natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Likewise, the theory that the health status weight is not linked to the PMI obligations and the justification for the RES cannot be upheld.
Samuti ei saa nõustuda teesiga, mille kohaselt tervisliku seisundi kaalumistegur ei ole seotud ERK kohustuste ja RES-i õigustusega.
In that regard, the defendant and Ireland have explained, without being contradicted by the applicants, that the fact that the costs of the claims of the various groups by age and sex are taken into account did not necessarily fully reflect the individual and actual risk profile of a PMI insurer, owing in particular to the differences that could exist within those groups, which necessitated the application, limited to 50%, of an adjustment based on observed use of hospital capacity (recitals 28 and 57 to the contested decision).
Kostja ja Iirimaa selgitasid sellega seoses, ilma et hagejad oleks sellele vastu vaielnud, et erinevatele vanuse- ja soogruppidele hüvitatavate kulude arvestamine ei kajasta tingimata täielikult ühe ERK kindlustusandja individuaalset ja tegelikku riskiprofiili, eeskätt kuna nende gruppide sees võivad esineda erinevused, mis tingib haiglavõimsuse täheldatud kasutamisele tugineva ja 50-protsendini piiratud parandusteguri kohaldamise (vaidlustatud otsus, punktid 28 ja 57).
In so far as the application of that adjustment factor, which is not currently proposed, is intended to determine, as reliably as possible, the actual risk differentials between PMI insurers and, accordingly, the associated additional costs, that factor is wholly consistent with the logic of the compensation provided for by the RES for the burdens resulting from compliance with the PMI obligations (see paragraph 234 et seq. above).
Kuna selle parandusteguri kohaldamisega, mida ei ole hetkel ette nähtud, soovitakse võimalikult usaldusväärsel viisil kindlaks määrata ERK kindlustusandjate tegelikud riskide erinevused ja seega ka nendega seotud lisakulud, siis sobib see tegur täielikult RES-iga ette nähtud ning ERK kohustuste täitmisest tulenevate kulude kompenseerimise loogikasse (vt eespool punkt 234 jj).
As regards the alleged deterrent effect of the RES vis-à-vis potential new entrants, the applicants themselves acknowledge that the temporary exemption from the application of the RES during a PMI insurer’s first three years of activity on the Irish PMI market, which had the specific aim of avoiding any possible foreclosure effect on that market and of not deterring operators from entering it, is apt to lower the alleged barrier to entry.
Mis puudutab RES-i väidetavat pärssivat mõju uutele turule sisenejatele, siis tunnistavad hagejad ise, et Iirimaa ERK turul ERK kindlustusandja ajutine vabastamine RES-i kohaldamisest esimese kolme aasta jooksul, mis nähti ette nimelt eesmärgiga vältida selle võimalikku turgu sulgevat mõju ja ärgitada ettevõtjaid turule sisenema, alandab oma laadilt väidetavat turuletuleku tõket.
In any event, even on the assumption that the RES does reinforce barriers to entry, that finding does not in itself permit the conclusion that the RES is a manifestly inappropriate or disproportionate instrument.
Igal juhul, isegi kui RES tugevdaks turuletuleku tõkkeid, ei võimaldaks see järeldus iseenesest veel sedastada, et RES on ilmselgelt sobimatu või ebaproportsionaalne meede.
To accept that it was would amount to calling in question the very existence of the risk equalisation system introduced by the RES and the achievement of the various objectives pursued by the PMI obligations (see paragraphs 291 to 293 above) and, accordingly, the discretionary power of the Irish legislature with respect to the organisation of the health sector in Ireland.
Vastupidise tunnistamine seaks ohtu RES-i kehtestatud riskide tasakaalustamise süsteemi enda ning ka ERK kohustustega taotletud erinevate eesmärkide saavutamise (vt eespool punktid 291–293) ja seega ka Iirimaa seadusandja kaalutlusõiguse organiseerida Iirimaa tervishoiusektorit.
Furthermore, if the raising of the barriers to entry to the Irish PMI market to the detriment of potential new entrants is a necessary consequence of the introduction of the RES, it is clear upon weighing up the objectives of the RES and the interests involved that those objectives must take priority over the need to facilitate access to the market.
Lisaks, isegi kui Iirimaa ERK turule uute võimalike sisenejate kahjuks on turuletuleku tõkked kõrgemad RES-i kehtestamise paratamatu tagajärjena, ilmneb RES-i eesmärkide ja seotud huvide kaalumisest, et neid eesmärke peab eelistama vajadusele kergendada turule sisenemist.
For the sake of completeness, it should be noted that the applicants’ argument is also contradicted by the entry to the PMI market, in October 2004, of the PMI insurer Vivas Healthcare (see paragraph 22 above), when the project to activate the RES had already materialised, and that insurer’s entry to the market shows at the same time that, contrary to the applicants’ opinion, the temporary three-year exemption from the application of the RES which the new arrival enjoys reduces the significance of the alleged barrier to entry.
Täiendavalt tuleb märkida, et hagejate argumendi lükkab ümber ka see, et 2004. aasta oktoobris sisenes ERK turule ERK kindlustusettevõtja Vivas Healthcare (vt eespool punkt 22), kuigi RES-i käivitamise projekt oli juba konkretiseerunud; see turule sisenemine näitab samaaegselt, et vastupidi hagejate arvamusele vähendab väidetava turuletuleku tõkke mõju RES-i kohaldamisest kolme aasta jooksul ajutine vabastamine, mida kohaldati ka sellele kindlustusandjale.
Last, with respect to the considerations set out at paragraph 235 above concerning the method of calculating the RES payments, which are intended solely to offset the burdens linked with compliance with the PMI obligations, the applicants’ argument that the RES should make provision for a special mechanism to avoid overcompensation in addition to the mechanisms already included for that purpose, such as the ceiling on reimbursable costs, cannot be upheld.
Arvestades lõpuks eespool punktis 235 esitatud kaalutlusi RES maksete arvutamise meetodi kohta, mille eesmärk on üksnes hüvitada ERK kohustuste täitmisega seotud kulud, siis ei saa nõustuda hagejate argumendiga, mille kohaselt peaks RES ette nägema erilise ülekompensatsiooni vältimise mehhanismi, lisaks nendele mehhanismidele, mis seal juba sisalduvad, näiteks klientidele hüvitatavate kulude ülempiir.
The comparison which the applicants make in that context with the Netherlands RES is invalid, since, as they themselves acknowledge, there are fundamental differences between that system and the RES, as the former is a hybrid system in which the State covers 50% of the costs of providing PMI services in the form of direct aid.
Hagejate võrdlus selles kontekstis Madalmaade RES-iga ei ole tulemuslik, kuna nagu nad ise tunnistavad, on selle süsteemi ja RES-i vahel olulised erinevused – esimene on hübriidsüsteem, milles riik katab otsese abiga 50% ERK teenuste osutamise kuludest.
In the light of the foregoing, the applicants have not demonstrated that the RES is manifestly inappropriate and disproportionate.
Eelneva alusel ilmneb, et hagejad ei ole tõendanud RES-i ilmselget sobimatust ja ebaproportsionaalsust.
Accordingly, the Commission was entitled to conclude, without making any manifest error in that regard, that the RES was proportionate within the meaning of Article 86(2) EC.
Seetõttu võis komisjon õigustatult järeldada ilma ilmset viga tegemata, et RES oli proportsionaalne EÜ artikli 86 lõike 2 tähenduses.
That is all the more so because, as stated at recital 59 to the contested decision, all the decisions taken by the Irish authorities in connection with the activation of the RES are amenable to judicial review, as is confirmed, moreover, by the proceedings that led to the judgment of the High Court of 23 November 2006 (see paragraphs 24 to 26 above).
See kehtib veelgi enam seetõttu, et nagu vaidlustatud otsuse punktis 59 on märgitud, on RES-i käivitamise raames Iirimaa ametiasutuste tehtud kõigi otsuse üle võimalik tõhus kohtulik kontroll, nagu kinnitab lisaks High Court’i 23. novembri 2006. aasta otsuseni viinud menetlus (vt eespool punktid 24–26).
Consequently, the complaint alleging that the RES is disproportionate for the purposes of Article 86(2) EC must be rejected as unfounded.
Järelikult tuleb põhjendamatuse tõttu tagasi lükata etteheide, mis käsitleb RES-i proportsionaalsuse puudumist EÜ artikli 86 lõike 2 tähenduses.
(iv) An effect on trade to such an extent as would be contrary to the interest of the Community
vi) Ühenduse huvidega vastuolus olev kaubanduse mõjutamine
Last, the applicants criticise the Commission for not having examined the criterion of an effect on trade to such an extent as would be contrary to the interest of the Community, within the meaning of Article 86(2) EC in fine, and submit that the contested decision contains no reasoning on that point.
Lõpuks heidavad hagejad komisjonile ette seda, et ta ei uurinud kriteeriumi, kas kaubandust mõjutati vastuolus ühenduse huvidega vastavalt EÜ artikli 86 lõike 2 lõpuosale, ja rõhutavad, et vaidlustatud otsuses ei ole selle kohta ühtegi põhjendust.
In that regard, the applicants seek to demonstrate, notably in the third, fourth, fifth and seventh pleas, that the RES runs counter to the interest of the Community in so far as it infringes other provisions of Community law.
Sellega seoses soovivad hagejad tõendada eeskätt kolmanda, neljanda, viienda ja seitsmenda väite raames, et RES on vastuolus ühenduse huviga, kuna see rikub teisi ühenduse õiguse sätteid.
In particular, in support of their fourth and fifth pleas, they maintain that, in its assessment of a possible effect on intra-Community trade and the interest of the Community, under Article 86(2) EC, the Commission was required to examine the compatibility of the RES with Article 82 EC, with freedom to provide services and freedom of establishment and also with the third non-life insurance directive.
Eeskätt väidavad nad neljanda ja viienda väite toetuseks, et EÜ artikli 86 lõike 2 tähenduses ühendusesisese kaubanduse võimaliku mõjutamise ja ühenduse huvi hinnangu raames pidi komisjon uurima RES-i kokkusobivust EÜ artikliga 82, teenuste osutamise vabadusega ja asutamisvabadusega, samuti kolmanda kahjukindlustuse direktiiviga.
In that regard, it must be borne in mind that the Commission considered, at recital 61 to the contested decision, that even if it were assumed that the compensation for the SGEIs constituted State aid within the meaning of Article 87(1) EC, the aid elements would be compatible with the common market pursuant to Article 86(2) EC, without prejudice to the analysis of the compatibility of the scheme with other rules of Community law, in particular with the third non-life insurance directive, which would fall to be examined within the framework of the appropriate procedures.
Sellega seoses tuleb meenutada, et komisjon leidis vaidlustatud otsuse punktis 61, et isegi kui asjaomaste ÜMPT kohustuste eest ette nähtud hüvitist tuleb lugeda riigiabiks EÜ artikli 87 lõike 1 tähenduses, oli abi see osa kokkusobiv ühisturuga EÜ artikli 86 lõike 2 tähenduses, ilma et see mõjutaks võimalikku kooskõla teiste ühenduse õigusnormidega, eeskätt kolmanda kahjukindlustuse direktiiviga, mida tuleb uurida sobiva menetluse raames.
The Court considers that the expression ‘compatible with the common market pursuant to Article 86(2) EC’ necessarily refers to the criterion of an effect on trade to such an extent as would be contrary to the interests of the Community.
Esimese Astme Kohus leiab esiteks, et väljendis „kokkusobiv ühisturuga EÜ artikli 86 lõike 2 tähenduses” peetakse tingimata silmas kriteeriumi, kas kaubandust mõjutati vastuolus ühenduse huvidega.
Furthermore, the reference to the third non-life insurance directive and to other rules of the Treaty implies that the Commission took account, in the context of the application of Article 86(2) EC, of the impact of the RES on, inter alia, freedom to provide services and freedom of establishment.
Teiseks tähendab viide kolmandale kahjukindlustuse direktiivile ning teistele asutamislepingu sätetele seda, et komisjon võttis EÜ artikli 86 lõike 2 kohaldamise kontekstis arvesse RES-i mõju eeskätt teenuste osutamise vabadusele ja asutamisvabadusele.
In those circumstances, even though the reasoning in that regard may appear to be concise, it none the less suffices to show that the Commission was of the view that the RES did not affect trade to such an extent as would be contrary to the interests of the Community.
Neis tingimustes, isegi kui põhjendus selle kohta võib näida lühike, on see siiski piisav, et sellest ilmneks komisjoni arvamus, et RES ei mõjutanud kaubandust vastuolus ühenduse huvidega.
Last, in so far as the applicants criticise the Commission for not having examined diligently and fully whether the RES was compatible with the other provisions of Community law and for not having stated the reasons on which the contested decision was based in that regard, their complaint must be examined in the context of the third, fourth, fifth and seventh pleas.
Lõpuks, kuivõrd hagejad heidavad komisjonile ette seda, et viimane ei uurinud hoolikalt ja täielikult RES-i kokkusobivust teiste ühenduse õiguse sätetega ega põhjendanud vaidlustatud otsust selle kohta piisavalt, siis tuleb seda etteheidet uurida kolmanda, neljanda, viienda ja seitsmenda väite raames.
Therefore the complaint alleging failure to examine the criterion of an effect on trade to such an extent as would be contrary to the interests of the Community, within the meaning of Article 86(2) EC in fine, and to state reasons in that regard, cannot be upheld.
Seega ei saa nõustuda etteheitega, et komisjon ei uurinud ega esitanud põhjendusi seoses kriteeriumiga, kas kaubandust mõjutati vastuolus ühenduse huvidega vastavalt EÜ artikli 86 lõike 2 lõpuosale.
Consequently, the second plea must be rejected as unfounded in its entirety.
Järelikult tuleb terve teine väide põhjendamatuse tõttu tagasi lükata.
C — The admissibility of the third, fourth and fifth pleas
C – Kolmanda, neljanda, viienda ja seitsmenda väite vastuvõetavus
The defendant contends that the applicants lack locus standi with respect to the alleged infringement of the other provisions of Community law invoked in the third,
Kostja väidab, et hagejatel ei ole õigust olla kohtumenetluse pool, tuginedes teiste ühenduse õiguse sätete väidetavale rikkumisele, millele viidati kolmanda, neljanda,
In the context of an assessment under the rules on State aid, those provisions are relevant only where they are closely linked to the grant of the State aid itself (Case C-156/98 Germany v Commission [2000] ECR I-6857, paragraph 85), which is not the case here.
Need sätted on kostja väitel asjakohased riigiabi käsitlevate eeskirjade hinnangu raames üksnes siis, kui need on tihedalt soetud riigiabi andmise endaga (Euroopa Kohtu 19. septembri 2000. aasta otsus kohtuasjas C-156/98: Saksamaa vs. komisjon, EKL 2000, lk I-6857, punkt 85), käesolevas asjas ei ole aga olukord selline.
The applicants, in their third plea, maintain that, according to consistent caselaw, it is clear from the general scheme of the Treaty that the procedure under Article 88 EC must never produce a result which is contrary to the specific provisions of the Treaty and that, accordingly, where certain aspects of a State aid contravene other provisions of the Treaty, that aid cannot be declared by the Commission to be compatible with the common market (Case C-204/97 Portugal v Commission [2001] ECR I-3175, paragraph 41, and Germany v Commission, paragraph 311 above, paragraph 78).
Hagejad väidavad omakorda kolmanda väite raames, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleneb asutamislepingu üldisest ülesehitusest, et EÜ artikli 88 järgne menetlus ei või kunagi viia tulemuseni, mis on vastuolus asutamislepingu konkreetsete sätetega, ja et seetõttu ei saa komisjon ühisturuga kokkusobivaks kuulutada sellist abi, mille mingi osa rikub asutamislepingu teisi sätteid (Euroopa Kohtu 3. mai 2001. aasta otsus kohtuasjas C-204/97: Portugal vs. komisjon, EKL 2001, lk I-3175, punkt 41 ja eespool punktis 311 viidatud kohtuotsus Saksamaa vs. komisjon, punkt 78).
It must be observed, first of all, that, as the defendant contends, if the Commission were required to adopt a definitive position in a procedure relating to State aid under Regulation No 659/1999 on the existence or absence of an infringement of provisions of Community law distinct from those coming under Articles 87 EC and 88 EC, read together, where appropriate, with Article 86 EC, that would run counter to, first, the procedural rules and guarantees — which in part differ significantly and imply distinct legal consequences — specific to the procedures specially established for control of the application of those provisions and, second, the principle of autonomy of administrative procedures and remedies.
Kõigepealt tuleb märkida, nagu väidab kostja, et komisjoni kohustus võtta lõplik seisukoht määruse nr 659/1999 järgses abiga seotud menetluses selle kohta, kas on rikutud ka muid ühenduse õiguse sätteid peale EÜ artiklite 87 ja 88, olenevalt olukorrast koostoimes EÜ artikliga 86, väljuks esiteks menetluseeskirjade ja tagatiste raamest – need on osaliselt väga erinevad ja toovad kaasa erinevaid õiguslikke tagajärgi –, mis on omased nende sätete kohaldamiseks spetsiaalselt ette nähtud menetlustele, ja teiseks haldusmenetluse ja kaebevahendite autonoomia põhimõttest.
In that regard, it should further be borne in mind that, even in the guise of an action for annulment of a decision on State aid, an individual lacks standing to act, in view of the discretionary power of the Commission in that context, against the Commission’s failure to initiate
Sellega seoses tuleb ka meenutada, et isegi riigiabi valdkonnas tehtud otsuse tühistamishagi raames ei saa komisjoni kaalutlusõigust selle kontekstis arvesse võttes üksikisik olla kohtumenetluse pool, et vaidlustada EÜ artikli 226 järgse liikmesriigi
The applicants cannot properly rely on the caselaw to the effect that it follows from the general scheme of the Treaty that the procedure under Article 88 EC must never produce a result which is contrary to the specific provisions of the Treaty.
Hagejad ei ole õigustatud viitama kohtupraktikale, mille kohaselt tuleneb asutamislepingu üldisest loogikast, et EÜ artikli 88 järgne menetlus ei või kunagi viia tulemuseni, mis on vastuolus asutamislepingu konkreetsete sätetega.
According to that caselaw, while the Commission has a wide discretion when it determines the compatibility of a system of aid with the common market, it is none the less required to ensure, in the context of that assessment, that the procedure does not produce a result which is contrary to specific provisions of the Treaty other than those of Articles 87 EC and 88 EC, in particular where those aspects of aid which contravene those provisions are so indissolubly linked to the object of the aid that it is impossible to evaluate them separately (see, to that effect, Matra v Commission, paragraph 72 above, paragraph 41 and the caselaw there cited).
Kuigi selle kohtupraktika kohaselt on komisjonil lai kaalutlusõigus otsustada abikorra kokkusobivuse üle ühisturuga, peab ta siiski tagama selle hinnangu raames, et menetlus ei viiks tulemuseni, mis on vastuolus muude asutamislepingu konkreetsete sätetega kui EÜ artiklid 87 ja 88, eriti kui nende sätetega vastuolus olevad abimeetmed on nii lahutamatult seotud abi esemega, et on võimatu neid eraldi hinnata (vt selle kohta eespool punktis 72 viidatud kohtuotsus Matra vs. komisjon, punkt 41 ja viidatud kohtupraktika).
However, while that obligation is the expression of a general principle that every application of Community law must be made in conformity with the higher rules of law, it does not mean that the Commission is required, in a procedure relating to aid, to apply the rules specially laid down for review of the application of other provisions of the Treaty or to adopt one or more decisions producing combined legal effects.
Kuigi see kohustus väljendab üldpõhimõtet, mille kohaselt kogu ühenduse õiguse kohaldamine peab toimuma kooskõlas kõrgemate õigusnormidega, ei tähenda see siiski, et komisjonil oleks kohustust kohaldada riigiabi käsitlevas menetluses selliseid eeskirju, mis on konkreetselt ette nähtud teiste asutamislepingu sätete kohaldamise kontrolliks, ega võtta vastu otsuse või otsused, millel on kombineeritud õiguslikud mõjud.
Under that obligation, the Commission is required to make an assessment by reference to the relevant provisions which are not, strictly speaking, covered by the law on aid only where certain aspects of the aid in issue are so closely linked to its object that any failure on their part to comply with those provisions would necessarily affect the compatibility of the aid with the common market.
Selle kohustuse tõttu võib komisjon hinnangu andmisel viidata neile asjaomastele sätetele, mille puhul rangelt võttes ei ole tegemist abi käsitlevate õigusnormidega, üksnes juhul, kui teatavad abimeetmed on nii lahutamatult seotud abi esemega, et nende võimalik vastuolu mainitud sätetega mõjutaks tingimata selle abi ühisturuga kokkusobivust.
In the present case, the applicants have neither explained nor shown to the requisite standard that the particular aspects of the implementation of the RES that are alleged to infringe other provisions of Community law were indissolubly linked to the object of the aid in issue, namely the equalisation payments.
Samas ei ole hagejad selgitanud ega piisavalt tõendanud, et RES-i rakendamise üksikasjalikud erieeskirjad, mis väidetavalt rikuvad muid ühenduse õiguse sätteid, on lahutamatult seotud kõnealuse abi esemega, s.o tasakaalustusmaksetega.
Furthermore, it must be borne in mind that the Commission correctly concluded, in Article 1 of the contested decision, that the RES did not
Teiseks tuleb meenutada, et komisjon leidis vaidlustatud otsuse artiklis 1
Consequently, if only for those reasons, the third, fourth and fifth pleas must be rejected as inoperative.
Seega tuleb kasvõi neil põhjustel kolmas, neljas ja viies väide tagasi lükata kui ainetud.
Furthermore, it is clear from settled caselaw that the discretion which Article 88 EC confers on the Commission in relation to aid does not permit it to authorise Member States to derogate from provisions of Community law other than those relating to the application of Article 87(1) EC (Joined Cases C-134/91 and C-135/91 Kerafina — Keramische und Finanz-Holding and Vioktimatiki [1992] ECR I-5699, paragraph 20, and Case T-184/97 BP Chemicals v Commission [2000] ECR II-3145, paragraph 55).
Lisaks tuleneb väljakujunenud kohtupraktikast, et komisjonile EÜ artikliga 88 riigiabi valdkonnas antud kaalutlusõigus ei võimalda tal lubada liikmesriikidel teha erandeid muudest ühenduse õiguse sätetest kui EÜ artikli 87 lõike 1 kohaldamisega seotutest (Euroopa Kohtu 12. novembri 1992. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-134/91 ja C-135/91: Kerafina – Keramische und Finanz-Holding ja Vioktimatiki, EKL 1992, lk I-5699, punkt 20 ja Esimese Astme Kohtu 27. septembri 2000. aasta otsus kohtuasjas T-184/97: BP Chemicals vs. komisjon, EKL 2000, lk II-3145, punkt 55).
It follows, first, that the Commission cannot adopt a definitive position in a procedure relating to aid as to compliance with other provisions of Community law where such compliance must be controlled under a different procedural regime.
Sellest tuleneb esiteks, et komisjon ei või võtta riigiabi käsitlevas menetluses lõplikku seisukohta seoses teiste ühenduse õiguse sätete täitmisega, mille kontrollimine toimub erineva menetluse alusel.