natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Health consequences of cocaine use
5. peatükk. Kokaiin ja crack-kokaiin
Adulterants or ‘cutting agents’ are substances intentionally added to drugs, in particular to powdered drugs, to increase the sale value and economic benefit.
Võltsimis- või lahjendusained on ained, mida tahtlikult lisatakse uimastitele, eriti kui need on pulbri kujul, et suurendada nende müügist saadavat tulu ja majanduslikku kasu.
They are distinguished from impurities, which are small quantities of unwanted substances from the synthetic process (King, 2009).
Tehakse vahet eespool nimetatud ainete ja lisaainete vahel, mis on sünteetilises tootmisprotsessis tekkivad väikestes kogustes esinevad soovimatud ained (King, 2009).
Cocaine, because of its high value, may be cut several times with one or more substances.
Kokaiini võidakse selle kõrge väärtuse tõttu lahjendada mitmel korral ühe või mitme ainega.
These may be inert diluents (such as sugars and starch) that increase the volume of the drug.
Selleks võidakse kasutada inertseid lahjendeid (nagu suhkur või tärklis), mis suurendavad aine mahtu.
Pharmacologically active adulterants may also be used to enhance or mimic the drug’s effects or improve its appearance.
Farmakoloogiliselt aktiivseid võltsimisaineid kasutatakse ka uimasti mõju tõhustamiseks või imiteerimiseks või selle väljanägemise parandamiseks.
This category includes analgesics (e.g. paracetamol), local anaesthetics (e.g. lidocaine), antihistamines (e.g. hydroxyzine), diltiazem and atropine (Meijers, 2007).
Sellesse rühma kuuluvad valuvaigistid (nt paratsetamool), lokaalanesteetikumid (nt lidokaiin), antihistamiinid (nt hüdroksüsiin), diltiaseem ja atropiin (Meijers, 2007).
The health consequences of cocaine use are likely to be underestimated.
Kokaiini esmase uimastina maininud patsientide osakaal niihästi kõikide kui ka uute uimastiravipatsientide koguhulgas varieerub riigiti tugevasti.
This is due partly to the often unspecific or chronic nature of the pathologies typically arising from longterm use of cocaine, and also to the difficulties in establishing causal links between the illness and the use of the drug¢(89).
Kõige kõrgem on see Hispaanias (46%), Madalmaades (33%) ja Itaalias (28%).
Regular use, including by snorting, can be associated with cardiovascular, neurological and psychiatric problems, and the risk of accidents and of transmission of infectious diseases through unprotected sex (Brugal et al., 2009).
Belgias, Iirimaal, Küprosel, Luksemburgis ja Ühendkuningriigis moodustavad kokaiinipatsiendid 11–15% kõigist uimastiravipatsientidest.
A study conducted in the United States also showed that about 5¢% of cocaine users can become dependent in the first year of use, though not more than about 20¢% of users developed dependence in the long term (Wagner and Anthony, 2002).
Mujal Euroopas on uimastiraviklientidest kokaiinipatsiente alla 10% ja kaheksa riiki on teatanud, et neil on nende osakaal alla 1% (92).
The use of levamisole (l-tetramisole) as a cocaine adulterant has been reported in the United States and Europe since 2004.
Levamisooli (I-tetramisool) kasutamise kohta kokaiini võltsimisainena on teateid Euroopast ja USAst alates 2004. aastast.
Levamisole is used as an anti-parasitic agent in veterinary medicine and was formerly used in human medicine as an immunostimulant.
Levamisooli kasutatakse veterinaarias parasiitidevastase toimeainena ja varem kasutati seda ka inimmeditsiinis immunostimulandina.
When used over a long period and in high doses, it may cause adverse effects, of which agranulocytosis¢(1) is the most alarming.
Selle pikaajalisel ja suurtes annustes kasutamisel võib olla kahjulik mõju, millest kõige enam ärevust tekitav on agranulotsüntoos (1).
Studies in countries with high levels of use indicate that a considerable proportion of cardiac problems in young people could be related to cocaine use (Qureshi et al., 2001).
Uute peamiselt kokaiinitarbimise tõttu uimastiravi alustavate patsientide arv on Euroopas juba mitme aasta jooksul kasvanud, kuid seda suundumust mõjutavad tugevasti mõned vähesed riigid (Hispaania, Itaalia, Madalmaad, Ühendkuningriik).
In these countries, cocaine use also appears to be involved in a significant proportion of drugrelated hospital emergencies; for example, 32¢% in the Netherlands, and the majority in Spain and in the United States.
17 riigi andmete põhjal suurenes ravi alustanud kokaiinipatsientide arv 2008. aastal 52®000-le 2003. aasta 37®000-ga võrreldes ning nende osakaal kasvas17%-lt 19%-le kõigist klientidest.
A recent study in Spain among 720 18- to 20-year-old regular cocaine users, who were not regular heroin users, found that 27¢% had experienced acute cocaine intoxication during the last year.
Esimest korda uimastiravile tulnute hulgas kasvas kokaiiniravipatsientide arv ligikaudu 18®000-lt 28®000-le ja nende osakaal tõusis 22%-lt 27%-le (18 riigi andmete põhjal).
Of these, 35¢% presented symptoms of psychosis (hallucinations or delirium) and more than 50¢% chest pain (Santos et al., in press).
Kõige suurema arvu kokaiiniravipatsientidega riikides on olukord alates 2005. aastast olnud stabiilne ning Hispaanias, Itaalias ja Madalmaades on oma esmaseks uimastiks kokaiini nimetanud uute patsientide arv ja osakaal isegi langenud, Ühendkuningriik on aga teatanud kasvust (93).
Levamisole is not routinely identified in cocaine seizures, and is rarely quantified.
Levamisooli ei ole kokaiini konfiskeerimistel korrapäraselt tuvastatud ning selle kogus on vaid harva kindlaks määratud.
The available information, however, indicates an increase in both the proportion of cocaine samples adulterated with levamisole and the concentration of levamisole in the drug.
Kättesaadav teave näitab siiski nii levamisooliga võltsitud kokaiininäidiste osakaalu suurenemist kui ka levamisoolisisalduse kasvu uimastis.
This led the European earlywarning system (see Chapter 8) to issue a warning and to launch an additional data collection.
See ajendas Euroopa varajase hoiatamise süsteemi (vt 8. peatükk) tegema hoiatust ja alustama täiendavat andmete kogumist.
A public health warning issued in the United States announced that over 70¢% of cocaine seizures analysed in 2009 contained levamisole¢(2) and by the end of that year 20 confirmed or probable cases of agranulocytosis (with two fatalities) had been reported in the country.
USAs avaldatud rahvatervisealases hoiatuses teatati, et 2009. aastal konfiskeeritud kokaiini kohta tehtud analüüsidest sisaldasid levamisooli rohkem kui 70% (2) ja et kõnealuse aasta lõpuks oli riigis registreeritud 20 agranulotsüntoosi kinnitatud või võimalikku juhtumit (kaks lõppesid surmaga).
The number of cases in relation to the number of cocaine users appears, however, to be very low.
Võrreldes kokaiinitarbijate arvuga näib juhtumite arv olevat siiski väga väike.
Cocaine injection and crack use are associated with the highest health risks, including cardiovascular and mental health problems.
) Agranulotsütoos on verehaigus, mille korral võivad kiiresti välja areneda eluohtlikud nakkused.)
These are generally aggravated by social marginalisation and additional specific problems, such as the risks associated with injection, including the transmission of infectious diseases and overdoses (EMCDDA, 2007c).
SAMHSA (USA Rakendusuuringute Amet) pressiteade.
Overall, there are indications of a significant and probably increasing health burden related to cocaine use in Europe, which is not yet fully identified and recognised.
Kõige kõrgema levimustasemega riikides kasutavad asendusravi saavad opioiditarbijad sageli crackkokaiini pulbrit (peamiselt Hispaanias, Itaalias, Madalmaades, Ühendkuningriigis).
Concerns have also been recently raised regarding the association between cocaine use and violent crimes in the night-time economy (Measham and Moore, 2009).
Asendusravipatsiendid kasutavad ka kokaiini ja alkoholi koos.
Problem cocaine use and treatment demand
Ravinõudlus
Socially integrated problem cocaine users are, however, under-represented in these estimates, though they may also be in need of treatment.
Kokaiini, peamiselt kokaiinipulbrit, nimetas Euroopas 2008. aastal uimastiravile mineku peamise põhjusena
National estimates of problem cocaine users are available only for Italy, while regional and crack cocaine estimates are available for the United Kingdom (England).
Ambulatoorse uimastiravi patsientide hulgas iseloomustab kokaiinipatsiente üks kõige suuremaid meeste ülekaalusid (viis meest ühe naise kohta) ning meeste kõrgeim vanus (ligikaudu 32 aastat).
In Italy, the number of problem cocaine users was estimated at about 172¢000 (between 4.2 and 4.6 per 1 000 aged 15–64) in 2008¢(90).
See on väga iseloomulik mõnedele suure kokaiinipatsientide arvuga riikidele, eeskätt Itaaliale, kus naiste ja meeste suhe on 6 : 1 ja tarbijate keskmine vanus 34 aastat.
Trend data on problem cocaine use and other data sources point to a gradual increase in cocaine use in Italy.
Kokaiinitarbijad on alustanud oma peamise uimasti kasutamist hiljem (22,3-aastaselt, 87% enne 30. eluaastat) kui muude uimastite tarbijad ja keskmine ajavahemik kokaiini esimese kasutuskorra ja esmakordse raviletuleku vahel on umbes üheksa aastat.
Regular cocaine users, those who use it over long periods and those who inject the substance are defined, by the EMCDDA, as problem cocaine users.
) Vt joonis TDI-2 ning tabelid TDI-5 (osa i ja osa ii) ja TDI-24 2010. aasta statistikabülletäänis; Hispaania andmed viitavad 2007. aastale.)
Estimates of the size of this population provide an approximation of the number of people potentially in need of treatment.
Vt joonised TDI-1 ja TDI-3 2010. aasta statistikabülletäänis.
Profile of treatment clients and disadvantaged groups such as sex workers, problem opioid users and, sometimes, specific ethnic minorities (e.g. France, Netherlands, United Kingdom).
Enamik kokaiinipatsiente tõmbab uimastit ninna (63%) või suitsetab seda (31%), süstimisest on teatanud pakutakse kokaiinipatsientidele psühhosotsiaalset ravi, näiteks nõustamist, ja kognitiiv-käitumisteraapiaid.
It is mainly observed in some European cities (Prinzleve et al., 2004; Connolly et al., 2008).
Mõned riigid on kokaiiniprobleemide ravi kohta koostanud suunised (nt Saksamaa, Ühendkuningriik).
In the countries with the highest prevalence levels, powder or crack cocaine is often used by opioid users undergoing substitution treatment (mainly Spain, Italy, Netherlands, United Kingdom).
2006. aastal 14 riigis läbi viidud raviandmete analüüs näitas, et ligikaudu 63% kokaiinipatsientidest kasutab mitut uimastit.
Cocaine and alcohol use are also correlated among patients in substitution treatment.
Neist 42% tarbib ka alkoholi, 28% kanepit ja 16% heroiini.
Outpatient cocaine clients have one of the largest male to female ratios (five men for every woman) and one of the highest mean ages (about 32 years) among drug treatment clients.
Kokaiini nimetasid teise uimastina 32% ambulatoorse ravi saajatest, eeskätt need, kelle peamiseks uimastiks oli heroiin (EMCDDA, 2009d).
This is particularly the case in some countries with large numbers of primary cocaine clients, especially Italy, where their sex ratio is 6:1 and the mean age is 34¢years.
Farmakoteraapiat kasutatakse Euroopas peamiselt kokaiinisõltuvuse sümptomite, eriti ärevuse leevendamiseks.
Primary users of cocaine report an older age at first use of their main drug (22.3 years, 87¢%¢before the age of 30) compared to primary users of other drugs, and the average time lag between first cocaine use and first treatment entry is about nine years.
Prantsusmaal kasutatava kokaiiniravipraktika kvalitatiivne uuring näitas, et vaatamata tõhusust kinnitavate tõendite piiratusele kirjutati tarbimisest loobumise ja asendusravi eesmärgil välja selliseid spetsiifilisi ravimeid nagu metüülfenidaat, modafiniil või topiramaat (Escots ja Suderie, 2009).
Cocaine, mainly powder cocaine, was cited as the principal reason for entering treatment by about 17¢%¢of all drug treatment clients in 2008, corresponding to about 70¢000 cases in 27 European countries.
Kõige rohkem crack´i-patsiente (ligikaudu 7500) on esitatud andmete põhjal Ühendkuningriigis, kus nad moodustavad 42% ravi saavatest kokaiinipatsientidest ja 5,6% kõikidest uimastiravipatsientidest.
Among those entering treatment for the first time in their life, the proportion of primary cocaine users was higher (24¢%).
Madalmaad on samuti teatanud, et 2008. aastal moodustasid crack´ipatsiendid olulise osa kõigist raviletulnutest (96).
drug, while only 3¢% report injecting it¢(94).
Taani, Iirimaa, Itaalia ja Austria on seetõttu välja töötanud eriprogrammid selle elanikkonnarühma jaoks.
Almost half of them have used the drug one to six times a week in the month before entering treatment, 26¢% have used it
Ühisjooneks on see, et ravi on võimalik saada ka väljaspool tavalist tööaega, et sobitada ravi kokku tööülesannete täitmisega ja pakkuda diskreetsust.
There are wide differences between countries regarding the proportion and number of primary cocaine clients.
Üldiselt on leitud, et kokaiiniravipatsiendid jagunevad kahte suurde rühma: kokaiinipulbrit kasutavad ühiskonda integreeritud indiviidid ja marginaalsem patsientiderühm, kes kasutab kokaiini (sageli crack-kokaiini) koos opioididega.
The highest proportions are reported by Spain (46¢%), the Netherlands (33¢%) and Italy (28¢%).
Mõned selle rühma liikmed on ravile saatnud kriminaalõigussüsteem.
In Belgium, Ireland, Cyprus, Luxembourg and the United Kingdom, cocaine clients represent between 11¢% and 15¢% of all drug clients.
Teise rühma kuuluvad uimastitarbijad, kes sageli süstivad uimastit, kasutavad nii kokaiini kui ka opioide, vahel suitsetavad crack’i ning nende tervislik ja sotsiaalne olukord on ebakindel.
Elsewhere in Europe, cocaine accounts for less than 10¢% of drug treatment clients, with eight countries reporting less than 1¢%¢(92).
Selles rühmas, kuhu kuuluvad endised heroiinisõltlased, kes on kokaiinitarbimise tõttu uuesti ravi alustanud, võib esmase uimasti väljaselgitamine olla raske (NTA, 2010)®(97).
daily and 25¢% have not used it during that period¢(95).
Ravi ja kahjude vähendamine
An analysis of treatment data from 14 countries in 2006 revealed that about 63¢% of cocaine clients are polydrug users.
Euroopas ravitakse kokaiini- ja crackkokaiini sõltuvust tavaliselt spetsiaalsetes ambulatoorsetes ravikeskustes.
Among them, 42¢% also use alcohol, 28¢%¢cannabis and 16¢% heroin.
Kuna praegu tõhusat farmakoteraapiat saadaval ei ole,
The number of clients entering drug treatment for primary cocaine use has been increasing in Europe for several years, though the trend is strongly influenced by a few countries (Spain, Italy, Netherlands, United Kingdom).
Kaks hiljuti läbi viidud uuringut käsitlesid pulberkokaiini (NTA, 2010) ja crackkokaiini (Marsden et al., 2009) tarbijatele pakutava psühhosotsiaalse ravi tõhusust Inglismaa ravikeskustes.
Based on 17 reporting countries, the number of cocaine clients entering treatment increased from about 37¢000 in 2003 to 52¢000 in 2008, while their proportion grew from 17¢% to 19¢% of all clients.
Mõlemas uuringus võrreldi muutusi uimastikasutuses enne ja pärast kuuekuulist ravi (või pärast lühemat perioodi ravist loobumise korral).
Among clients entering drug treatment for the first time, the number of cocaine
Esimese uuringu kohaselt lõpetas 61% pulberkokaiini kasutajatest (1864 inimest 3075-st) uimasti tarbimise ja veel 11% vähendas kasutamist oluliselt.
In 2008, about 10¢000 clients are reported to have entered outpatient treatment for primary use of crack cocaine, representing 16¢% of all cocaine clients and 3¢% of all drug clients entering outpatient treatment.
Teise uuringu kohaselt 52% crackkokaiini kasutajatest (3941 inimest 7636-st) uimastit pärast kuuekuulist ravi enam ei kasutanud.
Most crack clients (about 7¢500) are reported by the United Kingdom, where they account for 42¢% of the cocaine clients and 5.6¢% of all drug clients.
Vähem positiivsena leiti, et opioidide asendusravi ei olnud heroiini ja crackkokaiini kasutavate patsientide korral sama tõhus, kui see oli üksnes heroiini kasutavate patsientide korral.
The Netherlands also reports that crack clients made up a sizeable proportion of all treatment entrants in 2008¢(96).
See tulemus kinnitab kokaiini või crackkokaiini kaastarvitamise kahjulikku mõju asendusravi tulemustele ja juhib tähelepanu vajadusele töötada välja uued heroiini ja kokaiini või crackkokaiini koostoimel tekkinud sõltuvuse ravi strateegiad.
91) See Table PDU-103 (part ii) in the 2010 statistical bulletin.92) See Figure TDI-2 and Tables TDI-5 (part i) and (part ii) and TDI-24 in the 2010 statistical bulletin; data for Spain refer to 2007.
) Vt tabel TDI-17 (osa iv) 2010. aasta statistikabülletäänis.)
93) See Figures TDI-1 and TDI-3 in the 2010 statistical bulletin.94) See Table TDI-17 (part iv) in the 2010 statistical bulletin.95) See Table TDI-18 (part ii) in the 2010 statistical bulletin.
Vt tabel TDI-18 (osa ii) 2010. aasta statistikabülletäänis.)
From 2008, the Netherlands considers cocaine clients reporting ‘smoking’ as the route of administration as crack users.
Alates 2008. aastast loevad Madalmaad crack´i-kasutajateks kokaiinikliendid, kes on teatanud manustamisviisiks suitsetamise.
This has led to a marked increase on the numbers reported in previous years.
Seetõttu näitasid eelmise aasta arvnäitajad turu suurenemist.
Insufficient identification of crack clients may also exist in other countries.
Crack´i-patsientide tuvastamine võib olla ebapiisav ka muudes riikides.)
Annual report 2010: the state of the drugs problem in Europe
5. peatükk. Kokaiin ja crack-kokaiin
Overall, two main groups of cocaine clients have been identified in treatment: socially integrated individuals using powder cocaine; and a more marginalised group of clients, using cocaine, often crack cocaine, in combination with opioids.
Viimased kokaiinisõltuvuse ravi käsitlevad uuringud oli kokaiinivõõrutusel püsimise määr kõrgem kui neil, kes said platseebot (Castells et al., 2010).
The first group typically reports snorting the drug, and sometimes consuming it in conjunction with other substances such as alcohol or cannabis, but not with opioids.
Kokaiinisõltuvuse ravi eesmärgil on hinnatud rohkem kui 50 erinevat uimastit.
Some members of this group are referred to treatment by the criminal justice system.
Neist ühegi tõhusust ei ole veel selgelt kinnitatud ja ei Euroopa Ravimiamet ega Ameerika Ühendriikide Toidu- ja Ravimiamet ole heaks kiitnud ühtegi kokaiinisõltuvuse raviks mõeldud uimastit (Kleber et al., 2007).
The second group often reports injecting drugs, uses both cocaine and opioids, sometimes smokes crack and presents precarious health and social conditions.
Siiski on praegu registreeritud rohkem kui 100 käimasolevat randomiseeritud kontrollkatset, millega testitakse uusi aineid, vahel seoses psühholoogiliste sekkumistega.
In this group, which includes former heroin users re-entering drug treatment for cocaine use, the identification of the primary drug can be difficult (NTA, 2010)¢(97).
Lõpuks tuleks veel mainida, et aurikulaarne nõelravi ei andnud märkimisväärseid tulemusi (Gates et al., 2006).
Treatment and harm reduction
Kahjude vähendamine
Two recent studies investigated the effectiveness of psychosocial treatment provided to powder cocaine (NTA, 2010) and crack cocaine users (Marsden et al., 2009) in English treatment centres.
Leiti, et disulfiram (aine, mis lagundab organismis alkoholi) aitab vähendada alkohoolikutest patsientide kokaiinitarbimist.
Both compared changes in drug use before and after six months of treatment (or earlier in case of discharge).
Tarbimise vähenemise põhjuseks peeti alkoholi tekitatud pidurdumatuse ja otsustusvõime nõrgenemise kahanemist.
In the second study, 52¢% of crack cocaine users (3¢941 out of 7¢636) were abstinent after six months of treatment.
Viimased uuringud näitavad, et disulfiram mõjutab otseselt kokaiini organismis lagundamist.
Less positively, it was found that opioid substitution treatment was not as effective with clients using heroin and crack cocaine as with those using only heroin.
Tõendite piiratud kvaliteedi tõttu soovitati praktiseerivatel arstidel siiski kaaluda disulfirami võimaliku kasu korral ka selle potentsiaalset kahjulikku mõju (Pani et al., 2010).
Over 50 different drugs have been evaluated for treating cocaine dependence.
Kahjude vähendamise eesmärgil tehtavad sekkumised, mille abil püütakse lahendada crack´i ja kokaiinitarbijate probleeme, on paljude liikmesriikide jaoks uus töövaldkond.
Not one has yet been found to be clearly effective, and neither the European Medicines Agency nor the American Food and Drug Administration has approved any drug for the treatment of cocaine dependence (Kleber et al., 2007).
Üheks põhjuseks, miks selle valdkonna (eriti crack´i-tarbijatele suunatud) sekkumiste arv võib olla piiratud, on võtmepositsioonil olevate töötajate vähesed teadmised kõnealuse uimasti, selle sihtrühma ja tema vajaduste kohta.
However, more than 100 ongoing randomised controlled trials are registered to test new substances, sometimes in association with psychological interventions.
Hiljuti koostatud ülevaates, milles käsitleti stimulantide kasutajate suhtes rakendatavaid kahjusid vähendavaid sekkumisi, järeldati, et kokaiiniga seotud kahjude määratlemisele oli pööratud rohkem tähelepanu kui neid kahjusid vähendada aitavate sekkumiste väljatöötamisele (Grund et al., 2010).
The use of disulfiram, a substance that interferes with the metabolism of alcohol, was associated with
15 uuringuga, mis hõlmasid 1066 patsienti, hinnati mitmete krampidevastaste toimeainete kasutamist (Minozzi et al., 2009).
In Europe, treatment for dependence on cocaine and crack cocaine is generally provided in specialist outpatient treatment services.
Ravimite mõju patsientide ravil hoidmisele, kõrvalmõjude arvu ja liikide või kokaiinitarbimise vähendamisele ei olnud platseebo omast oluliselt suurem.
With no effective pharmacotherapy currently available, cocaine clients are provided with psychosocial treatment such as counselling and cognitivebehavioural therapies.
Seitsmes uuringus, mis hõlmasid 293 patsienti, hinnati antipsühhootilisi toimeaineid (Amato et al., 2009).
Some countries provide guidelines for the treatment of cocaine problems (e.g. Germany, United Kingdom).
Uuringud olid üldiselt liiga väikesed, et võimalikke mõjusid kinnitada, kuid kättesaadavad tulemused ei toeta nende ravimite kasutamist kokaiinisõltuvuse ravis.
Guidelines in the United Kingdom recommend, depending on the client’s needs, three to 20¢treatment sessions that aim at resolving ambivalence about change, improving recognition of and controlling cocaine-use cues and urges, reducing cocainerelated harm and preventing relapse (NTA, 2006).
Leiti, et opioidide asendusravi saavatel patsientidel, kes kasutasid bupropiooni, dekstroamfetamiini ja modafiniili,
A cocaine vaccine was first tested in the early 1990s in animal studies.
Kokaiinivaktsiini katsetati esimest korda 1990ndate aastate alguses loomadel.
Once administered, it induces the production of antibodies that bind to cocaine molecules in the bloodstream and, thereby, allow naturally occurring enzymes to convert them into inactive molecules.
Selle manustamise tulemusel hakkab organism tootma antikehasid, mis seovad vereringes kokaiinimolekule ja muudavad need loomulike ensüümide toimel inaktiivseteks molekulideks.
Pharmacotherapy is generally used in Europe to provide relief for symptoms of cocaine dependence, particularly anxiety.
Tavaliselt pakuvad liikmesriigid kokaiinisüstijatele samu teenuseid ja võimalusi mida opioidide kasutajatele, sealhulgas ohutu kasutamise juhiseid, ohutuma süstimise alast koolitust ning nõela ja süstla programme.
A qualitative study investigating current cocaine treatment practices in France found that, despite limited evidence of effectiveness, specific medications, such as methylphenidate, modafinil or topiramate, were prescribed to reduce craving or for substitution purposes (Escots and Suderie, 2009).
Kokaiinisüstimisega võivad aga kaasneda suuremad ohud, mis tulenevad süstimisvahendite ühisest kasutamisest ja sagedasest süstimisest, mis võib põhjustada veenide ahenemist ning süstimist kõrgema riskiga kehaosadesse (nt säärde, kätte, labajalga ja kubemesse).