natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For example, it would be difficult to pinpoint the exact moment between (say) 1780 and 1807 when the principle emerged that, thanks to the work of reformers such as Peter Peckard, Thomas Clarkson and William Wilberforce, found specific expression in ‘An Act for the Abolition of the Slave Trade’ (47 Georgii III, Session 1, cap. XXXVI).
Näiteks oleks keerukas teha kindlaks täpne hetk ajavahemikus 1780–1807, mil kerkis esile põhimõte, mis leidis tänu sellistele reformaatoritele nagu Peter Peckard, Thomas Clarkson ja William Wilberforce konkreetse väljenduse seaduses nimega An Act for the Abolition of the Slave Trade (47 Georgii III, istung 1, XXXVI ptk).
43 — Thus (for example) the principle behind rationing is to apply specific criteria to differentiate between potential recipients and thus to allocate scarce resources.
43 – Nii (näiteks) on normeerimise aluseks põhimõte, mille järgi kohaldatakse teatavaid kriteeriume võimalike saajate eristamiseks, et jaotada sel teel nappe ressursse.
Criteria that are regarded as justifiable are accepted; other criteria are opposed as arbitrary or unfair.
Õigustatuks peetavad kriteeriumid on vastuvõetavad; teistele kriteeriumidele seistakse vastu, sest neid peetakse meelevaldseks või ebaõiglaseks.
But what is justifiable is determined by the view taken by society in that particular time and place.
Ent selle, mis on õigustatud, määrab ühiskonna seisukoht vastaval ajal ja vastavas kohas.
See further the Opinion of Advocate General Poiares Maduro in Case C-303/06 Coleman, point 16, and my Opinion of 24 April 2008 in Case C-353/06 Grunkin and Paul, points 62 and 71, and see, on the element of arbitrariness in discrimination: Bossuyt, cited in footnote 42, pp. 37 to 39 and 97 to 128.
Vt lisaks kohtujurist Poiares Maduro 31. jaanuari 2008. aasta ettepanek kohtuasjas C-303/06: Coleman (punkt 16) ning minu 24. aprilli 2008. aasta ettepanek kohtuasjas C-353/06: Grunkin ja Paul (punktid 62 ja 71) ning meelevaldsuse kohta diskrimineerimises vt 42. joonealuses märkuses viidatud Bossuyt, lk 37–39 ja 97–128.
45 — Cited in footnote 19.
45 – Viidatud 19. joonealuses märkuses.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-427/06 with those two age bands would have been regarded as arbitrary and unjustifiable.
KOHTUJURIST SHARPSTONI ETTEPANEK – KOHTUASI C-427/06 oleks peetud meelevaldseks ja õigustamatuks.
What has happened over the intervening years is that society’s perception of more subtle forms of differential treatment on grounds of age has changed from unthinking acceptance to focussed examination.
Vahepealsetel aastatel on vanusel põhineva erineva kohtlemise kaudsemate vormide tajumine ühiskonna poolt arenenud mõtlemata nõustumisest keskendatud tähelepanuks.
First, that directive specifically addresses the question of combating discrimination based on, inter alia, age in employment and occupation.
Esiteks käsitleb kõnealune direktiiv konkreetselt muu hulgas vanuselise diskrimineerimise vastu võitlemist töö saamisel ja kutsealale pääsemisel.
46 Clearly age discrimination may arise in other contexts; but these are not (as yet) addressed by an implementing directive based on Article 13 EC.
46 On selge, et vanuselist diskrimineerimist võib esineda muudeski kontekstides, kuid neid ei ole (veel) käsitletud EÜ artiklil 13 põhinevas rakendusdirektiivis.
Second, the Member States unquestionably envisaged that, once the transposition period had elapsed, equal treatment as derived from the directive should indeed be applied ‘horizontally’, to ‘all persons, as regards both the public and private sectors, including public bodies’. 47
Teiseks on liikmesriigid kaheldamatult ette näinud, et üleminekuperioodi möödudes tuleks võrdset kohtlemist nii, nagu see tuleneb kõnealusest direktiivist, tõepoolest kohaldada „horisontaalselt”, „kõikide isikute suhtes nii avalikus kui ka erasektoris, sealhulgas avalikõiguslike isikute suhtes”. 47
For the reasons that I have set out, it therefore seems to me that Mangold should be read as affirming that discrimination on grounds of age is a specific manifestation of discrimination that is prohibited by the general principle of equality of treatment well known in Community law — a principle that indeed long predates both Article 13 EC and Directive 2000/78.
Eespool märgitud põhjustel tundub mulle seega, et Mangoldi kohtuotsust tuleks tõlgendada kui kinnitust, et vanuseline diskrimineerimine on sellise diskrimineerimise konkreetne ilming, mis on ühenduse õiguses hästi tuntud ning on EÜ artiklist 13 ja direktiivist 2000/78 tunduvalt varasema võrdse kohtlemise üldpõhimõttega keelatud.
Article 13 EC then plays its allotted part by recognising explicitly certain specific (new) types of discrimination and empowering the Community legislator to act to combat them in particular ways and particular contexts.
Sel juhul täidab EÜ artikkel 13 talle ettenähtud funktsiooni, osutades sõnaselgelt teatavatele konkreetsetele (uutele) diskrimineerimise liikidele ning volitades ühenduse seadusandjat astuma teataval viisil ja teatavas kontekstis samme nende vastu võitlemiseks.
Third, whilst the directive defines what the principle of equal treatment shall mean in respect of matters falling within its scope 48and also defines direct and indirect discrimination, 49it clearly envisages that differentiation on the basis of age in the context of employment and occupation will not always constitute unlawful discrimina-
Kolmandaks, ehkki direktiivis on määratletud võrdse kohtlemise põhimõtte tähendus selle direktiivi reguleerimisalas 48 ning samuti otsene ja kaudne diskrimineerimine 49, on direktiivis ka selgelt ette nähtud, et vanusel põhinev erinev kohtlemine töö saamisel ja kutsealale pääsemisel ei kujuta endast alati
46 — See the title, the preamble and Article 1.47 — Article 3(1).48 — Article 2(1).
46 – Vt pealkiri, preambul ja artikkel 1.47 – Artikli 3 lõige 1.48 – Artikli 2 lõige 1.
49 — In Article 2(2)a) and 2(2)(b) respectively.
49 – Vastavalt artikli 2 lõike 2 punktis a ja artikli 2 lõike 2 punktis b.
The framing of these provisions draws on the Court’s established caselaw on sex discrimination.
Nende sätete sõnastuses lähtutakse väljakujunenud Euroopa Kohtu praktikast soolise diskrimineerimise kohta.
Such a reading also accords with the role and structure of Directive 2000/78.
Selline tõlgendus on kooskõlas ka direktiivi 2000/78 funktsiooni ja ülesehitusega.
Such an enacting measure, by its very nature, leaves a greater degree of flexibility to individual Member States.
BARTSCH dusmeede võimaldab juba oma olemuselt liikmesriigile suuremat paindlikkust.
Thus, it distinguishes between ‘differences in treatment which are justified, in particular by legitimate employment policy, labour market and vocational training ob -jectives, and discrimination which must be prohibited’.
Seega tehakse direktiivis vahet „erilisel kohtlemisel, mis on põhjendatud eelkõige tööhõivepoliitika ning tööturu ja kutseõppe õigustatud eesmärkidega, [ja diskrimineerimisel], mis tuleb keelata” 50.
50Crucially, therefore, it lays down a series of specific rules that establish the parameters of what differential treatment on grounds of (inter alia) age is acceptable (and why).
Sellepärast on oluline, et kõnealuses direktiivis on sätestatud rida konkreetseid õigusnorme, millega on parameetriliselt ette nähtud, milline erinev kohtlemine (muu hulgas) vanuse põhjal on vastuvõetav (ja miks).
In what follows, I shall therefore suggest that the general principle of equality operates in certain circumstances so as to prohibit discrimination based on age, but that there was not, ab initio, a separate, detailed principle of Community law that always prohibited discrimination on grounds of age.
Sellepärast pakun järgnevas osas välja võimaluse, et võrdsuse üldpõhimõte keelab teatavatel asjaoludel vanuselise diskrimineerimise, kuid ühenduse õiguses ei ole ab initio olnud eraldi üksikasjalikku ühenduse õiguse põhimõtet, mis oleks alati keelanud diskrimineerimise vanuse põhjal.
I shall nevertheless indicate how I would approach the individual questions referred should I be wrong on that issue.
Siiski esitan oma lähenemisviisi eelotsuse küsimustele ka juhuks, kui ma selles küsimuses eksin.
Can (any) general principle of Community law apply even if the situation giving rise to the reference does not fall within the scope of Community law?
Kas (mis tahes) ühenduse õiguse üldpõhimõte on kohaldatav ka siis, kui eelotsusetaotluseks põhjust andnud olukord ei kuulu ühenduse õiguse reguleerimisalasse?
That a nuanced approach to prohibiting discrimination on grounds of age was intended is, moreover, reinforced by the Community legislator’s choice of a directive as the enacting measure under Article 13 EC.
Kavatsust rakendada vanuselise diskrimineerimise keelamisel nüansitundlikku lähenemisviisi kinnitab liiati seegi, et ühenduse seadusandja valis EÜ artikli 13 rakendusmeetmeks direktiivi.
Enactment through a regulation has the consequence that the Community rule is ‘binding in its entirety and directly applicable in all Member States’.
Määruse kaudu kehtestamise tulemusel on ühenduse õigusnorm „tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides”.
51 A directive, in contrast, is ‘binding, as to the result to be achieved, upon each Member State to which it is addressed, but shall leave to the national authorities the choice of form and method’. 52
51 Direktiiv seevastu on „saavutatava tulemuse seisukohalt siduv iga liikmesriigi suhtes, kellele see on adresseeritud, kuid jätab vormi ja meetodite valiku selle riigi ametiasutustele”. 52Selline raken-
50 — Recital 25 and the detailed substantive provisions of Article 6(1).
50 – Põhjendus 25 ja üksikasjalikud sisulised sätted artikli 6 lõikes 1.
That question can be disposed of fairly swiftly.
Selle küsimuse saab lahendada suhteliselt kiiresti.
All the parties that have submitted observations 53concur that the answer is
Kõik märkusi esitanud pooled 53 on ühte meelt, et vastus on eitav. Nimelt võib
53 — Mrs Bartsch did not submit written observations to the Court and was not represented at the hearing.
53 – B. Bartsch ei esitanud Euroopa Kohtule kirjalikke märkusi ega olnud esindatud kohtuistungil.
Cf. the emphasis laid by the Court on that difference in Case C-91/92 Faccini Dori [1994] ECR I-3325, paragraphs 22 to 24, in refusing to hold that a directive might also have horizontal direct effect (thus rejecting the suggestions made by three Advocates General: Advocate General Van Gerven in Case C-271/91 Marshall II [1993] ECR I-4367; Advocate General Jacobs in Case C-316/93 Vaneetveld [1994] ECR I-763 and Advocate General Lenz in Faccini Dori itself).
Vt kuidas Euroopa Kohus rõhutab seda erinevust 14. juuli 1994. aasta otsuses kohtuasjas C-91/92: Faccini Dori (EKL 1994, lk I-3325, punktid 22–24), kus Euroopa Kohus keeldus otsustamast, et direktiivil võib olla ka horisontaalne vahetu õigusmõju (seega lükates tagasi kolme kohtujuristi ettepanekud: kohtujurist Van Gerveni ettepaneku kohtuasjas C-271/91: Marshall II (EKL 1993, lk I-4367); kohtujurist Jacobsi ettepaneku kohtuasjas C-316/93: Vaneetveld (EKL 1994, lk I-763) ning kohtujurist Lenzi ettepaneku kohtuasjas Faccini Dori.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-427/06 no.
KOHTUJURIST SHARPSTONI ETTEPANEK – KOHTUASI C-427/06 võtta sellega vastuolus olevaid õigusakte.
In particular, the Court may interpret a general principle of Community law in the context of a preliminary reference only when the situation giving rise to the reference falls within the scope of Community law.
Euroopa Kohus tõlgendada ühenduse õiguse üldpõhimõtet eelotsusetaotluse kontekstis üksnes siis, kui eelotsusetaotluseks põhjust andnud olukord kuulub ühenduse õiguse reguleerimisalasse.
54 measures. 55 The directive does not, however, widen the scope of application of Community law during that period.
54 tähtaja jooksul ühenduse õiguse reguleerimisala.
Such an effect would undermine the legislator’s decision.
Selline mõju õõnestaks seadusandja otsuse tähendust.
Finally, unlike the disputed national rules in Mangold, the age-gap clause at issue in the present case did not transpose a Community provision, nor was it adopted during the transposition period for Directive 2000/78.
Pealegi, erinevalt Mangoldi kohtuasjas vaidlustatud siseriiklikest õigusnormidest, ei võetud käesolevas kohtuasjas vaidluse all oleva vanusevahe tingimusega üle ühtegi ühenduse õigusnormi, samuti ei võetud seda vastu direktiivi 2000/78 ülevõtmise tähtaja jooksul.
Does the situation in the main proceedings fall within the scope of Community law?
Kas põhikohtuasja olukord kuulub ühenduse õiguse reguleerimisalasse?
The Commission takes the opposite view.
Komisjon asub vastupidisele seisukohale.
It notes that the Court has interpreted the scope of application of Community law very widely in situations concerning discrimination based on nationality in respect of the Treaty freedoms, although it accepts that the present case has no connection to the freedoms or to such discrimination.
Ta märgib, et Euroopa Kohus on tõlgendanud ühenduse õiguse reguleerimisala väga laialt olukordades, mis puudutavad kodakondsusel põhinevat diskrimineerimist seoses asutamislepingus tagatud vabadustega, kuid nõustub, et käesolevas kohtuasjas ei ole seost kõnealuste vabaduste ega sellise diskrimineerimisega.
The Commission considers that the fact that Article 13 EC is an empowering provision does not prevent it from providing the neces-
Komisjoni meelest ei takista see, et EÜ artikkel 13 on volitusnorm, loomast selle artikliga vajalikku seost ühen-
BSH, Germany, the Netherlands, and the United Kingdom all submit that neither Article 13 EC nor, before the end of its period for transposition, Directive 2000/78 could bring the situation that gave rise to the main proceedings within the scope of Community law.
BSH, Madalmaad, Saksamaa ja Ühendkuningriik väidavad, et põhikohtuasja põhjustanud olukord ei saanud kuuluda ühenduse õiguse reguleerimisalasse ei EÜ artikli 13 alusel ega ka direktiivi 2000/78 alusel enne selle ülevõtmise tähtaja lõppu.
Article 13 EC is merely an empowering provision without direct effect.
EÜ artikkel 13 on pelgalt volitusnorm, millel puudub vahetu õigusmõju.
If it were capable of providing the necessary link, it would in effect itself directly prohibit age discrimination, thus contradicting its express terms.
Kui see säte saaks võimaldada vajaliku seose, keelaks see vanuselise diskrimineerimise tegelikult juba ise, kuid see oleks vastuolus selle sätte enda sõnastusega.
As to Directive 2000/78, the transposition period, and indeed the very nature of a directive, mean that it cannot provide a link to Community law prior to the end of that period.
Mis puudutab direktiivi 2000/78, siis tähendavad nii ülevõtmise tähtaeg kui ka direktiivi enda olemus, et see ei saa luua seost ühenduse õigusega enne nimetatud tähtaja möödumist.
The effects of a directive during its transposition period are limited to preventing a Member State from adopting incompatible
Direktiivi mõju ülevõtmise tähtaja jooksul piirdub sellega, et liikmesriigid ei saa vastu
54 — See, for example, Case 149/77 Defrenne III [1978] ECR 1365, paragraphs 27 and 30, and Case C-299/95 Kremzow [1997] ECR I-2629, paragraph 15.
54 – Vt nt 15. juuni 1978. aasta otsus kohtuasjas 149/77: Defrenne III (EKL 1978, lk 1365, punktid 27 ja 30) ja 29. mai 1997. aasta otsus kohtuasjas C-299/95: Kremzow (EKL 1997, lk I-2629, punkt 15).
On the general principle of equality and non-discrimination, see Case C-442/00 Caballero [2002] ECR I-11915, paragraphs 30 and 32, and Chacón Navas, cited in footnote 18, paragraph 56.
Võrdsuse ja mittediskrimineerimise üldpõhimõtte kohta vt 12. detsembri 2002. aasta otsus kohtuasjas C-442/00: Caballero (EKL 2002, lk I-11915, punktid 30 ja 32) ning 18. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Chacón Navas, punkt 56.
See also Mangold, cited in footnote 2, paragraph 75.
Vt ka 2. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Mangold, punkt 75.
55 — In Case C-129/96 Inter-Environnement Wallonie [1997] ECR I-7411, the Court established that Article 10(2) EC and Article 249(3) EC require that, during the transposition period, the Member States refrain from adopting any measures liable seriously to compromise the result prescribed by the directive (paragraph 45) (see, by analogy, Case C-138/05 Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie [2006] ECR I-8339, paragraph 42 and points 60 to 63 of my Opinion in that case).
55 – Oma 18. detsembri 1997. aasta otsuses kohtuasjas C-129/96: Inter-Environnement Wallonie (EKL 1997, lk I-7411) tuvastas Euroopa Kohus, et EÜ artikli 10 lõige 2 ja EÜ artikli 249 lõige 3 kohaselt peavad liikmesriigid hoiduma vastu võtmast mis tahes meetmeid, mis võivad tõsiselt ohustada direktiiviga ettenähtud tulemuse saavutamist (punkt 45) (vt analoogia alusel 14. septembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-138/05: Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, EKL 2006, lk I-8339, punkt 42, ja samas kohtuasjas minu poolt esitatud ettepaneku punktid 60–63).
Moreover, during the transposition period, national courts must refrain as far as possible from interpreting domestic law in a manner which might ser -iously compromise the attainment of the objective pursued by the directive after the end of that period.
Peale selle peavad siseriiklikud kohtud ülevõtmise tähtaja kestel nii palju kui võimalik hoiduma tõlgendamast siseriiklikku õigust viisil, mis võiks tõsiselt ohustada vastava direktiivi eesmärgi saavutamist pärast selle tähtaja möödumist.
That obligation is, however, limited by general principles of law, particularly legal certainty and non-retroactivity, and cannot serve as the basis for an interpretation contra legem: Case C-212/04 Adeneler and Others [2006] ECR I-6057, paragraphs 119 to 123.
Seda kohustust piiravad siiski õiguse üldpõhimõtted, eriti õiguskindluse ja tagasiulatuva jõu puudumise põhimõtted, ning see kohustus ei saa olla aluseks contra legem tõlgendusele: vt 4. juuli 2006. aasta otsus kohtuasjas C-212/04: Adeneler jt (EKL 2006, lk I-6057, punktid 119–123).
In Saldanha 56the Court found that an empowering Treaty provision 57brought a national rule within the scope of the Treaty.
Kohtuotsuses Saldanha 56tuvastas Euroopa Kohus, et asutamislepingus sisalduv volitusnorm 57tõi siseriikliku õigusnormi asutamislepingu reguleerimisalasse.
I must begin by observing that general principles of Community law, though fundamental to the proper functioning of EC law, do not operate in the abstract.
Alustuseks pean märkima, et ühenduse õiguse üldpõhimõtted, mis on küll EÜ õiguse nõuetekohaseks toimimiseks väga olulised, ei toimi abstraktselt.
59 Specifically, national measures can be reviewed on the basis of their compliance with such general principles only if they fall within the scope of Community law.
59 Nimelt saab siseriiklike õigusaktide vastavust sellistele üldpõhimõtetele kontrollida ainult siis, kui need jäävad ühenduse õiguse reguleerimisalasse.
60 For that to be the case, the provision of national law 61 at issue must in general fall into one of three categories.
60 Selleks peab vaidlusalune siseriiklik õigusnorm 61 üldiselt kuuluma ühte kolmest kategooriast.
It must implement EC law (irrespective of the degree of the discretion the Member State enjoys and whether the national measure goes beyond what is strictly necessary for
See peab rakendama EÜ õigust (olenemata liikmesriigi diskretsiooni ulatusest ja sellest, kas siseriiklikus õigusaktis minnakse kaugemale sellest, mida on rangelt vaja kõnealuseks
The national rules at issue in Mangold were measures of public law specifically enacted by the Member State in question (Germany) in order to implement a Community law obligation (the transposition of Directive 1999/70).
Mangoldi kohtuasjas kujutasid vaidlusalused siseriiklikud õigusnormid endast avaliku õiguse meetmeid, mille liikmesriik (Saksamaa) kehtestas ühenduse õigusest tuleneva kohustuse (direktiivi 1999/70 ülevõtmine) rakendamiseks.
The transposition period for that directive had long since expired.
Kõnealuse direktiivi ülevõtmise tähtaeg oli juba ammu möödunud.
There was, therefore, a Community law framework of relevant rules — Direct- ive 1999/70 and its implementation into national law — to which the general principle of equal treatment (including equal treatment irrespective of age) could be applied.
Sellepärast oli olemas asjakohane ühenduse õiguse raamistik – direktiiv 1999/70 ja seda siseriiklikku õigusesse rakendavad õigusnormid –, mille suhtes sai kohaldada võrdse kohtlemise (sealhulgas vanusest sõltumatu võrdse kohtlemise) üldpõhimõtet.
56 — Case C-122/96 [1997] ECR I-5325, paragraph 23.57 — Article 54(3)(g) of the EC Treaty (now Article 44(2)(g) EC).
56 – 2. oktoobri 1997. aasta otsus kohtuasjas C-122/96 (EKL 1997, lk I-5325, punkt 23).
58 — The Commission makes no such submissions in respect of Directive 2000/78.
57 – EÜ asutamislepingu artikli 54 lõike 3 punkt c (nüüd EÜ artikli 44 lõike 2 punkt g).
63 — See, for example, Case C-260/89 ERT [1991] ECR I-2925, paragraphs 41 to 45; and Case C-368/95 Familiapress [1997] ECR I-3689, paragraph 24.
62 – Vt nt 27. septembri 1979. aasta otsus kohtuasjas 230/78: Eridania (EKL 1979, lk 2749, punkt 31); 18. veebruari 1982. aasta otsus kohtuasjas 77/81: Zuckerfabrik Franken (EKL 1982, lk 681, punktid 22–28); 25. novembri 1986. aasta otsus liidetud kohtuasjades 201/85 ja 202/85: Klensch (EKL 1986, lk 3477, punktid 10 ja 11); 13. juuli 1989. aasta otsus kohtuasjas 5/88: Wachauf (EKL 1989, lk 2609, punktid 17–22) ja 10. juuli 2003. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-20/00 ja C-64/00: Booker Aquaculture ja Hydro Seafood (EKL 2003, lk I-7411, punktid 88–93).
60 — See, for example, Case 12/86 Demirel [1987] ECR 3719, paragraph 28; and Kremzow, cited in footnote 54, paragraphs 15 to 19.
60 – Vt nt 30. septembri 1987. aasta otsus kohtuasjas 12/86: Demirel vs. Stadt Schwäbisch Gmünd (EKL 1987, lk 3719, punkt 28) ja eespool 54. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Kremzow, punktid 15–19.
61 — By ‘provision of national law’ I mean a rule of public law or (if the relevant rule of public law merely transfers rulemaking powers to a quasi-public or private body) a rule which essentially derives from public law and whose social and policy choices may reasonably be deemed to reflect guidance laid down by the public authorities of the Member State (cf. the careful test laid down by the Court in Case C-188/89 Foster v British Gas [1990] ECR I-3313, paragraph 22, governing when a body is deemed to be part of ‘the State’ for the purposes of vertical direct effect).
63 – Vt nt 18. juuni 1991. aasta otsus kohtuasjas C-260/89: ERT (EKL 1991, lk I-2925, punktid 41–45) ja 26. juuni 1997. aasta otsus kohtuasjas C-368/95: Familiapress (EKL 1997, lk I-3689, punkt 24).
64 — See, for example, Case C-71/02 Karner [2004] ECR I-3025, paragraphs 48 to 53 (potential impediment to intraCommunity trade); Case 804/79 Commission v United Kingdom [1981] ECR 1045, paragraphs 23 to 30 (Member States acting as trustees of the Community in an area of exclusive Community competence); Joined Cases C-286/94, C-340/95, C-401/95 and C-47/96 Molenheide and Others [1997] ECR I-7281, paragraphs 45 to 48 (measures adopted by a Member State in the exercise of its competences relating to VAT).
64 – Vt nt 25. märtsi 2004. aasta otsus kohtuasjas C-71/02: Karner (EKL 2004, lk I-3025, punktid 48–53: võimalik ühendusesisese kaubanduse tõke); 5. mai 1981. aasta otsus kohtuasjas 804/79: komisjon vs. Ühendkuningriik (EKL 1981, lk 1045, punktid 23–30: liikmesriigid kui ühenduse esindajad ühenduse ainupädevuse valdkonnas); 18. detsembri 1997. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-286/94, C-340/95, C-401/95 ja C-47/96: Molenheide jt (EKL 1997, lk I-7281, punktid 45–48: liikmesriigi poolt tema käibemaksualase pädevuse teostamisel vastuvõetud meetmed).
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-427/06 rules implementing Directive 1999/70. It was therefore the responsibility of the national court to apply the fundamental principle to the case before it, and if necessary to set aside a rule of national law in order to guarantee effective protection. 70
KOHTUJURIST SHARPSTONI ETTEPANEK – KOHTUASI C-427/06 rast oli siseriikliku kohtu ülesanne kohaldada tema menetluses olevas kohtuasjas kõnealust aluspõhimõtet ja vajaduse korral tühistada siseriiklik õigusnorm, et tagada tõhus kaitse. 70