natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards competence to determine the nature and scope of an SGEI mission within the meaning of the Treaty, and also the degree of control that the Community institutions must exercise in that context, it follows from paragraph 22 of the Communication on SGEIs (see paragraph 12 above) and from the caselaw of the Court of First
Mis puudutab pädevust määratleda asutamislepingu tähenduses ÜMPT ülesande laad ja ulatus ning selles kontekstis ühenduse institutsioonide poolt teostamisele tuleva kontrolli ulatus, siis ilmneb üldhuviteenuste teatisest (vt eespool punkt 12) ja Euroopa Kohtu praktikast, et liikmesriikidel on üldist majandushuvi pakkuvate
Instance that Member States have a wide discretion to define what they regard as SGEIs and that the definition of such services by a Member State can be questioned by the Commission only in the event of manifest error (see Case T-17/02 Fred Olsen v Commission [2005] ECR II-2031, paragraph 216 and the caselaw there cited).
KOMISJON teenuste määratlemisel laiaulatuslik kaalutlusõigus ja et komisjon saab liikmesriikide poolset teenuste määratlust üksnes ainult ilmse vea olemasolul kahtluse alla seada (vt Esimese Astme Kohtu 15. juuni 2005. aasta otsus kohtuasjas T-17/02: Olsen vs. komisjon, EKL 2005, lk II-2031, punkt 216 ja viidatud kohtupraktika).
That prerogative of the Member State concerning the definition of SGEIs is confirmed by the absence of any competence specially attributed to the Commission and by the absence of a precise and complete definition of the concept of SGEI in Community law.
Liikmesriigi seda eelisõigust määratleda ÜMPT-d kinnitab nii see, et puudub spetsiaalselt ühendusele antud pädevus, kui ka see, et ühenduse õiguses puudub ÜMPT mõiste täpne ja täielik määratlus.
The determination of the nature and scope of an SGEI mission in specific spheres of action which either do not fall within the powers of the Community, within the meaning of the first paragraph of Article 5 EC, or are based on only limited or shared Community competence, within the meaning of the second paragraph of that article, remains, in principle, within the competence of the Member States.
Tegelikult on põhimõtteliselt liikmesriikide pädevuses määratleda ÜMPT ülesande laad ja ulatus nendes konkreetsetes tegevusvaldkondades, mis ei kuulu EÜ artikli 5 esimese lõigu alusel ühenduse volituste alla või mis selle artikli teise lõigu alusel tuginevad ühenduse piiratud või jagatud pädevusele.
As the defendant and Ireland maintain, the health sector falls almost exclusively within the competence of the Member States.
Nagu väidavad kostja ja Iirimaa, kuulub rahvatervis liikmesriikide peaaegu täieliku pädevuse alla.
In that sector, the Community can engage, under Article 152(1) and (5) EC, only in action which is not legally binding, while fully respecting the responsibilities of the Member States for the organisation and provision of health services and medical care.
Selles sektoris võib ühendus EÜ artikli 152 lõigete 1 ja 5 alusel võtta üksnes juriidiliselt mittesiduvaid meetmeid, mis võtavad täiel määral arvesse liikmesriikide vastutust tervishoiuteenuste ja arstiabi korraldamisel ning kättesaadavaks muutmisel.
It follows that the determination of SGEI obligations in this context also falls primarily within the competence of the Member States.
Sellest tuleneb, et selles kontekstis ÜMPT kohustuste määratlemine kuulub samuti esmajärjekorras liikmesriikide pädevusse.
That division of powers is also reflected, generally, in Article 16 EC, which provides that, given the place occupied by SGEIs in the shared values of the Union as well as their role in promoting social and territorial cohesion, the Community and the Member States, each within their respective powers and within the scope of application of the Treaty, are to take care that such services operate on the basis of principles and conditions which enable them to fulfil their missions.
Seda pädevuste jagamist väljendab ka üldisemalt EÜ artikkel 16, mille kohaselt arvestades kohta, mis liidu ühistes väärtustes kuulub ÜMPT-dele, nagu ka nende osa ühiskondliku ja territoriaalse ühtekuuluvuse edendamisel, hoolitsevad ühendus ja liikmesriigid, igaüks oma vastavate volituste ja asutamislepingu kohaldamisala piires, et niisugused teenused toimiksid põhimõtete ja tingimuste alusel, mis võimaldavad neil täita oma ülesandeid.
In that regard, the applicants cannot validly rely on Case 41/83 Italy v Commission, paragraph 100 above (paragraph 30), to demonstrate the need for full and unrestricted control by the Community institutions of the existence of an SGEI mission in the health sector.
Sellega seoses ei saa hagejad viidata eespool punktis 100 viidatud 20. märtsi 1985. aasta kohtuotsusele Itaalia vs. komisjon (punkt 30) tõendamaks, et tervishoiusektoris ÜMPT ülesande olemasolu täielik ja kõikehõlmav kontrollimine ühenduse institutsioonide poolt oli vajalik.
In effect, that judgment shows that the Member State’s power to take action under Article 86(2) EC and, accordingly, its power to define SGEIs is
Tegelikult ilmneb sellest kohtuotsusest, et liikmesriigi pädevus tegutseda EÜ artikli 86 lõike 2 alusel ja seega tema pädevus
Consequently, the control which the Community institutions are authorised to exercise over the use of the discretion of the Member State in determining SGEIs is limited to ascertaining whether there is a manifest error of assessment.
Järelikult piirdub kontroll, mida ühenduse institutsioonid võivad teostada liikmesriigi kaalutlusõiguse üle ÜMPT-de määratlemisel, ilmse hindamisvea olemasolu uurimisega.
In the contested decision (recital 44), the Commission did in fact exercise that control by considering whether Ireland’s assessment of the presence of an SGEI mission and of the characterisation of the PMI obligations as SGEI obligations was vitiated by a manifest error.
Vaidlustatud otsuses (punkt 44) teostas komisjon nimelt seda kontrolli, uurides seda, kas Iirimaa hinnangus ÜMPT ülesandele ning ERK kohustuste määratlemisele ÜMPT kohustustena oli tehtud ilmne viga.
Accordingly, the complaint that the Commission unlawfully delegated to the Irish authorities the definition of the SGEIs in question and that it failed to exercise full and unrestricted control of the assessment made by those authorities with respect to a strict and objective definition of the SGEIs in Community law cannot be upheld.
Seega ei saa nõustuda etteheitega, et Iirimaa ametiasutustele delegeeriti õigusvastaselt asjaomase ÜMPT määratlemine ja et puudus täielik ja kõikehõlmav kontroll nende ametiasutuste hinnangu üle seoses ÜMPT objektiivse ja range määratlusega ühenduse õiguses.
(iii) The existence of an SGEI mission in the present case
iii) ÜMPT ülesande olemasolu käesolevas asjas
(1) Allocation of the burden of proof
1) Tõendamiskoormise jagamine
It is appropriate to consider whether the Commission was entitled to take the view in the contested decision that the measures notified by Ireland related to an SGEI mission within the meaning of the first Altmark condition and Article 86(2) EC.
Tuleb uurida küsimust, kas komisjon võis vaidlustatud otsuses õigustatult järeldada, et Iirimaa teatatud meetmed seonduvad ÜMPT ülesandega nii eespool punktis 89 viidatud Altmarki kohtuotsuse esimese tingimuse tähenduses kui ka EÜ artikli 86 lõike 2 tähenduses.
In that regard, the Court notes at the outset that even though the Member State has a wide discretion when determining what it regards as an SGEI, that does not mean that it is not required, when it relies on the existence of and the need to protect an SGEI mission, to ensure that that mission satisfies certain minimum criteria common to every SGEI mission within the meaning of the EC Treaty, as explained in the caselaw, and to demonstrate that those criteria are indeed satisfied in the particular case.
Sellega seoses tuleb kõigepealt märkida, et kuigi liikmesriigil on lai kaalutlusõigus ÜMPT määratlemisel, ei võta see temalt kohustust, kui ta viitab ÜMPT ülesande olemasolule ja selle ülesande kaitsevajadusele, et see määratlus vastaks teatud miinimumnõuetele, mis on ühine kõigil ÜMPT ülesannetel EÜ asutamislepingu tähenduses, nagu neid on kohtupraktikas täpsustatud, ja tõendada, et need tingimused on konkreetses juhtumis täidetud.
These are, notably, the presence of an act of the public authority entrusting the operators in question with an SGEI mission and the universal and compulsory nature of that mission.
Eeskätt peab esinema avaliku võimu esindaja õigusakt, millega asjaomastele ettevõtjatele pannakse ÜMPT ülesanne, samuti peab see ülesanne olema universaalne ja kohustuslik.
Furthermore, it follows from the caselaw on Article 86(2) EC that the Member State must indicate the reasons why it considers that the service in question, because of its specific nature, deserves to be characterised as an SGEI and to be distinguished from other economic activities (see, to that effect, Merci Convenzionali Porto di Genova, paragraph 97 above, paragraph 27, and Enirisorse, paragraph 131 above, paragraphs 33 and 34).
Lisaks ilmneb EÜ artikli 86 lõiget 2 käsitlevast kohtupraktikast, et liikmesriik peab esitama põhjused, miks ta arvab, et asjaomane teenus väärib oma erilisuse tõttu ÜMPT-na kvalifitseerimist ja kogu ülejäänud majandustegevusest eristamist (vt selle kohta eespool punktis 97 viidatud kohtuotsus Merci Convenzionali Porto di Genova, punkt 27 ja eespool punktis 131 viidatud Enirisorse kohtuotsus, punktid 33-34).
In the absence of such reasons, even a marginal review by the Community institutions on the basis of both the first Altmark condition and Article 86(2) EC with respect to the existence of a manifest error by the Member State in the context of its discretion would not be possible.
Tegelikult on ilma sellise põhjenduseta ühenduse institutsioonide isegi kõrvaline kontroll nii eespool punktis 89 viidatud Altmarki kohtuotsuse kui ka EÜ artikli 86 lõike 2 alusel liikmesriigi poolt oma kaalutlusõiguse raames toime pandud ilmse vea üle võimatu.
It is in the light of those considerations that the Court will examine the complaints whereby the applicants seek to demonstrate that in this case the Commission was wrong to accept the existence of an SGEI mission.
Nende kaalutluste valguses tuleb uurida hagejate esitatud etteheiteid, millega soovitakse tõendada, et käesolevas asjas tunnistas komisjon ekslikult ÜMPT ülesande olemasolu.
(2) The identity and the nature of the SGEI mission in question
2) Asjaomase ÜMPT ülesande identiteet ja laad
In the present case, the applicants do not agree as to the identity and the nature of the SGEIs forming the subjectmatter of the contested decision and, accordingly, of
Käesolevas asjas on pooled eri meelt vaidlustatud otsuse esemeks olevate ÜMPT-de identiteedi ja laadi osas ja seega teatatud meetme osas. Hagejad väidavad sisuliselt,
The applicants submit, in essence, that the contested decision refers only to the PMI obligations, the characterisation of which as SGEI obligations is accepted by the Commission.
KOHTUOTSUS 12.2.2008 – KOHTUASI T-289/03 et vaidlustatud otsuses peetakse silmas üksnes ERK kohustusi, mille määratlemist ÜMPT kohustustena komisjon tunnistas.
On the other hand, the contested decision does not examine the question whether the PMI services as such constitute SGEIs, which in the applicants’ submission is not the case (see paragraph 110 above).
Seevastu ei hinda see otsus küsimust, kas ERK kohustused kui sellised kujutavad endast ÜMPT-sid, mis hagejate arvates mingil juhul aga nii ei ole (vt eespool punkt 110).
The defendant and Ireland counter that assertion by claiming that, in view of the indissoluble link between the PMI services and the PMI obligations which govern the supply of those services, the contested decision, by characterising the PMI obligations as SGEI obligations, necessarily also recognises that the PMI services as such are SGEIs.
Kostja ja Iirimaa vastavad, et ERK teenuste ja nende osutamist reguleerivate ERK kohustuste lahutamatut seost arvestades tunnistab vaidlustatud otsus ERK kohustusi ÜMPT kohustustena kvalifitseerides tingimata ka seda, et ERK teenused kui sellised on ÜMPT-d.
It is true that the contested decision primarily examines, in particular at recitals 41 to 49, headed ‘Public service obligations’, the PMI obligations, namely community rating, open enrolment, lifetime cover and minimum benefits, explaining the reasons why these must be characterised as SGEI obligations.
On tõsi, et vaidlustatud otsuses uuritakse esiteks, nimelt punktides 41–49 „Avaliku teenuse kohustuste” pealkirja all ERK kohustusi, nimelt ühtseid hindasid, avatud liitumist, eluaegset kindlustuskaitset ja miinimumhüvitisi, selgitades põhjused, miks neid tuleb lugeda ÜMPT kohustusteks.
However, although the contested decision does not explicitly settle the question whether the PMI services as such or the Irish PMI system in general also represent SGEIs, it does state, at recitals 41 and 47, that the ‘[PMI] obligations aim to ensure the achievement of a general interest mission, [that is to say,] a certain level of PMI to all persons living in Ireland, at [an] affordable price and on similar quality conditions’.
Kuigi vaidlustatud otsus ei võta otsesõnu seisukohta küsimuses, kas ERK teenused kui sellised või Iirimaa ERK süsteem üldiselt kujutavad endast samuti ÜMPT-sid, siis tuvastab see otsus punktides 41 ja 47, et „[ÜMPT] kohustuste eesmärk on täita üldist majandushuvi pakkuva teenuse ülesandeid, st kõigi Iirimaal elavate isikute juurdepääs teatud tasemel ERK [teenustele] taskukohaste hindadega ning sarnaste kvaliteeditingimustega”.
Furthermore, at recital 48 to the contested decision, the Commission states that the Irish authorities did not make a manifest error ‘in including in their notion of SGEI[s] services which go beyond those offered by the basic [social] security scheme’.
Lisaks sedastab komisjon vaidlustatud otsuse punktis 48, et Iirimaa ametiasutused ei teinud ilmset viga, „hõlmates ÜMPT alla need teenused, mis ületavad sotsiaalkindlustussüsteemi raames pakutud baasteenuseid”.
Those findings confirm that in the contested decision the Commission also accepted, at least by implication, that the PMI services have as such an SGEI character.
Need järeldused kinnitavad, et vaidlustatud otsuses tunnistas komisjon samuti vähemalt vaikimisi, et ERK teenused on laadilt ÜMPT-d kui sellised.
In any event, in light of the indissoluble link between the PMI obligations and the PMI services, it was impossible for the Commission to limit its assessment solely to the PMI obligations without also taking into account the PMI services forming the subjectmatter of those obligations and the provision of which is dependent on compliance with those obligations.
Igal juhul on ERK kohustuste ja ERK teenuste lahutamatut seost arvestades komisjonil võimatu piiritleda oma hinnangut üksnes ERK kohustustega, võtmata samuti arvesse ERK teenuseid, mis on nende kohustuste esemeks ja mille osutamine on allutatud nende tingimuste täitmisele.
Therefore, contrary to the applicants’ opinion, the contested decision recognises that the PMI obligations constitute SGEI obligations and at the same time that the PMI services form part of an SGEI mission.
Seega tunnistab vaidlustatud otsus vastupidi hagejate arvamusele nii seda, et ERK kohustused on ÜMPT kohustused, kui ka seda, et ERK teenused kuuluvad ÜMPT ülesande alla.
(3) The distinction between the regulation of the operators’ activities and the existence of an SGEI mission entrusted by an act of the public authority
3) Ettevõtjate tegevuse reguleerimise ja avaliku võimu esindaja õigusaktiga pandud ÜMPT ülesande olemasolu eristamine
The applicants dispute the existence of an SGEI mission; they contend that the legislation in question merely subjects the activity of all PMI insurers to ‘normal’ regulatory obligations and that there is no entrustment of a particular mission defined by an act of the public authority.
Hagejad vaidlevad vastu ÜMPT ülesande olemasolule, leides, et asjaomaste õigusnormidega allutatakse ERK kindlustusandjate kogu tegevus „tavalistele” seadusjärgsetele kohustustele, ilma et see tähendaks avaliku võimu esindaja õigusaktis määratletud erilise ülesande määramist.
In the first place, as the caselaw shows, the provision of the service in question must, by definition, assume a general or public interest.
Esiteks, nagu ilmneb kohtupraktikast, peab asjaomase teenuse osutamine olema üldistes või avalikes huvides.
Thus, SGEIs are distinguished in particular from services in the private interest, even though that interest may be more or less collective or be recognised by the State as legitimate or beneficial (see, to that effect, Züchner, paragraph 97 above, paragraph 7, and GVL v Commission, paragraph 98 above, paragraphs 31 and 32).
Selle põhjal erinevad ÜMPT-d eeskätt erahuvides osutatud teenustest, kuigi ka erahuvi võib olla enam-vähem kollektiivne või riigi poolt õiguspärase või kasulikuna tunnustatud (vt selle kohta eespool punktis 97 viidatud Züchneri kohtuotsus, punkt 7 ja eespool punktis 98 viidatud kohtuotsus GVL vs. komisjon, punktid 31-32).
In addition, as the applicants claim, the general or public interest on which the Member State relies must not be reduced to the need to subject the market concerned to certain rules or the commercial activity of the operators concerned to authorisation by the State.
Lisaks, nagu hagejad väidavad, ei saa liikmesriigi viidatud üldine või avalik huvi võrduda vajadusega allutada käsitletud turg teatud eeskirjadele või asjaomaste ettevõtjate kaubandustegevus riigi loale.
The mere fact that the national legislature, acting in the general interest in the broad sense, imposes certain rules of authorisation, of functioning or of control on all the operators in a particular sector does not in principle mean that there is an SGEI mission (see, to that effect, GVL v Commission, paragraph 98 above, paragraph 32, and GB-Inno-BM, paragraph 98 above, paragraph 22).
Pelk asjaolu, et siseriiklik seadusandja kehtestab laias tähenduses üldistes huvides teatud eeskirjad lubade, tegutsemise või kontrolli kohta kõigile kindla sektori ettevõtjatele, ei kujuta endast tegelikult veel ÜMPT ülesannet (vt selle kohta eespool punktis 98 viidatud kohtuotsus GVL vs. komisjon, punkt 32 ja eespool punktis 98 viidatud kohtuotsus GB-Inno-BM, punkt 22).
On the other hand, the recognition of an SGEI mission does not necessarily presume that the operator entrusted with that mission will be given an exclusive or special right to carry it out.
Seevastu ei eelda ÜMPT ülesande tunnustamine tingimata seda, et selle ülesande saanud ettevõtjale antakse ainu- või eriõigus selle ülesande täitmiseks.
It follows from a reading of paragraph 1 together with paragraph 2 of Article 86 EC that a distinction must be drawn between a special or exclusive right conferred on an operator and the SGEI mission which, where appropriate, is attached to that right (see, in that regard, Merci Convenzionali Porto di Genova, paragraph 97 above, paragraphs 9 and 27; Almelo, paragraph 97 above, paragraphs 46 to 50; and Albany, paragraph 101 above, paragraphs 98 and 104 to 111).
EÜ artikli 86 lõigete 1 ja 2 koostoimes lugemisest ilmneb, et tuleb esiteks eristada ettevõtjale antud eri- või ainuõigust ja teiseks ÜMPT ülesannet, mis olenevalt olukorrast selle õigusega võib seotud olla (vt selle kohta eespool punktis 97 viidatud kohtuotsus Merci Convenzionali Porto di Genova, punktid 9 ja 27; eespool punktis 97 viidatud Almelo kohtuotsus, punktid 46–50 ja eespool punktis 101 viidatud Albany kohtuotsus, punktid 98 ja 104–111).
The grant of a special or exclusive right to an operator is merely the instrument, possibly justified, which allows that operator to perform an SGEI mission. Therefore, as the Kingdom
Ettevõtjale eri- või ainuõiguse andmine on üksnes vahend –
2008 — CASE T-289/03 of the Netherlands asserts, the Commission’s finding at recital 47 to the contested decision, which refers to paragraphs 14 and 15 of the communication on services of general interest, that the attribution of an SGEI mission may also consist in an obligation imposed on a large number of, or indeed on all, the operators active on the same market, is not vitiated by an error (see, with respect to an SGEI mission entrusted in the context of a non-exclusive concession governed by public law, Almelo, paragraph 97 above, paragraph 47).
Nagu väidab Madalmaade Kuningriik, ei ole seega komisjon teinud viga vaidlustatud otsuse punkti 47 järelduses, milles viidatakse üldise majandushuvi teenuste teatise punktidele 14 ja 15, mille kohaselt ÜMPT ülesande määramine võib seisneda ka mitmete või koguni kõigile samal turul tegutsevatele ettevõtjatele pandud kohustuses (vt avalik-õigusliku mitte-ainuõigusliku kontsessiooni raames pandud ÜMPT ülesande kohta eespool punktis 97 viidatud Almelo kohtuotsus, punkt 47).
Consequently, the applicants’ argument that the existence of an SGEI mission is precluded because all PMI insurers are subject to certain obligations cannot succeed.
Järelikult tuleb tagasi lükata hagejate argument, mille kohaselt ÜMPT ülesanne on välistatud, sest see kohustus oli kõigil ERK kindlustusandjatel.
In the second place, it must be borne in mind that, in essence, both the first condition laid down by the Court of Justice in Altmark and the wording of Article 86(2) EC, as such, require that the operator in question be entrusted with an SGEI mission by an act of a public authority and that the act clearly define the SGEI obligations in question (see, to that effect, Züchner, paragraph 97 above, paragraph 7; Case 66/86 Ahmed Saeed Flugreisen [1989] ECR 803, paragraph 55; GT-Link, paragraph 97 above, paragraph 51; Altmark, paragraph 89; and Olsen v Commission, paragraph 166 above, paragraph 186).
Teiseks tuleb meenutada, et nii eespool punktis 89 viidatud Altmarki kohtuotsuses Euroopa Kohtu esitatud esimene tingimus kui ka EÜ artikli 86 lõike 2 sõnastus nõuavad, et asjaomasele ettevõtjale oleks ÜMPT ülesanne pandud avaliku võimu esindaja õigusaktiga ja et selles õigusaktis määratletaks selgelt asjaomased ÜMPT kohustused (vt selle kohta Euroopa Kohtu eespool punktis 97 Züchneri kohtuotsus, punkt 7; 11. aprilli 1989. aasta otsus kohtuasjas 66/86: Ahmed Saeed Flugreisen, EKL 1989, lk 803, punkt 55; eespool punktis 97 viidatud kohtuotsus GT-Link, punkt 51; eespool punktis 89 viidatud Altmarki kohtuotsus, punkt 89 ja eespool punktis 166 viidatud kohtuotsus Olsen vs. komisjon, punkt 186).
In the present case, contrary to the theory put forward by the applicants, the relevant Irish legislation does not involve any regulation or authorisation whatsoever relating to the activity of PMI insurers, but must be characterised as an act of a public authority creating and defining a specific mission consisting in the provision of PMI services in compliance with the PMI obligations.
Vastupidi hagejate kaitstud teesile ei kujuta käesolevas asjas kõnealune Iirimaa õigusakt endast ERK kindlustusandjatega seotud õigusnormi või luba, vaid seda tuleb lugeda avaliku võimu esindaja õigusaktiks, millega luuakse ja määratletakse konkreetne ülesanne, mis seisneb ERK teenuste osutamises ERK ülesandeid järgides.
Sections 7 to 10 of the Health Insurance Act, 1994, as most recently amended by the Health Insurance (Amendment) Act, 2001, and also the 1996 Health Insurance Regulations (see paragraph 16 above), define in detail the PMI obligations, such as community rating, open enrolment, lifetime cover and minimum benefits, to which all PMI insurers within the meaning of
Tegelikult määratlevad 1994 Health Insurance Act’i (muudetud kujul) artiklid 7–10 ning 1996 Health Insurance Regulations (vt eespool punkt 16) üksikasjalikult ERK kohustused, nagu ühtsed hinnad, avatud liitumine, eluaegne kindlustuskaitse ja miinimumhüvitised, mida nende õigusnormide tähenduses kõik ERK kindlustusandjad peavad