 süsteemides sätestatud “põhimõtetega” eelkõige sotsiaalõiguse valdkonnas.
For illustration, examples for principles recognised in the Charter include e.g. Articles 25, 26 and 37 (1).
Selgitusena võib märkida, et hartas tunnustatud põhimõtete näideteks on nt artiklid 25, 26 ja 37.
In some cases, an Article of the Charter may contain both elements of a right and of a principle, e.g. Articles 23, 33 and 34 (2).
(1) Mõningatel juhtudel võivad harta artiklis sisalduda nii õiguse kui ka põhimõtte elemendid, nt artiklites 23, 33 ja 34. (2)
This provision is intended to maintain the level of protection currently afforded within their respective scope by Union law, national law and international law.
Käesoleva sätte eesmärk on säilitada kaitse taset, mida oma asjaomases reguleerimisalas tagavad praegu liidu õigus, siseriiklik õigusja rahvusvaheline õigus.
Nothing in this Convention may be interpreted as implying for any State, group or person any right to engage in any activity or perform any act aimed at the destruction of any of the rights and freedoms set forth herein or at their limitation to a greater extent than is provided for in the Convention.
“Midagi käesolevas konventsioonis ei või tõlgendada selliselt, et see annab mingile riigile, isikute grupile või üksikisikule õiguse tegevuseks või teoks, mille eesmärgiks on konventsiooniga sätestatud ükskõik missuguste õiguste või vabaduste kaotamine või nende piiramine suuremal määral kui see on ettenähtud konventsioonis.”
Articles II-85, II-86 and II-97 of the Constitution.
Põhiseaduse artiklid II-85, II-86 ja II-97.
Articles II-83, II-93 and II-94 of the Constitution.
Põhiseaduse artiklid II-83, II-93 ja II-94.
Article II-113 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-113.
Article II-114 of the Constitution.
Põhiseaduse artikkel II-114.
The Member States should take all necessary measures to prevent and punish these criminal acts and to support and protect the victims.
Liikmesriigid peavad võtma kõik vajalikud meetmed, et hoida ära selliseid kuritegusid, karistada nende toimepanemise eest ning toetada ja kaitsta nende ohvreid.
The Conference considers that in the event that a draft European law or framework law based on Article III-267(2) would affect fundamental aspects of the social security system of a Member State, including its scope, cost or financial structure, or would affect the financial balance of that system as set out in Article III-136(2), the interests of that Member State will be duly taken into account.
Konverents leiab, et juhul kui artikli III-267 lõikel 2 põhinev Euroopa seaduse või raamseaduse eelnõu mõjutaks liikmesriigi sotsiaalkindlustussüsteemi aluspõhimõtteid, kaasa arvatud selle kohaldamisala, kulu- või finantsstruktuuri, või mõjutaks selle süsteemi finantstasakaalu, nagu on sätestatud artikli III-136 lõikes 2, tuleb nõuetekohaselt arvesse võtta kõnealuse liikmesriigi huvisid.
The Conference recalls that the respect for fundamental rights and freedoms implies, in particular, that proper attention is given to the protection and observance of the due process rights of the individuals or entities concerned.
Konverents meenutab, et põhiõiguste ja -vabaduste austamine tähendab eelkõige, et asjassepuutuvate füüsiliste isikute ja üksuste nõuetekohaste menetlusõiguste kaitsele ja järgimisele pööratakse vajalikku tähelepanu.
For this purpose and in order to guarantee a thorough judicial review of European decisions subjecting an individual or entity to restrictive measures, such decisions must be based on clear and distinct criteria.
Sel eesmärgil ja selleks, et garanteerida füüsilisele isikule või üksusele piiravaid meetmeid määravate otsuste põhjalik kohtulik läbivaatamine, peavad sellised otsused põhinema selgetel ja kindlaksmääratud kriteeriumidel.
These criteria should be tailored to the specifics of each restrictive measure.
Need kriteeriumid tuleks kohandada iga piirava meetme erivajadustele.
The Conference notes that Article III-167(2)(c) shall be interpreted in accordance with the existing caselaw of the Court of Justice of the European Communities and of the Court of First Instance regarding the applicability of the provisions to aid granted to certain areas of the Federal Republic of Germany affected by the former division of Germany.
Konverents märgib, et artikli III-167 lõike 2 punkti c tõlgendatakse vastavalt olemasolevale Euroopa Ühenduste Kohtu ja esimese astme kohtu kohtupraktikale, mis käsitleb Saksamaa jagamisest mõjutatud Saksamaa Liitvabariigi teatud piirkondadele abi andmist käsitletavate sätete kohaldamist.
With regard to Article III-184, the Conference confirms that raising growth potential and securing sound budgetary positions are the two pillars of the economic and fiscal policy of the Union and the Member States.
Artikli III-184 suhtes kinnitab konverents, et kasvupotentsiaali tõstmine ja usaldusväärse eelarveseisundi kindlustamine on liidu ja selle liikmesriikide majandus- ja rahanduspoliitika kaks tugisammast.
The Conference reaffirms its commitment to the provisions concerning the Stability and Growth Pact as the framework for the coordination of budgetary policies in the Member States.
Konverents kinnitab veel kord võetud kohustusi seoses stabiilsuse ja kasvu pakti käsitlevate sätetega kui liidu liikmesriikide eelarvepoliitikate kooskõlastamise raamistikuga.
The Conference confirms that a rule-based system is the best guarantee for commitments to be enforced and for all Member States to be treated equally.
Konverents kinnitab, et reeglitel põhinev süsteem on kohustuste täitmise ja kõikide liikmesriikide võrdse kohtlemise kõige parem tagatis.
Within this framework, the Conference also reaffirms its commitment to the goals of the Lisbon Strategy: job creation, structural reforms, and social cohesion.
Kõnealuses kontekstis kinnitab konverents veel kord oma pühendumist Lissaboni strateegia eesmärkidele: töökohtade loomine, struktuurireformid ja sotsiaalne ühtekuuluvus.
Economic and budgetary policies thus need to set the right priorities towards economic reforms, innovation, competitiveness and strengthening of private investment and consumption in phases of weak economic growth.
Majandus- ja eelarvepoliitikad peavad seega seadma õiged prioriteedid majandusreformide, innovatsiooni, konkurentsivõime ja erainvesteeringute ning — tarbimise suurenemise suunas aeglase majanduskasvu perioodidel.
This should be reflected in the orientations of budgetary decisions at the national and Union level in particular through restructuring of public revenue and expenditure while respecting budgetary discipline in accordance with the Constitution and the Stability and Growth Pact.
Viimast tuleb silmas pidada eelarveliste otsuste tegemisel riiklikul ja liidu tasandil, eelkõige riigitulude ja - kulude ümberstruktureerimise kaudu, samal ajal eelarvedistsipliini järgides kooskõlas põhiseaduse ning stabiilsuse ja kasvu paktiga.
Budgetary and economic challenges facing the Member States underline the importance of sound budgetary policy throughout the economic cycle.
Liikmesriikide ees seisvad eelarvelised ja majanduslikud ülesanded rõhutavad usaldusväärse eelarvepoliitika tähtsust kogu majandustsükli ulatuses.
The Conference agrees that Member States should use periods of economic recovery actively to consolidate public finances and improve their budgetary positions.
Konverents nõustub, et liikmesriigid peaksid aktiivselt kasutama majanduse taastumise perioode oma eelarvete kindlustamiseks ning eelarveseisundi parandamiseks.
The Member States will take all necessary measures to raise the growth potential of their economies.
Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed oma majanduse kasvupotentsiaali tõstmiseks.
The Conference confirms that the policies described in Article III-213 fall essentially within the competence of the Member States.
Konverents kinnitab, et artiklis III-213 kirjeldatud poliitikavaldkonnad kuuluvad liikmesriikide pädevusse.
They shall serve to strengthen cooperation between Member States and not to harmonise national systems.
Nende eesmärgiks on tugevdada liikmesriikidevahelist koostööd ja mitte ühtlustada siseriiklikke süsteeme.