natgillin/translations-raw huggingface dataset:
95I cannot conceive that the principle contained in Article 2 of Directive 2000/78, which is intended to ‘put into effect’ the principle of equal treatment, 96is to be construed more narrowly in this respect than that general principle.
95Ma ei arva, et direktiivi 2000/78 artiklis 2 sisalduvat põhimõtet, mis on mõeldud võrdse kohtlemise „rakendamiseks”, 96tuleks tõlgendada selles suhtes kitsamalt kui kõnealust üldpõhimõtet.
The referring court asks whether, if a provision like the age-gap clause gives rise to differential treatment, that discrimination can be justified by the employer’s interest in limiting risks assumed by voluntary pension schemes (and his desire to make those risks more quantifiable).
Eelotsusetaotluse esitanud kohus küsib, kas juhul, kui selline säte nagu vanusevahe tingimus põhjustab erinevat kohtlemist, saab sellist diskrimineerimist õigustada tööandja huviga piirata vabatahtliku pensioniskeemiga kaasnevaid riske (ja tema sooviga muuta need riskid kvantifitseeritavamaks).
98However, it seems to me that, once a risk is quantified, it is no longer a ‘risk’ but a foreseeable obligation for which provision can be made.
98Siiski tundub mulle, et kui risk on kvantifitseeritud, ei ole see enam „risk”, vaid ennustatav kohustus, mille täitmiseks saab valmistuda.
It also seems clear that actuarial analysis will quantify the obligations likely to arise as a result of ‘age gaps’.
Samuti tundub selge, et „vanusevahedest” tõenäoliselt tekkivad kohustused kvantifitseerib kindlustusstatistiline analüüs.
I therefore proceed on the basis that the referring court essentially wishes to know whether discrimination can be justified by the employer’s interest in placing an overall
Sellepärast lähtun edaspidi eeldusest, et eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib sisuliselt teada seda, kas diskrimineerimist saab õigus-
I therefore proceed upon the basis that an age-gap clause such as that at issue in the proceedings before the national court is capable of constituting direct discrimination for the purposes of Article 2(2)(a) of Direct-
Sellepärast lähtun edaspidi sellest, et niisugune vanusevahe tingimus, nagu on siseriiklikus kohtus vaidluse all, võib kujutada endast otsest diskrimineerimist direk-
97 — Under this provision, direct discrimination is taken to occur ‘where one person is treated less favourably than another is, has been or would be treated in a comparable situation’ on grounds, inter alia, of age.
97 – Selle sätte kohaselt „peetakse otseseks diskrimineerimiseks seda, kui [muu hulgas vanuse tõttu] koheldakse ühte inimest halvemini, kui on koheldud, koheldakse või võidakse kohelda teist inimest samalaadses olukorras”.
Indirect discrimination is defined in Article 2(2)(b).
Kaudne diskrimineerimine on määratletud artikli 2 lõike 2 punktis b. Vt punkt 109.
95 — See point 98.96 — Article 1 of Directive 2000/78.
95 – Vt punkt 98.96 – Direktiivi 2000/78 artikkel 1.
98 — See point 17 above.
98 – Vt punkt 17 eespool.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-427/06 limitation on the costs borne by a voluntary pension scheme.
KOHTUJURIST SHARPSTONI ETTEPANEK – KOHTUASI C-427/06 tada tööandja huviga seada vabatahtliku pensioniskeemi kuludele üldine piirang.
is satisfied, no indirect discrimination shall be taken to have occurred (otherwise, it has).
punktis a sisalduva määratlusega hõlmatud diskrimineerimine ei ole objektiivselt õigustatav.
There is, however, obviously an overlap between the terms of Article 2(2)(b) and the framing of the (extensive) justification on objective grounds for age discrimination that is set out in Article 6.
Siiski on ilmne, et artikli 2 lõike 2 punkti b tingimused ja artiklis 6 sätestatud vanuselise diskrimineerimise (ulatusliku) objektiivse õigustuse piiritlemine kattuvad omavahel.
Directive 2000/78 provides a convenient analytical framework for approaching this question.
Direktiiv 2000/78 pakub selle küsimuse käsitlemiseks sobivat analüüsiraamistikku.
If the events giving rise to the present reference had occurred after the expiry of the transposition period for Dir -ective 2000/78, would an age-gap clause in a private supplementary pension scheme of the kind operated by BSH have been capable of justification?
Kas vanusevahe tingimus sedalaadi täiendavas erapensioniskeemis nagu BSH oma oleks olnud õigustatav, kui käesolevaks eelotsusetaotluseks ainest andnud sündmused oleksid toimunud pärast direktiivi 2000/78 ülevõtmise tähtaja möödumist?
Directive 2000/78 defines both direct and indirect discrimination within Article 2.
Direktiivi 2000/78 artiklis 2 on määratletud nii otsene kui ka kaudne diskrimineerimine.
The two limbs of Article 2(2) start in the same way: ‘… discrimination shall be taken to occur where …’.
Artikli 2 lõike 2 kaks osa algavad ühtemoodi: „peetakse […] diskrimineerimiseks seda, kui […]”.
Article 2(2)(a) defines direct discrimination without going on to suggest that it may, in principle, be capable of justification.
Artikli 2 lõike 2 punktis a on määratletud otsene diskrimineerimine ilma viitamata, et see võiks põhimõtteliselt olla õigustatav.
Article 2(2)(b), in contrast, states that ‘indirect discrimination shall be taken to occur where an apparently neutral provision, criterion or practice would put persons having … a particular age … at a particular disadvantage unless … that provision, criter- ion or practice is objectively justified by a legitimate aim and the means of achieving that aim are appropriate and necessary …’.
Artikli 2 lõike 2 punktis b on seevastu märgitud, et kaudseks diskrimineerimiseks „peetakse […] seda, kui väliselt neutraalne säte, kriteerium või tava seab konkreetse […] vanuse[ga] […] isikud teistega võrreldes ebasoodsamasse olukorda, välja arvatud juhul, kui kõnealusel sättel, kriteeriumil või taval on objektiivselt põhjendatav õigustatud eesmärk ja selle eesmärgi saavutamise vahendid on asjakohased ja vajalikud […]”.
In other words, if the proviso in Article 2(2)(b)
Esmapilgul tundub see viitavat (a contrario), et artikli 2 lõike 2
Article 6(1) of Directive 2000/78 deals exclusively with justification for one specific type of differential treatment: discrimination on grounds of age.
Direktiivi 2000/78 artikli 6 lõige 1 käsitleb üksnes ühe konkreetse erineva kohtlemise liigi, nimelt vanusel põhineva diskrimineerimise õigustatust.
It opens with the words, ‘Notwithstanding Article 2(2), Member States may provide …’.
See algab sõnadega „Olenemata artikli 2 lõikest 2 võivad liikmesriigid ette näha […]”.
Here, no distinction is drawn by the legislator between Article 2(2)(a) (direct discrimination) and Article 2(2)(b) (indirect discrimination).
Siin ei tee seadusandja vahet artikli 2 lõike 2 punktil a (otsene diskrimineerimine) ja artikli 2 lõike 2 punktil b (kaudne diskrimineerimine).
Rather, Member States are permitted to provide that any differences of treatment caught by Article 2(2) ‘shall not constitute discrimination if, within the context of national law, they are objectively and reasonably justified by a legitimate aim … and if the means of achieving that aim are appropriate and necessary’.
Liikmesriiki del lubatakse hoopis ette näha, et artikli 2 lõikega 2 hõlmatud erinevat kohtlemist „ei peeta diskrimineerimiseks, kui sellel on siseriikliku õigusega objektiivselt ja mõistlikult põhjendatud, […] õigustatud eesmärk ning kui selle eesmärgi saavutamise vahendid on asjakohased ja vajalikud”.
Certain specific ‘legitimate aims’ are expressly identified (‘including legitimate employment policy, labour market and vocational training objectives’), in what is (given the use of the word ‘including’) meant not to be an exhaustive list.
Teatavad „õigustatud eesmärgid” on sõnaselgelt näidatud („tööhõivepoliitikat, tööturgu ja kutseõpet hõlmav õigustatud eesmärk”) loetelus, mida ei loeta siiski ammendavaks (arvestades, et on kasutatud sõna „hõlmav”).
After this introduction, subparagraphs (a), (b) and (c) then identify (again, non-exhaustively) certain types of differential treatment which appear to
Pärast seda sissejuhatust on punktides a, b ja c (jällegi mitteammendavalt) näidatud teatavad erineva kohtlemise liigid, mis hõlmavad osaliselt
BARTSCH involve partly direct discrimination, 99 partly indirect discrimination 100on grounds of age.
BARTSCH otsest diskrimineerimist 99 ja osaliselt kaudset diskrimineerimist 100 vanuse põhjal.
Article 6(2) makes provision for certain types of age-related differential treatment for occupational social security schemes.
Artikli 6 lõige 2 sisaldab sätteid teatavate vanusega seotud erineva kohtlemise liikide osas kutsealaste sotsiaalkindlustuskavade raames.
particular kinds of differential treatment based directly on grounds of age, provided that they are ‘objectively and reasonably justified by a legitimate aim … and if the means of achieving that aim are appropriate and necessary’.
sõnaselgelt lubatud teatavat liiki erinev kohtlemine, mis põhineb otseselt vanusel, kui „sellel on siseriikliku õigusega objektiivselt ja mõistlikult põhjendatud, […] õigustatud eesmärk ning kui selle eesmärgi saavutamise vahendid on asjakohased ja vajalikud”.
This analysis of the text is borne out by the Court’s judgment in Palacios de la Villa, 102which concerned a compulsory retirement clause in national legislation.
Selline tekstianalüüs tuleneb Euroopa Kohtu otsusest Palacios de la Villa 102, mis käsitles sise- riiklikus õigusaktis sisalduvat sätet kohustusliku pensionile jäämise kohta. 103Direktiivi
103Recital 14 of Directive 2000/78 states that ‘[t]his Directive shall [ 104] be without prejudice to national provisions laying down retirement ages’.
2000/78 põhjenduses 14 on ette nähtud, et „[k]äesolev direktiiv [ 104] ei piira pensioniiga sätestavaid siseriiklikke õigusnorme”.
However, no substantive provision in the directive exempts retirement clauses from its scope.
Siiski ei sisalda direktiiv ühtegi materiaalõigusnormi, millega pensionialased sätted arvataks selle direktiivi reguleerimisalast välja.
The Court found that such a clause fell within the directive and constituted direct age discrimination.
Euroopa Kohus asus seisukohale, et selline säte kuulub kõnealuse direktiivi reguleerimisalasse ja kujutab endast otsest vanuselist diskrimineerimist.
105It nevertheless decided that it served an object- ive which could, under Article 6(1) of the directive, reasonably and objectively justify a difference in treatment on grounds of age. 106
105Siiski otsustas Euroopa Kohus, et selle eesmärk võib direktiivi artikli 6 lõike 1 alusel mõistlikult ja objektiivselt õigustada erinevat kohtlemist vanuse põhjal. 106
It would be fair to say that the majority of the specific illustrations of ‘acceptable’ differential treatment in Article 6(1) involve the direct use of age as a decision criterion (‘older workers’, ‘minimum conditions of age’, ‘a maximum age for recruitment’).
Oleks õiglane öelda, et enamik „vastuvõetava” erineva kohtlemise konkreetseid näiteid artikli 6 lõikes 1 hõlmavad vanuse otsest kasutamist otsustuskriteeriumina („vanemad töötajad”, „vanusega seotud miinimumtingimused”, „tööle võtmise vanuse ülempiir”).
101The decision criterion is thus not ‘an apparently neutral provision, criterion or practice’ (as identified, in Article 2(2)(b) within the definition of indirect discrimination).
101Seega ei ole kõnealune otsustuskriteerium „väliselt neutraalne säte, kriteerium või tava” (nagu on ette näh tud kaudse diskrimineerimise määratluses artikli 2 lõike 2 punktis b).
Rather, it is often differential treatment on grounds of age, pure and simple.
Sageli on see hoopis üksnes erinev kohtlemine vanuse põhjal.
The age-gap clause does not fit neatly into any of the specific illustrations in
Kõnesolev vanusevahe tingimus ei sobitu hästi ühegi artikli 6 lõike 1 punktis a,
The only logical conclusion to be drawn is that Directive 2000/78 expressly permits
Siit saab teha ainult ühe loogilise järelduse, nimelt et direktiiviga 2000/78 on
102 — Cited in footnote 20.
102 – Viidatud 20. joonealuses märkuses.
99 — For example, the fixing of a maximum age for recruitment in certain cases (Article 6(1)(c)).
99 – Näiteks tööle võtmise vanuse ülempiiri kehtestamine teatavatel juhtudel (artikli 6 lõike 1 punkt c).
103 — In Palacios de la Villa, cited in footnote 20, unlike the present case, the transposition period had of course already expired.
103 – Erinevalt käesolevast kohtuasjast oli 20. joonealuses märkuses viidatud kohtuasjas Palacios de la Villa ülevõtmise tähtaeg juba möödunud.
See point 39 above.
Vt käesoleva ettepaneku punkt 39.
100 — For example, the setting of minimum conditions of seniority in service for access to certain advantages linked to employment (Article 6(1)(a)).
100 – Näiteks tööstaaži miinimumnõuete kehtestamine teatavate tööhõivega seotud eelistuste saamiseks (artikli 6 lõike 1 punkt a).
Seniority in service, although an ‘apparently neutral criterion’, is likely to operate indirectly as an age-based criterion.
Ehkki tööstaaž võib tunduda „väliselt neutraalne kriteerium”, võib see toimida vanusel põhineva kriteeriumina.
104 — This is a curious use of ‘shall’ (an enacting form) in a preamble (which is explanatory).
104 – Ingliskeelses versioonis oli tegu abiverbi shall ( imperatiivne vorm) kummalise kasutamisega preambulis (õigusakti selgitav osa).
See point 10 of the Interinstitutional Agreement on common guidelines for the quality of drafting of Community legislation (OJ 1999 C 73, p. 1), to which I referred in my Opinion of 10 April 2008 in Case C-345/06 Heinrich, points 28, 64, and 65.
Vt institutsioonidevaheline kokkulepe ühenduse õigusaktide koostamise üldiste kvaliteedisuuniste kohta (EÜT 1999, C 73, lk 1), punkt 10, millele viitasin oma 10. aprilli 2008. aasta ettepanekus kohtuasjas C-345/06: Heinrich (ettepaneku punktid 28, 64 ja 65).
101 — Compare Advocate General Jacobs’s discussion of two types of justification for difference in treatment on grounds of sex, and their relation to direct and indirect discrimination, at points 34 to 35 of his Opinion in Case C-79/99 Schnorbus [2000] ECR I-10997.
101 – Vrd kohtujurist Jacobsi käsitelu seoses kahte liiki õigustustega erinevaks kohtlemiseks soo põhjal ja sellega, kuidas need on seotud otsese ja kaudse diskrimineerimisega: tema ettepanek 7. detsembri 2000. aasta otsuses kohtuasjas C-79/99: Schnorbus (EKL 2000, lk I-10997), ettepaneku punktid 34 ja 35.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-427/06
KOHTUJURIST SHARPSTONI ETTEPANEK – KOHTUASI C-427/06 b või c esitatud näite raamidesse.
On the one hand, the present state of Community law allows Member States and, where appropriate, the two sides of industry at national level fairly broad discretion, not only in whether to pursue a particular aim in the field of social and employment policy, but also in the definition of measures capable of achieving it. 108
Ühelt poolt võimaldab ühenduse õigus oma praeguses seisus liikmesriikidele ja asjakohastel puhkudel ka tööturu osapooltele riigi tasandil suhteliselt laialdast diskretsiooni mitte ainult selle üle otsustamisel, kas taotleda teatavat eesmärki sotsiaal- ja tööhõivepoliitika valdkonnas, vaid ka eesmärgi saavutamiseks võimalike vahendite määratlemisel. 108
On the other hand, the Court has consistently taken a strict approach to pension schemes which, as in the present case, exclude certain categories of persons, as opposed to those which provide differential benefits.
Teiselt poolt on Euroopa Kohus järjepidevalt kasutanud ranget lähenemisviisi seoses pensioniskeemidega, mis – nagu ka käesoleval juhul – välistavad teatavad isikute kategooriad, erinevalt skeemidest, mis võimaldavad erinevaid hüvitisi.
In particular, it circumscribed the non-retroactive effect of its ruling in Barber 109so as not to apply to the former type of scheme.
Nii piiras Euroopa Kohus oma otsuse tagasiulatuvat jõudu kohtuasjas Barber 109, et see ei oleks kohaldatav varasema pensioniskeemi suhtes.
110 The Court has also been circumspect in accepting grounds based on
110Samuti on Euroopa Kohus olnud ettevaatlik kindlustusstatistilistel arvutustel
108 — See Palacios de la Villa, cited in footnote 20, paragraph 68.
108 – Vt 20. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Palacios de la Villa, punkt 68.
See also recital 25 to Directive 2000/78.
Vt samuti direktiivi 2000/78 põhjendus 25.
109 — Case C-262/88 [1990] ECR I-1889.
109 – 17. mai 1990. aasta otsus kohtuasjas C-262/88 (EKL 1990, lk I-1889).
The limitation ratione temporis of that ruling was incorporated into Protocol (No 17) on Article 141 of the Treaty establishing the European Community (1992).
Kõnealuse kohtuotsuse toime piiramine ratione temporis inkorporeeriti protokolli (nr 17) Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 141 kohta.
If the Member State had already transposed Directive 2000/78, it would (presumably) have made some policy choices.
Kui liikmesriik oleks direktiivi 2000/78 juba üle võtnud, oleks ta (eeldatavalt) teinud mõned poliitilised valikud.
If it had chosen to invoke Article 6(2) of the directive so as to allow a private employer to include a provision such as the age-gap clause in its occupational pension scheme, the Court would first have to decide whether use of the age-gap clause qualified under the derogation and then (if so) assess the actual scheme for proportionality.
Kui ta oleks otsustanud tugineda direktiivi artikli 6 lõikele 2, et lubada eraõiguslikul tööandjal kehtestada oma pensioniskeemis selline säte nagu kõnealune vanusevahe tingimus, peaks Euroopa Kohus kõigepealt otsustama, kas vanusevahe tingimuse kasutamine kvalifitseerub kõnealuseks erandiks ja (kui kvalifitseerub, siis) seejärel hindama pensioniskeemi enda proportsionaalsust.
110 — See, for example, Case C-57/93 Vroege [1994] ECR I-4541, paragraphs 27 to 28; Case C-128/93 Fisscher [1994] ECR I-4583, paragraphs 49 to 50; Case C-246/96 Magorrian and Cunningham [1997] ECR I-7153, paragraphs 27 to 29; Joined Cases C-270/97 and C-271/97 Sievers and Schrage [2000] ECR I-929, paragraphs 39 to 41.
110 – Vt nt 28. septembri 1994. aasta otsus kohtuasjas C-57/93: Vroege (EKL 1994, lk I-4541, punktid 27 ja 28); 28. septembri 1994. aasta otsus kohtuasjas C-128/93: Fisscher (EKL 1994, lk I-4583, punktid 49 ja 50); 11. detsembri 1997. aasta otsus kohtuasjas C-246/96: Magorrian ja Cunningham (EKL 1997, lk I-7153, punktid 27–29); 10. veebruari 2000. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-270/97 ja C-271/97: Sievers ja Schrage (EKL 2000, lk I-929, punktid 39–41).
107 — See point 107 above.
107 – Vt käesoleva ettepaneku punkt 108.
BARTSCH actuarial calculations to justify differential treatment. 111
BARTSCH põhinevate aluste tunnustamisel erineva kohtlemise õigustuseks. 111
Given the broad discretion which Member States enjoy in the field of social and employment policy, I am prepared to accept that a policy choice made by a Member State so as to allow private pension schemes to include some kind of an age-gap clause might, in principle, serve a legitimate aim within the meaning of Article 6(1) of Directive 2000/78.
Arvestades liikmesriikide laialdast diskretsiooni sotsiaal- ja tööhõivepoliitika valdkonnas, nõustun ma sellega, et liikmesriigi poliitilisel otsusel, millega lubatakse teatavat vanusevahe tingimust eraõiguslikes pensioniskeemides, võib olla õigustatud eesmärk direktiivi 2000/78 artikli 6 lõike 1 tähenduses.
The referring court states that the age-gap clause is compatible with domestic law because it is based on a ‘fair reason’, namely the employer’s interest in placing an overall limitation of the costs borne by voluntary pension schemes.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus mär -gib, et vanusevahe tingimus on kooskõlas siseriiklike õigusnormidega, sest sellel on „õiglane põhjus”, nimelt tööandja huvi seada vabatahtlike pensioniskeemide kuludele üldine piirang.
112 Further, those considerations are closely connected to the age-gap clause.
112 Lisaks on need kaalutlused tihedalt seotud vanusevahe tingimusega.
First, it is apparent from the answer which BSH’s representative gave at the hearing that, when the pension scheme was originally set up, the company had had regard purely to the issue of how to distribute the (available) funds.
Esiteks ilmneb BSH esindaja poolt kohtuistungil antud vastusest, et kui kõnealune pensioniskeem algselt loodi, pidas asjaomane äriühing silmas puhtalt küsimust, kuidas jaotada (kasutada olevat) raha.
111 — In Lindorfer, cited in footnote 19, paragraph 56, the Court held that a need for sound financial management of a pension scheme could not be invoked to support the need for higher actuarial values for women.
111 – Eespool 19. joonealuses märkuses viidatud Lindorferi kohtuotsuse punktis 56 otsustas Euroopa Kohus, et vajadusele tagada pensioniskeemi usaldusväärne finantsjuhtimine ei saa tugineda naiste jaoks kõrgemate kindlustusmatemaatiliste väärtuste kehtestamiseks.
See also Advocate General Jacobs’s Opinion, at points 49 to 69, and my Opinion, at points 43 to 50, in that case.
Vt ka kohtujurist Jacobsi ettepanek, punktid 49-69, ja minu ettepanek kõnealuses kohtuasjas, ettepaneku punktid 43–50.
In Case C-152/91 Neath [1993] ECR I-6935 and Case C-200/91 Coloroll [1994] ECR I-4389, the Court held that inequality of employers’ contributions under funded defined-benefit pension schemes arising from the use of actuarial factors did not fall under (what is now) Article 141 EC.
22. detsembri 1993. aasta otsuses kohtuasjas C-152/91: Neath (EKL 1993, lk I-6935) ja 28. septembri 1994. aasta otsuses kohtuasjas C-200/91: Coloroll (EKL 1994, lk I-4389) otsustas Euroopa Kohus, et rahastatavatesse kindlate toetussummadega pensioniskeemidesse tööandjate poolt tehtavate maksete ebavõrdsus, mis on tingitud kindlustusstatistiliste tegurite kasutamisest, ei kuulu (praeguse) EÜ artikli 141 kohaldamisalasse.
In his Opinion on, inter alia, those cases (at [1993] ECR I-4893) Advocate General Van Gerven considered that a need to maintain the financial balance of occupational pension schemes could not justify differences in employee contributions and benefits based on actuarial factors.
Oma ettepanekus, mis käsitles muu hulgas neid kohtuasju (vt EKL 1993, lk I-4893) asus kohtujurist Van Gerven seisukohale, et vajadus säilitada kutsealaste pensioniskeemide finantstasakaal ei saa õigustada erinevusi töötajate poolt tehtavates maksetes ega kindlustusstatistilistel teguritel põhinevaid toetusi.
Compare also Case C-264/96 ICI [1998] ECR I-4695, Case C-307/97 St Gobain [1999] ECR I-2651, Case C-436/00 X & Y [2002] ECR I-10829, Case C-9/02 Hughes de Lasteyrie du Saillant [2004] ECR I-2409, and Joined Cases C-282/04 and C-283/04 Commission v Netherlands [2006] ECR I-9141 (rejection by the Court of loss of tax revenue as a justification for discrimination contrary to Article 43 EC). 113 — That is to say, a widow more than 15 years younger than her deceased husband who died while being employed by BSH.
Vrd samuti 16. juuli 1998. aasta otsus kohtuasjas C-264/96: ICI (EKL 1998, lk I-4695), 21. septembri 1999. aasta otsus kohtuasjas C-307/97: Saint-Gobain (EKL 1999, lk I-2651), 21. novembri 2002. aasta otsus kohtuasjas C-436/00: X ja Y (EKL 2002, lk I-10829), 11. märtsi 2004. aasta otsus kohtuasjas C-9/02: Hughes de Lasteyrie du Saillant (EKL 2004, lk I-2409) ja 28. septembri 2006. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-282/04 ja C-283/04: komisjon vs. Madalmaad (EKL 2006, lk I-9141) (kus Euroopa Kohus lükkas tagasi võimaluse tugineda maksutulu kaotamisele kui õigustusele EÜ artikliga 43 vastuolus olevaks diskrimineerimiseks).
The age-gap clause does not apply if former employees die when already in retirement: see point 13.
Vanusevahe tingimus ei kohaldu, kui endine töötaja oli oma surma ajal juba pensionil: vt punkt 13.
112 — See point 107 above.
112 – Vt käesoleva ettepaneku punkt 107.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-427/06 capable of justification. In any event, the scheme would fail under proportionality.
KOHTUJURIST SHARPSTONI ETTEPANEK – KOHTUASI C-427/06 pensioniskeem vastuolus proportsionaalsuse põhimõttega.
Second, it is not difficult to imagine ways of limiting the costs borne by voluntary pension schemes that are less extreme than total exclusion of survivors.
Teiseks ei ole raske kujutleda vabatahtlike pensioniskeemide kulude piiramiseks võimalusi, mis on vähem äärmuslikud kui üleelanute täielik hüvitistest ilmajätmine.