natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, while IMPACT assumes unconditionally that that provision has direct effect, the Commission takes a more cautious view: it submits that the provision has direct effect only in so far as an objective reason is required for the renewal of fixedterm contracts or relationships, which is certainly the case where the Member State concerned has not introduced any other measures pursuant to Clause 5(1) within the period prescribed for transposing the directive.
IMPACT lähtub asjaomase sätte vahetust õigusmõjust ilma piiranguteta, komisjon suhtub sellesse aga teatud reservatsiooniga: komisjoni arvates on sättel vahetu õigusmõju üksnes siis, kui tähtajaliste töölepingute või -suhete pikendamise eelduseks on objektiivsed põhjused, see tähendab eelkõige juhul, kui asjaomane liikmesriik ei ole ülevõtmise tähtaja jooksul võtnud mõnda teist klausli 5 lõikega 1 kooskõlas olevat meedet.
61 — Joined Cases 118/82 to 123/82 Celant v Commission [1983] ECR 2995, paragraph 22; and Case 37/87 Sperber v Court of Justice [1988] ECR 1943, paragraphs 8 and 9; also the judgment of the European Union Civil Service Tribunal of 19 October 2006 in Case F-59/05 De Smedt v Commission [2006] ECR-SC I-A-1-109 and II-1-409, paragraphs 70 to 76, the latter confirmed by order of the Court of First Instance in Case T-415/06 P De Smedt v Commission, not yet published in the ECR-SC, paragraphs 54 and 55.
61 – Euroopa Kohtu 6. oktoobri 1983. aasta otsus liidetud kohtuasjades 118/82-123/82: Celant jt vs. komisjon (EKL 1983, lk 2995, punkt 22) ja Euroopa Kohtu 19. aprilli 1988. aasta otsus kohtuasjas 37/87: Sperber vs. Euroopa Ühenduse Kohus (EKL 1988, lk 1943, punktid 8 ja 9); samuti Avaliku Teenistuse Kohtu 19. oktoobri 2006. aasta otsus kohtuasjas F-59/05: De Smedt vs. komisjon (töötajate juhtumid 2006, lk I-A-1-109 ja lk II-A-1-409, punktid 70–76). Viimast kinnitab Esimese Astme Kohtu 9. juuli 2007. aasta otsus kohtuasjas T-415/06 P: De Smedt vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punktid 54 ja 55).
62 — See, by way of example, Cordero Alonso (cited in footnote 21), paragraphs 45 and 46, and Jonkman (cited in footnote 49), paragraph 39.
62 – Vt eelkõige eespool 21. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Cordero Alonso, punktid 45 ja 46, ja eespool 49. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Jonkman, punkt 39.
By contrast, both the respondents and the referring court reject altogether the notion of any direct effect. They refer to the
Direktiivis liikmesriikidele jäetud ulatuslikule kaalutlusõigusele viidates välistavad eelotsusetaotluse esitanud kohus ja
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-268/06 broad discretion given to Member States by that provision.
KOHTUJURIST KOKOTT’I ETTEPANEK — KOHTUASI C-268/06
— objective reasons justifying the renewal of fixedterm employment contracts or relationships (Clause 5(1)(a));
objektiivsed alused, mis õigustaksid selliste töölepingute või töösuhete uuendamist (klausli 5 lõike 1 punkt a);
I should make it clear from the outset that I prefer the latter view.
Sissejuhatavalt märgin, et mina eelistan viimast seisukohta.
— definition of the maximum total duration of successive fixedterm employment contracts or relationships (Clause 5(1)(b));
– järjestikuste tähtajaliste töölepingute või töösuhete maksimaalne kogukestus (klausli 5 lõike 1 punkt b);
— definition of the number of renewals of fixedterm employment contracts or relationships (Clause 5(1)(c)).
– tähtajaliste töölepingute või töösuhete uuendamiste arv (klausli 5 lõike 1 punkt c).
Certainly the Framework Agreement proceeds on the premiss that the benefit of stable employment is viewed as a major element in the protection of workers, whereas successive recourse to fixedterm employment contracts is regarded as a potential source of abuse to the disadvantage of workers and contributes to greater in security in the status of employees.
Raamkokkuleppe lähtepunkt on kindlasti see, et töökoha stabiilsust tunnustatakse kui töötajate kaitse keskset elementi, samas kui tähtajaliste töösuhete järjestikune kasutamine võib olla töötajate kahjuks toimivate kuritarvituste võimalik allikas, mis toob kaasa palgatöötajate olukorra kahjustamise.
63 That is why the social partners sought to ‘establish a frame- work to prevent abuse arising from the use of successive fixedterm employment contracts or relationships’. 64
63Tööturu osapoolte eesmärk oli seega „luua raamistik, et vältida kuritarvitusi, mis võiksid tuleneda järjestikuste tähtajaliste töölepingute või töösuhete kasutamisest”. 64
To that end, however, the Member States are merely required to comply with the very general obligation under Clause 5(1) of the Framework Agreement to introduce into their national law one or more of the following measures, in so far as their national law does not yet include equivalent legal measures:
Eeltoodud eesmärgil on raamkokkuleppe klausli 5 lõikes 1 pandud liikmesriikidele vägagi üldiselt sõnastatud kohustus kehtestada juhul, kui riigi õiguses samaväärsed meetmed puuduvad, üks või mitu järgmistest meetmetest:
While the Member States are thus required to make effective and binding provision in their domestic law for at least one of the measures to prevent abuse referred to in Clause 5(1)(a) to (c), 65 the Framework Agreement does not prescribe precisely which one(s).
Liikmesriigid on küll kohustatud kehtestama siseriiklikus õiguses vähemalt ühe lõike 1 punktides a–c loetletud tõhusatest ja kohustuslikest meetmetest, mille eesmärk on vältida võimalikku kuritarvitamist 65, kuid raamkokkulepe ei näe siiski ette, millise neist meetmetest.
63 — Adeneler (cited in footnote 3), paragraphs 62 and 63.
63 – Eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Adeneler, punktid 62 ja 63.
64 — Clause 1(b) of the Framework Agreement.
64 – Raamkokkuleppe klausli 1 punkt b.
See also Adeneler (cited in footnote 3), paragraphs 63 and 79.
Vt ka eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Adeneler, punktid 63 ja 79.
IMPACT in a manner that is effective and consistent with the purpose of the Directive.
IMPACT võimalik valida kolme võrdväärse meetme vahel, millest neil tuleb kaalutlusõiguse alusel vähemalt üks tõhusal ja direktiivi eesmärkidele vastaval viisil üle võtta.
66In that way, account is taken of the situation in each Member State and the circumstances of particular sectors and occupations.
66Sel moel punktides a–c ette nähtud meetmed ei ole esitatud hierarhiliselt, seega ei saa sellest, et liikmesriik on jätnud direktiivi üle võtmata, järeldada, et kõnealune säte või selle osa on vahetult kohaldatav.
67 the Framework Agreement are not ranked inter se, it cannot be inferred merely from the Member State’s failure to transpose the Directive that Clause 5(1) or individual components of it are directly applicable.
tuleb arvestada iga liikmesriigi olukorda ning konkreetsete sektorite ja ametite erijooni. 67
A Member State is therefore not necessarily required to introduce the first of the three possible measures.
Liikmesriik ei pea seetõttu võtma vältimatult esimest kolmest valitavast meetmest.
There is nothing to prevent it from simply defining the maximum total duration of successive employment relationships or the maximum number of renewals of fixedterm employment relationships in order to prevent abuse, instead of defining objective reasons.
Miski ei takista objektiivsete põhjuste asemel määrata üksnes järjestikuste tähtajaliste töölepingute või töösuhete maksimaalne kogukestus või järjestikuste tähtajaliste töölepingute või töösuhete pikendamiste arv, et kuritarvitamist sellisel viisil ennetada.
Nor, contrary to the Commission’s view, does the requirement of an objective reason for the renewal of fixedterm employment relationships represent a sort of lowest common denominator which, if the Directive is not properly transposed, could be distilled from Clause 5(1) of the Framework Agreement as constituting the minimum content of that provision.
Erinevalt komisjoni seisukohast ei ole tähtajaliste töölepingute pikendamiseks nõutav objektiivne alus ka mitte teatud laadi väikseim ühine nimetaja, mis tuleks puuduliku ülevõtmise korral raamkokkuleppe klausli 5 lõikest 1 minimaalse sisuna välja filtreerida.
Nor does a failure to introduce the other two possible measures necessarily imply that the options available to the Member State concerned are limited to the first measure once the deadline for transposing Direct- ive 1999/70 has passed.
Samuti ei järeldu kahe teise meetme võtmata jätmisest, et asjaomase liikmesriigi valikuvõimalus direktiivi 1999/70 ülevõtmise tähtaja möödumisel piirduks vältimatult esimese meetmega.
Once that deadline has passed, all that has been established is that the Member State concerned has failed to fulfil its obligations to transpose the directive.
Ülevõtmise tähtaja möödumisel on üksnes selge, et asjaomane liikmesriik on jätnud ülevõtmiskohustuse täitmata.
However, as the three measures laid down under Clause 5(1)(a) to (c) of
Raamkokkuleppe klausli 5 lõike 1
66 — As to the obligation in respect of the purpose and the practical effectiveness of the Directive or of the Framework Agreement, see Adeneler (cited in footnote 3), paragraphs 68, 82 and 101.
66 – Seoses kohustusega direktiiv ja raamkokkulepe eesmärkidele vastavalt ja praktiliselt tõhusal viisil üle võtta vt eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Adeneler, punktid 68, 82 ja 101.
67 — See paragraph 10 of the General Considerations of the Framework Agreement and the third paragraph in the preamble to the Agreement; also Adeneler (cited in footnote 3), paragraph 68.
67 – Vt raamkokkuleppe Üldkaalutluste punkt 10 ja preambula kolmas lõik, lisaks eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Adeneler, punkt 68.
This is because only the first of the three possible measures would, on being incorporated into national law, result in any requirement that the renewal of fixedterm employment contracts or relationships be based on objective reasons.
Vaid esimene kolmest pakutud meetmest toob juhul, kui see liikmesriigi õigusesse üle võetakse, kaasa nõude tähtajaliste töölepingute või -suhete uuendamist objektiivselt põhjendada.
By contrast, the other two measures do not necessarily entail the need for such justification since, provided that the maximum total duration or maximum number of renewals fixed in accordance with the Directive, is not exceeded, a fixedterm employment relationship may be renewed even if there is no objective reason for doing so, without that renewal being contrary to the Framework Agreement.
Seevastu ülejäänud kahest meetmest sellist põhjendamiskohustust vältimatult ei tulene. Kui kooskõlas direktiiviga määratud tähtajaliste töölepingute või töösuhete maksimaalne kogukestus või pikendamiste arv ei ole ületatud, võib selliseid töösuhteid raamkokkuleppega vastuollu sattumata pikendada ka ilma objektiivse põhjuseta.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-268/06 ment relationships.
KOHTUJURIST KOKOTT’I ETTEPANEK — KOHTUASI C-268/06 jate vajadustele.
Member States may reflect the exceptional nature of fixedterm employment relationships in their national law in other ways too, for example by defining a maximum total duration (Clause 5(1)(b)) or a maximum number of renewals (Clause 5(1)(c)).
71Öeldu ei tähenda siiski, et tähtajaliste töölepingute lõpetamiseks või pikendamiseks on alati vaja objektiivset põhjust. Tähtajaliste töösuhete erandlikkust saab liikmesriik oma õiguses väljendada ka teisiti, nimelt kehtestades nende maksimaalse kogukestuse (klausli 5 lõike 1 punkt b) või uuendamiste arvu (klausli 5 lõike 1 punkt c).
Although it is made particularly clear in paragraph 7 of the General Considerations of the Framework Agreement that the use of fixedterm employment contracts founded on objective reasons 68is a way to prevent abuse, that does not mean, however, that fixedterm employment contracts are permissible only if there are objective reasons for fixing the term, or that, in the absence of objective reasons, such contracts should automatically be regarded as an abuse.
Raamkokkuleppe üldkaalutluste punktis 7 on küll rõhutatud, et objektiivsetele alustele 68 tuginevate tähtajaliste töölepingute kasutamine aitab vältida kuritarvitusi. Öeldu ei tähenda siiski, et tähtajalised töölepingud on üldse lubatud vaid objektiivsete põhjuste esinemisel ja nende puudumise korral tuleb tähtajalisi töölepinguid pidada automaatselt kuritarvitamiseks.
If that were the case, the measures provided for in Clause 5(1)(b) and (c) of the Framework Agreement would be superfluous.
Vastasel korral oleksid raamkokkuleppe klausli 5 lõike 1 punktides b ja c ette nähtud meetmed üleliigsed.
I should add that no other conclusion can be drawn from the exceptional nature of fixedterm employment relationships 69either. The Framework Agree-
Lisan veel, et ka tähtajaliste töösuhete 69erandlik olemus ei anna alust arvata teisiti.
73 ment is undoubtedly based on the premiss that contracts of indefinite duration are the general form of employment relationship 70 and that, as the Court emphasises, it is ‘only in certain circumstances’ that fixedterm employment contracts are liable to respond to the needs of both employers and workers.
Raamkokkulepe lähtub küll ilma igasuguste kahtlusteta eeldusest, et määramata tähtajaga töölepingud on töösuhete üldine vorm 70 ja tähtajalised töölepingud võivad vaid „teatud asjaoludel” – nagu Euroopa Kohus rõhutab – vastata nii tööandjate kui ka tööta-
Overall, therefore, Clause 5(1) of the Framework Agreement does not fulfil the requirements for direct applicability.
Eeltoodust lähtuvalt ei ole eeldused raamkokkuleppe klausli 5 lõike 1 vahetuks kohaldamiseks täidetud.
68 — The terminology varies in the German text of the Framework Agreement.
71 – Eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Adeneler, punkt 62; vt lisaks raamkokkuleppe Üldkaalutluste punkt 8 ja preambula teine lõik.
Thus, in paragraph 7 of the General Considerations, the reference is to ‘objektive Gründe’ and in Clause 5(1)(a) to ‘sachliche Gründe’.
68 – Raamkokkuleppe saksakeelses versioonis puudub ühtne mõistekasutus: üldkaalutluste punktis 7 kasutatakse mõistet „objektive Gründe”, klausli 5 lõike 1 punktis a aga mõistet „sachliche Gründe”.
It is clear from the other language versions, however, that the problem is confined specifically to the German version and that there is no material distinction.
Võrdlus teiste keeltega näitab, et tegemist on saksa keele eripäraga ja see ei anna alust sisuliseks eristamiseks.
72 — Francovich (cited in footnote 25), paragraphs 17 to 20, on the ‘content of the guarantee’).
72 – „Garantii sisu” kohta eespool 25. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Francovich, punktid 17–20.
The direct effect of the directive at issue in that case was rejected on other grounds (Francovich, paragraphs 23 to 26).
Viidatud kohtuasjas vaatlusel olnud direktiivi vahetut õigusmõju eitati muudel põhjustel (kohtuotsus Francovich, punktid 23–26).
71 — Adeneler (cited in footnote 3), paragraph 62.
69 – Vt selle kohta eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Adeneler, punkt 62.
See also paragraph 8 of the General Considerations and the second paragraph of the preamble to the Framework Agreement.
73 – 10. aprilli 1984. aasta otsus kohtuasjas 14/83: Von Colson ja Kamann (EKL 1984, lk 1891, eelkõige punktid 18 ja 27).
73 — Case 14/83 Von Colson and Kamann [1984] ECR 1891, in particular, paragraphs 18 and 27.
70 – Vt raamkokkuleppe Üldkaalutluste punkt 6 ja preambula teine lõik.
C — Question 3: Community-law requirements for the renewal of fixedterm employment relationships after the deadline for transposing Directive 1999/70 but before the entry into force of the national transposing legislation
C. Kolmas küsimus: ühenduse õiguse sätted tähtajaliste töölepingute pikendamise kohta pärast direktiivi 1999/70 ülevõtmise täht­päeva möödumist, kuid enne liikmesriigi ülevõtmisseaduse jõustumist
If, on the other hand, Clause 5(1) of the Framework Agreement were confirmed to be directly applicable in the terms suggested by the Commission, the protection of the workers concerned would need to be appropriately safeguarded.
Kui aga nõustuda komisjoni seisukohaga raamkokkuleppe klausli 5 lõike 1 vahetu kohaldamise osas, siis tuleks garanteerida, et asjaomaste töötajate kaitse oleks piisavalt tagatud.
While the Framework Agreement does not place the Member States under any general obligation to convert fixedterm employment relationships to employment relationships of indefinite duration, 74it would be contrary to the protective purpose of the Framework Agreement if the workers concerned were to lose their jobs immediately solely on the basis of an unlawful time-limit on their employment contracts.
Raamkokkulepe ei sätesta küll liikmesriikide üldist kohustust muuta tähtajalised töölepingud tähtajatuteks, 74 kuid raamkokkuleppest tuleneva kaitse eesmärgiga oleks vastuolus see, kui asjaomased töötajad kaotaksid oma töökoha üksnes ebaseaduslikult tähtajalise töölepingu tõttu.
By its third question, the referring court seeks to obtain a ruling on whether Clause 5(1) of the Framework Agreement permits a Member State, acting in its capacity as an employer, to renew existing fixedterm employment contracts for relatively extended fixed terms — up to eight years in the present case — in the period between the deadline for transposing Directive 1999/70 and the entry into force of the national transposing legislation.
Oma kolmanda küsimusega palub eelotsusetaotluse esitanud kohus selgitada, kas raamkokkuleppe klausli 5 lõige 1 lubab liikmesriigil, kui ta tegutseb tööandjana, pikendada tähtajalist töölepingut direktiivi 1999/70 ülevõtmise tähtaja ja siseriikliku ülevõtmisseaduse jõustumise vahelisel perioodil suhteliselt pikaks ajaks – käesoleval juhul kuni kaheksaks aastaks.
Underlying this question is the concern that the employees affected may have lost the protection of the 2003 Act and of the Framework Agreement because their employment contracts were renewed for such extended terms shortly before the Irish transposing legislation entered into force.
Kolmanda küsimuse tagamõte on kahtlus, et asjaomastelt töötajatelt on nende töölepingute vahetult enne Iiri ülevõtmisseaduse jõustumist sedavõrd pikaks ajaks pikendamisega võetud 2003. aasta seadusega ja raamkokkuleppega ette nähtud kaitse.
Irrespective of whether individuals can rely directly on Clause 5(1) of the Framework Agreement, the defaulting Member State may however be required (in accordance with Francovich and subject to the conditions laid down in that case) to compensate citizens in respect of any loss or damage caused by the failure properly to transpose Directive 1999/70. 75
Olenemata sellest, kas üksikisik saab vahetult tugineda raamkokkuleppe klausli 5 lõikele 1, võib vastavalt Francovichi kohtuotsusele ja seal nimetatud tingimustel tekkida liikmesriigil kohustus hüvitada kodani- kele kahju, mis tekkis seetõttu, et direktiivi 1999/70 ei võetud õigesti üle. 75
74 — See Adeneler, paragraphs 91 and 101, and Marrosu and Sardino, paragraph 47 (both cited in footnote 3).
74 – Vt selle kohta eespool 3. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas Adeneler, punktid 91 ja 101 ning kohtuasjas Marrosu ja Sardino, punkt 47.
75 — Francovich (cited in footnote 25), paragraphs 30 to 46, and settled caselaw since, most recently Farrell (cited in footnote 44), paragraph 43.
75 – Eespool 25. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Francovich, punktid 30–46 ja sellele järgnenud väljakujunenud kohtupraktika; vt viimasena eespool 44. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Farrell, punkt 43.
The referring court asks the Court of Justice to consider this question ‘having regard’ to the Court’s answers to Questions 1 and 2(b).
Eelotsusetaotluse esitanud kohus palub kõnealust küsimust selgitada, „arvestades” Euroopa Kohtu vastuseid esimesele küsimusele ja teise küsimuse punktile b.
The following remarks are therefore
Järgnevas arutluses lähtun ma seetõttu eeldusest, et raamkokkuleppe klausli 5 lõige 1 ei
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-268/06 based on the premiss that Clause 5(1) of the Framework Agreement is not directly applicable, as explained above.
KOHTUJURIST KOKOTT’I ETTEPANEK — KOHTUASI C-268/06 metest, mis võiksid oluliselt kahjustada direktiivi eesmärgi saavutamist.
76 authorities are subject to a positive obligation — beyond a mere prohibition on frustrating the objective of a directive — actively to promote the attainment of that objective.
76 veelgi enam ülevõtmise tähtajale järgneva perioodi kohta, mil kõikidele liikmesriikide ametiasutustele kehtib asutamislepingu eesmärkide rikkumise keelust kaugemale minev kohustus edendada aktiivselt direktiivi eesmärgi saavutamist.
If the direct application of that provision is ruled out, Clause 5(1) of the Framework Agreement in itself cannot preclude the renewal for up to eight years of the employment relationships concerned.
Kui nimetatud säte ei ole vahetult kohaldatav, siis pole kõnealuste tähtajaliste töölepingute pikendamine kaheksaks aastaks raamkokkuleppe klausli 5 lõikega 1 vastuolus.
However, the framework agreement on fixedterm work is intended merely to establish a framework to prevent abuse arising from the use of successive fixedterm employment contracts or relationships (see Clause 1(b) and Clause 5(1) of the Framework Agreement).
Tähtajalist tööd käsitlev raamkokkulepe peab looma üksnes raamistiku, et vältida kuritarvitusi, mis võiksid tuleneda järjestikuste tähtajaliste töölepingute või töösuhete kasutamisest (vt raamkokkuleppe klausli 1 punkt b ja klausli 5 lõige 1).
No other conclusion can be drawn if the prohibition on frustrating the objective of a directive, referred to both by the referring court and by IMPACT, is taken into account.
Teisiti ei tulene ka asutamislepingu eesmärkide rikkumise keelust, millele viitasid eelotsusetaotluse esitanud kohus ja IMPACT.
The Irish Department of Foreign Affairs, in its capacity as a public employer, cannot have infringed that objective of establishing appropriate general requirements simply by renewing individual fixedterm employment relationships — for another, albeit relatively extended, fixed term — shortly before the national transposing legislation entered into force.
Iiri välisministeerium, tegutsedes avaliku sektori tööandjana, ei saanud eksida sobiva raamistiku loomise eesmärgi vastu sellega, et ta veel kord pikendas osa tähtajalisi töölepinguid veidi enne siseriikliku ülevõtmisseaduse jõustumist, olgugi et suhteliselt pikaks ajaks.
Admittedly, all national authorities are obliged to help to achieve the result prescribed by a directive.
Kõik siseriiklikud ametiasutused peavad andma oma panuse direktiivis ettenähtud tulemuse saavutamiseks.
That obligation stems from Article 10 EC and the third paragraph of Article 249 EC in conjunction with the directive itself.
Kõnealune kohustus tuleneb EÜ artiklist 10, EÜ artikli 249 kolmandast lõigust ja kõnealusest direktiivist endast.
76 — Points 105 to 119 of this Opinion.77 — See Adeneler (cited in footnote 3), paragraph 117.
76 – Käesoleva ettepaneku punktid 105–119.
78 — Case C-129/96 Inter-Environnement Wallonie [1997] ECR I-7411, paragraph 45; Case C-14/02 ATRAL [2003] ECR I-4431, paragraph 58; and Adeneler (cited in footnote 3), paragraph 121.
78 – 18. detsembri 1997. aasta otsus kohtuasjas C-129/96: Inter-Environnement Wallonie (EKL 1997, lk I-7411, punkt 45); 8. mai 2003. aasta otsus kohtuasjas C-14/02: ATRAL (EKL 2003, lk I-4431, punkt 58) ja eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Adeneler, punkt 121.
5(1) of the framework agreement on fixedterm work, do not preclude a Member State, in its capacity as employer, from renewing individual fixedterm employment contracts for relatively extended fixed terms in the period between the deadline for transposing Directive 1999/70 and the date of its actual transposition into domestic law.
IMPACT raamkokkuleppe klausli 5 lõikega 1 ei takista liikmesriigil, kui ta tegutseb tööandjana, pikendada tähtajalisi töölepinguid direktiivi 1999/70 ülevõtmise tähtaja ja siseriikliku ülevõtmisseaduse jõustumise vahele jääval perioodil suhteliselt pikaks ajaks.
of abuse in individual cases also.
ka igal konkreetsel juhtumil.