natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is somewhat curious that, in the grounds of that judgment, the Court should not have mentioned the part of a sentence in Article 14d(1) of Regulation No 1408/71 that I regard as crucial, which states that it is ‘for the purposes of application of the legislation laid down in accordance with these provisions’ that activities pursued in a selfemployed capacity in another Member State are to be treated in the same way as those pursued in the Member State which is competent according to that regulation to levy social security contributions.
On mõneti kummaline, et selle kohtuotsuse põhjendustes ei nimetanud Euroopa Kohus määruse nr 1408/71 artikli 14d lõike 1 lauseosa, mis näib mulle otsustava tähtsusega ja mille kohaselt käsitatakse teises liikmesriigis tegutsevaid füüsilisest isikust ettevõtjaid just „kindlaksmääratud õigusaktide kohaldamisel” nii, nagu toimuks kogu nende töötamine selle liikmesriigi territooriumil, mis on määruse alusel pädev sotsiaalkindlustusmakseid koguma.
34 To have mentioned that sentence would have had the benefit of providing a better relationship between paragraphs 21 to 23 of the grounds of the judgment, by emphasising the fact that Article 14d(1) of Regulation No 1408/71 guarantees the selfemployed person, in particular, that the social security contributions are calculated in accordance with the legislation determined in accordance with Article 14a(2) of that regulation.
34Selle meenutamine oleks taganud kohtuotsuse põhjenduste punktide 21–23 parema seostatuse, tuues selgelt esile, et määruse nr 1408/71 artikli 14d lõige 1 tagab füüsilisest isikust ettevõtjale eelkõige selle, et sotsiaalkindlustusmaksed arvutatakse kooskõlas nimetatud määruse artikli 14a lõikes 2 kindlaks määratud õigusaktidega.
33 — Ibid., paragraph 24 (emphasis added).
33 — Punkt 24 (kohtujuristi kursiiv).
34 — It is to be noted that paragraph 24 of VanPoucke, to which paragraph 21 of the judgment in Allard refers, does however mention the sentence whose omission is criticised here.
35 — Märgin igaks juhuks, et seda tõlgendust korrati eespool viidatud määruse nr 883/2004 artikli 13 lõikes 5, mille kohaselt koheldakse kahes või mitmes liikmesriigis töötavaid isikuid nii, nagu toimuks kogu nende töötamine või tegevus füüsilisest isikust ettevõtjana ja nad saaksid kogu tulu selles liikmesriigis, mille õigusaktid on sama artikli 13 lõigete 1–4 kohaldamisel kindlaks määratud.
35 — It may be appropriate to point out that this interpretation was also given in Article 13(5) of Regulation No 883/2004, which provides that persons who pursue activities in two or more Member States are to be treated as though they were pursuing all their activities as employed or selfemployed persons and were receiving all their income in the Member State whose legislation is determined in accordance with Article 13(1) to (4).
34 — Tuleb märkida, et eespool viidatud kohtuotsuse Van Poucke punktis 24, millele viidatakse kohtuotsuse Allard punktis 21, nimetatakse küll seda lauseosa, mille välja jätmist siin kritiseeritakse.
The obligation under Article 14d(1) of Regulation No 1408/71 appears to arise from a concern to ensure, so far as possible, equal treatment in the area of social security between, on the one hand, migrant workers, and, on the other hand, workers in general active in the territory of a Member State.
Määruse nr 1408/71 artikli 14d lõikest 1 tulenev kohustus on seletatav vajadusega tagada paremini ühelt poolt võõrtöötajate ja teiselt poolt kõigi liikmesriigi territooriumil tegutsevate töötajate sotsiaalkindlustusalane võrdne kohtlemine.
application of the social security legislation of two Member States in whose territory a worker pursues activities as an employed and a selfemployed person.
kahe 0liikmesriigi sotsiaalkindlustusalaseid õigusakte, mille territooriumil töötaja teeb vastavalt palgatööd ja tegutseb füüsilisest isikust ettevõtjana.
After confirming the validity of the abovementioned provisions the Court put forward the Community legislature’s concern, expressed clearly in Article 14d(1) of Regulation No 1408/71, to ensure equality of treatment between the workers referred to in Article 14c(a) and (b) of that regulation, so that, unlike those people who fall within the simultaneous application of two national social security legislations under Article 14c(b) in respect of each of their activities, 37those who fall within a single legislation under Article 14c(a) do not avoid all social security legislation as regards a part of their activities.
Olles kinnitanud eespool nimetatud sätete kehtivust, rõhutas Euroopa Kohus ühenduse seadusandja hoolt — mida väljendab määruse nr 1408/71 artikli 14d lõige 1 — tagada artikli 14c punktides a ja b osutatud töötajate võrdne kohtlemine, et erinevalt töötajatest, kes kuuluvad oma kummagi tegevuse tõttu nimetatud artikli punkti b alusel samaaegselt kahe õigusakti kohaldamisalasse, 37ei jääks nende puhul, kellele kohaldatakse artikli 14c punkti a alusel ainult ühe liikmesriigi õigusakte, osa tegevusest sotsiaalkindlustusalasest õigusaktist välja.
First of all, as regards equality of treatment between migrant workers, the Court stated in Hervein and Others that Article 14d(1) of Regulation No 1408/71, which applies also to a person who is simultaneously employed and selfemployed in the territory of different Member States by virtue of Article 14c(a) of that regulation, seeks to prevent a situation where that person ‘finds that some of his activities are not covered by any social security legislation’. 36
Kõigepealt täpsustas võõrtöötajate võrdse kohtlemise kohta Euroopa Kohus eespool viidatud kohtuotsuses Hervein jt, et määruse nr 1408/71 artikli 14d lõikega 1 — mis on kohaldatav ka töötajale, kes on määruse nr 1408/71 artikli 14c punkti a alusel samaaegselt palgatöötaja ja füüsilisest isikust ettevõtja eri liikmesriikide territooriumil — välditakse seda, et selle töötaja „osa tegevusest jääks sotsiaalkindlustusalastest õigusaktidest välja”. 36
However, I do not think that the interpretation of Article 14d(1) of Regulation No 1408/71, read in conjunction with Article 14a(2) of that regulation, can differ fundamentally from that given in Hervein and Others.
Ma arvan siiski, et määruse nr 1408/71 artikli 14d lõiget 1 seoses sama määruse artikli 14a lõikega 2 ei saa tõlgendada põhimõtteliselt erinevalt eespool viidatud kohtuotsuses Hervein jt antud tõlgendusest.
More specifically, the wording of Article 14d(1) of that regulation is sufficiently clear to give legitimate reason to believe that
Nimetatud määruse artikli 14d lõike 1 sõnastus on piisavalt selge, et võiks õigustatult arvata, et ühenduse seadusandja ei kavatsenud lubada
Of course, the background to that statement is different from that to the present case.
Mõistagi erineb selle täpsustuse kontekst käesoleva kohtuasja omast.
In Hervein and Others the Court was questioned on the validity of the derogation from the single State principle contained in Article 14c(b) of Regulation No 1408/71 and Annex VII thereto, a derogation which allows, in the case of the Member States listed in Annex VII to that regulation, simultaneous
Nimelt küsiti kohtuotsuses Hervein jt Euroopa Kohtult ühe liikmesriigi õigusaktide kohaldamise põhimõtte suhtes tehtava erandi kehtivuse kohta, mis on ette nähtud määruse nr 1408/71 artikli 14c punktis b ja selle määruse VII lisas, kuivõrd see erand lubab kõnesoleva määruse VII lisas nimetatud liikmesriikide puhul kohaldada samaaegselt nende
37 — This statement was made in the judgment in Piatkowski, paragraphs 27 to 29.
37 — Viimane täpsustus tuleneb eespool viidatud Piatkowski kohtuotsusest (punktid 27–29).
As Regulation No 1408/71 precludes the imposition of double contributions in respect of the same income, in the cases referred to in Annex VII to Regulation No 1408/71 an insured person is subject to the legislation of the Member State in which he pursues an activity as an employed person as regards that activity, and to the legislation of the Member State in which he pursues an activity as a selfemployed person as regards such self-employment.
Kuna määruses nr 1408/71 keelatakse sama tulu kahekordne maksustamine, siis kohaldatakse määruse nr 1408/71 VII lisas osutatud juhtudel kindlustatud isikule seoses töötamisega selle liikmesriigi õigusnorme, kus ta töötab, ning seoses füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsemisega selle liikmesriigi õigusnorme, kus ta tegutseb.
36 — Paragraph 60 (emphasis added).
36 — Eespool viidatud kohtuotsus (punkt 60; kohtujuristi kursiiv).
DEROUIN those who exercise their right to freedom of movement.
DEROUIN lõige 1 koostoimes sama määruse artikli 14a lõikega 2 ka kõikide ühe liikmesriigi territooriumil töötavate töötajate võrdse kohtlemise, seadmata oma liikumisvabadust kasutavaid töötajaid ebasoodsamasse olukorda.
38 the Community legislature did not intend to allow Member States to agree bilaterally that a person who pursues activities in their respective territories in a selfemployed capacity should avoid all social security legislation as regards a part of his activities.
38 liikmesriikidel kahepoolselt kokku leppida, et nende vastavatel territooriumidel füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevate töötajate tegevuse ühe osa suhtes sotsiaalkindlustusalaseid õigusnorme üldse ei kohaldata.
It will also be remembered that the obligation to calculate contributions falling within the scope of Regulation No 1408/71 on the basis of the whole income from activities pursued in a selfemployed capacity by a person in the situation referred to in Article 14a(2) of that regulation was held to be in keeping with Article 43 EC. 39
Tuletan ühtlasi meelde, et kohustust arvutada määruse nr 1408/71 kohaldamisalasse kuuluvad sissemaksed nimetatud määruse artikli 14a lõikes 2 osutatud olukorras töötajate kogu ettevõtlustulu põhjal, on peetud EÜ artiklile 43 vastavaks. 39
Nonetheless, it must be agreed that this is not so in the case in the main proceedings.
Tuleb siiski nõustuda, et põhikohtuasjas see nii ei ole.
The refusal of the French Republic to levy the CSG and the CRDS on the income Mr Derouin received from selfemployment in the United Kingdom does not result in total exemption from social security levies payable in France in respect of those activities and hence to the application of no social security legislation in respect of those activities, since Mr Derouin, as was stated in point 53 of this Opinion, continues to pay, among other things, family allowance contributions in accordance with French social security legislation on the whole of his income derived from selfemployment in both Member States.
Kui Prantsusmaa loobub võtmast P. Derouin’i Ühendkuningriigis teenitud ettevõtlustulu pealt CSG-d ja CRDS-i, ei tähenda see täielikku vabastust Prantsusmaal nimetatud tegevuse pealt tasumisele kuuluvast sotsiaalmaksust ja seega selle tegevuse suhtes sotsiaalkindlustusalaste õigusnormide igasugust kohaldamata jätmist, sest P. Derouin — nagu meenutati käesoleva ettepaneku punktis 53 — jätkab muu hulgas peretoetuste sissemaksete tasumist kogu oma kutsealases ettevõtluses nendes kahes liikmesriigis teenitud tulu pealt vastavalt Prantsuse sotsiaalkindlustusalastele õigusaktidele.
However, Mr Derouin and the French Government contend, in essence, that it is not contrary to Regulation No 1408/71 for a Member State whose legislation is designated in accordance with that regulation to grant, in pursuance of its commitments under tax conventions, which have entered into domestic law, more favourable treatment to a worker who has exercised his right to freedom of movement than to a worker who pursues all his activities in a selfemployed capacity in that Member State.
Sellegipoolest väidavad P. Derouin ja Prantsuse valitsus sisuliselt, et määrusega nr 1408/71 ei ole vastuolus, kui liikmesriik, mille õigusaktid on kõnesolevas määruses kindlaks määratud, kohtleb siseriiklikusse õigusesse üle võetud maksulepingutes võetud kohustuste alusel liikumisvabaduse õigust kasutanud töötajat soodsamalt kui töötajat, kes tegutseb füüsilisest isikust ettevõtjana ainult selles liikmesriigis.
At first sight, and without wishing to undermine the claim that Mr Derouin
Esmapilgul ja soovimata ümber lükata väidet, mille kohaselt P. Derouin’i koheldi
38 — See to that effect, Allard, paragraph 31.
38 — Vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Allard (punkt 31).
Then, in making selfemployed persons who pursue a professional activity in that capacity in more than one Member State subject to a single system of social legislation in respect of their whole income, Article 14d(1) of Regulation No 1408/71, read in conjunction with Article 14a(2) of that regulation, also seeks to ensure equal treatment of all workers occupied in the territory of a Member State, without penalising
Teiseks, allutades kahe või enama liikmesriigi territooriumil tegutsevad füüsilisest isikust ettevõtjad kõikide tulude osas ainult ühele sotsiaalkindlustusskeemile, tagab määruse nr 1408/71 artikli 14d
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-103/06 receives more favourable treatment (at least from the point of view of the availability of net income obtained from pursuing his activities in a selfemployed capacity), under the Double Taxation Convention, than a selfemployed person pursuing activities exclusively in that capacity in France, this view would seem convincing.
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK — KOHTUASI C-103/06 topeltmaksustamise kaotamise lepingutes. Nagu mul on juba olnud võimalus märkida, 41 topeltmaksustamise vältimise lepingu kohaldamisel soodsamalt (vähemalt tema füüsilisest isikust ettevõtja tegevusest saadud puhastulu seisukohast) kui füüsilisest isikust ettevõtjat, kes tegutseb analoogses ettevõtluses ainult Prantsusmaal, näib selline analüüs veenev.
However, it comes up against several obstacles, as will be explained below.
See takerdub siiski mitme takistuse taha, mida ma selgitan järgmistes punktides.
As I have stated elsewhere, 41the current caselaw of the Court draws a distinction between, on the one hand, the allocation of powers of taxation between Member States and, on the other hand, the exercise of the power of taxation by Member States, including the case where this is the result of a previous allocation of their powers of taxation by bilateral or unilateral agreement, in respect of which the Member States must comply with the Community rules. 42
eristatakse Euroopa Kohtu praeguses kohtupraktikas ühelt poolt maksupädevuse jagunemist liikmesriikide vahel ja teiselt poolt liikmesriikide maksustamispädevuse teostamist, ka eelnevalt kahepoolselt või ühepoolselt jagatud maksualase pädevuse teostamisel, mille puhul liikmesriigid peavad kinni pidama ühenduse eeskirjadest. 42
C — The obstacles to applying a derogation provided for in a convention to the obligation laid down in Article 14d(1) of Regulation No 1408/71
C. Määruse nr 1408/71 artikli 14d lõikes 1 ette nähtud kohustuse suhtes lepingulise erandi kohaldamise takistused
There is, therefore, no question but that, in the exercise of its powers of taxation or, in the present case, as a result of its choice to refrain from assessing the CSG and the CRDS on Mr Derouin’s UK-source income under the Double Taxation Convention, the French Republic must act in accordance with Community law.
Vaidlust ei ole seega selles, et Prantsusmaa peab oma maksustamispädevuse teostamisel või antud juhul, kui Prantsuse valitsus otsustab topeltmaksustamise vältimise lepingu kohaldamisel loobuda võtmast CSG ja CRDS-i arvutamise aluseks P. Derouin’i Inglismaal teenitud tulusid, järgima ühenduse õigust.
In that regard, Mr Derouin and the French Government consider that the concept of ‘legislation laid down in accordance with these provisions’, contained in
Selles suhtes leiavad P. Derouin ja Prantsuse valitsus, et määruse nr 1408/71 artikli 14d lõike 1 väljend „kindlaks määratud
As the United Kingdom Government and the Commission have rightly maintained, it is settled caselaw that in the exercise of their powers, in particular in the matter of direct taxation, the Member States are required to observe Community law.
Nagu komisjon ja Ühendkuningriigi valitsus õigesti väitsid, tuleneb väljakujunenud kohtupraktikast, et liikmesriigid peavad neile otsese maksustamise osas jäetud pädevuse teostamisel järgima ühenduse õigust.
40As was stated in point 27 above, with regard to the prevention or avoidance of double taxation, irrespective of any relevant measure of unification or harmonisation within the Community context, Member States retain
40 Nagu eespool punktis 27 nimetatud, jääb topeltmaksustamise vältimise või kaotamise osas asjaomaste ühenduse ühtlustamis- või harmoneerimismeetmete puudumisel liikmesriikidele pädevus määrata vajadusel tulu maksustamise kriteeriumid kindlaks
41 — Point 84 of my Opinion in Columbus Container Services.
41 — Minu ettepaneku punkt 84 eespool viidatud kohtuasjas Columbus Container Services.
40 — See, in particular, Case C-279/93 Schumacker [1995] ECR I-225, paragraph 21; Case C-264/96 ICI [1998] ECR I-4695, paragraph 19; Case C-35/98 Verkooijen [2000] ECR I-4071, paragraph 32; and Case C-55/00 Gottardo [2002] ECR I-413, paragraph 32.
40 — Vt eelkõige 14. veebruari 1995. aasta otsus kohtuasjas C-279/93: Schumacker (EKL 1995, lk I-225, punkt 21); 16. juuli 1998. aasta otsus kohtuasjas C-264/96: ICI (EKL 1998, lk I-4695, punkt 19); 6. juuni 2000. aasta otsus kohtuasjas C-35/98: Verkooijen (EKL 2000, lk I-4071, punkt 32) ja 15. jaanuari 2002. aasta otsus kohtuasjas C-55/00: Gottardo (EKL 2002, lk I-413, punkt 32).
42 — See in particular Case C-385/00 De Groot [2002] ECR I-11819, paragraphs 93 and 94, and Case C-290/04 FKP Scorpio Konzertproduktionen [2006] ECR I-9461, paragraph 55.
42 — Vt eelkõige 12. detsembri 2002. aasta otsus kohtuasjas C-385/00: De Groot (EKL 2002, lk I-11819, punktid 93 ja 94) ja 3. oktoobri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-290/04: FKP Scorpio Konzertproduktionen (EKL 2006, lk I-9461, punkt 55).
DEROUIN were covered by the concept of ‘legislation laid down’ used in Article 14d(1) of that regulation.
DEROUIN vältimise lepingu sätted määruse nr 1408/71 materiaalsesse kohaldamisalasse, ei tulene sellest siiski, et need sätted kuuluvad nimetatud määruse artikli 14d lõikes 1 osutatud „kindlaks määratud õigusaktide” mõiste alla.
Article 14d(1) of Regulation No 1408/71, refers to all the legislation of the competent Member State, including, where appropriate and in the present case, the Double Taxation Convention introduced into French domestic law.
õigusaktid” viitab pädeva liikmesriigi kõikidele õigusnormidele, sealhulgas vajadusel ja antud juhul topeltmaksustamise vältimise lepingule, mis on üle võetud Prantsuse siseriiklikusse õigusesse.
Consequently, the French Republic does no more than apply its own legislation in accordance with the mechanism for resolving conflicts of social security law provided for by the relevant provisions of Regulation No 1408/71.
Järelikult Prantsusmaa ainult kohaldab oma õigusakte, vastavalt määruse nr 1408/71 asjaomaste sätetega ette nähtud konfliktinormide mehhanismile.
According to Article 1(j) of Regulation No 1408/71, which defines the term ‘legislation’ for the purposes of implementing that regulation, it means ‘in respect of each Member State statutes, regulations and other provisions and all other implementing measures, present or future, relating to the branches and schemes of social security covered by Article 4 (1) and (2) or those special non-contributory benefits covered by Article 4 (2a)’.
Vastavalt määruse nr 1408/71 artikli 1 punktile j, milles määratletakse selles määruses kasutatav „õigusakti” mõiste, kuuluvad selle mõiste alla „liikmesriigi seadused, määrused ja muud õigusaktid ning kõik muud rakendusmeetmed, nii praegu kehtivad kui ka tulevased, mis on seotud artikli 4 lõigetes 1 ja 2 loetletud sotsiaalkindlustusliikide ja -skeemidega või artikli 4 lõikes 2a käsitletud mitteosamakseliste erihüvitistega”.
That definition does not therefore mention international conventions in the field of social security 43 or, a fortiori, the provisions of other international conventions which, depending on circumstances, may fall within the substantive scope of Regulation No 1408/71.
Selles ei nimetata seega rahvusvahelisi sotsiaalkindlustusalaseid lepinguid 43 ega hoopiski mitte teiste rahvus- vaheliste lepingute sätteid, mis võiksid olenevalt olukorrast kuuluda määruse nr 1408/71 materiaalsesse kohaldamisalasse.
This argument fails to convince, for it loses sight of the fact that Regulation No 1408/71 merely designates the social security legislation applicable to employed and selfemployed persons within the European Community who are in a given transborder situation and does not therefore refer to national legislation as a whole, which includes inter alia national employment law and tax laws.
See arvamus ei ole veenev, sest selles ei arvestata, et määruses nr 1408/71 nimetatakse vaid sotsiaalkindlustusalaseid õigusakte, mis on kohaldatavad ühenduse töötajatele ja füüsilisest isikust ettevõtjatele, kes tegutsevad konkreetselt piiriüleses olukorras, ning selles ei viidata seega kõigile siseriiklikele õigusnormidele, nagu näiteks siseriiklik tööõigus või maksuõigusnormid.
Under Article 14d(1) of Regulation No 1408/71, and as the URSSAF considered, the designated social security legislation implementing that provision must base the assessment of contributions falling within the scope of that regulation on the total income from selfemployment by a person in the situation covered by Article 14a(2) of that regulation.
Vastavalt määruse nr 1408/71 artikli 14d lõikele 1 ja nagu leidis Urssaf, tuleb selle sätte rakendamiseks kindlaks määratud sotsiaalkindlustusalases õigusaktis võtta kõnesoleva määruse kohaldamisalasse kuuluvate sissemaksete arvutamisel maksubaasiks kõik selle määruse artikli 14a lõikega 2 reguleeritavas olukorras oleva füüsilisest isikust ettevõtja kutsetegevusest saadavad tulud.
However, as the URSSAF and the Commission have aptly pointed out, social security conventions concluded between two or more Member States and the provisions of any convention which, regardless of the fact that it does not formally govern the area of social security, falls within the scope of Regulation No 1408/71, form the subject of specific provisions of that regulation, that is to say, Articles 6 to 8 thereof.
Seevastu, nagu asjakohaselt märkisid komisjon ja Urssaf, kehtivad kahe või mitme liikmesriigi vahel sõlmitud sotsiaalkindlus-
43 — Case C-23/92 paragraph 15).
43 — 2. augusti 1993. aasta otsus kohtuasjas C-23/92: Grana-Novoa (EKL 1993, lk I-4505, punkt 15).
Even if one were to accept the Commission’s argument, which does in fact have merit, that the provisions of the Double Taxation Convention at issue fall within the substantive scope of Regulation No 1408/71, it would still not mean that those provisions
Isegi kui nõustuda teesiga, mida pooldab muide õigustatult komisjon ja mille kohaselt kuuluvad kõnesolevad topeltmaksustamise
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-103/06 where the workers in question have exercised their right to freedom of movement by one or other of those dates. 44
KOHTUJURIST MENGOZZI ETTEPANEK — KOHTUASI C-103/06 tuslepingutele ja kõigile selliste lepingute sätetele, mis kuuluvad määruse nr 1408/71 kohaldamisalasse vaatamata asjaolule, et need lepingud ei reguleeri ametlikult sotsiaalkindlustuse valdkonda, kõnesoleva määruse erisätted, nimelt selle artiklid 6–8.
However, the principle set out in Article 6 of Regulation No 1408/71 is unaffected and remains consistent with the provisions of the EC Treaty when the workers have exercised their right to freedom of movement after the entry into force of that regulation, or at a time when the bilateral social security convention has already been replaced by that regulation, even where the application of that convention would have placed the insured persons in a more favourable position. 45
Seevastu ei mõjuta määruse nr 1408/71 artiklis 6 ette nähtud põhimõtet ja on EÜ asutamislepingu sätetega kooskõlas, kui töötaja kasutas oma õigust vabale liikumisele pärast nimetatud määruse jõustumist ehk ajal, kui see määrus oli kahepoolse sotsiaalkindlustuskonventsiooni juba asendanud, ka juhul, kui nimetatud konventsiooni kohaldamine oleks olnud kindlustatu jaoks soodsam. 45