natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Finally, the national court should be reminded that the objective of the legislation cannot be circumvented by the splitting of projects and that failure to take account of their cumulative effect must not mean in practice that they all escape the obligation to carry out an assessment when, taken together, they are likely to have significant effects on the environment within the meaning of Article 2(1) of Directive 85/337 (see, to that effect, Case C-392/96 Commission v Ireland [1999] ECR I-5901, paragraph 76).
Viimasena tuleb eelotsusetaotluse esitanud kohtule meelde tuletada, et regulatsiooni eesmärgist ei tohi mööda hiilida projektide osadeks jaotamise kaudu ja et nende kumulatiivse mõjuga arvestamata jätmise praktilise tulemusena ei või nad jääda hindamiskohustusest täielikult kõrvale, samas kui tervikuna võivad nad keskkonda oluliselt mõjutada direktiivi 85/337 artikli 2 lõike 1 tähenduses (vt selle kohta 21. septembri 1999. aasta otsus kohtuasjas C-392/96: komisjon vs. Iirimaa, EKL 1999, lk I-5901, punkt 76).
Consequently, the answer to the first question must be that, while an agreement such as the one at issue in the main proceedings is not a project within the meaning of Directive 85/337, it is for the national court to determine, on the basis of the applicable national legislation, whether such an agreement constitutes a development consent within the meaning of Article 1(2) of Directive 85/337.
Esimesele küsimusele tuleb järelikult vastata, et kuivõrd niisugune kokkulepe, nagu on vaidluse all põhikohtuasjas, ei ole „projekt” direktiivi 85/337 tähenduses, peab eelotsusetaotluse esitanud kohus kohaldatava siseriikliku õiguse alusel kindlaks tegema, kas selline kokkulepe kujutab endast tegevusluba direktiivi 85/337 artikli 1 lõike 2 tähenduses.
It is necessary, in that context, to consider whether that consent forms part of a procedure carried out in several stages involving a principal decision and implementing decisions and whether account is to be taken of the cumulative effect of several projects whose impact on the environment must be assessed globally.
Neil asjaoludel tuleb uurida, kas see tegevusluba on osa mitmeetapilisest menetlusest, mis koosneb ühest peamisest otsusest ja rakendusotsustest, ning kas tuleb arvestada kumulatiivse mõjuga, mida avaldavad erinevad projektid, mille mõju keskkonnale tuleb hinnata tervikuna.
By its second question the national court asks, in essence, whether works relating to the infrastructure of an existing airport whose runway is already more than 2 100 metres in length fall with the scope of point 12 of Annex II, read in conjunction with point 7 of Annex I, to Directive 85/337, in its original version.
Teise küsimusega küsib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt seda, kas infrastruktuuri ehitustööd juba valmis ehitatud lennuväljal, mille maandumisrada on juba pikem kui 2100 meetrit, kuuluvad direktiivi 85/337 algse redaktsiooni II lisa punkti 12 kohaldamisalasse koosmõjus I lisa punktiga 7.
Pursuant to point 12 of Annex II in the version prior to Directive 97/11, ‘modifications to development projects included in Annex I’ constitute projects subject to Article 4(2).
II lisa punkti 12 kohaselt redaktsioonis, mis kehtis enne direktiivi 97/11, kuuluvad artikli 4 lõike 2 kohaldamisalasse „I lisaga hõlmatud arendusprojektide muudatused”.
Point 7 of Annex I refers to the ‘construction … of airports … with a basic runway length of 2 100 m or more’.
I lisa punkt 7 nimetab aga „vähemalt 2100 m peamaandumisrajaga lennuväljade ehitam[ist]”.
Société de développement et de promotion de l’aéroport de Liège-Bierset, TNT Express Worldwide and the Kingdom of Belgium submit that it necessarily follows from that wording that only modifications to the ‘construction’ of an airport with a runway length of 2 100 metres or more are covered and not modifications to an existing airport.
Belgia Kuningriik, Société de développement et de promotion de l’aéroport de Liège-Bierset ja T.N.T. Express Worldwide väidavad, et sellest redaktsioonist järeldub otseselt, et mõeldud on üksnes muudatusi vähemalt 2100 m peamaandumisrajaga lennuväljade „ehitamisel”, aga mitte juba olemasoleva lennuvälja muutmist.
The Court has frequently pointed out, however, that the scope of Directive 85/337 is wide and its purpose very broad (see, to that effect, Case C-72/95 Kraaijeveld and Others [1996] ECR I-5403, paragraph 31, and Case C-435/97 WWF and Others [1999] ECR I-5613, paragraph 40).
Euroopa Kohus on siiski mitmel korral märkinud, et direktiivi 85/337 kohaldamisala on ulatuslik ja eesmärk väga lai (vt selle kohta 24. oktoobri 1996. aasta otsus kohtuasjas C-72/95: Kraaijeveld jt, EKL 1996, lk I-5403, punkt 31, ja 16. septembri 1999. aasta otsus kohtuasjas C-435/97: WWF jt, EKL 1999, lk I-5613, punkt 40).
It would be contrary to the very objective of Directive 85/337 to exclude works to improve or extend the infrastructure of an existing airport from the scope of Annex II on the ground that Annex I covers the ‘construction of airports’ and not ‘airports’ as such.
Direktiivi 85/337 eesmärgiga oleks seega vastuolus, kui juba valmis ehitatud lennuvälja infrastruktuuri parendamise või laiendamise tööd jäetaks välja selle II lisa kohaldamisalast põhjendusega, et direktiivi 85/337 I lisas on nimetatud „lennuväljade ehitamist”, mitte „lennuvälju”.
Such an interpretation would indeed allow all works to modify a pre-existing airport, regardless of their extent, to fall outside the obligations resulting from Directive 85/337 and would, in that regard, thus deprive Annex II to Directive 85/337 of all effect.
Niisugune tõlgendus võimaldaks direktiivist 85/337 tulenevaid kohustusi vältida igasuguste olemasoleval lennuväljal tehtavate ümberehitustööde puhul nende ulatusest hoolimata ning seega kaotaks direktiivi 85/337 II lisa selles küsimuses igasuguse mõtte.
Consequently, point 12 of Annex II, read in conjunction with point 7 of Annex I, must be regarded as also encompassing works to modify an existing airport.
Järelikult hõlmab II lisa punkt 12 koosmõjus I lisa punktiga 7 ka juba valmis ehitatud lennuvälja ümberehitustöid.
That interpretation is in no way called into question by the fact that Directive 97/11 has replaced point 12 of Annex II to Directive 85/337 with a new point 13, which expressly designates ‘any change or extension of projects listed in Annex I or Annex II, already authorised, executed or in the process of being executed …’ as a project subject to Article 4(2) of Directive 85/337, as amended by Directive 97/11, whereas point 12 of Annex II merely referred to ‘modifications to development projects included in Annex I. The new wording adopted by Directive 97/11, the fourth recital in the preamble to which makes reference to experience acquired in environmental impact assessment and stresses the need to introduce provisions designed to clarify, supplement and improve the rules on the assessment procedure, merely sets out with greater clarity the meaning to be given here to the original wording of Directive 85/337.
Seda tõlgendust ei muuda asjaolu, et direktiiv 97/11 asendas direktiivi 85/337 II lisa punkti 12 uue punktiga 13, mis nimetab direktiiviga 97/11 muudetud direktiivi 85/337 artikli 4 lõikega 2 hõlmatud projektina sõnaselgelt „[j]uba loa saanud või valminud või käimasolevate I või II lisas loetletud tööde muutmi[st] või laiendami[st] […]”, samas kui II lisa punkt 12 piirdus „I lisaga hõlmatud arendusprojektide muudatus[tega]”. Direktiiviga 97/11 vastu võetud uus redaktsioon, mille põhjendus 4 rõhutab keskkonnamõju hindamisel omandatud kogemusi ning vajadust kehtestada sätted, mis selgitaksid, täiendaksid ja parandaksid menetlust reguleerivaid eeskirju, üksnes sõnastab selgemalt direktiivi 85/337 algse redaktsiooni kohaldamisala selles küsimuses.
The Community legislature’s amendment cannot, therefore, warrant an a contrario interpretation of the directive in its original version.
Ühenduse seadusandja sekkumisest ei või seega tuletada direktiivi algredaktsiooni a contrario tõlgendust.
In addition, the fact that the works at issue in the main proceedings do not concern the length of the runway is not relevant to the question whether they fall within the scope of point 12 of Annex II to Directive 85/337.
Sellest järeldub, et kõiki töid, mis puudutavad lennuvälja ehitisi, seadmeid ja varustust, tuleb lugeda lennuvälja puudutavateks töödeks.
It follows that all works relating to the buildings, installations or equipment of an airport must be considered to be works relating to the airport as such. For the application of point 12 of Annex II, read in conjunction with point 7 of Annex I, to Directive 85/337, that means that works to modify an airport with a runway length
Direktiivi 85/337 II lisa punkti 12 kohaldamise seisukohast koosmõjus I lisa punktiga 7 tähendab see, et vähemalt 2100-meetrise maandumisrajaga lennuvälja ümberehitustööd ei ole seega mitte üksnes maandumisraja pikendamise tööd, vaid kõik tööd, mis puudutavad selle lennuvälja ehitisi, seadmeid ja varustust, kui neid võib oma laadi, mahu või tunnuste
Finally, it is appropriate to remind the national court that, although the second subparagraph of Article 4(2) of Directive 85/337 confers on Member States a measure of discretion to specify certain types of projects which will be subject to an assessment or to establish the criteria and/or thresholds applicable, the limits of that discretion are to be found in the obligation set out in Article 2(1) of the directive that projects likely, by virtue inter alia of their nature, size or location, to have significant effects on the environment are to be subject to an impact assessment (Kraaijeveld and Others, paragraph 50).
Viimasena tuleb eelotsusetaotluse esitanud kohtule meelde tuletada, et direktiivi 85/337 artikli 4 lõike 2 teine lõik annab küll liikmesriikidele hindamisruumi hinnatavate projektide liikide täpsustamiseks või kriteeriumide ja/või künniste kehtestamiseks, kuid sellel on oma piirid, mis tulenevad artikli 2 lõikes 1 sätestatud kohustusest hinnata kõigi muu hulgas oma laadi, mahu või asukoha tõttu keskkonda oluliselt mõjutada võivate projektide keskkonnamõju (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Kraaijeveld jt, punkt 50).
Thus, a Member State which establishes criteria and/or thresholds taking account only of the size of projects, without also taking their nature and location into consideration, would exceed the limits of its discretion under Articles 2(1) and 4(2) of Directive 85/337.
Seega väljub liikmesriik, kes kehtestab kriteeriumid ja/või künnised, mis lähtuvad üksnes projektide mahust, arvestamata nende laadi või asukohta, talle direktiivi 85/337 artikli 2 lõikega 1 ja artikli 4 lõikega 2 antud hindamisruumi piiridest.
The answer to the second question must therefore be that point 12 of Annex II, read in conjunction with point 7 of Annex I, to Directive 85/337, in their original version,
Järelikult tuleb teisele küsimusele vastata, et direktiivi 85/337 algse redaktsiooni II lisa punktis 12 koosmõjus I lisa punktiga 7 on silmas peetud ka ümberehitustöid, mida tehakse olemasoleva lennuvälja infrastruktuuris maandumisrada pikendamata,
ABRAHAM AND OTHERS also encompasses works to modify the infrastructure of an existing airport, without extension of the runway, where they may be regarded, in particular because of their nature, extent and characteristics, as a modification of the airport itself.
ABRAHAM JT kui neid võib oma laadi, mahu või tunnuste poolest pidada lennuvälja enda ümberehituseks.
The third question
Kolmas küsimus
By its third question the national court asks, in essence, whether the competent authorities have an obligation to take account of the projected increase in the activity of an airport in determining whether a project covered by point 12 of Annex II to Directive 85/337 must be made subject to an assessment of its impact on the environment.
Kolmanda küsimusega küsib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt seda, kas pädevatel ametiasutustel on kohustus võtta arvesse lennuvälja tegevuse kavandatavat intensiivistumist, et teha kindlaks, kas direktiivi 85/337 II lisa punktis 12 nimetatud projekti puhul tuleb läbi viia keskkonnamõju hindamine.
As stated in paragraph 32 of this judgment, the Court has frequently pointed out that the scope of Directive 85/337 is wide and its purpose very broad.
Euroopa Kohus on mitmel korral meelde tuletanud, nagu on märgitud ka käesoleva kohtuotsuse punktis 32, et direktiivi 85/337 kohaldamisala on ulatuslik ja selle eesmärk väga lai.
In addition, although the second subparagraph of Article 4(2) of Directive 85/337 confers on Member States a measure of discretion to specify certain types of projects which will be subject to an assessment or to establish the criteria and/or thresholds applicable, the limits of that discretion are to be found in the obligation set out in Article 2(1) that projects likely, by virtue inter alia of their nature, size or location, to have significant effects on the environment are to be subject to an impact assessment.
Peale selle annab direktiivi 85/337 artikli 4 lõike 2 teine lõik küll liikmesriikidele hindamisruumi teatavate hinnatavate projektide liikide täpsustamiseks või kriteeriumide ja/või künniste kehtestamiseks, kuid sellel on oma piirid, mis tulenevad artikli 2 lõikes 1 sätestatud kohustusest hinnata kõigi selliste projektide keskkonnamõju, mis võivad keskkonda oluliselt mõjutada muu hulgas oma laadi, mahu või asukoha tõttu.
In that regard, Directive 85/337 seeks an overall assessment of the environmental impact of projects or of their modification.
Direktiivis 85/337 on seega keskendutud projektide või nende muudatuste mõju terviklikule hindamisele.
It would be simplistic and contrary to that approach to take account, when assessing the environmental impact of a project or of its modification, only of the direct effects of the works envisaged themselves, and not of the environmental impact liable to result from the use and exploitation of the end product of those works.
Oleks liialt lihtsustav ja selle lähenemisega vastuolus, kui projekti või selle muudatuse keskkonnamõju hindamisel arvestataks üksnes kavandatavate tööde otseste mõjudega, võtmata arvesse keskkonnamõjusid, mida võivad avaldada nende tööde tulemuste kasutamine ja käitamine.
Moreover, the list laid down in Article 3 of Directive 85/337 of the factors to be taken into account, such as the effect of the project on human beings, fauna and flora, soil, water, air or the cultural heritage, shows, in itself, that the environmental impact whose assessment Directive 85/337 is designed to enable is not only the impact of the works envisaged but also, and above all, the impact of the project to be carried out.
Ühtlasi kinnitab ka direktiivi 85/337 artiklis 3 esitatud loetelu keskonnamõju hindamisel arvesse võetavatest teguritest, nagu projekti mõju inimestele, loomadele, taimedele, pinnasele, veele, õhule või kultuuripärandile, et keskkonnamõju, mille hindamise võimaldamisele direktiiv 85/337 on suunatud, ei ole üksnes kavandatavate tööde mõju, vaid eelkõige ka teostatava projekti mõju.
The Court has thus held, in relation to a project to double an existing railway track, that a project of that kind can have a significant effect on the environment within the meaning of Directive 85/337, since it is likely to produce, inter alia, significant noise effects (Case C-227/01 Commission v Spain [2004] ECR I-8253, paragraph 49).
Euroopa Kohus on nii leidnud juba olemasoleva raudtee kaherööpmeliseks muutmise kohta, et seda laadi projektil võib olla keskkonnale oluline mõju direktiivi 85/337 tähenduses, kuna see võib tekitada muu hulgas märkimisväärset müra (16. septembri 2004. aasta otsus kohtuasjas C-227/01: komisjon vs. Hispaania, EKL 2004, lk I-8253, punkt 49).
In that case, the significant noise effects were brought about not by the works involved in doubling the railway track but by the foreseeable increase in rail traffic permitted precisely by the works involved in doubling the track.
Selle kohtuotsuse aluseks olevas asjas ei tekitanud märkimisväärset müra mitte raudtee kaherööpmeliseks muutmise tööd, vaid raudteeliikluse oodatav sagenemine, mida võimaldasid just need raudtee kaherööpmeliseks muutmise tööd.
The same must apply to a project, such as the one in dispute in the main proceedings, which seeks to enable an increase in the activity of an airport and, consequently, in the intensity of air traffic.
Sama peab kehtima ka niisuguse projekti puhul, mis on vaidluse all põhikohtuasjas ja mille eesmärk on võimaldada lennuvälja tegevuse laiendamist ja sellest tulenevalt lennuliikluse intensiivistumist.
Therefore, the answer to the third question must be that the competent authorities have to take account of the projected increase in the activity of an airport when examining the environmental effect of modifications made to its infrastructure with a view to accommodating that increase in activity.
Kolmandale küsimusele tuleb seega vastata, et pädevatel ametiasutustel on kohustus võtta arvesse lennuvälja tegevuse kavandatavat intensiivistumist, kui nad hindavad lisategevuse võimaldamiseks lennuvälja infrastruktuuris tehtavate muudatuste mõju keskkonnale.
While an agreement such as the one at issue in the main proceedings is not a project within the meaning of Council Directive 85/337/EEC of 27 June 1985 on the assessment of the effects of certain public and private projects on the environment, it is for the national court to determine, on the basis of the applicable national legislation, whether such an agreement constitutes a development consent within the meaning of Article 1(2) of Directive 85/337.
Kuivõrd niisugune kokkulepe, nagu on vaidluse all põhikohtuasjas, ei ole „projekt” nõukogu 27. juuni 1985. aasta direktiivi 85/337/EMÜ teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta tähenduses, peab eelotsusetaotluse esitanud kohus kohaldatava siseriikliku õiguse alusel kindlaks tegema, kas selline kokkulepe kujutab endast tegevusluba direktiivi 85/337 artikli 1 lõike 2 tähenduses.
Point 12 of Annex II, read in conjunction with point 7 of Annex I, to Directive 85/337, in their original version, also encompasses works to modify the infrastructure of an existing airport, without extension of the runway, where they may be regarded, in particular because of their nature, extent and char-
Direktiivi 85/337 algse redaktsiooni II lisa punktis 12 koosmõjus I lisa punktiga 7 on silmas peetud ka ümberehitustöid, mida tehakse olemasoleva lennuvälja infrastruktuuris maandumisrada pikendamata, kui neid võib oma laadi, mahu või tunnuste poolest pidada lennuvälja enda ümberehituseks.
The competent authorities have to take account of the projected increase in the activity of an airport when examining the environmental effect of modifications made to its infrastructure with a view to accommodating that increase in activity.
Pädevatel ametiasutustel on kohustus võtta arvesse lennuvälja tegevuse kavandatavat intensiivistumist, kui nad hindavad lisategevuse võimaldamiseks lennuvälja infrastruktuuris tehtavate ümberehituste mõju keskkonnale.
Part 1
1. köide
Case C-70/06: Commission of the European Communities v Portuguese Republic (Failure of a Member State to fulfil obligations — Judgment of the Court establishing the failure of a Member State to fulfil its obligations — Non-compliance — Financial penalty) . . . . . . . . . . . . . . . .
Kohtuasi C-70/06: Euroopa Ühenduste Komisjon versus Portugali Vabariik (Liikmesriigi kohustuste rikkumine – Liikmesriigi kohustuste rikkumist tuvastav Euroopa Kohtu otsus – Täitmata jätmine – Rahaline karistus) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Opinion of Advocate General Mazák delivered on 9 October 2007 . . . .
Kohtujurist J. Mazáki ettepanek, esitatud 9. oktoobril 2007 . . . . . . . .
Judgment of the Court (First Chamber), 10 January 2008 . . . . . . . . .
Euroopa Kohtu otsus (esimene koda), 10. jaanuar 2008 . . . . . . . . . .
Case C-152/05: Commission of the European Communities v Federal Republic of Germany (Failure of a Member State to fulfil obligations — Articles 18 EC, 39 EC and 43 EC — National legislation — Conditions for the grant of a subsidy for the construction or purchase of a dwelling for personal occupation — Dwelling required to be situated in the territory of the Member State concerned) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Kohtuasi C-152/05: Euroopa Ühenduste Komisjon versus Saksamaa Liitvabariik (Liikmesriigi kohustuste rikkumine – EÜ artiklid 18, 39 ja 43 – Siseriiklikud õigusnormid – Isikliku eluaseme ehitamise või omandamise toetuse andmise tingimused – Eluaseme asumine asjaomase liikmesriigi territooriumil) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Opinion of Advocate General Bot delivered on 28 June 2007 . . . . . . .
Kohtujurist Y. Bot’ ettepanek, esitatud 28. juunil 2007 . . . . . . . . . . .
Judgment of the Court (Second Chamber), 17 January 2008 . . . . . . . .
Euroopa Kohtu otsus (teine koda), 17. jaanuar 2008 . . . . . . . . . . . .
Joined Cases C-37/06 and C-58/06: Viamex Agrar Handels GmbH and Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK) v Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Regulation (EC) No 615/98 — Directive 91/628/EEC — Export refunds — Protection of bovine animals during transport — Payment of export refunds for bovine animals subject to compliance with Directive 91/628/EEC — Principle of proportionality — Forfeiture of export refunds) (Reference for a preliminary ruling from the Finanzgericht Hamburg)
Liidetud kohtuasjad C-37/06 ja C-58/06: Viamex Agrar Handels GmbH ja Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK) versus Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Määrus (EÜ) nr 615/98 – Direktiiv 91/628/EMÜ – Eksporditoetused – Veiste kaitse vedamise ajal – Veiste eksporditoetuste maksmise sõltumine direktiivi 91/628/EMÜ sätete järgimisest – Proportsionaalsuse põhimõte – Eksporditoetuse õiguse kaotamine) (eelotsusetaotlus, mille on esitanud Finanzgericht Hamburg) . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Opinion of Advocate General Mengozzi delivered on 13 September 2007 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Kohtujurist P. Mengozzi ettepanek, esitatud 13. septembril 2007 . . . . .
Judgment of the Court (Third Chamber), 17 January 2008 . . . . . . . .
Euroopa Kohtu otsus (kolmas koda), 17. jaanuar 2008 . . . . . . . . . . .
Case C-246/06: Josefa Velasco Navarro v Fondo de Garantía Salarial (Fogasa) (Social policy — Protection of workers in the event of insolvency of their employer — Directive 80/987/EEC amended by Direct- ive 2002/74/EC — Direct effect — Compensation for unfair dismissal agreed under a judicial conciliation settlement — Payment guaranteed by the guarantee institution — Payment conditional upon the adoption of a judicial decision) (Reference for a preliminary ruling from the Juzgado de lo Social Único de Algeciras) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Kohtuasi C-246/06: Josefa Velasco Navarro versus Fondo de Garantía Salarial (Fogasa) (Sotsiaalpoliitika – Töötajate kaitse tööandja maksejõuetuse korral – Direktiiv 80/987/EMÜ, muudetud direktiiviga 2002/74/EÜ – Vahetu õigusmõju – Kohtulikus lepitusmenetluses kokku lepitud hüvitis ebaseadusliku vallandamise eest – Garantiiasutuste poolt tagatud väljamaksed – Väljamaksmine kohtuotsuse alusel) (eelotsusetaotlus, mille on esitanud Juzgado de lo Social Único de Algeciras) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Judgment of the Court (Fourth Chamber), 17 January 2008 . . . . . . . .
Euroopa Kohtu otsus (neljas koda), 17. jaanuar 2008 . . . . . . . . . . . .