natgillin/translations-raw huggingface dataset:
OPINION OF MR BOT — CASE C-521/06 P
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-521/06 P millega esitatud teave on seotud, saadab ta otsuse koopia huvitatud poolele.”
Article 13(1) of the regulation provides: of the information supplied, it shall send a copy of that decision to the interested party.’
Kõnealuse määruse artikli 13 lõige 1 sätestab:
‘The examination of possible unlawful aid shall result in a decision pursuant to Article 4. … In the case of decisions to initiate the formal investigation procedure, proceedings shall be closed by means of a decision pursuant to Article 7. …’
„Võimaliku ebaseadusliku abi kontrollimise põhjal tuleb teha otsus vastavalt artikli[le] 4 […]. Kui otsustatakse algatada ametlik uurimismenetlus, lõpetatakse menetlus artiklis 7 ette nähtud otsusega. […]”
Article 20(3) of that regulation then provides that any interested party may, at its request, obtain a copy of any decision pursuant to Articles 4 and 7 thereof.
Määruse artikli 20 lõige 3 näeb seejärel ette, et kõik huvitatud pooled võivad taotluse korral saada koopia igast vastavalt artiklitele 4 ja 7 tehtud otsusest.
Moreover, according to Article 25 of Regulation No 659/1999, decisions taken pursuant thereto are to be addressed to the Member State concerned.
Lisaks näeb määruse nr 659/1999 artikkel 25 ette, et selle määruse alusel tehtud otsused on adresseeritud asjaomasele liikmesriigile.
Article 20 of Regulation No 659/1999 relates in particular to the rights of interested parties.
Määruse nr 659/1999 artikkel 20 käsitlebki huvitatud poolte õigusi.
Article 20(1) states that any interested party may submit comments following a Commission decision to initiate the formal investigation procedure.
Selle lõikes 1 meenutatakse, et iga huvitatud pool võib esitada märkusi komisjoni ametliku uurimismenetluse algatamise otsuse kohta.
It adds that any interested party which has submitted such comments and any beneficiary of individual aid must be sent a copy of the decision taken by the Commission at the end of that procedure.
Selles lisatakse, et igale huvitatud poolele, kes on selliseid märkusi esitanud, ja igale individuaalabi saajale saadetakse koopia otsusest, mille komisjon teeb selle menetluse lõpus.
Article 20(2) of the regulation is, for its part, the focus of the present dispute.
Selle määruse artikli 20 lõige 2 ongi käesoleva kohtuvaidluse keskmes.
‘Any interested party may inform the Commission of any alleged unlawful aid and any alleged misuse of aid.
„Iga huvitatud pool võib komisjonile teatada väidetavast ebaseaduslikust abist ja abi kuritarvitamisest.
Where the Commission considers that on the basis of the information in its possession there are insufficient grounds for taking a view on the case, it shall inform the interested party thereof.
Kui komisjon leiab, et kasutada oleva teabe alusel ei ole seisukoha võtmine selles küsimuses piisavalt põhjendatud, teatab ta sellest huvitatud poolele.
Where the Commission takes a decision on a case concerning the subjectmatter
Kui komisjon teeb otsuse küsimuse kohta,
Prior to adoption of Regulation No 659/1999 or where it was not applicable, the Commission’s obligations when receiving a complaint alleging that a national measure is contrary to the Treaty and the rights of complainants in proceedings for monitoring State aid were inferred from the caselaw concerning Articles 87 EC and 88 EC.
Kui määrus nr 659/1999 ei olnud veel vastu võetud või ei olnud veel kohaldatav, tulenesid komisjoni kohustused – kui ta sai kaebuse väidetava siseriikliku meetme kui asutamislepinguga vastuolus oleva riigiabi kohta – ja kaebajate õigused riigiabi kontrollimise menetluses EÜ artikleid 87 ja 88 käsitlevast kohtupraktikast.
In so far as that regulation, which was adopted for the purposes of the application of those articles of the Treaty, cannot restrict their scope 10 and in so far as the regulation reproduces the existing caselaw by codifying it, that caselaw is therefore relevant in interpreting its provisions.
Kuivõrd see määrus, mis võeti vastu nende asutamislepingu artiklite rakendamiseks, ei vähenda nende artiklite ulatust 10 ja võtab üle olemasoleva kohtupraktika seda kodifitseerides, on see kohtupraktika järelikult asjassepuutuv määruse sätete tõlgendamiseks.
From the point of view of substance, it is the Commission’s responsibility, first of all, to conduct a diligent and impartial examination of the complaint.
Sisulises plaanis on komisjoni ülesanne kõigepealt kaebust hoolikalt ja erapooletult kontrollida.
12That obligation of diligence may extend so far as to require it to examine matters of fact and of law which were not expressly relied on by the complainant. 13
12 Selle hoolsuskohustuse raames võib komisjon olla koguni sunnitud kontrollima faktilisi ja õiguslikke asjaolusid, millele kaebaja ei ole sõnaselgelt tuginenud. 13
However, the Commission is not obliged, at that stage of the procedure, to hear the complainant or the other ‘parties concerned’ within the meaning of Article 88(2) EC.
Seevastu ei ole komisjon kohustatud selles menetlusstaadiumis ära kuulama kaebajat või teisi „asjassepuutuvaid isikuid” EÜ artikli 88 lõike 2 tähenduses.
It is only in the context of the formal investigation procedure that it is subject to that obligation. 14
Selleks on komisjon kohustatud ainult ametlikus uurimismenetluses. 14
The following two factors serve to justify the Commission’s obligations when it receives a complaint concerning alleged State aid.
Komisjoni kohustusi kaebuse saamisel väidetava riigiabi kohta põhjendavad kaks järgmist elementi.
Those obligations arise, first, from the fact that the Commission, leaving aside the powers conferred on the Council of the European Union by the third subparagraph of Article 88(2) EC, has exclusive competence in assessing whether aid is compatible with the Treaty.
Need kohustused tulenevad ühelt poolt asjaolust, et kui jätta välja EÜ artikli 88 lõike 2 kolmandas lõigus Euroopa Liidu Nõukogule usaldatud volitused, on komisjonil abi asutamislepinguga kokkusobivuse hindamisel ainupädevus.
They are based, secondly, on the prohibition in principle of State aid.
Teiselt poolt rajanevad need kohustused riigiabi põhimõttelisel keelul.
In accordance with that exclusive competence and that prohibition in principle, the Commission is under an obligation to ensure that no aid contrary to the Treaty is granted or maintained. 11
Selle ainupädevuse ja selle põhimõttelise keelu alusel on komisjon kohustatud jälgima, et ei antaks ega säilitataks asutamislepinguga vastuolus olevat abi. 11
Then, if the Commission decides that the measure forming the subjectmatter of the complaint does not constitute aid, it is required to provide an adequate explanation of the reasons for which the facts and points of law put forward in the complaint have failed to demonstrate the existence of State aid.
Kui komisjon seejärel otsustab, et meede, mille peale kaebus esitati, ei kujuta endast abi, on ta kohustatud piisavalt põhjendama, miks kaebuses esitatud faktilistest ja õiguslikest asjaoludest ei piisanud abi olemasolu tõendamiseks.
15The same requirement to state reasons should logically be imposed
15Sama põhjendamisnõue peaks loogiliselt esinema ka siis, kui komisjon
Where a complaint has been made to the Commission, the Community judicature, in
Komisjonile kaebuse esitamise korral on kohtupraktikas sellest tehtud järgmised
12 — Commission v Sytraval and Brink’s France, paragraph 62.13 — Ibid.
12 – Eespool viidatud kohtuotsus komisjon vs. Sytraval ja Brink’s France (punkt 62).
10 — See, to that effect, Joined Cases C-182/03 and C-217/03 Belgium and Forum 187 v Commission [2006] ECR I-5479, paragraph 72.
10 – Vt selle kohta 22. juuni 2006. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-182/03 ja C-217/03: Belgia ja Forum 187 vs. komisjon (EKL 2006, lk I-5479, punkt 72).
11 — Case 6/64 Costa [1964] ECR 585, 596, and Belgium and Forum 187 v Commission, paragraphs 73 and 74.
11 – 15. juuli 1964. aasta otsus kohtuasjas 6/64: Costa (EKL 1964, lk 1141, 1162) ning eespool viidatud kohtuotsus Belgia ja Forum 187 vs. komisjon (punktid 73 ja 74).
15 — Commission v Sytraval and Brink’s France, paragraph 64.
15 – Eespool viidatud kohtuotsus komisjon vs. Sytraval ja Brink’s France (punkt 64).
The complainant’s rights if the Commission finds that the measure complained of constitutes aid compatible with the common market.
Kaebaja õigused otsustab, et kaebealune meede on ühisturuga kokkusobiv abi.
The caselaw relating to complainants’ rights in the context of the proced- ure for monitoring State aid is founded on the premiss that decisions adopted by the Commission in that context are addressed to the Member States concerned, including where those decisions are given following complaints alleging that a measure is State aid contrary to the Treaty. 19
Riigiabi kontrollimise menetluse raames kaebajate õigusi käsitlev kohtupraktika põhineb eeldusel, et selles menetluses tehtud komisjoni otsused on adresseeritud liikmesriikidele, kaasa arvatud juhul, kui need otsused on tehtud seoses sellist meedet käsitleva kaebusega, mida peetakse asutamislepinguga vastuolus olevaks abiks. 19
Moreover, if, after the preliminary examination stage, the Commission concludes that the measure complained of constitutes aid incompatible with the common market or if it experiences serious difficulties in taking a view on whether that aid is compatible with the common market, it is required to initiate the formal investigation procedure, as is the case where the measure in question is notified to the Commission by the Member State concerned. 16
Peale selle on komisjon juhul, kui ta on esialgse uurimise lõpus veendunud, et kaebealune meede on ühisturuga kokkusobimatu abi, või kui tal on tõsiseid raskusi otsustamaks selle abi ühisturuga kokkusobivuse üle, kohustatud algatama ametliku uurimismenetluse nagu siis, kui asjaomane liikmesriik on talle kõnealusest meetmest teatanud. 16
It must also be noted that, under the fourth paragraph of Article 230 EC, a natural or legal person may institute proceedings against a decision addressed to another person only if that decision is of direct and individual concern to him.
Ühtlasi tuleb meenutada, et EÜ artikli 230 neljanda lõigu kohaselt võib iga füüsiline või juriidiline isik esitada hagi teisele isikule adresseeritud otsuse vastu üksnes juhul, kui see otsus teda otseselt ja isiklikult puudutab.
From the point of view of time, the Court of First Instance has also inferred from the Commission’s exclusive competence and from the prohibition in principle of State aid that that institution, when it receives a complaint, cannot prolong indefinitely its preliminary examination into the State aid complained of therein.
Ajalises plaanis on Esimese Astme Kohus komisjoni ainupädevusest ja riigiabi põhimõttelisest keelust samuti järeldanud, et kui komisjon saab kaebuse, ei saa ta kaebuse esemeks olevate riiklike meetmete esialgset uurimist lõputult pikendada.
According to the Court of First Instance, the Commission is required to complete that preliminary examination within a reasonable period. 17
Esimese Astme Kohtu seisukohalt tuleb komisjonil esialgne uurimine lõpetada mõistliku tähtajaga. 17
The rights of complainants in the context of the procedure for monitoring State aid, as they are set out in the caselaw, depend, first, on whether those complainants have the status of ‘parties concerned’ within the meaning of Article 88(2) EC and, secondly, on the subjectmatter of the action brought by them.
Kaebajate õigused riigiabi kontrollimise menetluses – nagu on täpsustatud kohtupraktikas – sõltuvad ühelt poolt sellest, kas kaebajad on „asjassepuutuvad isikud” EÜ artikli 88 lõike 2 tähenduses, ja teiselt poolt nende hagi esemest.
Whether or not that period is reasonable must be determined in relation to the par -ticular circumstances of each case, in par -ticular to the context and complexity of the case and the various procedural stages. 18
Selle tähtaja mõistlikkust tuleb hinnata iga konkreetse juhtumi asjaolude põhjal, arvestades eelkõige juhtumi konteksti ja keerukust ning menetluse erinevaid etappe. 18
First, the concept of ‘parties concerned’ within the meaning of that provision has been broadly defined as covering the persons,
Kõigepealt, mis puutub mõistesse „asjassepuutuv isik” selle sätte tähenduses, siis see on määratletud üldiselt kui isikud, ettevõtjad
17 — Case T-395/04 Air One v Commission [2006] ECR II-1343, paragraph 61.
17 – 10. mai 2006. aasta otsus kohtuasjas T-395/04: Air One vs. komisjon (EKL 2006, lk II-1343, punkt 61).
However, the Court has stated that the subjectmatter of such an action must be limited to safeguarding the procedural rights referred to in that provision, that is to say that it must call in question the failure to initiate the formal investigation procedure.
Euroopa Kohus täpsustas siiski, et hagi esemeks võib olla ainult sellest sättest tulenevate menetluslike õiguste kaitse, mis tähendab, et sellega vaidlustatakse ametliku uurimismenetluse algatamata jätmine.
23 undertakings or associations of undertakings whose interests might be affected by the grant of the aid, in particular competing undertakings and trade associations.
23 ja ühendused, kelle huve abi andmine puudutab, st peamiselt abi saajaga konkureerivad ettevõtjad ja kutseala organisatsioonid.
20 That definition was reproduced in Article 1(h) of Regulation No 659/1999.
20Seda määratlust korrati määruse nr 659/1999 artikli 1 punktis h.
It follows that any undertaking invoking the existence of a competitive relationship, albeit potential, may be regarded as having the status of ‘party concerned’ within the meaning of Article 88(2) EC.
Sellest tuleneb, et iga ettevõtja, kes on kasvõi potentsiaalsetes konkurentsisuhetes, võib olla „asjassepuutuv isik” EÜ artikli 88 lõike 2 tähenduses.
It follows that if the complainant has the status of ‘party concerned’, within the meaning of Article 88(2) EC, he may be regarded as directly and individually concerned by the contested decision, within the meaning of the fourth paragraph of Article 230 EC, in so far as he is challenging the failure to initiate the formal investigation procedure.
Siit tuleneb, et „asjassepuutuva isiku” staatus EÜ artikli 88 lõike 2 tähenduses võimaldab tuvastada, et vaidlustatud otsus puudutab kaebajat otseselt ja isiklikult EÜ artikli 230 neljanda lõigu tähenduses tingimusel, et ta vaidlustab ametliku uurimismenetluse algatamata jätmise.
With regard, secondly, to the right of action of those parties concerned, it is based on the procedural rights which are conferred on them by that provision.
Mis puutub seejärel nende asjassepuutuvate isikute hagemisõigusesse, siis selle aluseks on neile nimetatud sättega antud menetlusõigused.
Under that provision, the Commission, when it initiates the formal investigation procedure and only at that stage, is required to obtain their comments. 21
Vastavalt sellele sättele on komisjon kohustatud asjaomastelt isikutelt selgitusi küsima alles siis, kui ta algatab ametliku uurimismenetluse. 21
The Court inferred from this that, where the Commission, without initiating that procedure, considers that the measure complained of by the complainant does not constitute aid or constitutes aid compatible with the common market, that complainant, if he is a ‘party concerned’ within the meaning of Article 88(2) EC, is entitled to challenge that decision before the Community judicature. 22
Kohtupraktikas on sellest järeldatud, et kui komisjon leiab menetlust algatamata, et kaebaja nimetatud meede ei ole abi või on ühisturuga kokkusobiv abi, siis on kaebajal, kui ta on „asjassepuutuv isik” EÜ artikli 88 lõike 2 tähenduses, õigus vaidlustada see otsus ühenduse kohtus. 22
However, if a complainant calls in question the merits of the decision appraising the aid as such or if he challenges a decision adopted following the formal investigation procedure, he is in the same situation as any private individual seeking to challenge a decision which is not addressed to him.
Seevastu, kui kaebaja vaidlustab abi hindamise otsuse põhjendatuse seisukohalt või kui ta vaidlustab ametliku uurimismenetluse lõpus tehtud otsuse, siis on ta samas olukorras nagu iga üksikisik, kes kavatseb vaidlustada otsuse, mis ei ole talle adresseeritud.
The admissibility of his action is therefore subject to the requirement that he show that he is affected by that decision within the meaning of the caselaw developed since the judgment in Plaumann v Commission, 24that is to say that that decision affects him by reason of certain attributes which are peculiar to him
Tema hagi vastuvõetavus sõltub seega tingimusest, mille kohaselt ta peab tõendama, et kõnealune otsus puudutab teda kohtuotsusest Plaumann vs. komisjon 24tuletatud kohtupraktika tähenduses, mis tähendab, et see otsus mõjutab teda teatavate eriomaduste
21 — Ibid., paragraph 34 and caselaw cited.
21 – Ibidem (punkt 34 ja viidatud kohtupraktika).
22 — Commission v Sytraval and Brink’s France, paragraph 40, and Commission v Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum, paragraph 35.
22 – Eespool viidatud kohtuotsused komisjon vs. Sytraval ja Brink’s France (punkt 40) ning komisjon vs. Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum (punkt 35).
24 — Case 25/62 [1963] ECR 95.
24 – 15. juuli 1963 .aasta otsus kohtuasjas 25/62 (EKL 1963, lk 197).
OPINION OF MR BOT — CASE C-521/06 P or by reason of circumstances in which he is differentiated from all other persons.
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-521/06 P või faktilise olukorra tõttu, mille poolest ta erineb kõigist teistest isikutest.
25 the latter failed to adopt a decision following its complaint. 28
25 viimane jättis tema kaebuse peale otsuse tegemata. 28
The Court of First Instance dismissed the Commission’s argument that Air One should have shown that its competitive pos -ition would be substantially affected by the measure referred to in its complaint.
Esimese Astme Kohus lükkas tagasi komisjoni argumendi, mille kohaselt oleks Air One pidanud tõendama, et tema kaebuse esemeks olev meede kahjustab oluliselt tema konkurentsipositsiooni.
The Court has acknowledged that that may be so, in particular, where the complainant’s market position is substantially affected by the aid to which the decision at issue relates.
Kohtupraktikas on tunnistatud, et nii võib see olla eelkõige juhtudel, kui vaidlustatud otsusega antud abi mõjutab oluliselt kaebaja seisundit turul.
26 The fact that a person is a potential competitor and has the status of ‘party concerned’ within the meaning of Article 88(2) EC is therefore not sufficient to confer on him the right to bring an action before the Community judicature to challenge the merits of the decision appraising the aid as such. 27
26 Seega ei piisa asjaolust, et kaebaja on potentsiaalne konkurent ja „asjassepuutuv isik” EÜ artikli 88 lõike 2 tähenduses, et anda hagemisõigus abi hindamise otsuse põhjendatuse vaidlustamiseks ühenduse kohtus. 27
Finally, in its judgment in Air One v Commission, the Court of First Instance extended the rights of a complainant who is a ‘party concerned’ within the meaning of Article 88(2) EC to an action based on Article 232 EC, in declaring admissible an action for failure to act brought by that complainant against the Commission where
Lõpuks laiendas Esimese Astme Kohus eespool viidatud kohtuotsuses Air One vs. komisjon „asjassepuutuvast isikust” (EÜ artikli 88 lõike 2 tähenduses) kaebaja õigused EÜ artiklil 232 põhinevale kohtuasjale, pidades vastuvõetavaks tegevusetushagi, mille see kaebaja esitas komisjoni vastu, kui
The Court of First Instance inferred that the proceedings for failure to act instituted by Air One were admissible from the fact that the latter, as a competitor of the beneficiary of the alleged aid on the air routes to certain Italian towns, has the status of ‘party concerned’ within the meaning of Article 88(2) EC and is thus entitled to challenge a decision taken by the Commission without initiating the formal investigation procedure, in order to safeguard its pro -cedural rights. 29
Ta tuletas Air One’i tegevusetushagi vastuvõetavuse asjaolust, et kuivõrd viimane on kaebuse esemeks oleva abi saaja konkurent lennuliinidel teatud Itaalia linnade suunal, on ta „asjassepuutuv isik” EÜ artikli 88 lõike 2 tähenduses ning seega on tal oma menetluslike õiguste kaitsmiseks õigus vaidlustada otsus, mille komisjon on teinud ametlikku uurimismenetlust algatamata. 29
In points 104 to 112 of my Opinion in Joined Cases C-75/05 P and C-80/05 P Germany and Others v Kronofrance, pending before the Court, I expressed my disagreement with that restriction on the right of action of the parties concerned.
Ma väljendasin oma ettepaneku punktides 104–112 liidetud kohtuasjades Saksamaa jt vs. Kronofrance (C-75/05 P ja C-80/05 P, Euroopa Kohtus pooleli) oma vastuseisu sellele asjassepuutuvate isikute hagemisõiguse piirangule.
That restriction has the effect of making the defence of procedural rights an end in itself whereas it should, in my view, be merely the key affording access to the Community judicature in order to review the compatibility of the contested measure with the rules of the Treaty concerning State aid.
Selle piiranguga tehakse menetluslike õiguste kaitsest eesmärk iseenesest, samas kui see peaks minu arvates olema vaid uks juurdepääsuks ühenduse kohtumõistmisele vaidlustatava meetme kokkusobivuse kontrollimiseks asutamislepingu riigiabieeskirjadega.
28 — Air One SpA (‘Air One’), an airline company operating scheduled flights between Italian towns, submitted, by letter of 22 December 2003, a complaint to the Commission alleging unlawful aid granted by the Italian authorities to the air carrier Ryanair.
28 – Itaalia linnade vahelisi regulaarlende teostav lennuettevõtja Air One SpA (edaspidi „Air One”) edastas komisjonile 22. detsembri 2003. aasta kirjaga kaebuse abi peale, mida Itaalia ametiasutused andsid tema väitel ebaseaduslikult lennuettevõtjale Ryanair.
Following an exchange of correspondence, Air One formally called upon the Commission to define its position with regard to its complaint in June 2004.
Pärast kirjavahetust palus Air One komisjonil ametlikult avaldada oma kaebuse suhtes seisukoht 2004. aasta juunis.
On 5 October 2004, it brought an action for failure to act.
5. oktoobril 2004 esitas ta tegevusetushagi.
27 — See, for a recent application, Case C-260/05 P Sniace v Commission [2007] ECR I-10005, paragraphs 53 and 54.
27 – Vt hiljutise rakendamise kohta 22. novembri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-260/05 P: Sniace vs. komisjon (EKL 2007, lk I-10005, punktid 53 ja 54).
29 — Air One v Commission, paragraphs 30 and 34.
29 – Eespool viidatud kohtuotsus Air One vs. komisjon (punktid 30 ja 34).
The facts giving rise to the dispute are set out as follows in the contested order:
Vaidluse aluseks olevad asjaolud on vaidlustatud kohtumääruses esitatud järgmiselt:
[Athinaïki Techniki] to its decisionmaking practice according to which the disposal of a public asset in the context of a tendering procedure does not constitute State aid where that proced- ure has been carried out transparently and without discrimination.
Technikile] meelde oma otsustuspraktikat, mille kohaselt riigivara üleandmine pakkumismenetluse raames ei kujuta endast riigiabi, kui menetlus toimus läbipaistvalt ja mittediskrimineerivalt.
Consequently, the Commission informed the complainant that it would not take a view until the DG for the “Internal Market” had completed its examination of the procedure for the award of the public contract at issue.
Seetõttu teatas ta sellele konsortsiumile, et ta ei avalda seisukohta enne, kui siseturu peadirektoraat on kõnealuse riigihankemenetluse kontrollimise lõpetanud.
There were two competing applicants, namely the Casino Attikis consortium and the Hyatt consortium.
Konkureerisid kaks kandidaati: konsortsium Casino Attikis ja Hyatt Consortium.
Following an allegedly invalid procedure, the contract was awarded to the Hyatt consortium.
Väidetavalt korrumpeerunud menetluse tulemusel sõlmiti hankeleping kontserniga Hyatt Consortium.