natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The French Government notes that the national provision which gave rise to the main proceedings provides that a parent company can set off tax credits obtained from subsidiaries resident in another Member State against the précompte mobilier payable in respect of dividends redistributed to its shareholders only where the distribution is made within five years.
Prantsuse valitsus märgib, et põhikohtuasja ajendiks olnud siseriiklik säte sätestab, et emaettevõtja võib teises liikmesriigis asutatud tütarettevõtjalt saadud maksu ümberarvutuse tulemuse maha arvata précompte mobilier’st, mis kuulub tasumisele oma aktsionäridele edasijaotatud dividendidelt üksnes tingimusel, et nimetatud dividendid jaotatakse edasi järgneva viie aasta jooksul.
That limitation to five years reflects a concern by the French Government to combat fraud.
Viieaastane piirang väljendab Prantsuse valitsuse taotlust võidelda maksupettuste vastu.
The risk of fraud and the difficulty of fiscal supervision would be exacerbated if undertakings could set off tax credits linked to dividends received 10 or 20 years earlier.
Kui ettevõtjad saaksid maha arvata maksu ümberarvutuse, mis on seotud kümme või kakskümmend aastat varem saadud dividendidega, suureneks pettuste oht ja maksujärelevalve muutuks keerulisemaks.
The administration would not be able
Maksuhalduril ei oleks võimalik kontrollida maksu ümberarvutuse ehtsust ega seega välistada
For the reasons given above I conclude that the question referred for a preliminary ruling by the Conseil d’État, France, should be answered as follows:
Esitatud põhjendustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Prantsusmaa Conseil d’État esitatud eelotsuse küsimusele järgmiselt:
‘Where a Member State has opted (under Article 4(2) of Council Directive 90/435/EEC of 23 July 1990 on the common system of taxation applicable in the case of parent companies and subsidiaries of different Member States) to provide that any charges relating to a parent company’s holding in a subsidiary of another Member State and any losses resulting from the distribution of the profits of the subsidiary may not be deducted from the taxable profits of the parent company, it is not contrary to that provision for the management costs relating to the holding to be fixed as 5% of the total revenue from the holdings, including tax credits compensating for withholding tax levied on the dividend in accordance with Article 5(2), (3) or (4) of that directive.’
Juhul kui liikmesriik on (nõukogu 23. juuli 1990. aasta direktiivi 90/435/EMÜ eri liikmesriikide emaettevõtjate ja tütarettevõtjate suhtes kohaldatava ühise maksustamissüsteemi kohta artikli 4 lõike 2 kohase) valiku alusel kehtestanud, et mis tahes kulutusi, mis on seotud emaettevõtja osalusega teise liikmesriigi tütarettevõtjas, samuti mis tahes tütarettevõtja kasumi jaotamisest tulenevat kahjumit ei ole lubatud maha arvata emaettevõtja maksustatavast kasumist, siis ei ole nimetatud sättega vastuolus see, et osalusega seotud juhtimiskulude määraks kehtestatakse 5% osalusest saadud kogutulust, mis sisaldab maksu ümberarvutust, millega hüvitatakse dividendidelt kinnipeetud maksu kooskõlas direktiivi artikli 5 lõigetega 2, 3 ja 4.
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC by the Conseil d’État (France), made by decision of 17 January 2007, received at the Court on 26 January 2007, in the proceedings
Kohtuasjas C-27/07, mille ese on EÜ artikli 234 alusel Conseil d’État (Prantsusmaa) 17. jaanuari 2007. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 26. jaanuaril 2007, menetluses
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts (Rapporteur), President of the Chamber, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász and J. Malenovský, Judges,
EUROOPA KOHUS (neljas koda), koosseisus: koja esimees K. Lenaerts (ettekandja), kohtunikud G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász ja J. Malenovský,
Advocate General: E. Sharpston, Registrar: B. Fülöp, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 21 November 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
KOHTUOTSUS 3.4.2008 — KOHTUASI C-27/07 kohtujurist: E. Sharpston, kohtusekretär: ametnik B. Fülöp, arvestades kirjalikus menetluses ja 21. novembri 2007. aasta kohtuistungil esitatut, arvestades kirjalikke märkusi, mille esitasid:
— the French Government, by G. de Bergues and J.-C. Gracia, acting as Agents,
— Prantsusmaa valitsus, esindajad: G. de Bergues ja J.-Ch. Gracia,
— the German Government, by M. Lumma and C. Blaschke, acting as Agents,
— Saksamaa valitsus, esindajad: M. Lumma ja C. Blaschke,
— the Commission of the European Communities, by R. Lyal and J.-P. Keppenne, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 24 January 2008,
— Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: R. Lyal ja J.-P. Keppenne, olles 24. jaanuari 2008. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
BANQUE FÉDÉRATIVE DU CRÉDIT MUTUEL gives the following
BANQUE FÉDÉRATIVE DU CRÉDIT MUTUEL on teinud järgmise otsuse
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Articles 4(2) and 7(2) of Council Directive 90/435/EEC of 23 July 1990 on the common system of taxation applicable in the case of parent companies and subsidiaries of different Member States (OJ 1990 L 225, p. 6, ‘the Directive’).
Eelotsusetaotlus käsitleb nõukogu 23. juuli 1990. aasta direktiivi 90/435/EMÜ eri liikmesriikide emaettevõtjate ja tütarettevõtjate suhtes kohaldatava ühise maksustamissüsteemi kohta (EÜT L 225, lk 6; ELT eriväljaanne 09/01, lk 147; edaspidi „direktiiv”) artikli 4 lõike 2 ja artikli 7 lõike 2 tõlgendamist.
The reference has been made in proceedings between Banque Fédérative du Crédit Mutuel (‘BFCM’) and the Ministre de l’Économie, des Finances et de l’Industrie (the French Minister of the Economy, Finance and Industry).
Taotlus on esitatud kohtuvaidluses, mille pooled on Banque Fédérative du Crédit Mutuel (edaspidi „BFCM”) ja ministre de l’Économie, des Finances et de l’Industrie (majandus-, rahandus- ja tööstusminister).
Article 4 of the directive states:
Direktiivi artikkel 4 sätestab:
— refrain from taxing such profits, or
— sellise kasumi maksustamisest või
— tax such profits while authorising the parent company to deduct from the amount of tax payable that fraction of the corporation tax paid by the subsidiary which relates to those profits and, if appropriate, the amount of the withholding tax levied by the Member State in which the subsidiary is resident, pursuant to the derogations provided for in Article 5, up to the limit of the amount of the corresponding domestic tax.
— maksustab sellise kasumi, kuid lubab emaettevõtjal tasumisele kuuluvast maksusummast maha arvata selle osa tütarettevõtja poolt makstud ettevõtte tulumaksust, mis on omistatav sellele kasumile, ja juhul kui see on kohaldatav, lubab tasumisele kuuluvast maksusummast maha arvata selles liikmesriigis kinnipeetud maksu, mille resident on tütarühing, võttes arvesse artiklis 5 sätestatud erandeid ning piirates mahaarvamist vastava omamaise maksusummaga.
However, each Member State shall retain the option of providing that any charges relating to the holding and any losses resulting from the distribution of the profits of the subsidiary may not be deducted from the taxable profits of the parent company.
Igale liikmesriigile jääb sellegipoolest võimalus mitte lubada emaettevõtja maksustatavast kasumist maha arvata osalusega seotud kulutusi ega tütarettevõtja kasumi jaotamisest tulenevaid kahjumeid.
Where the management costs relating to the holding in such a case are fixed as a flat rate, the fixed amount may not exceed 5% of the profits distributed by the subsidiary.
Kui sellisel juhul on osalusega seotud juhtimiskulud määratletud kindla suurusega määrana, ei tohi nimetatud kindlaksmääratud summa ületada 5% tütarettevõtja jaotatavast kasumist.
Article 5 of the directive is worded as follows:
Direktiivi artikkel 5 on sõnastatud järgmiselt:
Notwithstanding paragraph 1, the Hellenic Republic may, for so long as it does not charge corporation tax on distributed profits, levy a withholding tax on profits distributed to parent companies of other Member States …
Lõike 1 sätetest sõltumata võib Kreeka Vabariik niikaua, kui ta ei maksusta jaotatud kasumit ettevõtte tulumaksuga, pidada maksu kinni kasumilt, mida jaotatakse teiste liikmesriikide emaettevõtjatele. […]
Notwithstanding paragraph 1, the Federal Republic of Germany may, for as long as it charges corporation tax on distributed profits at a rate at least 11 points lower than the rate applicable to retained profits, and at the latest until mid-1996, impose a compensatory withholding tax of 5% on profits distributed by its subsidiary companies.
Lõike 1 sätetest sõltumata võib Saksamaa Liitvabariik niikaua, kui ta maksustab jaotatud kasumit ettevõtte tulumaksuga, mille määr on vähemalt 11 protsendipunkti võrra madalam kui jaotamata kasumi maksustamisel kasutatav määr, ja hiljemalt kuni 1996. aasta keskpaigani, maksustada tütarettevõtja jaotatavat kasumit 5%-lise tasakaalustava kinnipeetava maksuga.
Notwithstanding paragraph 1, the Portuguese Republic may levy a withholding tax on profits distributed by its subsidiaries to parent companies of other Member States until a date not later than the end of the eighth year following the date of application of this Directive.
Lõike 1 sätetest sõltumata võib Portugali Vabariik oma tütarettevõtjate poolt teiste liikmesriikide emaettevõtjatele jaotatavat kasumit maksustada kinnipeetava maksuga kaheksanda aasta lõpuni pärast käesoleva direktiivi kohaldamise algust.
Article 7 of the directive states:
Direktiivi artikkel 7 täpsustab:
This Directive shall not affect the application of domestic or agreement-based provisions designed to eliminate or lessen economic double taxation of dividends, in particular provisions relating to the payment of tax credits to the recipients of dividends.’
Käesolev direktiiv ei mõjuta siseriiklike või lepingupõhiste eeskirjade kohaldamist dividendide majandusliku topeltmaksustamise kaotamiseks või selle vähendamiseks, eriti nende sätete kohaldamist, mis käsitlevad dividendide saajate maksu ümberarvutust.”
The tax regime for dividends paid to parent companies established in France is governed by Article 216 of the Code général des impôts (the General Tax Code, the ‘CGI’), which, in the version applicable to this case, states:
Prantsusmaa residendist emaettevõtjale makstud dividendide maksustamise alused on sätestatud Code général des impôts (Prantsuse üldine maksuseadustik, edaspidi „CGI”) artiklis 216, mis põhikohtuasja asjaoludele kohaldatavas redaktsioonis sätestab:
The proportion of costs and expenses referred to in the first subparagraph is fixed in every case at 5% of the gross revenue from the holdings, including tax credits.
Eelmises lõigus nimetatud kulude ja maksude osa on ühtselt kindlaks määratud suuruses 5% osalustelt saadud tulust, kaasa arvatud maksu ümberarvutus.
That proportion may not exceed, however, for each tax period, the total amount of the costs and expenses of any nature incurred by the holding company during that period.’
See osa ei tohi ühelgi maksustamisperioodil olla suurem kui osalust omava äriühingu sama perioodi eri liiki kulude ja maksude kogusumma.”
Article 145 of the CGI states, in the version applicable to this case, that the tax regime for parent companies is applicable, inter alia, to companies subject to corporation tax at the normal rate which have holdings representing at least 5% of the capital of the issuing undertaking.
CGI artikkel 145 täpsustab põhikohtuasja asjaoludele kohaldatavas redaktsioonis, et emaettevõtja maksusüsteemi kohaldatakse muu hulgas äriühingutele, kes on kohustatud tasuma ettevõtte tulumaksu üldise maksumäära alusel ja kellele kuulub vähemalt 5% osalus emiteeriva äriühingu kapitalis.
Administrative circular No 4H1-00 of the Ministère de l’Économie des Finances et de l’Industrie of 31 January 2000 (Bulletin officiel des impôts of 16 February 2000) specifies, referring back to Administrative circular No 4H4-99 of 25 June 1999 (Bulletin officiel des impôts of 5 July 1999) of the same Ministry, the procedure for determining the proportion of costs and expenses referred to in Article 216 of the CGI.
Majandus-, rahandus- ja tööstusministeeriumi 31. jaanuari 2000. aasta haldusringkiri nr 4H1-00 (Bulletin officiel des impôts, 16.2.2000) täpsustab sama ministeeriumi 25. juuni 1999. aasta haldusringkirjale nr 4H4-99 viidates (Bulletin officiel des impôts, 5.7.1999) korda, mis puudutab CGI artiklis 216 nimetatud kulude ja maksude osa rakendamist.
It is, in particular, stated that the tax credits in question ‘comprise both the tax credit (avoir fiscal) for income arising in France … and the foreign tax credit (crédit d’impôt étranger) for income from subsidiaries with their seat in a country with which France has a double taxation treaty’.
Selles on märgitud, et kõnealune maksu ümberarvutus „vastab kas Prantsusmaal teenitud tulult saadavale maksu ümberarvutusele […] või sellise tütarettevõtja tulult, mille asukohariigiga on Prantsusmaa sõlminud maksustamist käsitleva lepingu, välismaal tasutud maksuga seonduvale ümberarvutusele”.
According to the Conseil d’État, the tax treaties concluded by France with other Member States provide that a tax credit is to be given to a parent company established in France on the distribution of profits by a subsidiary established in another Member State where that distribution of profits has been subject to a withholding tax levied by the other Member State.
Conseil d’État sõnul on Prantsuse Vabariigi ja teiste liikmesriikide vahel sõlmitud rahvusvaheliste kokkulepete alusel lubatud Prantsusmaal asuval emaettevõtjal teha maksu ümberarvutus seoses teises liikmesriigis asuva tütarettevõtja kasumi jaotamisega juhul, kui teises liikmesriigis on jaotatud kasumilt maks kinni peetud.
That tax credit is to be equal to the amount of the withholding tax thus deducted.
Maksu ümberarvutus võrdub kinnipeetud maksusummaga.
Pursuant to Article 146(2) of the CGI, in the version applicable to this case, where the distribution by a parent company to its own shareholders of dividends which it has received leads to the application of the précompte mobilier (imputation tax) provided for in Article 223 sexies of the CGI, the tax credits applied to dividends paid in the last five years (but not outside that period) may be set off against the précomptemobilier.
CGI artikli 146 lõige 2 nägi põhikohtuasja asjaoludele kohaldatavas redaktsioonis ette, et kui saadud dividendide jaotamine emaettevõtja poolt oma aktsionäridele viib CGI artiklis 223e sätestatud dividendimaksu kohaldamiseni, siis arvatakse dividendimaksust maha viimase viie aasta jooksul väljamakstud dividendidega seonduva maksu ümberarvutuse tulemus.
In addition, according to the Conseil d’État, pursuant to an administrative circular of the Ministère de l’Économie des Finances et de l’Industrie, those tax credits may also be set off against the withholding tax payable on the redistribution of dividends by the parent company to persons not resident for tax purposes, or not having their seat, in France.
Lisaks võib Conseil d’État sõnul majandus-, rahandus- ja tööstusministeeriumi haldusringkirja kohaselt selle maksu ümberarvutuse tulemuse maha arvata ka maksust, mis peetakse kinni emaettevõtja poolt dividendide edasijaotamisel isikutele, kes ei ole maksuresidendid või kelle asukoht ei ole Prantsusmaal.
The order for reference discloses that, pursuant to the tax regime for parent companies laid down in Article 216 of the CGI, BFCM deducted from its net total profits
Eelotsusetaotlusest nähtub, et CGI artiklis 216 sätestatud emaettevõtja maksusüsteemi alusel arvas BFCM oma tütarettevõtjate makstud dividendid maha enda
In the main proceedings, BFCM asks the Conseil d’État to annul Administrative circulars No 4H1-00 and No 4H4-99.
BFCM nõuab põhikohtuasjas, et Conseil d’État tühistaks eespool mainitud haldusringkirjad nr 4H1-00 ja nr 4H4-99.
BFCM maintains, in that regard, that the Administrative circulars are contrary to Article 4 of the directive, in so far as the proportion of costs and expenses, fixed at a flat rate of 5% of the total revenue from the holdings, includes tax credits paid pursuant to tax treaties concluded by the French Republic with other Member States, while the directive provides that the amount of the charges which may not be deducted from the taxable income of the parent company, when fixed at a flat rate, is limited to 5% only of the profits distributed by the subsidiary.
Ta väidab selles osas, et nimetatud haldusringkirjad on vastuolus direktiivi artikliga 4, kuna kulude ja maksude osa, mis on määratud kindla suurusega määrana 5% osalustelt saadud kogutulust, hõlmab Prantsuse Vabariigi ja teiste liikmesriikide vahel sõlmitud maksukokkulepete alusel tasutud maksu ümberarvutuse tulemust, samas kui direktiiv näeb ette, et kui maksusumma, mis ei kuulu mahaarvamisele emaettevõtja maksustatavast tulemist, on määratletud kindla suurusega määrana, on selle ülemmäär 5% ainuüksi tütarettevõtja jaotatud kasumist.
The Conseil d’État raises the question whether the addback to the taxable income of the parent company of a fixed proportion of costs and expenses equal to 5% of the revenue from holdings, tax credits included, constitutes a tax which exceeds the limit of 5% of the profits distributed permitted under Article 4(2) of the directive and which may affect the neutrality of the crossborder distribution of profits or whether it constitutes a tax whose only effect is partially to reduce the tax credit attributed to the parent company on the distribution of dividends and which may, therefore, be regarded as belonging to a body of provisions relating to the payment of tax credits to recipients of dividends and as aiming, by the same token, to lessen double taxation.
Seoses sellega tekkis Conseil d’État’l küsimus, kas osaluselt saadud tuluga seotud kulude ja maksude 5% kindlasummalise osa arvamine emaettevõtja maksustatava summa sisse, kaasa arvatud maksu ümberarvutus, tähendab maksu kinnipidamist üle direktiivi artikli 4 lõikes 2 lubatud piirmäära ehk üle 5% jaotatud kasumist, ja kas see võib kahjustada kasumi neutraalset piiriülest jaotamist või tähendab see maksu kinnipidamist, mille ainus tagajärg on dividendide jaotamisel emaettevõtjale lubatud maksu ümberarvutuse osaline vähenemine ning mida võib seega pidada kuuluvaks nende sätete hulka, mis reguleerivad maksu ümberarvutuse võimaldamist dividendide saajatele ja mille eesmärk on seeläbi topeltmaksustamise vähendamine.
In that respect, the Conseil d’État, first, refers to Case C-58/01 Océ Van der Grinten [2003] ECR I-9809, in which the Court held that a tax credit constitutes a fiscal instrument designed to avoid the economic double taxation of profits distributed in the form of dividends and does not constitute income from shares.
Seoses sellega viitab Conseil d’État 25. septembri 2003. aasta otsusele kohtuasjas C-58/01: Océ Van der Grinten (EKL 2003, lk I-9809), milles Euroopa Kohus leidis, et maksu ümberarvutus on maksumeede, mille eesmärk on vältida kasumi majanduslikku topeltmaksustamist, kui seda jaotatakse dividendide vormis ja mitte muu väärtpaberitulu väljamaksmise teel.
The Conseil d’État states, second, that the addback of 5% of distributed net profits and of the tax credit to the taxable income of the parent company, in respect of the proportion of costs and expenses, places the parent company in a situation which is the same as that in which it would have found itself if there had been no withholding tax, as a result of the addback of a proportion of costs and expenses equal to 5% of profits distributed.
Conseil d’État täpsustab teiseks, et kui 5% jaotatud puhaskasumist ja maksu ümberarvutusest arvatakse emaettevõtja maksustatava summa sisse kui kulude ja maksude osa, asetab see emaettevõtja samasse olukorda, milles ta oleks olnud juhul, kui 5% suuruse jaotatud kasumiga seotud kulude ja maksude osa sissearvamise tõttu ei oleks maksu üldse kinni peetud.
However, that is the case only if the tax credit can be entirely set off against the tax payable by the parent company.
Nii oleks see siiski olnud vaid juhul, kui maksu ümberarvutuse tulemuse võib täies ulatuses maha arvata emaettevõtja tasumisele kuuluvast maksust.
According to the Conseil d’État, it follows from Article 146(2) of the CGI, in the version applicable to this case, and from administrative practice, as stated in Administrative circular No 4K-1121, that tax credits granted on a distribution of dividends to a parent company by its subsidiary established in another Member State may be set off against tax payable by the parent company only where those dividends are redistributed in the following five years.
Conseil d’État sõnul tuleneb CGI artikli 146 lõikest 2 põhikohtuasja asjaoludele kohaldatavas redaktsioonis, samuti haldusringkirjas nr 4K-1121 täpsustamist leidnud haldustavast, et teises liikmesriigis asuva tütarettevõtja makstud dividendide puhul emaettevõtjale võimaldatava maksu ümberarvutuse tulemuse võib maha arvata emaettevõtja tasumisele kuuluvast maksust üksnes juhul, kui dividendid jaotatakse edasi järgneva viie aasta kestel.
In that case, the addback of 5% of the tax credits to the taxable profits of the parent company in respect of the proportion of costs and expenses does not affect the principle of fiscal neutrality of the crossborder distribution of profits.
Sellisel juhul ei mõjuta see, et maksude ja kulude osana arvatakse emaettevõtja maksustatava tulu sisse 5% maksu ümberarvutuse tulemusest, kasumi piiriülese jaotamise neutraalset maksustamist.
By contrast, where the parent company decides not to redistribute those dividends within that period, the addback to its taxable income — in respect of the proportion of costs and expenses, equal to 5% of tax credits, which will not be set off against the tax that it must pay — has the effect of raising its taxable income above the limit of 5% of distributed profits actually received, laid down by Article 4(2) of the directive, and of affecting, to that extent, the fiscal neutrality of the crossborder distribution of profits.
Seevastu juhul, kui emaettevõtja otsustab selle tähtaja jooksul dividende edasi mitte jaotada, suureneb Conseil d’État hinnangul tema maksustatav summa selle tagajärjel, et maksude ja kulude osana arvatakse emaettevõtja maksustatava tulu sisse 5% maksu ümberarvutuse tulemusest, mida ta ei saa oma tasumisele kuuluvast maksust maha arvata, ületades direktiivi artikli 4 lõikega 2 kehtestatud piirmäära 5% tegelikult saadud jaotatud kasumist ning kahjustades selles ulatuses kasumi piiriülese jaotamise neutraalset maksustamist.
In the latter case, according to the Conseil d’État, the question arises whether the increase in corporation tax paid by the parent company in proportion to the increase in its taxable income following the addback of 5% of the tax credits constitutes a tax which, in view of its small amount and the fact that it was imposed directly in
Viimasel juhul tõusetub Conseil d’État arvates küsimus, kas emaettevõtja makstava ettevõtte tulumaksu suurenemine vastavalt tema maksustatava tulu suurenemisele, mis on tingitud 5% maksu ümberarvutuse tulemuse arvamisest selle tulu sisse, on maks, mida seetõttu, et maksu summa ei ole suur ja tulenevalt asjaolust, et see tekkis otseses seoses dividendide majandusliku topeltmaksustamise kaotamiseks
Accordingly, the Conseil d’État decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Seetõttu otsustas Conseil d’État menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse: