natgillin/translations-raw huggingface dataset:
During its meeting on 2 December 2004, the Council of Ministers for Justice and Home Affairs invited Eurojust to evaluate its experience relating to the nature and extent of the judicial powers of its National Members, and to report to the Council by mid-2005.
Oma 2. detsembri 2004. aasta nõupidamisel kutsus justiits- ja siseministrite nõukogu Eurojusti üles hindama oma liikmesriikide liikmete õiguslike volituste olemuse ja ulatusega seotud kogemusi ning sellest nõukogule 2005. aasta keskpaigaks aru andma.
The Council asked for the report to include, where necessary, recommendations for possible improvements.
Nõukogu palus, et aruanne sisaldaks vajaduse korral soovitusi olukorra võimalikuks parandamiseks.
The question of Members’ powers is central to Eurojust’s casework and so we welcomed the opportunity to address and comment upon this important question.
Liikmete volituste küsimus on Eurojusti tegevuses kriminaalasjades kesksel kohal ning seega tervitasime võimalust seda tähtsat küsimust käsitleda ja kommenteerida.
The College made an analysis and evaluation of the powers in relation to Article 9(3) of the Eurojust Decision, but also taking into consideration the powers needed for the performance of the tasks mentioned in Article 6.
Kolleegium analüüsis ja hindas volitusi seoses Eurojusti moodustamise otsuse artikli 9 lõikega 3, võttes aga samuti arvesse artiklis 6 mainitud ülesannete täitmiseks vajalikke volitusi.
In the answer sent to the Council in July 2005, the College acknowledged the obvious potential criticism that an evaluation of this nature is unscientific and subjective and that it can only reflect the experience gained by National Members under the powers as they currently stand.
Nõukogule juulis 2005 saadetud vastuses tunnistas kolleegium ilmset potentsiaalset kriitikat, et sedalaadi hindamine ei ole teaduslik, vaid subjektiivne ning et see võib peegeldada ainult liikmesriikide liikmete praeguste volituste põhjal saadud kogemust.
Furthermore it is very likely that if National Members had more powers, more information and more cases would be referred to them.
Lisaks sellele on väga tõenäoline, et kui liikmesriikide liikmetel oleksid suuremad volitused, edastataks neile rohkem teavet ja rohkem kriminaalasju.
This in itself would require further powers to execute these cases satisfactorily.
See iseenesest nõuaks rohkem volitusi selliste kriminaalasjade rahuldavaks lahendamiseks.
Members are highly experienced prosecutors and judges with good, efficient and effective networks and contacts in their home jurisdictions.
Selline analüüs võib samuti kajastada asjaolu, et paljud liikmesriikide liikmed on suurte kogemustega prokurörid ja kohtunikud, kellel on oma kohalikus jurisdiktsioonis head, tõhusad ja efektiivsed sidemed ja kontaktid.
By virtue of this fact, their need for powers, which less experienced National Members might require in order to operate effectively, will be less obvious.
Seetõttu on nende puhul vajadus volituste järele, mida võivad tulemuslikuks tegutsemiseks vajada väiksemate kogemustega liikmesriikide liikmed, vähem ilmne.
Even taking that into consideration, a significant number of National Members pointed out powers that they believe should be granted to all National Members.
Isegi seda silmas pidades viitas märkimisväärne arv liikmesriikide liikmeid volitustele, mis nende meelest tuleks anda kõigile liikmesriikide liikmetele.
Granting these powers would help to ensure a baseline of common consistency, allowing the National Members to work together on an equal footing, and for them and their national counterparts to have equal expectations and hence the capacity to facilitate co-ordinated action and to support judicial cooperation with a level of certainty.
Nende volituste andmine aitaks tagada ühtse järjepidevuse, võimaldades liikmesriikide liikmetel teha võrdsel alusel koostööd, ning nende ja nende liikmesriikides tegutsevate kolleegide võrdsed ootused ning seega võimaluse soodustada kooskõlastatud tegevust ja toetada kindlalt koostööd õigusküsimustes.
Among these basic common powers would be the powers to:
Niisuguste peamiste ühiste volituste hulgas oleksid järgmised volitused:
• Issue requests for mutual legal assistance;
• väljastada vastastikuse õigusabi taotlusi;
• Execute requests for mutual legal assistance;
• täita vastastikuse õigusabi taotlusi;
• Act as central authorities in relation to foreign judicial authorities;
• tegutseda välismaiste õigusasutuste suhtes keskasutusena;
• Decide upon rather than only recommend steps of mutual assistance, investigations and prosecutions;
• teha otsuseid vastastikuse abi, uurimiste ja vastutuselevõtmise kohta, mitte neid ainult soovitada;
• Decide upon and authorise controlled deliveries in urgent cases; and
• teha kiireloomulistel juhtudel otsuseid kontrollsaadetiste kohta ja neid lubada ning
• Decide upon other investigative steps (e.g., interception of telecommunications and undercover operations) in urgent cases.
• teha kiireloomulistel juhtudel otsuseid muude uurimistoimingute kohta (nt sidevahendite pealtkuulamine ja salajased operatsioonid).
It may seem something of a paradox that even though the National Members have experienced few problems because of a lack of judicial powers, we still believe that more powers are needed.
Võib tunduda mõnevõrra paradoksaalne, et isegi kui liikmesriikide liikmetel on olnud õiguslike volituste puudumise tõttu ainult üksikuid probleeme, usume siiski, et on vaja suuremaid volitusi.
However, this is not the case.
Kuid nii see ei ole.
As mentioned above an evaluation of this nature will only reflect the experience we have gained with the powers as they currently stand.
Nagu eespool mainitud, kajastab selline hinnang kõigest praeguste volituste põhjal saadud kogemusi.
It may well be that further powers will strengthen the role of Eurojust, bringing in more case referrals and information concerning serious crime to Eurojust for assistance through cooperation and co- ordination between the Member States, and so again make stronger powers necessary.
Võib vabalt olla nii, et täiendavad volitused tugevdavad Eurojusti rolli, kasvatades Eurojustile kriminaalasjades saadetud taotluste arvu ja teabe hulka, mida Eurojustile edastatakse, saamaks raskete kuritegude puhul liikmesriikidevahelise koostöö ja kooskõlastamise kaudu abi, ning seega suurendavad taas vajadust ulatuslikumate volituste järele.
CASEWORK
KRIMINAALASJADES
Comments on Casework Statistics
Märkused statistiliste andmete kohta seoses tegevusega kriminaalasjades
In 2005 the College registered 588 cases, including two cases transformed from national cases to College cases.
2005. aastal registreeris kolleegium 588 kriminaalasja, sealhulgas kaks kriminaalasja, mis olid liikmesriigi tasandilt antud üle kolleegiumi pädevusse.
This represents an increase of 54% compared to the number of cases handled in 2004.
See tähendab 2004. aastal käsitletud kriminaalasjade arvuga võrreldes 54% kasvu.
This increase is shared by most of the Member States where Eurojust is now becoming increasingly well known and well used.
Selline tõus on aset leidnud enamikus liikmesriikides, kus Eurojusti nüüd üha paremini tuntakse ja tema abi rohkem kasutatakse.
Although a good deal of work must still be done, it seems that the national authorities are becoming more aware and confident about the real and potential added value resulting from Eurojust’s involvement.
Kuigi endiselt on teha veel palju tööd, tundub, et liikmesriikide ametiasutused saavad üha paremini teadlikuks Eurojusti osalemisega kaasnevast tegelikust ja potentsiaalsest lisandväärtusest ning usaldavad seda rohkem.
In order to avoid misunderstandings, we think that it is important to mention some significant issues.
Arusaamatuste vältimiseks leiame, et on oluline mainida mõningaid tähtsaid küsimusi.
When Eurojust refers to bilateral cases, it can, but does not always, mean that, at national level, the case involves only two countries.
Kahepoolsetele kriminaalasjadele viidates peab Eurojust silmas, et riigi tasandil võib kriminaalasi hõlmata ainult kaht riiki, kuigi see pole alati nii.
It means that the national authorities need to co-operate more closely or to co-ordinate their investigations or prosecution or to solve some problems with one country, but the case may concern a number of countries.
See tähendab, et liikmesriikide ametiasutused peavad tegema rohkem koostööd või kooskõlastama oma uurimisi või vastutuselevõtmist või lahendama probleeme ühe riigiga, kuid kriminaalasi võib puudutada mitut riiki.
Sometimes the case is extended later to one or more other countries.
Mõnikord laiendatakse kriminaalasja hilisemas etapis, kaasates veel ühe või mitu riiki.
Furthermore a bilateral case does not always equate to a simple case.
Peale selle ei pruugi kahepoolse kriminaalasja näol alati tegu olla lihtsa kriminaalasjaga.
Several National Members have mentioned that some of their bilateral cases are very complex and that Eurojust’s involvement has been very time-consuming and crucial for improving the cooperation or co- ordination of investigations and/or prosecution between the two countries – an effort far beyond what can be expected from the EJN contact points.
Mitmed liikmesriikide liikmed on maininud, et mõned nende kahepoolsed kriminaalasjad on väga keerulised ning et Eurojusti osalemine on olnud väga aeganõudev ja oluline kahe riigi vaheliste uurimiste ja/või vastutuselevõtmise alase koostöö või kooskõlastamise parandamiseks – see on märksa suurem ettevõtmine, kui EJNi kontaktisikutelt võib eeldada.
Finally the added value of Eurojust’s efforts is significant in bilateral cases, sometimes even more than in multilateral cases.
Lõppkokkuvõttes on Eurojusti jõupingutuste lisandväärtus kahepoolsetes kriminaalasjades märkimisväärne, ületades mõnikord isegi mitmepoolsetes kriminaalasjades saavutatut.
It is the reason or need for Eurojust’s involvement, rather than the bi– or multilateral nature of requests, which should be taken into consideration. In some cases,
Arvesse tuleks võtta Eurojusti osalemise põhjust või vajadust selle järele, mitte aga seda, kas taotlused on kahe- või mitmepoolsed.
Eurojust is the last hope for prosecutors to obtain the international cooperation they need.
Mõnikord on Eurojust vajaliku rahvusvahelise koostöö puhul prokuröride viimane lootus.
The comments concerning the two requests from the College under Article 7 are both good illustrations of this point.
Seda illustreerivad hästi kolleegiumi kaht artiklile 7 vastavat taotlust käsitlevad kommentaarid.
For example, the hugely complex Prestige case mainly concerns Spain and France.
Näiteks puudutab äärmiselt keeruline Prestige’i kriminaalasi peamiselt Hispaaniat ja
Following the trend in the number of cases registered, the number of coordination meetings also increased by more than 40%.
Koos registreeritud kriminaalasjade arvuga suurenes ka koordineerimisnõupidamiste arv rohkem kui 40%.
The 73 coordination meetings organised or supported by
Eurojusti korraldatud või tema toetusel toimunud 73 koordineerimisn
relating to practical support for the meetings.
õupidamist leidsid aset meie ruumides (55) või liikmesriikides (18).
Most of these coordination meetings (42) involved between 3 and 14 countries.
Enamik neist koordineerimisnõupidamistest (42) puudutas
Cases concerned were mainly drug trafficking (22), fraud and/or money laundering (20), terrorism (10) and trafficking in human beings (9).
3–14 riiki. Kriminaalasjad käsitlesid peamiselt narkokaubandust (22), pettusi ja/või rahapesu
Other bodies, such as OLAF and Europol, and non-EU Member States, were involved in 13 coordination meetings.
Teised organid nagu OLAF ja Europol ning EL-välised liikmesriigid osalesid 13 koordineerimisnõupidamisel.
Each Member State has been represented in at least one coordination meeting.
Iga liikmesriik on olnud esindatud vähemalt ühel koordineerimisnõupidamisel.
In many of these meetings, operational aspects include the formulation of a specific action plan with the execution of co-ordinated measures, e.g., searches and seizures of evidence and arrests.
Paljudel neist nõupidamistest hõlmavad operatiivküsimused konkreetsete tegevuskavade koostamist kooskõlastatud menetlustoimingute, nt läbiotsimiste ja tõendite arestimise ning vahistamise kasutamisega.
This constitutes important added value and allows national authorities to be more ambitious in dealing with international aspects of their cases. Requests for co-ordination, based on Article
See annab olulist lisandväärtust ja võimaldab liikmesriikide ametiasutustel toimida oma kriminaalasjade rahvusvahelistes aspektides ambitsioonikamalt.
6(c) of the Eurojust Decision, are not systematically followed by coordination meetings. In 99 cases, coordination was requested from the start; 14 of these cases also required the National
Eurojusti otsuse artikli 6 lõikel c põhinevatele koordineerimistaotlustele ei järgne süstemaatiliselt koordineerimisnõupidamisi.
Member to ensure the transmission of one or more letters of request in accordance with Article
99 kriminaalasja puhul taotleti kooskõlastust kohe alguses; neist 14 kriminaalasjaga seoses oli samuti vaja, et liikmesriigi liige tagaks ühe või mitme õigusabitaotluse edastamise vastavalt Eurojusti otsuse artikli 6 lõikele g.
Members have been requested on this basis in 58 cases.
Selle viimase küsimuse puhul on oluline märkida, et liikmesriikide liikmetelt on sellel alusel abi palutud 58 kriminaalasjas.
In our opinion, this figure also reflects an increased level of trust between Eurojust and national authorities.
Meie arvates peegeldab see arv ka Eurojusti ja liikmesriikide ametiasutuste vahel kasvanud usaldust.
Criminal activities dealt with by Eurojust follow a similar pattern as in previous years.
Eurojustis käsitletud kuritegude jaotus sarnaneb eelmiste aastate omaga.
Drug trafficking and fraud cases still represent the highest percentage of criminal activities referred to Eurojust.
Narkokaubanduse ja pettustega seotud kriminaalasjade osakaal on Eurojustile suunatud kuritegude seas endiselt kõige kõrgem.
However percentages are not very relevant data concerning criminal activities.
Kuid protsendid ei ole kuritegude puhul kõige kohasemad andmed. 2005.
Eurojust registered 36 different types of criminal activities in 2005 and it is difficult to report about each of them.
aastal registreeris Eurojust 36 eri liiki kuritegusid ja kõiki neid eraldi on raske kirjeldada.
However, we would like to highlight that, in general, referrals for all types of criminal activities have increased, sometimes significantly.
Kuid sooviksime siiski rõhutada, et üldiselt on igat liiki kriminaalasjades saadetud taotluste arv kasvanud, mõnikord suisa märgatavalt.
For example, there were 19 trafficking in human beings cases in 2004 and 33 cases in 2005.
Näiteks 2004. aastal käsitleti 19 inimkaubandusega seotud kriminaalasja ja 2005. aastal oli neid 33.
It should be highlighted that in many cases there are subsidiary offences beside the main offence.
Tuleb märkida, et paljud kriminaalasjad hõlmavad lisaks peamisele õiguserikkumisele ka teisi õiguserikkumisi.
These statistics reflect only our work on cases registered about specific crimes referred to Eurojust.
See statistika kajastab ainult meie tööd kriminaalasjadega, mis on registreeritud seoses konkreetsete kuritegudega, mille kohta on Eurojustile taotlus saadetud.
In addition National Members make significant contributions to their national authorities, for example by analysing and solving legal issues, providing advice on the handling of requests for assistance or helping iron out general problems between authorities in the
Lisaks sellele annavad liikmesriikide liikmed olulise panuse oma riikide ametiasutuste töösse, näiteks analüüsides ja lahendades õigusküsimusi, andes nõu abitaotluste käitlemise kohta või aidates leevendada üldisi probleeme piiriülese koostööga tegelevate liikmesriikide ametiasutuste vahel.
Member States involved in crossborder co-operation. We will continue working to improve our statistics to provide greater detail about the full extent of National Members’ involvement in judicial cooperation in Europe.
Jätkame tööd statistika täiustamise alal, et anda üksikasjalikum ülevaade liikmesriikide liikmete õigusalasesse koostöösse kaasamise täielikust ulatusest Euroopas.
We hope that the statistics and tables on the following three pages (Figures 1 – 5) and comments as well as case illustrations will contribute to a better understanding of College casework.
Loodame, et statistika ja tabelid kolmel järgmisel lehel (joonised 1–5) ning kommentaarid ja illustreerivad kriminaalasjad aitavad kolleegiumi tegevust kriminaalasjades paremini mõista.
Figure 1: Coordination meetings
Joonist 1: Koordineerimisnõupidamised
Figure 2: Cases Evolution 2002-2005
Joonist 2: Kriminaalasjade arv 2002–2005
Figure 3: Requesting countries
Joonist 3: Taotlevad riigid
Figure 4: Requested countries
Joonist 4: Taotlusi saanud riigid
VA documents rug tr
Ma k su pettused
Crime agpublic good including fr
Elu-, isiku- või isikuv
Article 7 of the Eurojust Decision
Eurojusti moodustamise otsuse artikkel 7
In 2005 the College acted under the provisions of Article 7(a) for the first time.
2005. aastal tegutses kolleegium esimest korda artikli 7 lõike a sätete alusel.
There were two such actions for different purposes.
Selliseid juhtumeid oli kaks ja nende eesmärgid olid erinevad.
7(a)(i), to undertake an investigation and, if appropriate, a prosecution concerning a fraud case, due to the fact that the UK, the other country involved, was not in a position to establish jurisdiction in order to prosecute in this case.
Esimesel juhul nõudis kolleegium, et Hispaania ametiasutused alustaksid vastavalt artikli 7 lõike a punktile i uurimist ning – kui see on vajalik – vastutuselevõtmist seoses pettusega seetõttu, et Ühendkuningriik kui teine asjaga seotud riik ei saanud toimepanijaid selle kriminaalasja puhul vastutusele võtta, sest tal ei olnud jurisdiktsiooni.
In the second instance, in accordance with Article 7 (a)(ii), the College requested the French and
Teisel juhul nõudis kolleegium vastavalt artikli 7 lõike a punktile ii, et Prantsusmaa ja Hispaania pädevad kohtuorganid aktsepteeriksid Hispaania kohtuorganite paremat positsiooni Prestige’i õnnetusega seotud menetluste terviklikuks lahendamiseks.
Each of these requests included detailed reasoning, in particular the Prestige case.
Kõik need taotlused sisaldasid üksikasjalikku põhjendust, eelkõige Prestige’i kriminaalasja puhul.
Both took into consideration the situation of the victims and the possibility of them exercising their rights in a satisfactory manner.
Mõlemas võeti arvesse kannatanute olukorda ja nende võimalust oma õigusi rahuldaval viisil kasutada.
However the College considers that further cooperation will be needed between the countries involved in order to achieve the final goal.
Kolleegium leiab siiski, et lõppeesmärgi saavutamiseks peavad asjaomased riigid veel edaspidi koostööd tegema.
Eurojust has already offered to provide any additional support to the national authorities.
Eurojust on juba pakkunud nende riikide ametiasutustele täiendavat toetust.
Breaches of Time Limits in EAW Cases
Tähtaegade ületamine Euroopa vahistamismäärusega seotud kriminaalasjades
In relation to information provided last year, Eurojust has been notified of more breaches of time limits in EAW cases.
Seoses eelmisel aastal esitatud infoga on Eurojusti teavitatud uutest tähtaegade ületamise juhtudest Euroopa vahistamismäärusega seotud kriminaalasjades.
Nevertheless, we realise that such notifications are not yet systematic.
Sellest hoolimata mõistame, et sellised teated ei ole veel süstemaatiliseks muutunud.
Although National Members remind their national authorities about their responsibility, as stated in Article 17(7) of the Framework Decision of 13 June 2002, they experience great difficulty in receiving all the relevant information.
7 osutatud kohustust, on neil kogu asjaomase teabe kättesaamisega suuri raskusi.
We hope that next year all Member States will fulfil their obligation and that Eurojust will receive all the information required.
Loodame, et järgmisel aastal täidavad kõik liikmesriigid oma kohustuse ning et Eurojustini jõuab kogu vajalik teave.
Taking into account this last comment, the following statistics must be seen as incomplete.
Seda viimast kommentaari arvesse võttes tuleb järgmist statistikat vaadelda mittetäielikuna.
In 2005, 53 breaches of time limits were reported.
2005. aastal teatati tähtaegade ületamisest 53 korral.
Reasons were given in 44 cases:
Põhjendused esitati 44 juhul:
The main reasons given by the Member States referred to (a) proceeding adjourned due to pending procedure or sentence being served in the requested country – 13 cases; (b) appeals made by the defendants – 12 cases; and (c) additional information requested by the executing authority – 11 cases.
Liikmesriikide esitatud peamised põhjused olid seotud a) menetluse edasilükkamisega taotluse saanud riigis poolelioleva menetluse või kantava karistuse tõttu – 13 juhtu; b) kohtualuste esitatud apellatsioonikaebustega – 12 juhtu ning c) õigusabitaotlust täitva asutuse nõutava lisateabega
Moreover, in five cases, executing authorities were not able to surrender the suspects due to the fact that two suspects escaped, and three suspects failed to turn up for a hearing.
– 11 juhtu. Lisaks sellele ei saanud õigusabitaotlust täitvad asutused viiel juhul kahtlustatavaid välja anda seetõttu, et kaks kahtlustatavat põgenes ja kolm kahtlustatavat ei ilmunud kohtuistungile.
In both situations, national authorities issued arrest warrants.
Mõlemal korral väljastasid liikmesriigi ametiasutused vahistamismääruse.
It is interesting to note that additional information requested by the executing authority from the issuing authority falls into the following categories:
On huvitav märkida, et õigusabitaotlust täitva asutuse poolt õigusabitaotluse välja andnud asutuselt nõutav lisateave jaguneb järgmistesse kategooriatesse:
• Passage of time (3 cases)
• aegumise tõttu (3 juhtu);
• Chronology of events leading up to the issue of the EAW (1 case)
• Euroopa vahistamismääruse väljastamiseni viinud sündmuste kronoloogia (1 juht);
• Conduct described in the EAW (3 cases)
• Euroopa vahistamismääruses kirjeldatud käitumine (3 juhtu);
• Medical treatment (2 cases)
• ravi (2 juhtu).
Although Member States must report failures to meet EAW deadlines to Eurojust, we have no authority to gather data on the number of EAWs issued.
Ehkki liikmesriigid peavad Euroopa vahistamismääruse tähtaegade rikkumisest Eurojustile teatama, ei ole meil õigust koguda andmeid väljastatud Euroopa vahistamismääruste arvu kohta.
Over 2,500 EAWs were issued in 2005.
2005. aastal väljastati üle 2500 Euroopa vahistamismääruse.
Although a lower number than this will have been executed, we do not believe that in only 48 cases were the time limits for the process to return the fugitive exceeded.
Ehkki neid täideti vähem, ei saa me uskuda, et tagaotsitava tagasisaatmise protsessis ületati tähtaegu ainult 48 juhul.
However we are very disappointed that responses have been received from only seven Member States, rendering the value of any comparisons questionable.
Oleme siiski väga pettunud, et vastused on saabunud ainult seitsmest liikmesriigist, mis muudab võrdluste väärtuse küsitavaks.
Closer examination of the 31 UK cases shows that in over half the cases the delay was as a result of either fugitives absconding, or due to the conclusion of current criminal proceedings, or for fugitives to serve sentences in the UK.
Ühendkuningriigi 31 kriminaalasja lähem vaatlus näitab, et rohkem kui poolte kriminaalasjade puhul tulenes viivitus kas tagaotsitava kohtust kõrvalehoidumisest või käimasolevate kriminaalmenetluste lõpuleviimisest või tagaotsitavate karistuse kandmisest Ühendkuningriigis.
We hope that in future all Member States will provide full and detailed reports on the reasons why EAW deadlines have been breached.
Loodame, et edaspidi esitavad kõik liikmesriigid täieliku ja üksikasjaliku aruande põhjuste kohta, miks Euroopa vahistamismääruse tähtaegu on rikutud.
Terrorism Team and New Council Decision
Terrorismivastane töögrupp ja nõukogu uus otsus
The main aims of the Terrorism Team are to:
Terrorismivastase töögrupi põhieesmärgid on järgmised: