natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It must, therefore, be held that the contested regulation, in so far as it concerns the appellants, was adopted without any guarantee being given as to the communication of the inculpatory evidence against them or as to their being heard in that connection, so that it must be found that that regulation was adopted according to a procedure in which the appellants’ rights of defence were not observed, which has had the further consequence that the principle of effective judicial protection has been infringed.
Niisiis tuleb otsustada, et vaidlusalune määrus on apellante puudutavas osas vastu võetud ilma, et oleks antud mingeidki tagatisi nende kahjuks kasutatud asjaoludest teatamise või nende ärakuulamise osas, nii et tuleb sedastada, et see määrus on vastu võetud sellise menetluse kohaselt, mille käigus ei ole austatud apellantide kaitseõigust, mille tagajärg on ka see, et on rikutud tõhusa kohtuliku kaitse põhimõtet.
It follows from all the foregoing considerations that the pleas in law raised by Mr Kadi and Al Barakaat in support of their actions for annulment of the contested regulation and alleging breach of their rights of defence, especially the right to be heard, and of the principle of effective judicial protection, are well founded.
Kõigist eespool esitatud kaalutlustest tuleneb, et Y. A. Kadi ja Al Barakaati väited, mis nad on esitanud vaidlusaluse määruse vastu suunatud tühistamishagi toetuseks ja mis tuginevad kaitseõiguse, eelkõige õiguse olla ära kuulatud ning tõhusa kohtuliku kaitse õiguse põhimõtte rikkumisele, on põhjendatud.
Second, the Court will now examine the plea raised by Mr Kadi with regard to breach of the right to respect for property entailed by the freezing measures imposed on him by virtue of the contested regulation.
Teiseks tuleb kontrollida Y. A. Kadi esitatud väidet, mille kohaselt külmutamismeetmetega, mis on tema suhtes vaidlusaluse määrusega kehtestatud, on rikutud omandiõigust.
According to settled caselaw, the right to property is one of the general principles of Community law.
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt on omandiõigus osa ühenduse õiguse üldpõhimõtetest.
It is not, however, absolute, but must be viewed in relation to its function in society.
Igal juhul ei ole tegemist absoluutse põhimõttega, vaid sellega tuleb arvestada vastavalt selle ülesandele ühiskonnas.
Consequently, the exercise of the right to property may be restricted, provided that those restrictions in fact correspond to objectives of public interest pursued by the Community and do not constitute, in relation to the aim pursued, a disproportionate and intolerable interference, impairing the very substance of the right so guaranteed (see, in particular, Regione autonoma Friuli­Venezia Giulia and ERSA, paragraph 119 and caselaw cited; see also, to that effect in the context of a system of restrictive measures, Bosphorus, paragraph 21).
Järelikult saab omandiõiguse kasutamist piirata, tingimusel et need piirangud vastavad tegelikult Euroopa Ühenduse taotletud üldise huvi eesmärkidele ega kujuta seda eesmärki silmas pidades ülemäärast ja lubamatut sekkumist, mis rikuks sel viisil tagatud õiguse olemust (vt eelkõige eespool viidatud kohtuotsus Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia ja ERSA, punkt 119 ja viidatud kohtupraktika; vt selle kohta piirangute korra raames ka eespool viidatud kohtuotsus Bosphorus, punkt 21).
In order to assess the extent of the fundamental right to respect for property, a general principle of Community law, account is to be taken of, in particular, Article 1 of the First Additional Protocol to the ECHR, which enshrines that right.
Selleks et määrata kindlaks omandiõiguse kaitse põhiõiguse – ühenduse õiguse üldpõhimõtte – ulatus, tuleb arvesse võtta eelkõige EIÕK esimese lisaprotokolli artiklit 1, mis kehtestab selle õiguse.
Next, it falls to be examined whether the freezing measure provided by the contested regulation amounts to disproportionate and intolerable interference impairing the very substance of the fundamental right to respect for the property of persons who, like Mr Kadi, are mentioned in the list set out in Annex I to that regulation.
Seega tuleb kontrollida, kas vaidlusaluses määruses ette nähtud külmutamismeede kujutab endast ülemäärast ja lubamatut sekkumist, mis riivab selliste isikute nagu Y. A. Kadi – keda on nimetatud asjaomase määruse I lisas esitatud loetelus – omandiõiguse kaitse kui põhiõiguse sisu ennast.
That freezing measure constitutes a temporary precautionary measure which is not supposed to deprive those persons of their property.
See külmutamismeede kujutab endast alalhoidlikku meedet, mida ei loeta selliseks, mis jätab nimetatud isikud omandist ilma.
It does, however, undeniably entail a restriction of the exercise of Mr Kadi’s right to property that must, moreover, be classified as considerable, having regard to the general application of the freezing measure and the fact that it has been applied to him since 20 October 2001.
Nimetatud meede sisaldab siiski vaieldamatult Y. A. Kadi omandiõiguse kasutamise piirangut, mida tuleb lisaks lugeda oluliseks, arvestades külmutamismeetme üldist ulatust ja asjaolu, et see on olnud kohaldatav alates 20. oktoobrist 2001.
The question therefore arises whether that restriction of the exercise of Mr Kadi’s right to property can be justified.
Järelikult tekib küsimus, kas see Y. A. Kadi omandiõiguse kasutamise piirang saab olla põhjendatud.
In this respect, according to the caselaw of the European Court of Human Rights, there must also exist a reasonable relationship of proportionality between the means employed and the aim sought to be realised.
Seoses sellega peab Euroopa Inimõiguste Kohtu praktika kohaselt kasutatud meetmete ja silmas peetud eesmärgi vahel esinema mõistlik proportsionaalsuse seos.
The Court must determine whether a fair balance has been struck between the demands of the public interest and the interest of the individuals concerned.
Seega tuleb uurida, kas on järgitud üldiste huvide ja huvitatud isiku või isikute huvide vahelist tasakaalu.
In so doing, the Court recognises that the legislature enjoys a wide margin of appreciation, with regard both to choosing the means of enforcement and to ascertaining whether the consequences of enforcement are justified in the public interest for the purpose of achieving the object of the law in question [see, to that effect, in particular, European Court of Human Rights, judgment in J.A. Pye (Oxford) Ltd. and J.A. Pye (Oxford) Land Ltd. v. United Kingdom of 30 August 2007, not yet published in the Reports of Judgments and Decisions, §§ 55 and 75].
Selles suhtes tuleb seadusandjale anda lai kaalutlusruum nii rakendusmeetodite valikul kui ka otsustamaks, kas nende tagajärjed on üldistes huvides legitimeeritud seeläbi, et on vaja saavutada käsitletavate õigusnormide eesmärk (vt selle kohta eelkõige Euroopa Inimõiguste Kohtu 30. augusti 2007. aasta otsus kohtuasjas J. A. PYE (Oxford) Ltd. ja J. A. PYE (Oxford) Land Ltd. vs. Ühendkuningriik, kogumikus Recueil des arrêts et décisions veel avaldamata, §-id 55 ja 75).
As the Court has already held in connection with another Community system of restrictive measures of an economic nature also giving effect to resolutions adopted by the Security Council under Chapter VII of the Charter of the United Nations, the importance of the aims pursued by a Community act is such as to justify negative consequences, even of a substantial nature, for some operators, including those who are in no way responsible for the situation which led to the adoption of the measures in question, but who find themselves affected, particularly as regards their property rights (see, to that effect, Bosphorus, paragraphs 22 and 23).
Nagu Euroopa Kohus on juba varem otsustanud ühenduse ühe teise sellise majanduspiirangute korra raames, millega rakendatakse samuti Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni põhikirja VII peatüki alusel vastu võetud Julgeolekunõukogu resolutsioone, õigustab sellise ühenduse õigusaktiga nagu vaidlusalune määrus edendatavate eesmärkide olulisus isegi negatiivseid tagajärgi teatud majandustegevuses osalejate jaoks, sealhulgas nende jaoks, kes ei vastuta kuidagi olukorra eest, mis viis asjaomaste meetmete võtmiseni, kuid kelle omandiõigust piiratakse (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Bosphorus, punktid 22 ja 23).
In the case in point, the restrictive measures laid down by the contested regulation contribute to the implementation, at Community level, of the restrictive measures decided on by the Security Council against Usama bin Laden, members of the Al-Qaeda organisation and the Taliban and other individuals, groups, undertakings and entities associated with them.
Käesolevas asjas aitavad vaidlusaluses määruses ette nähtud piirangud kaasa Julgeolekunõukogu poolt Osama bin Ladeni, Al-Qaida võrgu, Talibani ning nendega seotud isikute, rühmistuste, ettevõtjate ja üksuste vastu kehtestatud piirangute rakendamisele ühenduses.
With reference to an objective of general interest as fundamental to the international community as the fight by all means, in accordance with the Charter of the United Nations, against the threats to international peace and security posed by acts of terrorism, the freezing of the funds, financial assets and other economic resources of the persons identified by the Security Council or the Sanctions Committee as being associated with Usama bin Laden, members of the Al-Qaeda organisation and the Taliban cannot per se be regarded as inappropriate or disproportionate (see, to that effect, Bosphorus, paragraph 26, and the judgment of the European Court of Human Rights in Bosphorus Hava Yolları Turizm ve Ticaret Anonim Şirketi v. Ireland, § 167).
Seoses rahvusvahelise üldsuse jaoks nii olulise üldise huviga eesmärgiga nagu võitlus vastavalt Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni põhikirjale kõikide vahenditega rahvusvahelise rahu ja julgeoleku ohtude vastu, mida kujutavad endast terroriaktid, ei saa selliste isikute rahaliste vahendite, finantsvara ja muude majandusressursside külmutamine, kelle kohta Julgeolekunõukogu või sanktsioonide komitee on kindlaks teinud, et nad on seotud Osama bin Ladeni, Al-Qaida võrgu ja Talibaniga, iseenesest olla ebaadekvaatne või ebaproportsionaalne (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Bosphorus, punkt 26, ning eespool viidatud Euroopa Inimõiguste Kohtu otsus kohtuasjas Bosphorus Hava Yolları Turizm ve Ticaret Anonim Şirketi vs. Iirimaa, § 167).
On this point, it is also to be taken into consideration that the contested regulation, in the version amended by Regulation No 561/2003, adopted following Resolution 1452 (2002), provides, among other derogations and exemptions, that, on a request made by an interested person, and unless the Sanctions Committee expressly objects, the competent national authorities may declare the freezing of funds to be inapplicable to the funds necessary to cover basic expenses, including payments for foodstuffs, rent, medicines and medical treatment, taxes or public utility charges.
Seoses sellega tuleb samuti arvesse võtta asjaolu, et vaidlusalune määrus, muudetud määrusega nr 561/2003, mis on vastu võetud pärast Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1452 (2002), näeb muu hulgas ette teisi derogatsioone ja erandeid selle kohta, et huvitatud isikute taotlusel ja sanktsioonide komitee selge vastuseisu puudumisel kuulutavad siseriiklikud pädevad ametiasutused, et rahaliste vahendite külmutamist ei kohaldata rahaliste vahendite suhtes, mis on vajalikud põhivajaduste rahuldamiseks, eelkõige maksed toiduainete, üüri, ravimikulude, maksude või kommunaalteenuste tasumiseks.
In addition, funds necessary for any ‘extraordinary expense’ whatsoever may be unfrozen, on the express authorisation of the Sanctions Committee.
Peale selle võib ükskõik milliste muude „erakorraliste kulutuste” katteks vajalikud rahalised vahendid vabastada sanktsioonide komitee selgel loal.
It is further to be noted that the resolutions of the Security Council to which the contested regulation is intended to give effect provide for a mechanism for the periodic re-examination of the general system of measures they enact and also for a procedure enabling the persons concerned at any time to submit their case to the Sanctions Committee for re-examination, by means of a request that may now be made direct to the Committee at what is called the ‘focal’ point.
Lisaks tuleb märkida, et Julgeolekunõukogu resolutsioonid, mida vaidlusaluse määrusega on rakendatud, näevad ette nendega kehtestatud meetmete üldkorra perioodilise läbivaatamise ning menetluse, mis võimaldab huvitatud isikutel esitada oma asi igal ajal läbivaatamiseks sanktsioonide komiteele sellise taotluse esitamise teel, mis nüüdsest võib olla suunatud focal point’i vahendusel otse nimetatud komiteele.
It must therefore be found that the restrictive measures imposed by the contested regulation constitute restrictions of the right to property which might, in principle, be justified.
Sellest tuleb järeldada, et vaidlusaluse määrusega kehtestatud piirangud kujutavad endast omandiõiguse piiranguid, mis võivad olla põhimõtteliselt põhjendatud.
In addition, it must be considered whether, when that regulation was applied to Mr Kadi, his right to property was respected in the circumstances of the case.
Lisaks tuleb kontrollida, kas selle määruse Y. A. Kadi suhtes kohaldamise käigus on kõnesoleva asja tingimustes tagatud tema omandiõigus.
It is to be borne in mind in this respect that the applicable procedures must also afford the person concerned a reasonable opportunity of putting his case to the competent authorities.
Seoses sellega tuleb meelde tuletada, et kohaldatavad menetlused peavad andma puudutatud isikule adekvaatse võimaluse esitada pädevatele asutustele oma seisukohad.
In order to ascertain whether this condition, which constitutes a procedural requirement inherent in Article 1 of Protocol No 1 to the ECHR, has been satisfied, a comprehensive view must be taken of the applicable procedures (see, to that effect, the judgment of the European Court of Human Rights in Jokela v. Finland of 21 May 2002, Reports of Judgments and Decisions 2002-IV, § 45 and caselaw cited, and § 55).
Selle tingimuse austamise tagamiseks, mis kujutab endast EIÕK esimese lisaprotokolli artikli 1 olemuslikku nõuet, tuleb menetlusi lugeda kohaldatavaks üldiselt (vt eelkõige Euroopa Inimõiguste Kohtu 21. mai 2002. aasta otsus kohtuasjas Jokela vs. Soome, Recueil des arrêts et décisions 2002-IV, § 45 ja viidatud kohtupraktika ning § 55).
The contested regulation, in so far as it concerns Mr Kadi, was adopted without furnishing any guarantee enabling him to put his case to the competent authorities, in a situation in which the restriction of his property rights must be regarded as significant, having regard to the general application and actual continuation of the freezing measures affecting him.
Vaidlusalune määrus on osas, mis puudutab Y. A. Kadit, vastu võetud andmata talle mingisugustki tagatist, mis oleks tal võimaldanud esitada oma seisukoha pädevatele asutustele, ja seda olukorras, milles tema omandiõiguse piiramist tuleb lugeda oluliseks, arvestades tema suhtes võetud rahaliste vahendite külmutamise meetmete üldist ulatust ja tegelikku kestust.
It must therefore be held that, in the circumstances of the case, the imposition of the restrictive measures laid down by the contested regulation in respect of Mr Kadi, by including him in the list contained in Annex I to that regulation, constitutes an unjustified restriction of his right to property.
Seega tuleb järeldada, et käesoleva asja tingimustes on Y. A. Kadi suhtes selliste piirangute kehtestamise näol, mis sisalduvad vaidlusaluses määruses – tema kandmsie tõttu selle määruse I lisas sisalduvasse loetelusse –, tegemist tema omandiõiguse põhjendamatu piiramisega.
The plea raised by Mr Kadi that his fundamental right to respect for property has been infringed is therefore well founded.
Niisiis on Y. A. Kadi väide, mis tugineb omandiõiguse kaitsele, põhjendatud.
It follows from all the foregoing that the contested regulation, so far as it concerns the appellants, must be annulled.
Kõigist eespool esitatud kaalutlustest tuleneb, et vaidlusalune määrus tuleb apellante puudutavas osas tühistada.
However, the annulment to that extent of the contested regulation with immediate effect would be capable of seriously and irreversibly prejudicing the effectiveness of the restrictive measures imposed by the regulation and which the Community is required to implement, because in the interval preceding its replacement by a new regulation Mr Kadi and Al Barakaat might take steps seeking to prevent measures freezing funds from being applied to them again.
Vaidlusaluse määruse kohese mõjuga tühistamine võib siiski tõsiselt ja pöördumatult kahjustada nende piirangute tõhusust, mida see määrus kehtestab ja mida ühendus peab rakendama, kuna ajavahemikul, mis eelneb selle võimalikule asendamisele uue määrusega, võivad Y. A. Kadi ja Al Barakaat võtta meetmeid vältimaks seda, et neile saaks veel kohaldada rahaliste vahendite külmutamist.
Furthermore, in so far as it follows from this judgment that the contested regulation must be annulled so far as concerns the appellants, by reason of breach of principles applicable in the procedure followed when the restrictive measures introduced by that regulation were adopted, it cannot be excluded that, on the merits of the case, the imposition of those measures on the appellants may for all that prove to be justified.
Kuna käesolevast kohtuotsusest tuleneb, et vaidlusalune määrus tuleb apellante puudutavas osas selle tõttu tühistada, et selle määrusega kehtestatud piirangute vastuvõtmisel kasutatud menetluses on rikutud kohaldatavaid põhimõtteid, ei saa peale selle sisuliselt välistada, et selliste meetmete kehtestamine apellantide vastu võib osutuda siiski põhjendatuks.
Having regard to those considerations, the effects of the contested regulation, in so far as it includes the names of the appellants in the list forming Annex I thereto, must, by virtue of Article 231 EC, be maintained for a brief period to be fixed in such a way as to allow the Council to remedy the infringements found, ’ rights and freedoms.
Neid asjaolusid arvestades tuleb EÜ artikli 231 alusel säilitada vaidlusaluse määruse tagajärjed selles osas, milles see kannab apellantide nimed selle I lisas toodud loetelusse, lühikese ajavahemiku jooksul, mis tuleb kindlaks määrata selliselt, et võimaldada nõukogul sedastatud rikkumised heastada, kuid mis võtab kohaselt arvesse apellantide õiguste ja vabaduste piirangute olulisust.
In those circumstances, Article 231 EC will be correctly applied in maintaining the effects of the contested regulation, so far as concerns the appellants, for a period that may not exceed three months running from the date of delivery of this judgment.
Neil asjaoludel kohaldatakse õigesti EÜ artiklit 231, jättes vaidlusaluse määruse tagajärjed apellante puudutavas osas kehtima ajavahemiku jooksul, mis ei tohi ületada kolme kuud alates käesoleva kohtuotsuse kuulutamisest.
Under the first paragraph of Article 122 of the Rules of Procedure, where the appeal is well founded and the Court of Justice itself gives final judgment in the case, it is to make a decision as to costs.
Kodukorra artikli 122 esimene lõik sätestab, et kui apellatsioonkaebus on põhjendatud ja Euroopa Kohus teeb ise kohtuasjas lõpliku otsuse, otsustab ta kohtukulude jaotuse.
Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, applicable to appeal proceedings by virtue of Article 118 thereof, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Vastavalt kodukorra artikli 69 lõikele 2, mida kodukorra artikli 118 alusel kohaldatakse apellatsioonkaebuse suhtes, on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud.
The first paragraph of Article 69(4) provides that the Member States which have intervened in the proceedings are to bear their own costs.
Nimetatud artikli 69 lõike 4 esimese lõigu alusel kannavad menetlusse astuvad liikmesriigid ja institutsioonid ise oma kohtukulud.
Because Mr Kadi and Al Barakaat’s appeals must be upheld and because the contested regulation must be annulled in so far as it concerns the appellants, the Council and the Commission must each be ordered to pay, in addition to their own costs, half of those incurred by Mr Kadi and Al Barakaat, both at first instance and in the present proceedings, in accordance with the forms of order sought to that effect by the appellants.
Kuna Y. A. Kadi ja Al Barakaati apellatsioonkaebused rahuldati ning vaidlusalune määrus tunnistati viimati nimetatuid puudutavas osas kehtetuks, tuleb kohtukulud, mida Y. A. Kadi ja Al Barakaat nii esimeses kohtuastmes kui ka seoses käesolevate apellatsioonkaebustega kandsid, apellantide nõuete kohaselt välja mõista nõukogult ja komisjonilt – mõlemalt vastavalt pool –, kes ühtlasi kannavad ise oma kohtukulud.
The United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland is to bear its own costs both at first instance and in the appeals.
Ühendkuningriik kannab ise nii oma esimese astme menetluse kui ka apellatsioonimenetluse kohtukulud.
The Kingdom of Spain, the French Republic and the Kingdom of the Netherlands are to bear their own costs relating to the appeals.
Hispaania Kuningriik, Prantsuse Vabariik ja Madalmaade Kuningriik kannavad ise oma apellatsioonimenetluse kohtukulud.
Sets aside the judgments of the Court of First Instance of the European Communities of 21 September 2005 in Case T-315/01 Kadi v Council and Commission and Case T-306/01 Yusuf and Al Barakaat International Foundation v Council and Commission;
Tühistada Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu 21. septembri 2005. aasta otsused kohtuasjades T-315/01: Kadi vs. nõukogu ja komisjon ning T-306/01: Yusuf ja Al Barakaat International Foundation vs. nõukogu ja komisjon.
Annuls Council Regulation (EC) No 881/2002 of 27 May 2002 imposing certain specific restrictive measures directed against certain persons and entities associated with Usama bin Laden, the Al-Qaeda network and the Taliban, and repealing Council Regulation (EC) No 467/2001 prohibiting the export of certain goods and services to Afghanistan, strengthening the flight ban and extending the freeze of funds and other financial resources in respect of the Taliban of Afghanistan, in so far as it concerns Mr Kadi and the Al Barakaat International Foundation;
Tunnistada nõukogu 27. mai 2002. aasta määrus (EÜ) nr 881/2002, millega kehtestatakse teatavate Osama bin Ladeni, Al-Qaida võrgu ja Talibaniga seotud isikute ja üksuste vastu suunatud eripiirangud ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 467/2001, millega keelustatakse teatavate kaupade ja teenuste eksport Afganistani, laiendatakse Afganistani rühmitusega Taliban seotud lennukeeldu ning rahaliste vahendite ja muude finantsallikate külmutamist, Y. A. Kadit ja Al Barakaat International Foundationit puudutavas osas kehtetuks.
Orders the effects of Regulation No 881/2002 to be maintained, so far as concerns Mr Kadi and the Al Barakaat International Foundation, for a period that may not exceed three months running from the date of delivery of this judgment;
Määruse nr 881/2002 tagajärjed jäetakse Y. A. Kadit ja Al Barakaat International Foundationit puudutavas osas kehtima ajavahemiku jooksul, mis ei tohi ületada kolme kuud alates käesoleva kohtuotsuse kuulutamisest.
Orders the Council of the European Union and the Commission of the European Communities each to pay, in addition to their own costs, half of those incurred by Mr Kadi and Al Barakaat International Foundation both at first instance and in these appeals;
Mõista kohtukulud, mida Y. A. Kadi ja Al Barakaat International Foundation nii esimeses kohtuastmes kui ka seoses käesolevate apellatsioonkaebustega kandsid, välja Euroopa Liidu Nõukogult ja Euroopa Ühenduste Komisjonilt – mõlemalt vastavalt pool –, kes ühtlasi kannavad ise oma kohtukulud.
Joined Cases C-120/06 P and C-121/06 P
Liidetud kohtuasjad C-120/06 P ja C-121/06 P
Council of the European Union and Commission of the European Communities
Euroopa Liidu Nõukoguja Euroopa Ühenduste Komisjon