natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If a Community institution or body fails to respond satisfactorily to a dra recommendation, the Ombudsman may send a special report to the European Parliament.
Kui ühenduse institutsioon või asutus soovituse epanekule rahuldavalt ei reageeri, võib ombudsman saata Euroopa Parlamendile eriaruande.
The special report may include recommendations.
Eriaruanne võib sisaldada soovitusi.
As was pointed out in the European Ombudsman’s Annual Report 1998, the possibility to present a special report to the European Parliament is of inestimable value for the Ombudsman’s work.
Võimalus esitada Euroopa Parlamendile eriaruanne on ombudsmani töö seisukohast hindamatu väärtusega, nagu märgiti juba Euroopa ombudsmani 1998. aasta aruandes.
A special report to the European Parliament is the last substantive step which the Ombudsman takes in dealing with a case, since the adoption of a resolution and the exercise of Parliament’s powers
Eriaruanne Euroopa Parlamendile on viimane oluline samm, mille ombudsman juhtumit käsitledes astub, sest resolutsiooni vastuvõtmine ja parlamendi volituste teostamine on selle institutsiooni poliitilise otsuse küsimused.
DECISIONS CLOSING CASESIN2007
JUHTUMILÕPETAMISE OTSUSED2007.
Decisions closing cases are normally published on the Ombudsman’s website (h4 p://www.ombudsman.europa.eu) in English and, if di� erent, the language of the complainant.
Juhtumi lõpetamise otsused avaldatakse tavaliselt ombudsmani veebilehel (h p://www.ombudsman.europa.eu) inglise keeles ja kaebuse esitaja keeles, kui see ei ole inglise keel.
Chapter 3 contains summaries of 50 decisions closing inquiries.
Kolmas peatükk sisaldab 50 juhtumi lõpetamise otsuse kokkuvõtet.
The summaries reflect the range of subjects and of Community institutions and bodies covered by the total of 348 decisions closing inquiries in 2007, as well as the di� erent reasons for closure.
2007. aastal võeti vastu 348 juhtumi lõpetamise otsust, kokkuvõ ed kajastavad mitmesuguseid teemasid, ühenduse institutsioone ja asutusi ning eri aluseid juhtumi lõpetamiseks.
They are indexed by case number, by subject ma4 er in terms of the field of Community competence involved, and by the type of maladministration alleged by the complainant.
Otsused on loetletud juhtuminumbri, ühenduse pädevusvaldkonna üldteemade ja kaebuse esitaja väidetava haldusomavoli liigi järgi.
The rest of this section of Chapter 2 analyses the most significant findings of law and fact contained in the decisions.
Teise peatüki ülejäänud osas analüüsitakse otsuste kõige tähelepanuväärsemaid õiguslikke ja faktilisi järeldusi.
It is organised in terms of a thematic classification of the main subject ma4 er of inquiries, constructed around five main categories:
Järeldused on esitatud uurimiste peateemade temaatilise liigituse järgi, mis on jagatud viide põhikategooriasse:
!Openness (including access to documents and information) and data protection;
• avatus (sealhulgas juurdepääs dokumentidele ja teabele) ning andmekaitse;
!The European Commission as guardian of the Treaty;
Euroopa Komisjon asutamislepingute täitmise järelevalvajana;
!Tenders, contracts and grants;
• avalikud hanked, lepingud ja toetused;
!Personnel ma4 ers, including recruitment;
• personaliküsimused, sealhulgas töölevõtmine;
!Other ma4 ers.
• muud küsimused.
It should be noted that there is substantial overlap between the above categories.
Tuleb märkida, et ülalnimetatud kategooriad ka uvad olulisel määral.
For example, issues of openness and public access are o en raised in complaints concerning recruitment or the Commission’s role as guardian of the Treaty.
Näiteks tõstatatakse avatuse ja üldsuse juurdepääsu küsimus sageli kaebustes, mis puudutavad töölevõtmist või komisjoni rolli asutamislepingute täitmise järelevalvajana.
A high proportion (28%) of the allegations investigated in 2007 concerned lack of openness.
2007. aastal korraldatud uurimised puudutasid paljudel juhtudel (28 %) kaebusi, milles viidatakse avatuse puudumisele.
Article 1 of the Treaty on European Union refers to decisions in the Union being taken “as openly as possible”, while Article 255 of the EC Treaty provides for a right of access to European Parliament, Council, and Commission documents.
Euroopa Liidu lepingu artiklis 1 on sätestatud, et liidus tehakse otsused nii avalikult kui võimalik, ning EÜ asutamislepingu artikliga 255 on tagatud üldsuse juurdepääs Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele.
This right is governed by Regulation 1049/200110.
Seda õigust reguleerib määrus (EÜ) nr 1049/200110.
Following owninitiative inquiries by the Ombudsman in 1996 and 1999, many other Community institutions and bodies have also adopted rules on access to documents.
Paljud teised ühenduse institutsioonid ja asutused on pärast ombudsmani 1996. ja 1999. aasta omaalgatuslikke uurimisi samuti võtnud vastu dokumentidele juurdepääsu eeskirjad.
Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents, OJ 2001 L 145, p. 43.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1049/2001 üldsusele juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele, EÜT 2001 L 145, lk 43.
Regulation 1049/2001 gives applicants a choice of remedy: they may challenge a refusal either in court proceedings under Article 230 of the EC Treaty, or by complaining to the Ombudsman.
Juhtumi 668/2007/MHZ korral kritiseeris ombudsman komisjoni selle eest, et komisjon oli 2005. aastal viivitanud määruse (EÜ) nr 1049/2001 kohaldamise aastaaruande avaldamisega üle kaheksa kuu.
During 2007, the Ombudsman closed inquiries into eleven complaints concerning the application of Regulation 1049/2001, eight of which were against the Commission, two against OLAF and one against the Council.
Ombudsman juhtis tähelepanu sellele, et aruannete avaldamine on Euroopa kodanikega suhtlemisel ja nende usaldusväärsuse saavutamisel võtmetähtsusega.
One inquiry was closed into a complaint against the European Investment Bank concerning access to documents under its own rules.
Ombudsman käsitles kolme juhtumit, mis puudutasid erandite tegemist üldsuse juurdepääsust.
In case 3697/2006/PB, the Ombudsman found that the requirement to give “detailed reasons” for extending the deadline for reply to a confirmatory application under Regulation 1049/2001 was not met by a mere reference to the need to consult other Commission services.
Juhtumi 3269/2005/TN korral võ is ombudsman seisukoha, et määruse (EÜ) nr 1049/2001 artikli 4 lõike 1 punkt b (eraelu puutumatus ja isikupuutumatus) ei õigusta komisjoni otsust jä a ühes dokumendis avaldamata tööstuse lobistide nimed.
He further stated that the Commission should organise its administrative services so as to ensure that applications for access are registered no later than the first working day following receipt.
Ombudsman toetus oma seisukoha kujundamisel Euroopa andmekaitseinspektori – kellega ombudsman käesoleva juhtumi osas nõu pidas – avaldatud taustadokumendile andmekaitse ja üldsuse juurdepääsu kohta dokumentidele.
In case 668/2007/MHZ, the Ombudsman criticised the Commission for a delay of over eight months in publishing its annual report on the operation of Regulation 1049/2001 in 2005.
Juhtumi 948/2006/BU korral tunnistas ombudsman, et Euroopa Investeerimispanga kaks rolli– pangandusinstitutsioonina ning ühenduse organina – peegelduvad Euroopa Investeerimispanga eeskirjades üldsuse juurdepääsu kohta dokumentidele, mis käsitlevad panganduse konfidentsiaalsuskohustust.
The Ombudsman pointed out that the publication of reports is a key mechanism of accountability to, and communication with, European citizens.
Ombudsman märkis samuti, et Euroopa Investeerimispangale on siduv
The Ombudsman dealt with three cases concerning exceptions to public access.
, millega kohaldatakse Ǻrhusi konventsiooni ühenduse institutsioonide ja asutuste suhtes.
In case 1844/2005/GG, the Ombudsman expressed the view that a general reference to the perceived risks of disclosure for the internal decision-making process would not be su cient to justify applying the second subparagraph of Article 4(3) of Regulation 1049/200111.
Määruse (EÜ) nr 1049/2001 artiklis 11 on sätestatud nõue, et kõik institutsioonid peavad tagama üldsuse juurdepääsu dokumentide registrile, millesse kantakse viited dokumentidele viivitamata.
Although the Commission had put forward arguments related to the specific document, the Ombudsman considered, a er inspecting the document, that the Commission had not established that disclosure would seriously undermine the Commission’s decision-making process.
Juhtumi 2350/2005/GG korral võ is ombudsman seisukoha, et seni, kuni puudub lihtsasti ligipääsetav või piisavalt täielik register, peavad Euroopa Liidu institutsioonid olema valmis andma kodanikele esialgseid nimekirju isegi sellisel juhul, kui nende koostamine oleks märkimisväärselt koormav.
In case 3269/2005/TN, the Ombudsman took the view that Article 4(1)(b) of the Regulation (privacy and integrity of the individual) did not justify the Commission’s decision to blank out the names of industry lobbyists from a document.
Määruse (EÜ) nr 1049/2001 kohaldamine elektroonilistele andmebaasidele toob kaasa nii tehnilisi kui ka juriidilisi probleeme.
In reaching this view, the Ombudsman relied on the Background Paper on Public access to Documents and Data Protection published by the European Data Protection Supervisor, whom the Ombudsman also consulted on this ma4 er.
Juhtumi 1693/2005/PB korral väitis komisjon, et liikmesriigi esitatud raamatupidamisandmed ei moodusta dokumenti või dokumente, sest andmeid sisaldavad aruanded on sisestatud andmebaasi ning neid ei hoita enam endises vormis.
Moreover, the Ombudsman emphasised the need for transparency of lobbying activities in case 2740/2006/TN.
Komisjoni seisukoha järgi käsitletakse rutiinsete väljavõ etoimingute väljundeid dokumentidena.
In case 948/2006/BU, the Ombudsman recognised that the European Investment Bank’s dual role, as both a banking institution and a Community body, is reflected in the provisions of its rules on public access to documents concerning the professional obligation of banking secrecy.
Komisjon leidis, et kaebuse esitaja taotletud teabe kä esaamiseks oleks tarvis keerukat üleprogrammeerimist.
The Ombudsman also noted that the EIB is bound by Regulation 1367/200612, which applies the Aarhus Convention to the Community institutions and bodies.
Ombudsman pidas komisjoni käsitlust ebarahuldavaks, kuid ei jätkanud uurimist, sest õiguslikud probleemid olid uued ja keerukad ning neid võiks üldises perspektiivis analüüsida määruse (EÜ) nr 1049/2001 väljakuulutatud reformi raames ühenduse seadusandja.
However, that Regulation was not in force when the complainant’s request for access was made.
Juhtumi 2370/2005/OV puhul nõustus Euroopa Ravimiamet (EMEA) andma kaebuse esitajale teavet vastuseks tema tõstatatud kolmele küsimusele.
Article 11 of Regulation 1049/2001 requires each institution to provide public access to a register of documents in which references to documents shall be recorded without delay.
Ombudsman langetas kaks otsust kaebuste osas, mis käsitlesid muu hulgas kaebuse esitaja õigust andmekaitsele.
”Access to a document containing opinions for internal use as part of deliberations and preliminary consultations within the institution concerned shall be refused even a er the decision has been taken if disclosure of the document would seriously undermine the institution’s decision-making process, unless there is an overriding public interest in disclosure.”
„Juurdepääs dokumentidele, mis sisaldavad sisekasutuseks esitatud arvamusi osana asjaomase institutsiooni sisearuteludest ja eelkonsultatsioonidest, keelatakse isegi pärast otsuse tegemist, kui sellise dokumendi avaldamine kahjustaks tõsiselt institutsiooni otsustamisprotsessi, välja arvatud juhul, kui avaldamine teenib ülekaalukaid üldisi huve.”
Regulation (EC) No 1367/2006 of the European Parliament and of the Council of 6 September 2006 on the application of the provisions of the Aarhus Convention on Access to Information, Public Participation in Decision-making and Access to Justice in Environmental Ma4 ers to Community institutions and bodies, OJ 2006 L 264, p. 13.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. septembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1367/2006 keskkonnainfo kä esaadavuse, keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise Ǻrhusi konventsiooni sätete kohaldamise kohta ühenduse institutsioonide ja organite suhtes, ELT 2006 L 264, lk 13.
Case 452/2005/BU concerned unauthorised disclosure of the names of candidates for a post of head of a Commission Representation.
Juhtum 452/2005/BU käsitles komisjoni esinduse juhi kohale kandideerijate nimede omavolilist avaldamist.
The European Data Protection Supervisor provided the Ombudsman with information about his own inquiries into the ma4 er.
Euroopa andmekaitseinspektor edastas ombudsmanile teavet tema korraldatud samateemaliste uurimiste kohta.
In its opinion to the Ombudsman, the Commission stated that it was unable to identify the source of the leak because it could not establish which persons had access to the personal data concerned.
Komisjon nentis ombudsmanile esitatud arvamuses, et tal ei õnnestunud kindlaks teha lekke allikat, sest ei olnud võimalik tuvastada isikuid, kellel oli juurdepääs kõnealustele isikuandmetele.
The Ombudsman made a critical remark, saying that this was incompatible with the Commission’s obligations under Regulation 45/200113.
Ombudsman tegi kriitilise märkuse, selgitades, et selline olukord ei ole kooskõlas määrusest (EÜ) nr 45/200113 tulenevate komisjoni kohustustega.
Case 183/2006/MF concerned Europol’s reply to the complainant’s request to know what information it held about her.
Juhtum 183/2006/MF käsitles Europoli vastust kaebuse esitaja taotlusele saada teavet selle kohta, kas Europolil on kaebuse esitajat puudutavaid andmeid.
The Ombudsman’s decision leopen the general question of the relationship between the Appeals Commi4 ee established under the Europol Convention and his own role under Article 195 of the EC Treaty.
Ombudsmani otsus jä is lahtiseks laiema küsimuse Europoli konventsiooni alusel loodud apellatsioonikomisjoni ja ombudsmani enda EÜ asutamislepingu artikli 195 kohase rolli seose kohta.
In the specific case, the complainant did not provide concrete information to support her allegation against Europol’s decision.
Käesoleval juhul ei esitanud kaebuse esitaja konkreetset teavet, mis põhjendaks Europoli otsust vaidlustavat väidet.
Furthermore, the Appeals Commi4 ee apologised for and corrected an error in its response to her appeal.
Pealegi palus apellatsioonikomisjon kaebuse esitajalt vabandust ning parandas eksimuse kaebuse esitaja apellatsioonkaebusele saadetud vastuses.
During 2007, the Ombudsman contacted the European Data Protection Supervisor in relation to eight cases, pursuant to the Memorandum of Understanding signed on 30 November 2006.
2007. aastal pöördus ombudsman kaheksa juhtumiga Euroopa andmekaitseinspektori poole, kooskõlas 30. novembril 2006. aastal allkirjastatud vastastikuse mõistmise memorandumiga.
In six of the cases, the Ombudsman’s inquiry was ongoing at the end of 2007.
Kuuel juhul jätkus ombudsmani uurimine 2007. aasta lõpus.
The two cases that were closed in 2007 have already been mentioned above (452/2005/BU and 3269/2005/TN).
Kaht 2007. aastal lõpetatud juhtumit on mainitud ülal (452/2005/BU ja 3269/2005/TN).
The Commission as guardian of the Treaty
Komisjon asutamislepingute täitmise järelevalvaja rollis
The rule of law is a founding principle of the European Union. One of the Commission’s most important duties is to be the guardian of the Treaty14.
Euroopa Liidu üks aluspõhimõ eid on õigusriik ning komisjoni üks tähtsamaid kohustusi on tegutseda asutamislepingute täitmise järelevalvajana14.
The Commission may open investigations on its own initiative, on the basis of complaints, or in response to requests from the European Parliament to deal with petitions addressed to it under Article 194 of the EC Treaty.
Komisjon võib alustada uurimisi omal algatusel, kaebuse alusel või Euroopa Parlamendi palvel tegeleda parlamendile EÜ asutamislepingu artikli 194 kohaselt esitatud petitsioonidega.
Other procedures apply in relation to specific ma4 ers such as illegal state aids.
Konkreetsete küsimuste, näiteks ebaseadusliku riigiabi suhtes, rakendatakse teisi menetlusi.
Complaints that are outside the mandate of the European Ombudsman o en concern alleged infringements of Community law by Member States.
Kaebused, mis Euroopa ombudsmani pädevusse ei kuulu, on sageli seotud ühenduse õiguse väidetava rikkumisega liikmesriikide poolt.
Many such cases can best be handled
, mis saadeti vastuseks ombudsmani kriitikale.
Regulation (EC) No 45/2001 of the European Parliament and of the Council of 18 December 2000 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data by the Community institutions and bodies and on the free movement of such data, OJ 2001 L 8, p. 1.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määrus (EÜ) nr 45/2001 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta, EÜT 2001 L 8, lk 1.
Article 211 of the EC Treaty requires the Commission to ”ensure that the provisions of the Treaty and the measures taken by the institutions pursuant thereto are applied”.
EÜ asutamislepingu artiklis 211 on sätestatud, et komisjon tagab käesoleva lepingu sätete ja institutsioonide poolt käesoleva lepingu alusel võetud meetmete rakendamise.
ANNUAL REPORT 2007 by another member of the European Network of Ombudsmen.
KAEBUSEDJA UURIMISED registreerimisest peasekretariaadis.
In some cases, however, the Ombudsman considers it appropriate to transfer the complaint to the Commission.
Teatise punkt 3 sisaldab loetelu selgelt määratletud asjaoludest, mille korral ei pea peasekretariaat kirja registreerima kaebusena, ning sätestab, et kaebuse esitajat teavitataks asjakohaselt tavapärase kirjavahetuse teel.
Section 2.5 above gives examples of both approaches.
Juhtumi 446/2007/WP korral rõhutas ombudsman nimetatud sä e õiget kohaldamist.
The Ombudsman receives and deals with complaints against the Commission in its role as guardian of the Treaty.
Juhtum 3453/2005/GG käsitles viisi, kuidas komisjon käsitles rikkumiskaebust seoses tööaja direktiivi kohaldamisega.
When the Ombudsman opens an inquiry into such a complaint, he is always careful to make clear to the complainant, where necessary, that the inquiry will not examine whether there is an infringement, because the European Ombudsman has no mandate to investigate the actions of authorities of the Member States.
Ombudsman väljendas Euroopa Parlamendile esitatud eriaruandes seisukohta, et komisjoni piiramatu kaalutlusõigus küsimustes, mis puudutavad väidetavaid liikmesriikide poolseid ühenduse õiguse rikkumisi, ei anna talle õigust lükata kaebuse osas otsuse vastuvõtmist määramatuks ajaks edasi põhjusel, et kohaldatavat õigust võidakse tulevikus muuta.
Chapter 3 contains summaries of six decisions that illustrate how the Ombudsman deals with complaints against the Commission in its role as guardian of the Treaty.
Ombudsman rõhutas juhtumi 962/2006/OV korral, et komisjoni kaalutlusõigus rikkumiskaebuste menetlemisel ei tähenda, et komisjon võiks eirata üldpõhimõtet, mille kohaselt otsused tuleb vastu võ a mõistliku aja jooksul.
The Communication states that, as a general rule, Commission departments will investigate complaints with a view to arriving at a decision to issue a formal notice, or to close the case, within not more than one year from the date the complaint was registered by the Secretariat-General.
Piirkondlik ombudsman edastas ombudsmanile kaebuse, mille kohaselt komisjon ei olnud vastanud taotlusele piirkondlike eeskirjade ühenduse õigusele vastavuse kohta (juhtum 3386/2005/WP).
In case 446/2007/WP, the Ombudsman emphasised the importance of applying the la4 er provision correctly.
Komisjon andis Euroopa ombudsmani uurimise raames üksikasjalikke selgitusi ning kaebuse esitaja oli nendega rahul.
Case 3453/2005/GG concerned the Commission’s handling of a complaint about failure to apply the Working Time Directive.
Kaks kaebuse esitajat tõstatasid küsimuse riiklike ametiasutuste ja komisjoni rolli seose kohta ühenduse keskkonnaõiguse kohaldamise tagamisel ja kaebuste käsitlemisel.
In a Special Report to the European Parliament, the Ombudsman took the view that the Commission’s undoubted discretion in ma4 ers relating to alleged infringements of Community law by Member States does not entitle it to postpone indefinitely reaching a conclusion on a complaint on the grounds that the applicable law may be amended at some time in the future.
Juhtumi 3660/2004/PB osas leidis ombudsman, et komisjon on andnud mõistliku selgituse oma keskse rolli kohta elupaikade direktiivi16 ja jäätmedirektiivi17 kohaldamise osas.
The Ombudsman also emphasised in case 962/2006/OV that the Commission’s discretion when dealing with infringement complaints does not render inapplicable the general principle that decisions have to be taken within a reasonable period of time.
Juhtumi 2725/2004/(PB)ID osas selgitas ombudsman oma rolli komisjoni vastu esitatud kaebuste raames, mis puudutasid keskkonnamõjude hindamist direktiivi 85/33718 alusel.
A regional ombudsman forwarded a complaint that the Commission had failed properly to reply to requests concerning conformity of certain provisions of regional law with Community law (Case 3386/2005/WP).
Juhtumi 1166/2006/WP osas märkis ombudsman, et Euroopa Liidu õigussfääris tehakse õigusalase koostöö otsused siiani peamiselt valitsustevaheliste menetluste teel, mistõ u komisjoni tegutsemisvõimalused on võrdlemisi piiratud.
The Commission provided detailed explanations in the framework of the European Ombudsman’s inquiry and thereby satisfied the complainant.
Ombudsmanile tundus mõistlik komisjoni põhjendus, mille kohaselt ta ei astunud asjas edasisi samme, sest Itaalia kohtud järgivad praegu üldiselt ne bis in idem põhimõtet, mis keelab kohtumenetluse asutusel käsitleda sama juhtumit teist korda.
Two complaints raised questions concerning the relationship between the role of national authorities and the role of the Commission in ensuring the application of Community environmental law and in handling complaints.
Juhtumi 943/2006/MHZ korral ei tuvastanud ombudsman haldusomavoli komisjoni uurimises, mille lõpus kehtestati teatud jalatsite impordile ajutised dumpinguvastased meetmed.
In case 3660/2004/PB, the Ombudsman found that the Commission had provided a reasonable explanation of its strategic role in relation to implementation of the Habitats
Ombudsman juhtis oma otsuses tähelepanu asjaolule, et keerukates majandusküsimustes on tema hinnang piiratud iseloomuga.
Directive and the Waste Directive
Avalikud hanked, lepingud ja toetused
In case 1166/2006/WP, the Ombudsman noted that EU law concerning judicial cooperation in criminal ma4 ers is still mainly decided through intergovernmental procedures, so that the Commission’s possibilities of taking action are rather limited. He also accepted as reasonable the Commission’s argument that there was no need for it to pursue the specific case further because the
Kui tekib küsimus võimaliku lepingu rikkumise kohta, uurib ombudsman ainult seda, kas ühenduse institutsioon või asutus on esitanud selge ja mõistliku aruande oma tegevuse õiguslike aluste kohta ning selle kohta, miks institutsioon või asutus peab oma seisukohta kõnealuse lepingu küsimuses põhjendatuks.
Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora, OJ 1992 L 206, p. 7.
Nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiiv 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku taimestiku ja loomastiku kaitse kohta, EÜT 1992 L 206, lk 7.
Council Directive 75/442/EEC of 15 July 1975 on waste, OJ 1975 L 194, p. 39.
Nõukogu 15. juuli 1975. aasta direktiiv 75/442/EMÜ jäätmete kohta, EÜT 1975 L 194, lk 39.