natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Council Regulation 58/2003 of 19 December 2002 laying down the statute for executive agencies to be entrusted with certain tasks in the management of Community programmes, 2003 OJ L 11/1.
NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 58/2003, 19. detsember 2002, millega kehtestatakse nende täidesaatvate asutuste põhikiri, kellele usaldatakse teatavad ühenduse programmide juhtimisega seotud ülesanded, 2003 EÜT L 11/1.
See the Special Report by the European Ombudsman to the European Parliament following the own initiative inquiry into public access to documents, 15 December 1997, as well as the decisions concerning the European Central Bank, the European Agency for Safety and Health at Work, the Community Plant Variety Offi ce and Europol, following own initiative inquiry OI/1/99/IJH. H.
Vt Euroopa ombudsmani poolt üldsuse dokumentidele juurdepääsu kohta läbiviidud omaalgatusliku uurimise erie ekannet Euroopa Parlamendile, 15. detsember 1997, ja ka omaalgatusliku uurimise OI/1/99/IJH järel vastu võetud otsuseid Euroopa Keskpanga, Euroopa Tööohutuse ja Töötervishoiu Agentuuri, Ühenduse Sordiameti ja Europoli kohta vastu võetud otsuseid.
For example, the Court of Auditors, 1998 OJ C 295/1; the European Central Bank, 1999 OJ L110/30; the European Investment Bank, 1997 OJ C 243/13; the Economic and Social Commi ee, 1997 OJ L 339/18; and the Commi ee of the Regions, 1997 OJ L 351/70.
Näiteks kontrollikoda, 1998 EÜT C 295/1; Euroopa Keskpank, 1999 EÜT L110/30; Euroopa Investeerimispank, 1997 EÜT C 243/13; majandus- ja sotsiaalkomitee, 1997 EÜT L 339/18 ja regioonide komitee, 1997 EÜT L 351/70.
Joint declaration relating to Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents (OJ L 145/43 of 31.5.2001) 2001 OJ L 173/5.
Ühisdeklaratsioon seoses Euroopa Parlamendi ja Nõukogu määrusega (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele, 30. mai 2001, (EÜT L 145/43 31.5.2001) 2001 EÜT L 173/5.
Decisions following an inquiry the institution concerned shall be refused even a er the decision has been taken if disclosure of the document would seriously undermine the institution’s decision-making process, unless there is an overriding public interest in disclosure.
Uurimise põhjal tehtud otsused lõppemist avalikkusele presiidiumi päevakordadele ja protokollidele juurdepääsu keelamises halduslikku omavoli.
It seems difficult to argue that the Convention’s decision-making process could be undermined once it has reached the end of its work.
Ombudsman rõhutab, et ülaltoodud järeldus puudutab vaid üldsusele presiidiumi päevakordadele ja protokollidele juurdepääsu keelamist.
The Ombudsman therefore agrees with the Secretary General of the Convention that there is no reason why the documents concerned should not be made public at that stage.
Ombudsman ei võta seisukohta avatuse küsimuses presiidiumi ja konvendi liikmete vahelistes suhetes, sest see puudutab konvendi poliitilist tegevust.
2.9 In his final observations, the complainant expresses the fear that in the final stages of negotiations in the Convention this important issue may not be satisfactorily solved.
2.8 Seoses küsimusega, kas konvendi töö lõppedes võimaldatakse üldsusele juurdepääs konvendi presiidiumi päevakordadele ja protokollidele, osutab ombudsman (EÜ) nr 1049/2001 artikli 4 lõike 3 teisele lõigule, mille kohaselt keelatakse juurdepääs dokumentidele, mis sisaldavad sisekasutuseks esitatud arvamusi osana asjaomase institutsiooni sisearuteludest ja eelkonsultatsioonidest, isegi pärast otsuse tegemist, kui sellise dokumendi avaldamine kahjustaks tõsiselt institutsiooni otsustamisprotsessi, välja arvatud juhul, kui avaldamine teenib ülekaalukat avalikku huvi.
The Ombudsman understands that the Convention is expected to complete its work by the end of June 2003.
Keeruline oleks väita, et konventsiooni töö lõppemise järel saaks kahjustada tõsiselt tema otsustamisprotsessi.
For this reason, the Ombudsman considers that it would not be useful to delay a decision in order to inquire into the fear expressed by the complainant.
Seetõ u jagab ombudsman konvendi peasekretäri arvamust, et pole põhjust, miks nimetatud etapis ei võiks neid dokumente avalikustada.
The Ombudsman’s le er to the President of the Convention informing him of the present decision will mention the finding, set out in the second paragraph of 2.8 above, concerning public access to the Convention’s documents once the Convention has finished its work.
2.9 Oma viimasena esitatud märkustes avaldab kaebuse esitaja kartust, et konvendis toimuvate läbirääkimiste lõppetapis võib see tähtis küsimus jääda rahuldava lahenduseta.
The le er will also express the Ombudsman’s view that it would be in accordance with the principles of good administration for the Convention to make the appropriate arrangements as soon as possible to ensure such access.
Ombudsmani arusaama kohaselt peaks konvendi töö lõppema 2003. aasta juunikuu lõpus.
The Ombudsman will also forward to the President of the Convention the complainant’s practical suggestions, made in his final observations, concerning future public access to the Convention’s documents.
Seetõ u ei pea ombudsman õigeks viivitada otsusega selleks, et uurida kaebuse esitaja poolt väljendatud kartust.
For the reasons explained in paragraphs 2.7 and 2.9 above, the European Ombudsman considers that there has been no maladministration by the European Convention and that no further inquiries into the complaint are justified. The Ombudsman therefore closes the case.
Ülalmainitud punktides 2.7 ja 2.9 toodud põhjustel ei tuvastanud ombudsman kaebuse alusel läbiviidud uurimise käigus Euroopa konvendi tegevuses halduslikku omavoli ning leiab, et edasine asja uurimine ei ole põhjendatud.
Note : A er the conclusion of the Convention’s work on 10 July 2003, the Praesidium agendas and summaries of proceedings were posted on the Convention’s website at the following address : h p://europeanconvention.eu.int/docpraes.asp?lang=EN
NB! Pärast konvendi tegevuse lõppemist 10. juulil 2003. aastal avaldati presiidiumi päevakorrad ja tegevuse kokkuvõ ed konvendi veebilehel: h p://european-convention.eu.int/docpraes.asp?lang=EN
Decision on complaint 1625/2002/IJH against the European Anti-Fraud Offi ce
Otsus Euroopa Pe ustevastase Ameti vastu esitatud kaebuse 1625/2002/IJH asjas
In September 2002, a former Commission official made a complaint to the European Ombudsman against the European Anti-Fraud Offi ce (OLAF).
2002. aasta septembris esitas endine komisjoni ametnik Euroopa ombudsmanile kaebuse Euroopa Pe ustevastase Ameti (OLAF) vastu.
According to the complainant, the relevant facts are, in summary, as follows:
Kaebuses toodud olulised asjaolud olid alljärgnevad:
On 3 November 2000, whilst working as a head of Unit in the Commission Directorate General for Research, the complainant drew OLAF’s a ention to certain irregularities in the financing of a project.
3. novembril 2000, töötades teadusuuringute peadirektoraadis üksusejuhatajana, juhtis kaebuse esitaja OLAF-i tähelepanu eeskirjade eiramisele ühe projekti rahastamisel.
Decisions following an inquiry
TEHTUDOTSUSED
On 23 July 2001, the complainant had an interview with two OLAF officials and signed a protocol of the interview.
23. juulil 2001 küsitlesid kaebuse esitajat kaks OLAF-i ametnikku ning ta kirjutas alla vastavale küsitlusprotokollile.
She was never informed of the outcome of OLAF’s investigation.
OLAF-is teostatud uurimise tulemustest teda ei teavitatud.
She subsequently learnt that the two officials who interviewed her had le OLAF, that the scientific manager of the project had not been interviewed and that the contract for the project had been signed at the beginning of the year 2002, a er very extensive changes to the technical annex.
Hiljem sai kaebuse esitaja teada, et teda küsitlenud OLAF-i töötajad olid töölt lahkunud, et projekti teadusjuhti polnud küsitletud ning et projekti leping kirjutati alla 2002. aasta alguses pärast seda, kui tehnilisse lisasse oli tehtud ulatuslikke muudatusi.
The complainant queries whether the OLAF unit that replied to the interservice consultation on this project was aware of her complaint about the project.
Kaebuse esitaja tahtis teada, kas OLAF-i üksus, mis vastutas kõnealuse projekti puhul teenistustevaheliste konsultatsioonide eest, oli teadlik tema pretensioonidest projekti suhtes.
The complainant alleges that OLAF has failed to carry out a proper inquiry into the ma er and that it has never informed her of the outcome.
Kaebuse esitaja väitis, et OLAF ei teostanud asjakohast uurimist ega teavitanud teda tulemusest.
She claims that OLAF should inform her whether it conducted an inquiry, what was the result and whether the OLAF unit which replied to the interservice consultation before the project was approved at the beginning of the year 2002 was aware of her complaint.
Ta väitis, et OLAF peab teavitama teda sellest, kas uurimine viidi läbi või mist e, milline oli tulemus ning kas OLAF-i üksus, mis vastutas enne kõnealuse projekti heakskiitmist 2002. aasta alguses teenistustevaheliste konsultatsioonide eest, teadis tema pretensioonidest projektile.
The opinion of the European Anti-Fraud Offi ce (OLAF)
Euroopa Pe ustevastase Ameti (OLAF) arvamus
The opinion received from OLAF contained, in summary, the following points:
OLAF-ilt saadud arvamus sisaldas lühidalt järgmisi seisukohti:
The allegation that OLAF failed to carry out a proper inquiry
Väide, nagu poleks OLAF asjakohast uurimist läbi viinud
According to the complainant’s note to OLAF of 3 November 2000, the scientific and technical evaluation of the project proposal dated 24 July 2000 was negative.
Vastavalt kaebuse esitaja poolt 3. novembril 2000. aastal OLAF-ile saadetud teatisele, oli teadusliktehniline hinnang 24. juuli 2000. aasta projektie epanekule negatiivne.
The Director-General of the Commission Directorate General for Research (DG RTD) had informed the responsible Commissioner’s Chief of Cabinet by note of 25 October 2000 that negotiations under the authority of the complainant in September 1999 had led to unsatisfactory results.
Komisjoni teaduse ja tehnoloogiaarenduse peadirektoraadi peadirektor teavitas 25. oktoobril 2000 saadetud teatises vastutava voliniku kantseleijuhatajat sellest, et 1999. aasta septembris kaebuse esitaja juhtimisel toimunud läbirääkimised ei andnud rahuldavat tulemust.
He had therefore decided to ask Mr B., Advisor to the Director, to reach an agreement with the project coordinator to conclude the project in a satisfactory manner by the end of November 2000.
Seetõ u otsustas ta paluda hr B-d, direktori nõuandjat, jõuda projekti koordinaatoriga kokkuleppele, et oleks võimalik viia projekt rahuldavalt lõpule 2000. aasta novembri lõpuks.
The complainant’s note stated that, in light of the contradiction between the two considerations mentioned above, the complainant was fi ling a complaint under Article 90 (2) of the Staff Regulations.
Oma teatises teatas kaebuse esitaja, et eespool nimetatud kahe kaalutluse vastuolulisuse tõ u esitab ta personalieeskirjade artikli 90 lõike 2 kohase kaebuse.
The Director General of OLAF acknowledged receipt of this information by note dated 11 December 2000, and requested the complainant to supply all available information regarding the alleged irregularities.
OLAF-i peadirektor kinnitas nimetatud teabe kä esaamist 11. detsembri 2000. aasta teatises ning palus kaebuse esitajat esitada kogu eeskirjade väidetavat eiramist puudutav teave.
On 22 January 2001, the complainant submi ed numerous additional documents related to the negotiations and discussions on the project.
22. jaanuaril 2001 esitas kaebuse esitaja mitmeid lisadokumente, mis puudutasid projektiga seotud läbirääkimisi ja arutelusid.
The information was inconclusive as to whether irregularities had occurred.
Saadud teabe alusel polnud eeskirjade rikkumist võimalik kindlaks teha.
Accordingly, on 27 February 2001, OLAF opened an internal investigation.
Seega alustas OLAF 27. veebruaril 2001 sisejuurdlust.
The following information was therea er collected:
Selleks koguti järgmist informatsiooni:
On 24 March 2001, the Director-General of DG RTD sent an extensive information note to OLAF;
24. märtsil 2001 saatis teadusuuringute peadirektoraadi peadirektor OLAF-ile põhjaliku kirja;
On 23 July 2001, OLAF investigators interviewed the complainant.
23. juulil 2001 küsitlesid OLAF-i uurijad kaebuse esitajat.
She confirmed that to her knowledge there were no indications of fraud, but that the project had been allowed to proceed notwithstanding the shortcomings identified in the scientific evaluation;
Viimane kinnitas, et temale teadaolevalt ei viita miski pe usele, kuid projekt kiideti heaks hoolimata teaduslikus hinnangus tuvastatud puudustest;
On 27 August 2001, the complainant sent a wri en supplement to her interview.
27. augustil 2001 täiendas kaebuse esitaja oma ütlusi kirjalike materjalidega.
Based on this information, a final case report was adopted on 1 February 2002, which recommended closure of the case without follow-up.
Saadud informatsiooni põhjal võeti 1. veebruaril 2002 vastu lõplik juurdluse aruanne, milles soovitati juhtum edasiste meetmeteta lõpetada.
The Director-General of OLAF adopted this recommendation.
OLAF-i peadirektor kiitis soovituse heaks.
OLAF thus conducted an entirely proper investigation into the complainant’s allegations, a er which it concluded that no irregularities had occurred and no follow-up action was required.
Seega viis OLAF kaebuse esitaja väidete osas läbi täiesti asjakohase juurdluse, pärast mida järeldati, et eeskirjade rikkumisi ei esinenud ja järelmeetmed pole vajalikud.
The allegation that OLAF did not inform the complainant
Väide, nagu poleks OLAF kaebuse esitajat teavitanud
Regulation 1073/1999 contains rules on who should be informed of the results of an OLAF investigation.
Määrus 1073/1999 sisaldab eeskirju selle kohta, keda tuleb OLAF-i juurdlustulemustest teavitada.
Article 8 provides that information obtained in the course of an internal investigation is subject to professional secrecy and may not be communicated to persons other than those within the institutions of the European Communities or the Member States whose functions require them to know.
Artiklis 8 sätestatakse, et sisejuurdluste käigus saadud informatsioon on ametisaladus ning seda võib edastada ainult nendele isikutele, kelle ülesanded Euroopa ühenduste institutsioonides või liikmesriikides nõuavad neilt selle teadmist.
Article 9 provides that the final case report, which contains a synopsis of the information gathered during the investigation, shall be sent to the judicial authorities of the Member State concerned and the institution, body, offi ce or agency concerned, for follow up action.
Artiklis 9 sätestatakse, et lõplik juurdluse aruanne, mis sisaldab kokkuvõtlikult juurdluse käigus kogutud teavet, saadetakse meetmete võtmiseks asjaomase liikmesriigi õigusorganitele ning asjaomasele institutsioonile või asutusele.
On 12 July 2002, the complainant sent a note to OLAF requesting to be informed of the outcome of the investigation.
12. juulil 2002 saatis kaebuse esitaja OLAF-ile teatise, milles palus enda teavitamist juurdluse tulemustest.
On 5 August 2002, OLAF prepared a reply, but it was never sent because the complainant had retired from service as of 1 August 2002.
5. augustil 2002 koostas OLAF vastuse, kuid seda ei saadetud ära, sest kaebuse esitaja oli 1. augustist 2002 töölt lahkunud.
On 9 August 2002, OLAF sent a note to the Head of Unit at DG RTD, se ing forth the conclusions of the investigation.
9. augustil 2002 saatis OLAF teadusuuringute peadirektoraadi üksusejuhatajale teatise juurdluse tulemustega.
The interservice consultation
UURIMISEPÕHJAL
OLAF has no record of having been consulted as part of an interservice consultation on this project.
OLAF-il pole dokumente selle kohta, et temaga oleks teenistustevaheliste konsultatsioonide raames vastava projekti asjus konsulteeritud.
There is, however, an exchange of le ers between the Directors General of DG RTD and OLAF on whether financing of the project should continue while the investigation was ongoing.
Siiski on olemas teadusuuringute peadirektoraadi peadirektori ja OLAF-i vaheline kirjavahetus selle kohta, kas projekti rahastamine peaks käimasoleva juurdluse ajal jätkuma.
The Director General of DG RTD sent a le er to the Director General of OLAF on 14 May 2001, explaining that he would propose financing of the project to the Commission, absent advice to the contrary.
Teadusuuringute peadirektoraadi peadirektor saatis 14. mail 2001 OLAF-i peadirektorile kirja, milles teatas, et vastupidiste nõuannete puudumisel kavatseb ta teha komisjonile e epaneku projekti rahastamise jätkamise kohta.
On 20 May 2001, the Director General of OLAF replied that the investigation was still ongoing, but that the information in OLAF’s possession at that time did not suggest a reason for advising against continued financing for the project.
20. mail 2001 vastas OLAF-i peadirektor, et juurdlus alles käib, kuid sel hetkel OLAF-i käsutuses oleva teabe põhjal pole põhjust projekti rahastamist lõpetada.
OLAF annexed copies of the relevant documents to its opinion.
OLAF lisas asjaomaste dokumentide koopiad oma arvamusele.
The complainant’s observations on OLAF’s opinion contained, in summary, the following points:
OLAF-i arvamust puudutavad kaebuse esitaja seisukohad olid lühidalt järgmised:
The investigator in charge of the investigation asserts in his conclusions that no element in OLAF’s possession demonstrates the existence of irregularities falling within OLAF’s competence.
Juurdluse vastutav uurija kinnitab oma lõppjäreldustes, et OLAF-i käsutuses olevatest tõenditest ei viita ükski OLAF-i pädevusesalas toimunud eeskirjade rikkumisele.
(a) The evaluation of the proposal was irregular because :
Juurdluse käigus ei võetud arvesse kolme tõendusmaterjalile lisatud tõendit: a) e epaneku hindamine oli vastuolus eeskirjadega, sest:
- the procedure in force was not followed,
- ei järgitud kehtivat menetluskorda,
- concerning the eligibility form which explicitly mentioned the request for the proposal to be anonymous, two experts out of four replied in the negative to one substantive eligibility criterion and the expert from the beneficiary country did not sign the form guaranteeing anonymity,
- mis puutub kõlblikkuse ankeeti, mis nõudis selgesõnaliselt, et e epanek peab olema anonüümne, siis andsid neljast eksperdist kaks negatiivse hinnangu ühele olulisele kõlblikkuskriteeriumile ning abisaavast riigist pärit ekspert ei kirjutanud alla anonüümsust tagavale ankeedile,
- the expert from the beneficiary country was also involved in both steps of the evaluation, scientific and regional.
- abisaavast riigist pärit ekspert oli kaasatud mõlemas hindamisetapis, nii teaduslikus kui regionaalses; b) korraldus toimik kindlasti sulgeda oli samuti reeglite vastane ja võib-olla ka ebaseaduslik;
1.1 The complainant was a Head of Unit in the Commission Directorate General for Research.
1.1 Kaebuse esitaja töötas komisjoni teadusuuringute peadirektoraadis üksusejuhatajana.
In November 2000, she drew the a ention of the European Anti-Fraud Offi ce (OLAF) to certain irregularities in the financing of a project.
Novembris 2000 juhtis ta Euroopa Pe ustevastase Ameti (OLAF) tähelepanu eeskirjade eiramisele ühe projekti rahastamisel.
The complainant alleges that OLAF failed to carry out a proper inquiry into the ma er and identifies three elements which, she argues, were not taken into account, although they were included in the fi le with supporting evidence.
Kaebuse esitaja väitis, et OLAF ei teostanud asjakohast uurimist, ning tõi esile kolm tõendit, mida tema väitel ei arvestatud, kuigi need olid tõendusmaterjalide toimikusse lisatud.
1.2 According to OLAF, its Director General requested the complainant to supply all available information regarding the alleged irregularities.
1.2 OLAF-i väite kohaselt palus peadirektor kaebuse esitajat esitada kogu olemasolev eeskirjade väidetavat eiramist puudutav teave.
Since the information provided was inconclusive as to whether irregularities had occurred, OLAF opened an internal investigation.
Kuna esitatud teabe põhjal polnud eeskirjade rikkumist võimalik kindlaks teha, alustas OLAF sisejuurdlust.
The investigation collected information from the Director-General of DG RTD and from the complainant.
Juurdluse käigus koguti informatsiooni teadusuuringute peadirektoraadi peadirektorilt ning kaebuse esitajalt.
The Director-General of DG RTD sent an extensive information note.
Teadusuuringute peadirektoraadi peadirektor saatis vastuseks põhjaliku kirja.
The OLAF investigators interviewed the complainant, who confirmed that to her knowledge there were no indications of fraud, but that the project had been allowed to proceed notwithstanding the shortcomings identified in the scientific evaluation.
OLAF-i uurijad küsitlesid kaebuse esitajat, kes kinnitas, et temale teadaolevalt ei viita miski pe usele, kuid projekt kiideti heaks, hoolimata teaduslikus hinnangus tuvastatud puudustest.
The complainant later sent a wri en supplement to her interview.
Hiljem täiendas kaebuse esitaja oma ütlusi kirjalike materjalidega.
Based on this information, a final case report was adopted on 1 February 2002, which recommended closure of the case without follow-up.
Saadud informatsiooni põhjal võeti 1. veebruaril 2002 vastu lõplik juurdluse aruanne, milles soovitati juhtum ilma edasiste meetmeteta lõpetada.
1.3 The Ombudsman points out that the present complaint is against OLAF.
1.3 Ombudsman rõhutas, et käesolev kaebus oli esitatud OLAF-i vastu.
The Ombudsman has not, therefore, carried out an inquiry into the European Commission’s handling of the project.
Seega ei teostanud ombudsman juurdlust selle kohta, kuidas oli Euroopa Komisjon projekti käsitlenud.
The Ombudsman’s inquiry concerns the question whether there was maladministration by OLAF in relation to the administrative investigation which it launched following the information supplied to it by the complainant.
Ombudsmani juurdlus puudutas küsimust, kas OLAF-i poolt haldusjuurdluse läbiviimisel, mis algatati pärast kaebuse esitajalt vastava informatsiooni saamist, esines halduslikku omavoli.
46 provides for OLAF to
46 artikli 1 lõikes 3 sätestatakse, et OLAF viib läbi
1.4 The Ombudsman notes that Article 1 (3) of Regulation 1073/1999conduct internal administrative investigations for the purpose of:
1.4 Ombudsman märkis, et määruse 1073/1999haldusjuurdlusi eesmärgiga:
“– fighting fraud, corruption and any other illegal activity affecting the financial interests of the European Community,
- ”võidelda pe uste, korruptsiooni ja Euroopa Ühenduse finantshuve kahjustava muu ebaseadusliku tegevuse vastu,
– investigating to that end serious ma ers relating to the discharge of professional duties such as to constitute a dereliction of the obligations of officials and other servants of the Communities liable to result in disciplinary or, as the case may be, criminal proceedings, (…)”
- selgitada välja ametikohustuste täitmisega seotud rasked juhtumid, näiteks distsiplinaar- või vastavalt vajadusele kriminaalmenetlust põhjustada võiv ühenduse ametnike ja teiste teenistujate kohustuste eiramine (…).”
1.5 The Ombudsman considers that principles of good administration require administrative investigations by OLAF to be carried out carefully, impartially and objectively.
1.5 Ombudsman oli arvamusel, et hea haldustava nõuab OLAF-ilt haldusjuurdluse hoolikat, erapooletut ja objektiivset läbiviimist.
The Ombudsman fi finds nothing in the documentary evidence supplied by the complainant and by OLAF to suggest that
Ombudsman leidis, et kaebuse esitaja ja OLAF-i esitatud dokumenteeritud tõendusmaterjalides ei viita miski sellele, et OLAF-i juurdluses oleks eksitud hea haldustava põhimõtete vastu.