natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In 69 cases, the suggestion was to contact SOLVIT, while 766 complainants were advised to contact other bodies, mostly specialised ombudsmen or complaint-handling bodies in a Member State.
69 juhtumi korral soovitati pöörduda SOLVITi poole, 766 juhtumi korral soovitati kaebuse esitajal pöörduda teiste asutuste, peamiselt spetsialiseerunud ombudsmanide või kaebustega tegelevate asutuste poole liikmesriikides.
All complaints sent to the Ombudsman are registered and acknowledged, normally within one week of receipt.
Kõik ombudsmanile saadetud kaebused registreeritakse ja kinnitatakse, tavaliselt ühe nädala jooksul alates kä esaamisest.
The acknowledgement informs the complainant of the procedure and includes a reference number, as well as the name and telephone number of the person who is dealing with the complaint.
Kinnituskirjas teavitatakse kaebuse esitajat menetlusest ning lisatakse juhtumiga tegeleva isiku nimi ja telefoninumber.
The first step in an inquiry is to forward the complaint to the institution or body concerned and request that it send an opinion to the Ombudsman, normally within three calendar months.
Esimene samm uurimise alustamisel on kaebuse edastamine asjaomasele institutsioonile või asutusele, paludes saata ombudsmanile arvamuse, mida tavaliselt tehakse kolme kuu jooksul.
The European Parliament and Commission agreed in 2004 to accept a shorter time limit of two months for complaints against refusal of access to documents.
Euroopa Parlament ja komisjon nõustusid 2004. aastal dokumentidele juurdepääsu keelamist puudutavate kaebuste korral lühema, kahekuulise tähtajaga.
The principle of fair procedure requires that the Ombudsman’s decision on a complaint must not take into account information contained in documents provided either by the complainant, or by the Community institution or body, unless the other party has had the opportunity to see the documents and give its point of view.
Õiglase menetluse põhimõ est tuleneb nõue, et ombudsmani otsuses kaebuse kohta ei tohi võ a arvesse kaebuse esitaja või ühenduse institutsiooni või ameti esitatud dokumentides sisalduvat teavet, kui teisel poolel ei ole olnud võimalust neid dokumente näha ega oma seisukohta esitada.
The same procedure is followed if further inquiries into the complaint need to be conducted.
Samasugust menetlust korratakse, kui küsimus nõuab edasist uurimist.
Neither the Treaty nor the Statute provides for appeal or other remedies against the Ombudsman’s decisions concerning the handling or outcome of a complaint.
Asutamislepingus ega põhikirjas ei sätestata ombudsmani otsuste edasikaebamise võimalust ega muid õiguskaitsevahendeid seoses kaebuste käsitlemise või tulemustega.
However, like all other Community institutions and bodies, the Ombudsman is subject to actions for damages based on Article 288 of the EC Treaty.
Ombudsmani, nagu iga ühenduse institutsiooni ja asutuse suhtes kehtib aga EÜ asutamislepingu artikli 288 kohaselt kahju hüvitamise kohustus.
It is possible, in principle, to bring such an action in the Community courts based on the Ombudsman’s alleged mishandling of a complaint.
Põhimõ eliselt on võimalik esitada ombudsmani vastu kahjunõue, mis põhineb kaebuse väidetaval väärkäsitlemisel ombudsmani poolt.
Article 3(2) of the Statute of the Ombudsman requires the Community institutions and bodies to supply the Ombudsman with any information that he requests of them and give him access to the fi files concerned.
Ombudsmani põhikirja artikli 3 lõike 2 kohaselt on ühenduse institutsioonid ja asutused kohustatud andma ombudsmanile viimase nõutud teavet ning võimaldama talle juurdepääsu asjaomastele dokumentidele.
They may refuse only on duly substantiated grounds of secrecy.
Institutsioonid ja asutused võivad keelduda ainult juhul, kui nõutud teave on põhjendatud alustel salastatud.
The Ombudsman’s power to inspect files allows him to verify the completeness and accuracy of the information supplied by the Community institution or body concerned.
Ombudsmani juurdepääsuõigus dokumentidele annab talle võimaluse kindlaks teha, kas institutsiooni või asutuse esitatud teave on täpne ja täielik.
It is therefore an important guarantee to the complainant and to the public that the Ombudsman can conduct a thorough and complete investigation.
See on kaebuse esitajale ja üldsusele oluline tagatis selle kohta, et ombudsman saab korraldada põhjaliku ja täieliku uurimise.
Article 3(2) of the Statute also requires o cials and other servants of the Community institutions and bodies to testify at the request of the Ombudsman.
Kooskõlas põhikirja artikli 3 lõikega 2 peavad ühenduse institutsioonide ja asutuste ametnikud ning teised teenistujad andma ombudsmani nõudel tunnistusi.
During 2007, the Ombudsman’s power to inspect the institution’s files was used in 18 cases.
2007. aastal kasutas ombudsman volitust uurida asjaomase institutsiooni dokumente 18 juhtumi puhul.
Complaints to the Ombudsman are dealt with in a public way unless the complainant requests confidentiality. dentiality.
Ombudsmanile esitatud kaebusi menetletakse avalikult, välja arvatud juhul, kui kaebuse esitaja nõuab konfidentsiaalsust. dentsiaalsust.
Article 13 of the Implementing Provisions provides for the complainant to have access to the Ombudsman’s fi le on his or her complaint.
Rakendussätete artikli 13 järgi on kaebuse esitajal õigus tutvuda ombudsmani peetava toimikuga tema kaebuse kohta.
Article 14 provides for public access to documents held by the Ombudsman, subject to the same conditions and limits as those laid down by Regulation 1049/20018.
Artikli 14 järgi tagatakse üldsuse juurdepääs ombudsmani valduses olevatele dokumentidele kooskõlas määruses (EÜ) nr 1049/20018 sätestatud tingimuste ja piirangutega.
Regulation (EC) 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents, OJ 2001 L 145, p. 43.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele, EÜT 2001 L 145, lk 43.
ANNUAL REPORT 2007 confidential documents or confidential information obtained as a result of the inspection or hearing (Articles 13.3 and 14.2).
KAEBUSEDJA UURIMISED kaebuse esitajal kui ka üldsusel puudub aga juurdepääs konfidentsiaalsetele dokumentidele või konfidentsiaalsele teabele, mille ombudsman on saanud asjaomase institutsiooni dokumentide uurimisel ja tunnistajate ülekuulamisel (artikli 13 lõige 3 ja artikli 14 lõige 2).
The purpose of this exclusion is to facilitate the Ombudsman in the exercise of his powers of investigation.
Selle erandi eesmärk on hõlbustada ombudsmani uurimisvolituste rakendamist.
During an inquiry, the complainant is informed of each new step taken.
Uurimise käigus teatatakse kaebuse esitajale igast järgmisena võetavast sammust.
When the Ombudsman decides to close the inquiry, he informs the complainant of the results of the inquiry and of his conclusions.
Kui ombudsman otsustab uurimise lõpetada, siis teatab ta kaebuse esitajale uurimise tulemused ning oma järeldused.
The Ombudsman’s decisions are not legally binding and do not create legally enforceable rights or obligations for the complainant, or for the institution or body concerned.
Ombudsmani otsus ei ole õiguslikult siduv ega anna kaebuse esitajale või asjaomasele institutsioonile või asutusele õiguslikult täitmisele pööratavaid õigusi ega kohustusi.
In 2007, the Ombudsman closed 348 inquiries, of which 341 were linked to complaints and seven were own-initiatives.
2007. aastal lõpetas ombudsman 348 uurimist, millest 341 olid kaebuste uurimised ja 7 omaalgatuslikud uurimised.
If an inquiry deals with more than one allegation or claim, these may give rise to several findings by the Ombudsman.
Kui samas uurimises käsitletakse mitut väidet või nõuet, võib ombudsman teha mitu otsust.
In 2007, 95 cases, including three owninitiative inquiries, were closed with a finding of no maladministration.
2007. aastal lõpetati 95 juhtumit, sealhulgas kolm omaalgatuslikku uurimist, haldusomavoli tuvastamata.
This is not necessarily a negative outcome for the complainant, who at least benefits from receiving a full explanation from the institution or body concerned of what it has done.
See ei pruugi olla negatiivne tulemus kaebuse esitaja jaoks, sest ta vähemalt saab asjaomaselt institutsioonilt või asutuselt tehtu kohta põhjaliku selgituse.
Furthermore, even if the Ombudsman does not find maladministration, he may identify an opportunity for the institution or body to improve the quality of its administration in the future.
Isegi kui ombudsman ei tuvasta haldusomavoli, võib ta leida võimaluse, kuidas institutsioon või asutus saab oma halduse kvaliteeti edaspidi parandada.
Cases se4 led by the institution and friendly solutions
Institutsiooni lahendatud juhtumid ja sõbralikud lahendid
Whenever possible, the Ombudsman tries to achieve a positive-sum outcome that satisfies both the complainant and the institution complained against.
Võimaluse korral püüab ombudsman saavutada kokkuvõ es positiivse tulemuse, mis rahuldab nii kaebuse esitajat kui ka institutsiooni, kelle vastu kaebus esitati.
The cooperation of the Community institutions and bodies is essential for success in achieving such outcomes, which help enhance relations between the institutions and citizens and can avoid the need for expensive and timeconsuming litigation.
Selliste tulemuste saavutamiseks on äärmiselt oluline ühenduse institutsioonide ja asutuste koostöö, mis aitab tugevdada suhteid institutsioonide ja kodanike vahel ning vältida kulukaid ja ajamahukaid kohtumenetlusi.
During 2007, 129 cases, including an owninitiative inquiry, were se4 led by the institution or body itself following a complaint to the Ombudsman.
2007. aastal lahendas institutsioon või asutus ise pärast ombudsmanile esitatud kaebust 129 juhtumit.
Of this number, 93 were cases in which the Ombudsman’s intervention succeeded in obtaining a rapid reply to unanswered correspondence (see section 2.9 of the Annual Report 1998 for details of the procedure).
Neist 93 olid juhtumid, mille korral ombudsmani sekkumise tulemusena saadi vastamata kirjadele kiire vastus (vt sellisel juhtudel kasutatava menetluse kohta 1998. aasta aruande punkti 2.9).
The Ombudsman’s objective in such cases is to solve the problem rapidly, as an alternative to opening a normal inquiry into possible maladministration.
Sellistel juhtudel on ombudsmani eesmärk lahendada probleem kiiresti, alternatiivina tavalise võimaliku haldusomavoli uurimise alustamisele.
In 2007, the procedure was also successfully used in three cases (723/2007/MHZ, 1624/2007/JMA, 2201/2007/JMA) to help the Commission se4 le the ma4 er by supplementing its previous answer.
2007. aastal kasutati seda menetlust kolme juhtumi osas ka edukalt (723/2007/MHZ, 1624/2007/JMA, 2201/2007/JMA), et komisjon saaks juhtumi lahendada, täiendades oma viimast vastust.
Explanation of the scope of a Directive
Selgitus direktiivi reguleerimisala kohta
The complainant, a Spanish citizen who lives in Spain, asked the Commission to take action against the United Kingdom and Estonian authorities because they required his wife, who is of Byelorussian nationality, to obtain a visa before visiting those countries.
Hispaanias elav Hispaania kodanik palus komisjonil võtta meetmeid Ühendkuningriigi ja Eesti riigiasutuste vastu, sest nad nõudsid kaebuse esitaja Valgevene kodakondsusega abikaasalt enne nimetatud riikidesse reisimist viisa taotlemist.
According to the complainant, the visa requirements violate Directive 2004/38/EC9
Kaebuse esitaja väitel on viisa nõudmisega rikutud direktiivi 2004/38/EÜ9
(“the Directive”).
(edaspidi „direktiiv”).
In reply, the Commission explained that his wife was not entitled to benefit from the provisions of Article 5(2) of the Directive, which exempts third country nationals holding a “residence card” from any visa requirement by EU Member States.
Komisjon selgitas vastuseks, et kaebuse esitaja abikaasal puudub õigus toetuda direktiivi artikli 5 lõike 2 sätetele, mille järgi on kolmandate riikide kodanikud, kellel on elamisluba, vabastatud Euroopa Liidu liikmesriikide mis tahes viisanõudest.
The complainant wrote to the Commission again, arguing that the Directive appears to apply to all EC citizens and their families and that his wife holds a residence permit.
Kaebuse esitaja kirjutas komisjonile veel kord, väites, et direktiiv peaks kehtima kõigile EÜ kodanikele ja nende pereliikmetele ning et tema abikaasal on elamisluba.
In its second reply, the Commission underlined that Article 5(2) of the Directive does not apply to the complainant’s wife since her residence permit is not the “residence card” foreseen in Article 10 of the Directive, but was granted under, and is governed exclusively by, Spanish law.
Komisjon rõhutas oma teises vastuses, et direktiivi artikli 5 lõiget 2 ei saa kohaldada kaebuse esitaja abikaasa suhtes, sest tema elamisluba ei ole direktiivi artiklis 10 ette nähtud „Euroopa Liidu kodaniku pereliikme elamisluba”, vaid see anti välja Hispaania õigusaktide alusel.
In his complaint to the Ombudsman, the complainant alleged that the Commission’s position was contrary to the Directive.
Kaebuse esitaja väitis ombudsmanile esitatud kaebuses, et komisjoni seisukoht ei ole direktiiviga kooskõlas.
The Ombudsman took the view that the Commission’s replies were legally correct, but could have been drafted in a more easily understandable way.
Ombudsman võttis seisukoha, et komisjoni vastused olid küll juriidiliselt korrektsed, kuid need oleks võinud olla sõnastatud arusaadavamalt ja lihtsamalt.
The Commission’s services agreed to send an additional reply to the complainant.
Komisjoni talitused nõustusid saatma kaebuse esitajale lisavastuse.
The additional reply explained that the Directive applies to EU citizens who move to, or reside in, a Member State other than that of which they are a national and to their family members who accompany or join them.
Selles vastuses selgitati, et direktiiv on kohaldatav Euroopa Liidu kodanikele, kes kolivad liikmesriiki või elavad liikmesriigis, mille kodanikud nad ei ole, ning samuti nende pereliikmetele, kes on nendega kaasas või ühinevad nendega.
The Directive does not, therefore, apply to citizens who stay in their own Member State, or to their families.
Seega ei kohaldata direktiivi nende kodanike või nende perekondade suhtes, kes jäävad oma liikmesriiki.
The Commission’s reply also included a clear explanation of the concept of a “residence card” and its relationship to other provisions of the Directive.
Komisjoni vastus sisaldas ka elamisloa mõiste lahtiseletust ja seoseid teiste direktiivi sätetega.
The reply also included a number of examples by way of illustration.
Vastus sisaldas ka mitut selgitavat näidet.
Finally, the Commission pointed out that the drafting of Article 5(2) of the Directive is disadvantageous for the families of EU citizens who have not exercised the right of free movement, but that the Directive could only be amended through the legislative process.
Lõpuks juhtis komisjon tähelepanu asjaolule, et direktiivi artikli 5 lõike 2 sõnastus on ebasoodus Euroopa Liidu kodanike perekondadele, kes ei ole kasutanud vaba liikumise õigust, kuid et direktiivi on võimalik muuta üksnes seadusandliku menetluse teel.
The Ombudsman considered that the additional reply was su cient to resolve the case.
Ombudsman pidas lisavastust juhtumi lahendamiseks piisavaks.
In view of the final point of the Commission’s reply, the Ombudsman also informed the European Parliament of the matter.
Komisjoni viimast mõtet silmas pidades teavitas ombudsman teemast ka Euroopa Parlamenti.
As indicated in the Annual Report for 2006 (see the summary of complaints 3297/2006/BU and 3684/2006/BU), the Ombudsman has also begun to make wider use of more informal procedures, with the agreement and cooperation of the institution or body concerned, to help resolve problems in a flexible way.
Nagu osutatud 2006. aasta aruandes (vt kaebuste 3297/2006/BU ja 3684/2006/BU otsuste kokkuvõ eid), on ombudsman hakanud seotud institutsiooni või asutuse nõusolekul ja sellega koostöös rohkem kasutama mi eametlikke menetlusi, et aidata probleeme lahendada paindlikul viisil.
An example of such a case involving the Commission is included below.
Allpool on esitatud näide komisjoniga seotud juhtumist.
The Council has also designated a person in its secretariat, whom the Ombudsman’s services can contact with a view to finding solutions through informal procedures.
Nõukogu on oma sekretariaadis määranud töötaja, kelle poole ombudsmani teenistused võivad mi eametliku menetluse raames lahenduste leidmiseks pöörduda.
Text missing from the Schuman declaration
Puuduv tekst Schumani deklaratsioonis
A French professor complained that the phrase concerning the importance of the development of the African continent had been omitted from the text of the Schuman declaration on the Europa website in all the language versions except French.
Prantsuse professor esitas kaebuse, mille kohaselt puudub Europa veebilehel oleva Schumani deklaratsiooni kõikidest keeleversioonidest peale prantsuskeelse fraas Aafrika mandri arengu tähtsusest.
Two days after being contacted by the Ombudsman, the Commission’s services wrote to the complainant explaining that the incomplete versions had been transferred from the original website, which dated back over a decade and that the omission of the phrase was probably the result of a technical error.
Kaks päeva pärast ombudsmani pöördumist esitasid komisjoni talitused kaebuse esitajale selgituse, mille kohaselt ebatäielikud versioonid võeti varasemalt, enam kui kümne aasta taguselt veebilehelt, ning et kõnealune fraas jäi välja ilmselt tehnilise vea tõttu.
They undertook to restore the missing phrase as soon as the translation service had carried out the necessary work.
Komisjon lubas kadunud fraasi ennistada kohe pärast seda, kui tõlketalitus on oma töö lõpetanud.
The Ombudsman considered that the reply from the Commission settled the matter, but informed the complainant that he could make a new complaint if he were not satisfied with the steps taken by the Commission.
Ombudsman leidis, et komisjoni saadetud vastus lahendas juhtumi, kuid teatas kaebuse esitajale, et tal on võimalik esitada uus kaebus, kui ta ei ole rahul komisjoni astutud sammudega.
The Ombudsman also thanked the Commission services for their prompt and e ective action to provide a rapid solution.
Ühtlasi tänas ombudsman komisjoni talitusi kiire lahenduse saavutamisel toimunud kiire ja tõhusa tegutsemise eest.
Directive 2004/38/EC of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the right of citizens of the Union and their family members to move and reside freely within the territory of the Member States; OJ 2004 L 158, p. 77.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiiv 2004/38/EÜ, mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil; ELT 2004 L 158, lk 77.
ANNUAL REPORT 2007
KAEBUSEDJA UURIMISED
In some cases, a friendly solution can be achieved if the institution or body concerned o� ers compensation to the complainant.
Mõnel juhul on võimalik saavutada sõbralik lahend siis, kui asjaomane institutsioon või asutus pakub kaebuse esitajale hüvitist.
Any such o� er is made ex gratia, that is, without admission of legal liability and without creating a legal precedent.
Kõik sellised pakkumised tehakse ex gratia, st õiguslikku vastutust võtmata ja õiguslikku pretsedenti loomata.
For examples of friendly solutions achieved by the Ombudsman, please refer to section 3.3 of this Report.
Ombudsmani saavutatud sõbralikud lahendid on esitatud aruande peatükis 3.3.
Critical remarks and dra recommendations
Kriitilised märkused ja soovituse epanekud
If a friendly solution is not possible or if the search for such a solution is unsuccessful, the Ombudsman either closes the case with a critical remark to the institution or body concerned or makes a dra recommendation.
Kui sõbraliku lahendi saavutamine ei ole võimalik või leidmine ei õnnestu, siis lõpetab ombudsman juhtumi menetlemise kriitilise märkusega asjaomasele institutsioonile või asutusele või esitab soovituse epaneku.
A critical remark is normally made if (i) it is no longer possible for the institution concerned to eliminate the instance of maladministration, (ii) the maladministration appears to have no general implications, and (iii) no followup action by the Ombudsman seems necessary.
Ombudsman teeb tavaliselt kriitilise märkuse siis, kui i) asjaomasel institutsioonil ei ole enam võimalik haldusomavoli juhtumit kõrvaldada, ii) haldusomavoli juhtumil ei ole laiemaid tagajärgi, iii) ombudsmanil ei ole vaja võ a järelmeetmeid.
A critical remark is also made if the Ombudsman considers that a drarecommendation would serve no useful purpose or that it does not seem appropriate to submit a special report to Parliament in a case where the institution or body concerned fails to accept a dra recommendation.
Kriitiline märkus tehakse ka siis, kui ombudsman leiab, et soovituse epanekust ei ole kasu või et ei ole kohane esitada eriaruannet, sest asjaomane institutsioon või asutus ei aktsepteeri soovituse epanekut.
A critical remark confirms to the complainant that his or her complaint is justified and indicates to the institution or body concerned what it has done wrong, so as to help it avoid maladministration in the future.
Kriitiline märkus kinnitab kaebuse esitajale, et tema kaebus on õigustatud, ja näitab asjaomasele institutsioonile või asutusele, mida ta on valesti teinud, et edaspidi oleks võimalik haldusomavoli vältida.
In 2007, the Ombudsman closed 55 inquiries with critical remarks.
2007. aastal tegi ombudsman 55 kriitilist märkust.
A full list of these cases is provided in Annex D.
Juhtumite täielik nimekiri on lisas D.
During 2007, the Ombudsman carried out a study of the followup undertaken by the institutions involved to all critical remarks and further remarks made in 2006.
2007. aastal tegi ombudsman uurimuse kõikide 2006. aastal institutsioonidele tehtud kriitiliste märkuste osas võetud järelmeetmete kohta.
The study is available on the Ombudsman’s website (h4 p://www.ombudsman.europa.eu).
Uurimuse aruanne on ombudsmani veebilehel (h p://www.ombudsman.europa.eu).
The Ombudsman envisages carrying out a similar exercise and informing the public of his findings on an annual basis.
Ombudsman kavatseb sarnase uurimuse teha ja tulemused avaldada igal aastal.
In cases where followup action by the Ombudsman does appear necessary, that is, where it is possible for the institution concerned to eliminate the instance of maladministration, or in cases where the maladministration is particularly serious, or has general implications, the Ombudsman normally makes a dra recommendation to the institution or body concerned.
Ombudsman esitab asjaomasele institutsioonile või asutusele tavaliselt soovitus e epaneku, kui ta leiab, et on vaja võ a järelmeetmeid, st kui asjaomasel institutsioonil on võimalik haldusomavoli kõrvaldada, või kui kõnealune haldusomavoli juhtum on eriti raske või kui juhtumil on laiemaid tagajärgi.
During 2007, eight drarecommendations were made.
2007. aastal esitati kaheksa soovituse epanekut.
In addition, seven dra recommendations from 2006 led to decisions in 2007.
Peale selle järgnes seitsmele 2006. aasta soovituse epanekule otsus 2007. aastal.
Three cases were closed during the year when a dra recommendation was accepted by the institution.
Aasta jooksul lõpetati kolm juhtumit, mille korral võ is institutsioon soovituse epaneku vastu.
One case led to a special report to the European Parliament.
Ühe juhtumi kohta esitati Euroopa Parlamendile eriaruanne.
At the end of 2007, eight drarecommendations were still under consideration, including one made in 2004 and one made in 2006.
2007. aasta lõpus oli menetluses kaheksa soovituse epanekut, sealhulgas üks 2004. aasta e epanek ja üks 2006. aasta e epanek.
Special reports to the European Parliament
Eriaruanded Euroopa Parlamendile