natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In that regard, it is apparent from Articles 1 and 31 of Law No 1150/1942, and from Articles 3 and 11 of Law No 10 of 28 January 1977 laying down rules on the suitability of land for development (norme in materia di edificabilità dei suoli) (GURI No 27 of 29 January 1977) as amended (‘Law No 10/1977’), that the holder of a permit may execute infrastructure works himself and offset the whole or part of the cost against the charges due.
Seaduse nr 1150/1942 artikleist 1 ja 31 ning 28. jaanuari 1977. aasta seaduse nr 10 maa hoonestamise kohta (norme in materia de edificabilità dei suoli, GURI nr 27, 29.1.1977; edaspidi „seadus nr 10/1977”) artikleist 3 ja 11 tuleneb selle kohta, et loa omanik võib infrastruktuuritööd ise teostada ning arvestada nendest täielikult või osaliselt maha maksmisele kuuluvad tasud.
In addition to public works contracts, Law No 109/1994 regulates certain public service contracts.
Lisaks ehitustööde riigihangetele reguleerib seadus nr 109/1994 ka teatud teenuste riigihankeid.
Thus, Article 17(12) of Law No 109/1994 authorises the awarding entities to award public service contracts for the design and supervision of works the estimated value of which is less than EUR 100 000, through the person responsible for the procedure, to persons referred to in Article 17(1)(d) to (g) who are trusted by the awarding entities, after verifying the professional experience and professional capacity of the persons selected and stating reasons for that choice.
Nii lubab selle seaduse artikli 17 lõige 12 tellijatel sõlmida niisuguseid teenuste hankelepinguid, mille ese on väiksema kui 100 000-eurose eeldatava maksumusega ehitustööde projekteerimine ja juhtimine, menetluse eest vastutava isiku kaudu selle artikli 17 lõike 1 punktides d–g nimetatud isikutega, keda nad usaldavad, veendudes eelnevalt nende ametialases kogemuses ja võimetes ning oma valikut põhjendades.
Under Article 27(2) of Law No 109/1994, if the contracting authorities cannot assume responsibility for the supervision of the works, they must entrust the supervision, in the following order, to other public authorities, to the project designer for the purposes of Article 17(4) of the Law, or to other persons selected pursuant to the procedures prescribed by national legislation transposing the relevant Community provisions.
Seaduse nr 109/1994 artikli 27 lõike 2 kohaselt annavad tellijad ehitustööde juhtimise, kui nad ise ei saa seda ülesannet endale võtta, üle kõigepealt kas muudele ametiasutustele või seejärel projekti eest vastutavale projekteerijale selle seaduse artikli 17 lõike 4 tähenduses või teistele isikutele, kes on välja valitud siseriiklike seaduste kohaselt, mis võtavad üle vastavat valdkonda reguleerivad ühenduse sätted.
Under Article 28(4) of Law No 109/1994, testing is to be entrusted to one, two or three highly qualified technicians expert in the particular field concerned, by reference to the type, complexity and value of the works.
Seaduse nr 109/1994 artikli 28 lõikest 4 tulenevalt antakse katsete teostamine lähtuvalt ehitustööde liigist, keerukusest ja maksumusest kas ühele, kahele või kolmele kõrgelt kvalifitseeritud spetsialistile.
The technicians are to be selected by the contracting authorities from their own organisations unless a lack of staff is established and certified by the person responsible for the procedure.
Need spetsialistid nimetab tellija enda töötajaskonnast, välja arvatud juhul, kui tellija tuvastab, et ükski nendest ei vasta esitatavatele nõudmistele.
Article 30(6a) of Law No 109/1994 offers the same possibility as regards inspection which is generally entrusted to the technical departments of the awarding entities or to the supervisory bodies referred to in Article 30(6a)(a).
Kõnesoleva seaduse artikli 30 lõige 6 bis annab sama võimaluse ka järelevalve jaoks, mida üldjuhul teostavad tellijate tehnilised teenistused või sama lõike punktis a nimetatud järelevalveorganid.
Furthermore, it is apparent from Article 188(1), (3), (8), (9), (11), (12) and (13) of DPR No 554/1999 that within 30 days from the completion of the works, or from the date of handing over of the works where testing is on-going, the awarding entity is to entrust the inspection of the works to its staff, by reference to the type, category, complexity and value of the works and on the basis of pre-established criteria.
Dekreedi nr 554/1999 artikli 188 lõigetest 1, 3, 8, 9, 11, 12 ja 13 selgub lisaks, et tellija teeb 30 päeva jooksul – arvestades ehitustööde lõpetamisest või juhul, kui katsed on pooleli, arvestades tööde üleandmise päevast – järelevalve ülesandeks oma töötajatele, lähtuvalt tööde tüübist, kategooriast, keerukusest ja maksumusest ning arvestades eelnevalt kindlaks määratud kriteeriume.
If the staff do not meet the requirements stipulated, external specialists included in lists drawn up by the Ministry of Public Works and by the regions and autonomous provinces are to be called upon.
Kui need töötajad ei vasta nõutud tingimustele, kasutatakse väliseksperte, kes on kantud riiklike ehitustööde ministeeriumis, regioonides ja autonoomsetes ringkondades koostatud nimekirjadesse.
In the absence of such lists, the awarding entities may, in their discretion, award the inspection of works to persons who possess, in any event, the requisite qualifications and satisfy the requisite conditions.
Niisuguste nimekirjade puudumisel võivad tellijad teha järelevalve omal äranägemisel ülesandeks isikutele, kellel on nõutavad omadused ja kes vastavad nõutud tingimustele.
Articles 37a to 37c of Law No 109/1994 govern the award of contracts for public works financed wholly or partly by private persons.
Seaduse nr 109/1994 artiklid 37 bis–37 quater käsitlevad selliste hankelepingute sõlmimist, mida rahastavad täielikult või osaliselt eraisikud.
Article 37a permits private persons to submit proposals for public works or works in the public interest to the awarding entities and to conclude the corresponding contracts providing for the financing and management of those works.
Selle seaduse artikkel 37 bis lubab eraisikutel esitada tellijatele ettepaneku ehitustööde või ühiskondlikult kasulike ehitustööde teostamiseks ja sõlmida vastavaid lepinguid, mis hõlmavad tööde rahastamist ja juhtimist.
Article 37b sets out the procedure for selecting the promoter.
Sama seaduse artikkel 37 ter kirjeldab arendaja valimise menetlust.
It provides that the contracting authorities are to evaluate the feasibility of the proposals submitted having regard to various aspects: construction, town planning, environment, quality
Selle kohaselt peavad tellijad hindama ettepanekute teostatavust lähtuvalt erinevatest aspektidest: ehitis, planeering, keskkond, projekti kvaliteet, funktsionaalsus, eesmärk, inimestele
COMMISSION v ITALY of the design, functionality, the use to which the works will be put, public access, the return, management and maintenance costs, the duration of the concession, timelimits for carrying out the works, the applicable charges and the method for updating them, the economic value of the plans, and the content of the draft agreement.
KOMISJON VS. ITAALIA avatus, tulusus, haldus- ja hoolduskulud, kontsessiooni kestus, kontsessiooniga seotud tööde tähtajad, kohaldatavad hinnad ja järelevalve viisid, kava majanduslik ja rahaline väärtus ning lepinguprojekti sisu.
The contracting authorities must establish that no factors exist which would preclude the proposals from being carried out and, after examining and comparing the latter and hearing representations from any promoters who so request, they are to indicate whether a proposal is in the public interest.
Tellijad peavad tagama, et nende ettepanekute elluviimisel ei oleks takistusi ning peavad pärast nende uurimist ja võrdlemist ning arendajate ärakuulamist otsustama, milline ettepanek on üldistes huvides.
In that case, under Article 37c of Law No 109/1994, a restricted procedure is opened in order to obtain two further offers.
Seaduse nr 109/1994 artikli 37 quater alusel rakendatakse niisuguses olukorras piiratud hankemenetlust, mille eesmärk on saavutada veel kahe pakkumise esitamine.
The concession is then awarded under a negotiated procedure in which the proposal of the promoter initially selected and the other offers are examined.
Kontsessioon antakse seejärel läbirääkimistega menetluse teel, mille käigus uuritakse algselt valitud arendaja ettepanekut ja neid kahte pakkumist.
During the course of the procedure, the promoter may adapt his proposal to the offer considered by the contracting authority to be the most suitable.
Arendaja võib selle menetluse käigus kohandada oma ettepanekut vastavalt sellele, mida tellija peab sobivaimaks.
If he does so he will be awarded the concession.
Kui ta seda teeb, siis antakse kontsessioon temale.
Prelitigation procedure
Kohtueelne menetlus
Having received complaints about the effects of Law No 109/1994 in its original version, the Commission monitored the procedure for the adoption of the draft law intended to amend it.
Kuna komisjon oli saanud kaebusi seaduse nr 109/1994 algversiooni mõju kohta, jälgis ta selle muutmise seaduse vastuvõtmise menetlust.
Following the adoption of Law No 166 of 1 August 2002 amending Law No 109/1994, the Commission sent a letter of formal notice to the Italian Republic on 19 December 2002 stating that, in its view, a number of provisions of Law No 109/1994 were still incompatible with Community law.
Pärast 1. augusti 2002. aasta seaduse nr 166 vastuvõtmist, millega muudeti seadust nr 109/1994, saatis komisjon 19. detsembril 2002 Itaalia Vabariigile märgukirja, milles ta andis teada, et talle näib endiselt, et mõned seaduse nr 109/1994 sätted on vastuolus ühenduse õigusega.
By letter of 26 June 2003, the Italian Republic agreed with most of the objections put forward by the Commission and informed it of its consequent intention to amend the legislation in force.
Itaalia Vabariik võttis 26. juuni 2003. aasta kirjas valdava osa komisjoni etteheidetest omaks ja andis talle teada oma kavatsusest muuta kohaldatavaid õigusakte.
However, as the Italian Republic failed to make the amendments indicated, on 15 October 2003 the Commission sent the Italian Republic a reasoned opinion calling on it to take the measures necessary to comply with that opinion within two months of its notification.
Kuna Itaalia Vabariik siiski lubatud muudatusi sisse ei viinud, saatis komisjon talle 15. oktoobril 2003 põhjendatud arvamuse, tehes ettepaneku võtta arvamuse järgimiseks vajalikud meetmed kahe kuu jooksul arvamuse kättesaamisest.
Taking the view that the position adopted by the Italian Republic in a letter of 22 April 2004 was unsatisfactory, the Commission brought the present proceedings pursuant to the second paragraph of Article 226 EC.
Kuna komisjon ei rahuldunud 22. aprilli 2004. aasta kirjas esitatud Itaalia Vabariigi seisukohaga, esitas ta EÜ artikli 226 teise lõigu alusel käesoleva hagi.
By order of the President of the Court of 6 April 2005, the French Republic, the Kingdom of the Netherlands and the Republic of Finland were granted leave to intervene in support of the form of order sought by the Italian Republic.
Euroopa Kohtu presidendi 6. aprilli 2005. aasta määrusega lubati Prantsuse Vabariigil, Madalmaade Kuningriigil ja Soome Vabariigil astuda menetlusse Itaalia Vabariigi nõuete toetuseks.
Only the Kingdom of the Netherlands and the Republic of Finland submitted statements in intervention.
Kirjalikud seisukohad esitasid üksnes Madalmaade Kuningriik ja Soome Vabariik.
This action is based on six complaints.
Hagi põhjenduseks on esitatud kuus väidet.
The first complaint
Esimene väide
The first complaint concerns the rules on mixed contracts as set out in Law No 109/1994.
Esimene väide käsitleb seadusest nr 109/1994 tulenevat segalepingute regulatsiooni.
Likewise, Article 3(3) of Legislative Decree No 157/1995 provides that, in the case of mixed works and service contracts and service contracts which include ancillary works, the provisions of Law No 109/1994 are applicable if the works represent more than 50% of the total value of the relevant contract.
Niisamuti sätestab dekreetseaduse nr 157/1995 artikli 3 lõige 3, et ehitustööde ja teenuste segalepingute puhul ja teenuste hankelepingute puhul, mis sisaldavad kõrvaltegevustena ehitustöid, kohaldatakse seaduse nr 109/1994 sätteid, kui ehitustööde maksumus ületab 50% vastava hankelepingu kogumaksumusest.
Arguments of the parties
Poolte argumendid
The Commission submits that the legal rules applicable to mixed contracts must depend on the main purpose of the contract as determined inter alia, but not exclusively, by the value of the various matters covered by the contract.
Komisjoni väitel peab segalepingutele kohaldatav regulatsioon sõltuma hankelepingu peamisest eesmärgist, mis tehakse kindlaks muude asjaolude seas, kuid mitte üksnes selle põhjal, milline on erinevate soorituste maksumus.
In that connection, the Commission claims that, by making those contracts in which the works are the most important element from an economic point of view but are nevertheless incidental to the other matters covered by the contract subject to the rules on public works contracts, the Italian legislation has the effect of removing many service and supply contracts the estimated value of which exceeds the thresholds for the application of Directives 92/50 and 93/36 but which is less than that for Directive 93/37 from the application of the relevant Community legislation.
Komisjon väidab, et selle tulemusena, et Itaalia õigusaktid kohaldavad ehitustööde hankelepinguid reguleerivaid norme hankelepingutele, milles majanduslikus mõttes on domineeriv ehitustööde osa, mis on aga muude sooritustega võrreldes üksnes kõrvaltegevus, ei kohaldata mitmesugustele teenuste ja asjade hankelepingutele, mille eeldatav maksumus on suurem direktiivide 92/50 ja 93/36 kohaldamise piirmääradest, kuid väiksem direktiivi 93/37 omast, asjaomaseid ühenduse õigusnorme.
The Italian Republic replies that pending the amendment of the national legislation concerned, undertaken in response to the Commission’s objections, the Ministry of Infrastructure and Transport adopted Circular No 2316 of 18 December 2003 laying down rules for mixed public works, supply and service contracts (disciplina dei contratti misti negli appalti pubblici di lavori, forniture e servizi) (GURI No 79 of 3 April 2004, p. 26), by which the contracting authorities were called on to comply with the principle that, when dealing with a mixed contract, its main purpose must be taken into account in determining the applicable legislation, so that the economic aspect would no longer be predominant in that respect.
Itaalia Vabariik on aga seisukohal, et vastavate siseriiklike õigusaktide muutmiseni, mida ta asus tegema, et vastata komisjoni etteheidetele, kehtestati infrastruktuuri- ja transpordiministeeriumi 18. detsembri 2003. aasta ringkiri nr 2316 ehitustööde, asjade ostmise ja teenuste osutamise segalepingute kohta (disciplina dei contratti misti negli appalti pubblici di lavori, forniture e servizi, GURI nr 79, 3.4.2004, lk 26), milles paluti tellijatel järgida põhimõtet, et segalepingu puhul on vaja kohaldatava õigusakti tuvastamiseks arvestada lepingu peamise eesmärgiga ning seda selleks, et majanduslik aspekt ei oleks sellega seoses enam peamine kriteerium.
Law No 62 of 18 April 2005 laying down measures for the implementation of obligations arising from Italy’s membership of the European Communities — Community Law 2004 (dispozioni per l’adempimento di obblighi derivanti dall’apparteneza dell’Italia alle Communità europee, Legge comunitaria 2004) (Ordinary Supplement to the GURI No 96 of 27 April 2005) (‘Community Law 2004’) ratified that approach.
18. aprilli 2005. aasta seadus nr 62 kohustuste täitmise kohta, mis tulenevad Itaalia kuulumisest Euroopa ühendustesse – ühenduse seadus 2004 (Disposizioni per l’adempimento di obblighi derivanti dall’appartenenza dell’Italia alle Communità europee Legge comunitaria 2004, GURI nr 96 regulaarne lisa, 27.4.2005; edaspidi „2004. aasta ühenduse seadus”) kinnistas selle lahenduse.
The Republic of Finland takes the view that the economic value is a decisive factor in determining the main purpose of the contract, and such an approach should be
Soome Vabariik leiab, et hankelepingu peamise eesmärgi tuvastamisel on määrava tähtsusega majanduslik väärtus ning et niisugune lähenemine peaks olema välistatud
COMMISSION v ITALY excluded only in exceptional circumstances, namely where use of the criterion of economic value is intended to prevent the application of Community law.
KOMISJON VS. ITAALIA vaid erandlikes olukordades ehk siis, kui majandusliku väärtuse kriteeriumile tuginemine takistaks ühenduse õiguse kohaldamist.
Findings of the Court
Euroopa Kohtu hinnang
According to settled case-law, the question whether a Member State has failed to fulfil its obligations must be determined by reference to the situation obtaining in the Member State at the end of the period laid down in the reasoned opinion (see, inter alia, Case C-114/02 Commission v France [2003] ECR I-3783, paragraph 9, and Case C-433/03 Commission v Germany [2005] ECR I-6985, paragraph 32).
Esmalt peab meenutama, et vastavalt väljakujunenud kohtupraktikale tuleb liikmesriigi kohustuste rikkumise esinemist hinnata liikmesriigile põhjendatud arvamusega määratud tähtaja lõppemisel esineva olukorra alusel (vt eelkõige 10. aprilli 2003. aasta otsus kohtuasjas C-114/02: komisjon vs. Prantsusmaa, EKL 2003, lk I-3783, punkt 9, ja 14. juuli 2005. aasta otsus kohtuasjas C-433/03: komisjon vs. Saksamaa, EKL 2005, lk I-6985, punkt 32).
The adoption of laws, regulations or administrative provisions after the date on which that period expired cannot be taken into account.
Arvesse ei saa võtta õigus- ja haldusnorme, mis on vastu võetud pärast komisjoni poolt põhjendatud arvamuses antud tähtaja möödumist.
Accordingly it is with regard to the legislation in force on 15 December 2003, the date on which the two month period prescribed in the reasoned opinion of 15 October 2003 expired, that it must be decided whether the Italian Republic committed the infringement alleged in this complaint, given that at that date neither the circular referred to in paragraph 39 of this judgment nor the national legislation cited in paragraph 40 had been adopted.
Järelikult tuleb käesolevas väites tõstatatud liikmesriigi kohustuste võimaliku rikkumise kohta teha otsus õigusaktide põhjal, mis kehtisid 15. detsembril 2003 ehk 15. oktoobri 2003. aasta põhjendatud arvamuses antud tähtaja lõppkuupäeval, pidades silmas, et sel kuupäeval ei olnud vastu võetud ei käesoleva kohtuotsuse punktis 39 nimetatud ringkirja ega punktis 40 osutatud õigusakte.
‘Public works contracts’ as defined in Article 1(a) of Directive 93/37 means contracts for pecuniary interest concluded in writing between a contractor and a contracting
Direktiivi 93/37 artikli 1 punktis a nimetatud „ehitustööde riigihankelepingute” mõiste kohta tuleb märkida, et selles on silmas peetud tööettevõtja ja selle artikli
Furthermore, it follows from the 16th recital in the preamble to Directive 92/50, read in conjunction with Article 1(a) of Directive 93/37, that a contract may be regarded as a public works contract only if its object corresponds to the definition given in the preceding paragraph and that works that are ancillary rather than the object of the contract do not justify treating the contract as a public works contract.
Peale selle tuleneb direktiivi 92/50 põhjendusest 16 koosmõjus direktiivi 93/37 artikli 1 punktiga a, et lepingut saab käsitleda ehitustööde riigihankelepinguna üksnes juhul, kui lepingu ese vastab eelmises punktis antud määratlusele ja et ehitustööd, mis ei ole otseselt lepingu ese, ei saa õigustada lepingu käsitlemist ehitustööde riigihankelepinguna.
It is, moreover, clear from the caselaw of the Court that, where a contract contains both elements relating to a public works contract and elements relating to another type of contract, it is the main purpose of the contract that determines which Community directive on public procurement is to be applied in principle (see Case C-220/05 Auroux and Others [2007] ECR I-385, paragraph 37).
Lisaks tuleneb Euroopa Kohtu praktikast, et juhul kui leping sisaldab nii ehitustööde riigihankelepingu kui ka teist tüüpi riigihankelepingu elemente, määratakse selle peamist eesmärki arvestades, millist ühenduse riigihankedirektiivi tuleb põhimõtteliselt kohaldada (vt 18. jaanuari 2007. aasta otsus kohtuasjas C-220/05: Auroux jt, EKL 2007, lk I-385, punkt 37).
The assessment must be made in the light of the essential obligations which predominate and which, as such, characterise the transaction, as opposed to those which
Selle kindlakstegemisel tuleb arvestada, millised põhilised kohustused on domineerivad ja mis sellistena iseloomustavad seda riigihanget vastandina nendele, mis on
COMMISSION v ITALY are only ancillary or supplementary in nature and are required by the very purpose of the contract; the value of the various matters covered by the contract is, in that regard, just one criterion among others to be taken into account for the purposes of the assessment.
KOMISJON VS. ITAALIA olemuselt üksnes kaasnevad või täiendavad ning on tingitud otseselt lepingu esemest, kusjuures erinevate soorituste maksumus on sellega seoses ainult üks kriteerium, mida tuleb selle kindlakstegemise käigus teiste seas arvestada.
It may be inferred from the foregoing that, as the Advocate General has indicated in points 38 and 74 of his Opinion, the value of the works cannot, without infringing the requirements of Directive 93/37, constitute the sole criterion capable of resulting in the application of Law No 109/1994 to a mixed contract, where those works are only ancillary.
Eelnevast võib järeldada, nagu ka kohtujurist märkis oma ettepaneku punktides 38 ja 74, et ehitustööde maksumus ei või endast igas olukorras kujutada ainsat kriteeriumi, mis toob kaasa seaduse nr 109/1994 kohaldamise segalepingule, kui need ehitustööd on vaid kõrvalise tähtsusega, vastasel juhul eiratakse direktiivi 93/37 nõudeid.
The rule laid down in Article 2(1) of Law No 109/1994 also fails to comply with the requirements in Directives 92/50 and 93/36, in so far as its application may result in certain mixed contracts falling outside the procedures provided for in those directives, namely those contracts where the works, although ancillary, represent more than 50% of the total value and the total value is below the threshold set by Directive 93/37 even though it reaches the thresholds adopted in Directives 92/50 and 93/36.
Seaduse nr 109/1994 artikli 2 lõikes 1 sisalduva normi tulemusena eiratakse direktiivi 92/50 ja direktiivi 93/36 nõudeid ka seetõttu, et selle rakendamine võib tingida nendes direktiivides ette nähtud menetluste kohaldamata jätmise teatud segalepingutele ehk nendele, mille puhul kaasnevate ehitustööde maksumus on suurem kui 50% kogumaksumusest, kui viimane on väiksem direktiivis 93/37 kehtestatud piirmäärast, kuid on võrdne või ületab direktiivides 92/50 ja 93/36 sätestatud piirmäärasid.
Therefore, it must be held that, by adopting Article 2(1) of Law No 109/1994, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Directives 92/50, 93/36 and 93/37.
Sellest nähtuvalt tuleb sedastada, et kuna Itaalia Vabariik võttis vastu seaduse nr 109/1994 artikli 2 lõike 1, siis on ta rikkunud direktiividest 92/50, 93/36 ja 93/37 tulenevaid kohustusi.
The second complaint
Teine väide
The second complaint relates to the direct award of works or a work to the holder of a building permit or an approved estate plan if their value is below the threshold for the application of Directive 93/37.
Teine väide käsitleb ehitustööde lepingu sõlmimist hankemenetlust korraldamata ehitusloa või heakskiidetud kruntideks jaotamise kava omanikuga, kui nende tööde maksumus on väiksem direktiivi 93/37 kohaldamise piirmäärast.