natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On the teaching–learning process, two approaches are often considered: educational models, which relate to the direct acquisition of knowledge and skills, and psychological models, which draw from the theory of attitude.
Haridussüsteemidel on võime muuta inimese suhtumist, tutvustades talle uusi ideid ja käsitlusi ning andes õpilasele sotsiaalseid ja analüütilisi oskusi, mis võimaldavad elus ettetulevaid valikuid ratsionaalselt hinnata.
Behaviour is one of the parameters with a direct relation to individual energy consumption.
Esimese sammuna annavad nad energiaga seotud teadmisi ja oskusi.
Less directly related are energy policy (including taxation) and technology availability as these relate to pricing and income respectively.
Niisugune tugev seos teadmiste omandamise ja harjumusi muuta suutvate meetmete vahel on laialt tunnustatud, ehkki kõik uurimused seda ei kinnita.
In general, educational systems for energy awareness establish a number of different stages.
Käitumisviis on üks parameetreid, mis on otseselt seotud üksikisiku energiatarbimisega.
In a first step they provide knowledge and skills about energy. This in turn encourages the young person to form their own opinions about energy.
Energia tarbimise harjumus kujuneb mitme teguri põhjal, millest olulisimad on suhtumine, sissetulek ja energia hind.
This strong relationship between acquiring knowledge and taking action that can change behaviour is widely acknowledged – although not supported by all studies.
Kaudsemalt on nendega seotud energiapoliitika (sealhulgas maksustamine) ja tehnoloogia kättesaadavus, seondudes vastavalt hinna ja sissetulekuga.
It is advisable that energy education processes also be supported by psychological methodologies that can motivate children in a social context.
Energiahariduse protsesse on soovitatav toetada ka psühholoogiliste meetoditega, mis võivad lapsi sotsiaalses kontekstis motiveerida.
In particular the methodology known as‘project-based learning’, where the children analyse the situation, search for answers and provide solutions, has great merit.
Eriti tulemuslik on metoodika, mida tuntakse„projektipõhise õppena”. Selle puhul analüüsivad lapsed olukorda, otsivad vastuseid ja pakuvad lahendusi.
Traditionally, governments have sought to change behaviour through imposing higher energy prices, taxes or compulsory introduction of new technologies.
Tavaliselt on valitsused püüdnud tarbimisharjumusi muuta kõrgema energiahinna, maksude või uute tehnoloogiate kohustusliku juurutamisega.
However, lasting changes in behaviour will only occur when individuals are persuaded of the merits, rather than simply through external factors.
Siiski leiavad püsivad muutused tarbimisharjumustes aset vaid siis, kui inimest õnnestub veenda nende eelistes – väliste tegurite rakendamisest ei piisa.
One example is the reduction in fuel consumption following the oil crisis, when prices rose.
Üheks näiteks on naftakriisi järgne kütusetarbimise vähenemine, mil hinnad tõusid.
Once prices fell again, however, consumption rose, showing that changes in behaviour were purely a result of the higher prices.
Kui hinnad taas langesid, siis tarbimine kasvas, näidates, et käitumismuutus tulenes lihtsalt kõrgenenud hindadest.
So, changing behaviour requires the introduction of new values – which reach all levels of society.
Niisiis on käitumise muutmiseks tarvis juurutada uusi väärtusi, mis jõuavad kõigi ühiskonnakihtideni.
Clearly education can influence attitude in order to change behaviour; it can also inform individuals about energy policy and technology which feeds into behavioural change.
On selge, et haridusega saab mõjutada hoiakuid ja sealtkaudu tarbimisharjumusi, samuti annab see inimestele teavet energiapoliitika ja -tehnoloogia kohta, ajendades kokkuvõttes harjumusi muutma.
The psychological method entitled‘commitment pedagogy’has also demonstrated its practical value, especially when use of the methodology was preceded by good preparation.
Oma praktilist väärtust on tõestanud ka psühholoogiline meetod„kohustusega sidumise pedagoogika”, eriti kui metoodikale eelneb hea ettevalmistus.
Again, the main thrust of this process is to encourage individuals to take responsibility and ownership of the subjects, and thus change their behaviour ‘by themselves’and internalise the values underlying the project.
Jällegi on selle protsessi peamiseks tõukejõuks ärgitada inimesi neil teemadel vastutust ja juhtimist enda kätte võtma, muutma ise oma käitumist ja võtma omaks projekti propageeritavad väärtused.
This research-led action involved 11 primary schools and was aimed at promoting ecologically aware behaviour in children aged between nine and ten years old.
See uurimistööst kantud ettevõtmine haaras 11 algkooli eesmärgiga õpetada 9–10aastastele lastele keskkonnateadlikke käitumisviise.
The sort of behaviour being promoted was, for example, taking a shower rather than a bath, not letting the water run whilst brushing your teeth, etc.
Propageeriti näiteks selliseid harjumusi nagu dušš vanniskäigu asemel, jooksva vee kinnikeeramine hammaste pesemise ajal jne.
The exercise was undertaken during the 2002–03 school year and involved 700 children with 28 teachers specifically trained for the project in the ‘pedagogy of engagement’.
Ettevõtmine tehti teoks 2002/03. õppeaastal ning sellesse oli kaasatud 700 last ja 28 õpetajat, kes läbisid projekti tarbeks spetsiaalse„kaasahaaramise pedagoogika” koolituse.
The aim was also to engage, via their children, with families and make them more aware of energy saving, such as shutting down televisions rather than leaving them on standby.
Eesmärk oli laste kaudu kaasa haarata ka nende perekonnad, et tutvustada neile energia säästmise võimalusi, näiteks televiisori väljalülitamist ooterežiimi asemel.
General increases in awareness of energy efficiency and protection of the environment were observed following the project.
Projekti järel täheldati energiatõhusust ja keskkonnakaitset puudutava teadlikkuse üldist tõusu.
An excellent example of this approach is a project developed in the framework of the Altener programme, an EU-funded initiative for the promotion of renewable energy sources.
Antud lähenemisviisi suurepärane näide on projekt, mis töötati välja meetme Altener raames (Euroopa Liidu rahastatud algatus taastuvate energiaallikate propageerimiseks).
The project was called‘Force for energy by children’(see case study ‘Child power!’) and was undertaken in nine European regions, including the Provence-Alpes-Côte d’Azur region in France, where the team was led by Professor R.-V. Joule.
Projekt„Laste mõjuvõim energia teenistuses”(„Force for Energy by Children“, vt juhtumiuuringut„Võim lastele!”) viidi läbi üheksas Euroopa piirkonnas, kaasa arvatud Provence-Alpes-Côte d’Azuri piirkond Prantsusmaal, kus töörühma juhtis professor R.-V. Joule.
Prof. Joule describes the key to success as:‘proper communication – not just ensuring that“who says what, to whom, and via which channel”is in the process, but also there must be a clear indication of what the individual can do’. Further details of Joule’s thinking can be found in his paper ‘Des intentions aux actes citoyens’ (3).
Professor Joule kirjeldab edu saladust järgnevalt:„Protsess hõlmab korralikku teabevahetust: mitte lihtsalt, kes, mida, kellele ja millise kanali kaudu ütleb, vaid näidates, mida inimene ise teha saab.”Täpsemalt võib Joule’i mõtteviisi kohta lugeda tema artiklist„Des intentions aux actes citoyens” (3).
Humour – a useful tool
Huumor – kasulik vahend
Evaluation of the project showed positive persuasive effects and behavioural change, she believes, and was ‘more cost-effective using television as a medium, due to the vastly increased audience, than using traditional educational channels alone’.
Projekti hindamine osutas veenvatele positiivsetele tagajärgedele ja käitumismuutustele ning tema arvates oli„tänu märksa suuremale auditooriumile televisiooni kasutamine meediakanalina tulemuslikum traditsiooniliste hariduskanalite kasutamisest.”
Another useful tool in the teaching and learning process that can help change behaviour is humour.
Teiseks kasulikuks abivahendiks, mis võib aidata õpetamiseõppimise protsessis käitumist muuta, on huumor.
In Norway, humour is an important basis for the national concept‘The rainmakers’ that builds on broad experience from work with schools and television carried out on behalf of the national energy agency, Enova SF.
Huumor kannab Norra riiklikku kontseptsiooni„Vihmameistrid“, mis tugineb riikliku energiaameti Enova SF poolt koolides ja televisioonis tehtud tööst saadud laialdastele kogemustele.
The successful Norwegian concept was to engage children on their own ground, using competitions and games and teamwork to find answers and not to make a direct play at education but ‘insinuate’ learning by doing.
Norra edukas kontseptsioon seisnes laste kaasahaaramises neile omases valdkonnas, kasutades vastuste leidmiseks võistlusi, mänge ja meeskonnatööd ning„varjates“ õppimist tegevuse abil.
A broad range of activities was undertaken, including school and club events, as well as on the Web and energy features in television programmes – including‘The energy challenge’, a TV series in the‘reality TV’genre.
Korraldati kõikvõimalikke ettevõtmisi: kooli- ja klubiüritusi, veebiüritusi ja energiateemalisi telesaateid, näiteks tõsielužanrisse kuuluv telesari „Energiaväljakutse” („Energy Challenge“).
Later‘The rainmakers’ concept was created – including all these elements and more – constituting a holistic approach and a brand name reaching children through national TV, events, Internet and material produced and distributed to all primary schools in Norway.
Hiljem loodi kõiki neid ja teisigi elemente sisaldav„Vihmameistrite” terviklik käsitlus ning firmamärk, püüdes jõuda lasteni riigitelevisiooni, ürituste, interneti ning kõigis Norra põhikoolides levitatavate materjalide kaudu.
Liv Lindseth, the coordinator of this national concept on behalf of Enova SF, concludes that,‘the project had a positive impact on children’s lives by using appropriate humour, interactivity and engagement’.
Selle riikliku kontseptsiooni Enova SFi poolne koordinaator Liv Lindseth tegi järelduse, et„teemakohase huumori, interaktiivsuse ja kaasahaaramisega tõi projekt laste ellu positiivseid muutusi.”
CHILD POWER!
VÕIM LASTELE!
The‘Force for energy by children’(FEE) project brought together nine energy agencies across eight countries during 2002/03.
Projekt„Laste mõjuvõim energia teenistuses”(FEE) tõi 2002/03. aastal kokku üheksa energiaametit kaheksast riigist.
This international effort was supported by the Altener programme, and was designed to raise awareness of renewable energy and rational use of energy with school children aged 10 to 14.
Seda rahvusvahelist püüdlust toetas programm Altener ja selle eesmärk oli tutvustada 10–14aastastele koolilastele taastuvat energiat ja energia ratsionaalset kasutamist.
The project enabled schools to make energy a specific topic for study throughout an academic year.
Projekt andis koolidele võimaluse teha energiast spetsiaalne õppeaine, mida käsitleti kogu õppeaasta jooksul.
Support material included exercise books and documentation, energy newsletters and a website (Rexnet) allowing schools from different countries to exchange information.
Õppematerjalideks olid töövihikud ja dokumendid, energiateemalised teabebülletäänid ja veebisait (Rexnet), võimaldades teabevahetust eri riikide koolide vahel.
The school work was project-based and involved an initial information phase, then a series of visits and exercises that allowed the students to form opinions, and finally the production of a public exhibition.
Õppetöö oli projektipõhine ja koosnes algsest teabejärgust, sellele järgnes rida õppekäike ja harjutusi, mis võimaldasid õpilastel arvamusi kujundada, ning lõpuks korraldati avalik näitus.
Exercises included home and school energy audits.
Kätt harjutati näiteks kodu ja kooli energiaauditite kallal.
The countries involved in FEE were Belgium, France, Greece, Italy, Portugal, Sweden and the UK, with a total of 100 schools.
FEE projektis osalesid sellised riigid nagu Belgia, Prantsusmaa, Kreeka, Itaalia, Portugal, Rootsi ja Ühendkuningriik kokku 100 kooliga.
Different countries laid slightly different emphasis on parts of the project framework, but all reported similar levels of success and a number of countries have continued this type of initiative.
Eri riikide rõhuasetus projekti osadele erines pisut, kuid kõik edastasid tulemuslikkuse kohta sarnaseid andmeid ning mitmed riigid on sarnast algatust ka edaspidi kasutanud.
In Belgium, the Brussels Energy Agency now runs a FEE project on a permanent basis supported by the local, regional and national governments.
Brüsseli energiaamet Belgias korraldab projekti FEE nüüd pidevalt, seda toetab kohalik, piirkondlik ja riiklik võim.
An important part of the project was the wider community involvement that it encouraged.
Tähtsa osana kannustas projekt kogukondade laiemat kaasamist.
The children clearly took responsibility for energy awareness and influenced families and friends.
Lapsed võtsid energiateadlikkust silmanähtavalt täie tõsidusega ning mõjutasid peret ja sõpru.
Energy education is cost effective ective and consultants was approximately USD 20 million, with approximately USD 140 million per year going towards project financing. financing.
Energiaharidus on tulemuslik personalikulude ja konsultatsioonide katmiseks ligikaudu 20 miljonit USA dollarit, kusjuures projekti rahastamiseks oli aastas ette nähtud ligikaudu 140 miljonit USA dollarit.
The use of energy education is at term the most cost-effective method to save energy and promote energy efficiency.
Energiaharidus on kõige tulemuslikum meetod energia säästmiseks ja energiatõhususe tõstmiseks.
Numerous studies from around the world reinforce this observation: two examples are given here.
Seda tähelepanekut kinnitavad kogu maailmas tehtud arvukad uurimused – siinkohal on toodud kaks näidet.
The Brazilian government established a national electricity conservation programme (Procel) in 1985.
Brasiilia valitsus käivitas 1985. aastal elektri säästmise programmi (Procel).
Procel funded energy-effi ciency projects carried out by state and local utilities, state agencies, private companies, universities and research institutes.
Procel rahastas energiatõhususe projekte, mille läbiviijaiks olid riik ja kohalikud kommunaalettevõtted, riigiasutused, eraettevõtted, ülikoolid ja uurimisinstituudid.
As of 1998, Procel’s core budget for grants, staff
1998. aastal oli Proceli baaseelarve toetuste,
Procel estimates that its cumulative activities resulted in approximately 5.3 terawatt-hours per year (TWh/yr) of savings in 1998 – equivalent to 1.8 % of total electricity use in Brazil.
Proceli hinnangul oli kokkuhoid 1998. aastal kogu tegevuse tagajärjel ligikaudu 5,3 teravatt-tundi (TWh), mis moodustab 1,8% kogu Brasiilia elektritarbimisest.
In addition, Procel took credit for approximately 1.4 TWh of additional power production due to power plant improvements that year.
Lisaks oli Proceli teene, et tänu elektrijaamade täiustamisele toodeti tol aastal ligikaudu 1,4 TWh lisaelektrit.
The electricity savings and additional generation enabled utilities to avoid constructing approximately 1 560 megawatts (MW) of new capacity, meaning approximately USD 3.1 billion of investment in new power plants and transmission and distribution facilities was avoided.
Tänu elektri kokkuhoiule ja täiendavale tootmisele õnnestus kommunaalettevõtetel vältida uue umbes 1560megavatise (MW) mahuga tootmisvõimsuse rajamist, mis tähendanuks umbes 3,1 miljardi USA dollari investeerimist uutesse elektrijaamadesse ning ülekande- ja jaotussüsteemidesse.
Investments 1999
Kokkuhoitud energia Investeeringud 1999
(GWh/year)
(GWh aastas)
Educational
Haridus
Training Industrial Public illumination Public buildings Losses Residential Commercial
Koolitus Tööstus Tänavavalgustus Ühiskondlikud hooned Kaod Eluasemed Kaubandussfäär
Many issues cut across these areas, and as part of its regular survey of air quality the institute has costed a range of actions which would reduce energy consumption and hence reduce CO emissions.
Paljud teemad läbivad neid valdkondi ning õhukvaliteedi regulaarse seire raames on instituut rahastanud rida ettevõtmisi, mis võiksid vähendada energiatarbimist ja seeläbi CO heiteid.
Their figures for Brussels
Brüsselile edastatud näitajatest ilmneb,
In 1999 Procel did an extensive analysis of its budget and activities, which showed that educational and training activities were considerably more cost-effective than any other initiatives – and more than two orders of magnitude ahead of general marketing techniques (see Table 1).
1999. aastal viis Procel läbi oma eelarve ja tegevuse põhjaliku analüüsi, millest ilmnes, et haridus- ja koolitustegevus oli tunduvalt tulemuslikum igasugustest muudest algatustest, edestades üldisi propageerimisvahendeid enam kui kahe suurusjärgu võrra (vt tabelit 1).
Belgium residential heating – which requires no investment – could reduce residential energy consumption by almost 3 %.
4) mis ei nõua mingeid investeeringuid, võib vähendada eluasemete energiatarbimist peaaegu 3% võrra.
In comparison to other actions, such as installing insulation or replacing boilers with newer, more efficient models, the cost–benefit ratio of changing behaviour is exceptional.
Võrreldes muude võtetega, näiteks soojustuse paigaldamise või boilerite väljavahetamisega uute, mõjusamate mudelite vastu on tarbimisharjumuste muutmisel erakordselt hea kulude-tulude suhe.
Two examples showing the wide reach of relatively inexpensive but effective communication/education initiatives are described in the case studies‘RES education shines in Spain’ and ‘The Italian job’.
Juhtumiuuringud„Hispaania taastuvaid energiaallikaid käsitlev koolitus” ja „Itaalia projekt”kirjeldavad suhteliselt odavate, kuid tõhusate teavitus- ja haridusalgatuste haardeulatust.
The Brussels Institute for Environmental Management (IBGE-BIM) (4) is the environmental and energy watchdog for the Brussels Capital Region with just under 1 million inhabitants.
piirkonnas järelevalvet keskkonna- ja energiaküsimustes.
IBGE-BIM acts as spokesperson for the people of Brussels on all matters relating to their living environment, and from a regulatory standpoint acts as a research, planning, advisory and information body.
IBGE-BIM on Brüsseli elanike hääletoru kõigis nende elukeskkonnaga seotud küsimustes ning toimib seadusandlikust vaatenurgast uurimis-, planeerimis-, nõuandva ja teavitamisorganina.
It also issues various permits and acts as a supervisory and control agency.
Samuti väljastab instituut mitmesuguseid lubasid ning tegutseb seire- ja kontrolliasutusena.
It has authority in Brussels in the areas of waste, air quality, noise, parks and forests, water, soil and energy.
Brüsselis on tal sõnaõigus jäätmete, õhukvaliteedi, müra, parkide ja metsade, vee, pinnase ning energia valdkonnas.
RES EDUCATION SHINES IN SPAIN
HISPAANIA TAASTUVAID ENERGIAALLIKAID KÄSITLEV KOOLITUS
The Agenex Energy Agency from the Extremadura region of south-western Spain created the‘Renewable energy resources at school’project as part of a campaign to promote its work and establish collaborative networks in the region.
Edela-Hispaanias asuva Extremadura piirkonna energiaamet Agenex koostas projekti„Taastuvad energiavarud koolis”, kujutades endast osa kampaaniast töö propageerimiseks ja piirkonnas koostöövõrgustike loomiseks.
The project visited 10 schools and reached almost 1 000 pupils.
2003. aasta esimesel poolel läbiviidud projekt oli suunatud 10–17aastastele põhi- ja keskkooliõpilastele.
The presentations were designed to complement the educational programme, in particular science lessons, and were adaptable depending on the age of the students. During the lectures, students were able to get‘hands-on’ with various solar-energy materials, and all participants were given an information leaflet to share with family and friends.
Eesmärk oli äratada noortes inimestes kujutlusvõimet ja huvi, tutvustades neile taastuvat energiat, energiatõhusust, energiakokkuhoiu hetkeolukorda, ühiskonna ees seisvaid energiaprobleeme ja optimistlikku tulevikunägemust.
Each participating school also received a catalogue outlining the results of the‘Renewable energy for Europe campaign for take-off’.
Algatust toetasid Badajozi ja Cáceresi provintside kohalikud asutused.
The intention was to capture the imagination and interest of young people by presenting them with an outlook on the current status of renewable energy, efficiency and energy saving, the energy challenges faced by society and an optimistic vision of the future.
Ettekanded pidid täiendama haridusprogrammi, eriti reaalainete osas, ning neid oli võimalik kohandada eri vanuses õpilastele. Loengute käigus oli õpilastel võimalus tutvuda mitmesuguste päikeseenergia materjalidega ning kõikidele osalejatele anti teabevoldik, et uusi teadmisi ka perekonna ja sõpradega jagada.
The initiative was supported by the local authorities in Badajoz and Cáceres provinces.
Samuti sai iga osalev kool kataloogi, milles oli põhijoontes välja toodud stardikampaania„Taastuv energia Euroopale”tulemused. tulemused.
Agenex’s work showed that schools in the region were lacking information on renewable energies.
Agenexi töö näitas, et piirkonna koolidel napib teavet taastuva energia kohta.
However, many schools are willing to integrate energy studies into their educational programmes and show interest in installing renewable energy demonstrations.
Samas soovivad paljud koolid energiateemat oma õppeprogrammi kaasata ning ilmutavad huvi taastuva energia mudelite ülesseadmise vastu.
This low-cost project is easily repeatable.
Vähekulukaks osutunud projekti on kerge korrata.
THE ITALIAN JOB
ITAALIA PROJEKT
The ‘Energy at school’project was initiated in 2002 in the Ancona region of Italy, to bring a package of lessons to secondary schools in the region.
Itaalias Ancona piirkonnas käivitati 2002. aastal projekt „Energia koolis”, et viia piirkonna keskkoolides sisse rida õppetunde.
The chosen mode of operation was to train three communicators to deliver a well-researched presentation with a variety of supporting documentation and audiovisual aids.
Õpilastele ja õpetajatele koostati reklaamvoldikud energiakokkuhoiu ja taastuva energia kohta ning muidki õppe- ja reklaammaterjale.
‘Take-away’ leafl ets on energy saving and renewable energy, together with other teaching and promotional materials, were made available for students and teachers.
Kohalik energiaamet Agenzia per il Risparmio Energetico di Ancona korraldas kolmele lektorile kolmepäevase koolitussessiooni, projekt käivitati koostöös kohalike võimudega ja väljapaistvate kohalike energiaettevõtete rahalisel toel.
The 2002 project involved around 700 students and 50 teachers in 32 class lessons and 11 visits by students to a local wind turbine power plant.
2002. aasta projekti oli kaasatud umbes 700 õpilast ja 50 õpetajat, läbi viidi 32 klassitundi ja 11 õpilasekskursiooni kohalikku tuuleturbiiniga elektrijaama.
The presentations at school were designed to be of 90 minutes’duration, but in many schools they were extended due to the enthusiastic questioning of both students and teachers.
Ettekanded koolides olid planeeritud 90 minuti pikkustena, kuid paljudes koolides venisid need pikemaks, sest nii õpilased kui õpetajad esitasid innukalt küsimusi.
The project was fully evaluated using separate questionnaires for students and teachers and a number of improvements identified in terms of organisational issues and supporting materials.
Projekti hinnati õpilastele ja õpetajatele koostatud eraldi küsimustike alusel igakülgselt ning selgitati välja mitmeid võimalusi selle korralduse ja abimaterjalide täiustamiseks.
The impact of the project in Ancona’s schools was considerable and very positive.
Projekti mõju Ancona koolides oli arvestatav ja väga positiivne.
The project has since been repeated on an annual basis.
Sellest saadik on projekti igal aastal korratud.
Different players and roles
Erinevad osatäitjad ja rollid
There are many different players in the energy education arena with different key roles.
Energiahariduse valdkonnas on mitmesuguseid osalisi, kes täidavad erinevaid võtmerolle.