natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the light of the above considerations, I propose that the Court answer the questions referred for a preliminary ruling by the Bundesgerichtshof as follows:
Esitatud põhjendustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Bundesgerichtshofi küsimustele järgmiselt:
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-14/07 annexes to an application which are not in the language of the Member State addressed, but in the language of the Member State of transmission contractually agreed between the parties in the course of their business for correspondence with the authorities and public institutions of the Member State of transmission, if the addressee concludes a contract in the course of his business in which he agrees that correspondence with the authorities and public institutions of the Member State of transmission is to be conducted in the language of that Member State of transmission and the annexes transmitted concern that correspondence and are written in the agreed language.’
KOHTUJURIST TRSTENJAKI ETTEPANEK — KOHTUASI C-14/07 liikmesriigi keeles, mis on poolte vahel majandustegevuses sõlmitud lepingus kokku lepitud kirjavahetuse pidamiseks edastava liikmesriigi ametiasutuste ja avalikõiguslike asutustega —, juhul kui ta on majandustegevuses sõlminud lepingu ning selles kokku leppinud, et kirjavahetust edastava liikmesriigi ametiasutuste ja avalikõiguslike asutustega peetakse edastava liikmesriigi keeles, ning kui edastatavad lisad on nimetatud kirjavahetuse osa ja on koostatud kokkulepitud keeles.
REFERENCE for a preliminary ruling under Articles 68 EC and 234 EC from the Bundesgerichtshof (Germany), made by decision of 21 December 2006, received at the Court on 22 January 2007, in the proceedings
Kohtuasjas C-14/07, mille ese on EÜ artiklite 68 ja 234 alusel Bundesgerichtshof’i (Saksamaa) 21. detsembri 2006. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 22. jaanuaril 2007, menetluses
Industrie- und Handelskammer Berlin, joined party:
Industrie- und Handelskammer Berlin, menetluses osales:
Nicholas Grimshaw & Partners Ltd, THE COURT (Third Chamber), composed of A. Rosas (Rapporteur), President of the Chamber, U. Lõhmus, J. Klučka, P. Lindh and A. Arabadjiev, Judges,
Nicholas Grimshaw & Partners Ltd, EUROOPA KOHUS (kolmas koda), koosseisus: koja esimees A. Rosas (ettekandja), kohtunikud U. Lõhmus, J. Klučka, P. Lindh ja A. Arabadjiev,
Advocate General: V. Trstenjak, Registrar: B. Fülöp, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 24 October 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
KOHTUOTSUS 8.5.2008 — KOHTUASI C-14/07 kohtujurist: V. Trstenjak, kohtusekretär: ametnik B. Fülöp, arvestades kirjalikus menetluses ja 24. oktoobri 2007. aasta kohtuistungil esitatut, arvestades kirjalikke märkusi, mille esitasid:
— the French Government, by G. de Bergues and A.-L. During, acting as Agents,
— Prantsusmaa valitsus, esindajad: G. de Bergues ja A.-L. During,
— the Italian Government, by I.M. Braguglia, acting as Agent, and W. Ferrante, avvocato dello Stato,
— Itaalia valitsus, esindaja: I. M. Braguglia, keda abistas avvocato dello Stato W. Ferrante,
— the Slovak Government , by J. Čorba, acting as Agent,
— Slovakkia valitsus, esindaja: J. Čorba, esindajad:
— the Commission of the European Communities, by W. Bogensberger, and subsequently by A.-M. Rouchaud-Joët and S. Grünheid, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 29 November 2007, gives the following
— Euroopa Ühenduste Komisjon, A.-M. Rouchaud-Joët ja S. Grünheid, olles 29. novembri 2007. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku, on teinud järgmise otsuse
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 8 of Council Regulation (EC) No 1348/2000 of 29 May 2000 on the service in the Member States of judicial and extrajudicial documents in civil or commercial matters (OJ 2000 L 160, p. 37).
Eelotsusetaotlus puudutab nõukogu 29. mai 2000. aasta määruse (EÜ) nr 1348/2000 tsiviil- ja kaubandusasjade kohtu- ja kohtuväliste dokumentide Euroopa Liidu liikmesriikides kätteandmise [mõiste „kätteandmine” asemel on edaspidi kasutatud täpsemat vastet „kättetoimetamine ja teatavakstegemine”] kohta (EÜT L 160, lk 37; ELT eriväljaanne 19/01, lk 227) artikli 8 tõlgendamist. [Määruse tõlget on parandatud Euroopa Kohtus, kuna selle eestikeelne tõlge on ebatäpne]
The reference has been made in the context of proceedings between Industrie- und Handelskammer Berlin (‘IHK Berlin’) and the firm of architects Nicholas Grimshaw & Partners (‘Grimshaw’), a company governed by English law, concerning an action for damages for defective design of a building, the latter company joining Ingenieurbüro Michael Weiss und Partner GbR (‘Weiss’), established in Aachen, to the proceedings. I - 3403
Taotlus esitati Industrie- und Handelskammer Berlin (Berliini kaubandus- ja tööstuskoda, edaspidi „IHK Berlin”) ja arhitektibüroo Nicholas Grimshaw & Partners Ltd (edaspidi „Grimshaw büroo”), kes on Inglise õiguse alusel asutatud äriühing, vahelises kohtuvaidluses, mille ese on hoone projekteerimisel esinenud puudustest tulenev kahjuhüvitise nõue; viimati nimetatud äriühing kaasas menetlusse Ingenieurbüro Michael Weiss und Partner GbR (edaspidi „Weissi büroo”). I - 3403
Community and international law
Ühenduse ja rahvusvaheline õigus
Recitals 8 and 10 in the preamble to Regulation No 1348/2000 are worded as follows:
Määruse nr 1348/2000 põhjendused 8 ja 10 on sõnastatud järgmiselt:
‘(8) To secure the effectiveness of this Regulation, the possibility of refusing service of documents is confined to exceptional situations.
„8) Käesoleva määruse tõhususe tagamiseks tuleb dokumentide kättetoimetamisest või teatavakstegemisest keeldumist lubada üksnes erandjuhtudel.
(10) For the protection of the addressee’s interests, service should be effected in the official language or one of the official languages of the place where it is to be effected or in another language of the originating Member State which the addressee understands.’
10) Adressaadi huvide kaitsmiseks tuleks dokument kätte toimetada või teatavaks teha kättetoimetamiskoha ametlikus keeles või ühes ametlikest keeltest või mõnes teises edastava liikmesriigi keeles, millest adressaat aru saab.
Article 4(1) of that regulation provides as follows:
Nimetatud määruse artikli 4 lõige 1 näeb ette:
‘Judicial documents shall be transmitted directly and as soon as possible between the agencies designated on the basis of Article 2.’
„Kohtudokumendid edastatakse otse ja võimalikult kiiresti artikli 2 alusel määratud asutuste vahel.”
Article 5 of the regulation, entitled ‘Translation of documents’, provides as follows:
Määruse artikkel 5 pealkirjaga „Dokumentide tõlkimine” sätestab:
The applicant shall be advised by the transmitting agency to which he or she forwards the document for transmission that the addressee may refuse to accept it if it is not in one of the languages provided for in Article 8.
Edastav asutus, kellele taotluse esitaja annab üle edastatava dokumendi, informeerib taotluse esitajat, et adressaat võib keelduda taotlust vastu võtmast, kui see ei ole ühes artikliga 8 ettenähtud keeltest.
The applicant shall bear any costs of translation prior to the transmission of the document, without prejudice to any possible subsequent decision by the court or competent authority on liability for such costs.’
Taotluse esitaja kannab kõik tõlkekulud enne dokumendi edastamist, ilma et eelöeldu piiraks kohtul või pädeval asutusel hilisema otsuse tegemist selliste kulude kandmise kohta.”
Article 8 of Regulation No 1348/2000, entitled ‘Refusal to accept a document’, provides as follows:
Määruse nr 1348/2000 artikkel 8 pealkirjaga „Dokumendi vastuvõtmisest keeldumine” näeb ette:
(a) the official language of the Member State addressed or, if there are several official languages in that Member State, the official language or one of the official languages of the place where service is to be effected; or
„1 Vastuvõttev asutus informeerib adressaati, et ta võib keelduda kättetoimetatava või teatavakstehtava dokumendi vastuvõtmisest, kui see on muus keeles kui: a) adressaatliikmesriigi ametlik keel, või kui nimetatud liikmesriigis on mitu ametlikku keelt, kättetoimetamiskoha ametlik keel või üks selle ametlikest keeltest; või b) edastava liikmesriigi keel, millest adressaat aru saab.
Where the receiving agency is informed that the addressee refuses to accept the document in accordance with paragraph 1, it shall immediately inform the transmitting agency by means of the certificate provided for in Article 10 and return the request and the documents of which a translation is requested.’
Kui vastuvõtvale asutusele teatatakse, et adressaat keeldub lõike 1 kohaselt dokumenti vastu võtmast, teatab nimetatud asutus artiklis 10 ettenähtud teatisega sellest viivitamata edastavale asutusele ning tagastab taotluse ja dokumendid, mille tõlkimist nõutakse.”
Article 19(1) of the regulation provides as follows:
Määruse artikli 19 lõige 1 sätestab:
‘Where a writ of summons or an equivalent document has had to be transmitted to another Member State for the purpose of service, under the provisions of this Regulation, and the defendant has not appeared, judgment shall not be given until it is established that:
„Kui kohtukutse [menetluse algatamist käsitlev dokument] või sellega samaväärne dokument tuli kättetoimetamiseks või teatavakstegemiseks edastada teisele liikmesriigile käesoleva määruse sätete alusel ning kostja ei ole ilmunud kohtusse, peatatakse menetlus seniks, kuni ei ole tõendatud, et [täpsustatud tõlge]: a) dokument on antud kätte korras, mis on adressaatliikmesriigi siseriiklikus õiguses ette nähtud dokumentide kättetoimetamiseks või teatavakstegemiseks siseriikliku kohtuasja puhul tema territooriumil asuvatele isikutele, või b) dokument on tegelikult toimetatud kostjale või tema elukohta muul käesolevas määruses ettenähtud viisil ning et kummalgi juhul on dokument kätte toimetatud või teatavaks tehtud piisavalt aegsasti, et anda kostjale võimalus kaitseks.”
The remaining paragraphs of Article 19 of Regulation No 1348/2000 are concerned with particular situations in which the defendant does not enter an appearance.
Määruse nr 1348/2000 artikli 19 ülejäänud lõigud käsitlevad kohtusse ilmumata jäänud kostjaga seonduvaid konkreetseid juhtumeid.
Article 26 of Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters (OJ 2001 L 12, p. 1) is worded in the following manner:
Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT 2001, L 12, lk 1; ELT eriväljaanne 19/04, lk 42) artikkel 26 on sõnastatud järgmiselt:
The court shall stay the proceedings so long as it is not shown that the defendant has been able to receive the document instituting the proceedings or an equivalent document in sufficient time to enable him to arrange for his defence, or that all necessary steps have been taken to this end.
Kohus peatab menetluse niikauaks, kuni on tõestatud, et kostjal on olnud võimalus menetluse algatamist käsitlev või võrdväärne dokument saada kätte piisavalt aegsasti, et ta oleks saanud end kaitsta, või on tõestatud, et selleks on võetud kõik vajalikud meetmed.
Article 19 of … Regulation (EC) No 1348/2000 … shall apply instead of the provisions of paragraph 2 if the document instituting the proceedings or an equivalent document had to be transmitted from one Member State to another pursuant to this Regulation.
Lõike 2 sätete asemel kohaldatakse […] määrus[e] (EÜ) nr 1348/2000 […] artiklit 19, kui menetluse algatamist käsitlev või võrdväärne dokument tuli selle määruse kohaselt ühest liikmesriigist teise toimetada.
Where the provisions of Regulation (EC) No 1348/2000 are not applicable, Article 15 of the Hague Convention of 15 November 1965 on the Service Abroad of Judicial and Extrajudicial Documents in Civil or Commercial Matters shall apply if the document instituting the proceedings or an equivalent document had to be transmitted pursuant to that Convention.’
Kui ei kohaldata määruse (EÜ) nr 1348/2000 sätteid, kohaldatakse tsiviil- ja kaubandusasjade kohtu- ja kohtuväliste dokumentide välisriikides kätteandmise […] 1965. aasta Haagi konventsiooni artiklit 15, kui kõnealuse konventsiooni kohaselt tuli menetluse algatamist käsitlevad või nendega võrdväärsed dokumendid üle anda.”
Moreover, Article 34(2) of Regulation No 44/2001 provides that a judgment given in one Member State is not to be recognised in another Member State where ‘it was given in default of appearance, if the defendant was not served with the document which instituted the proceedings or with an equivalent document in sufficient time and in such a way as to enable him to arrange for his defence, unless the defendant failed to commence proceedings to challenge the judgment when it was possible for him to do so’.
Peale selle näeb määruse nr 44/2001 artikli 34 punkt 2 ette, et liikmesriigis tehtud otsust ei tunnustata teises liikmesriigis, kui „otsus on tehtud tagaselja ning kostjale ei olnud menetluse algatamist käsitlevat dokumenti või võrdväärset dokumenti kätte toimetatud [või teatavaks tehtud] piisavalt aegsasti, et ta oleks saanud end kaitsta, välja arvatud juhul, kui kostja ei algatanud otsuse vaidlustamise menetlust siis, kui tal oli selleks võimalus”. [täpsustatud tõlge]
Article 20 of that convention concerns the default procedure.
Nimetatud konventsiooni artikkel 20 käsitleb tagaseljaotsuse tegemist.
Article 27 of the convention provides as follows:
Nimetatud konventsiooni artikli 27 punkt 2 näeb ette:
‘A judgment shall not be recognised:
„otsust ei tunnustata,
2. where it was given in default of appearance, if the defendant was not duly served with the document which instituted the proceedings or with an equivalent document in sufficient time to enable him to arrange for his defence
2. kui otsus on tehtud tagaselja ning kostjale ei olnud menetluse algatamist käsitlevat või võrdväärset dokumenti nõuetekohaselt kätte toimetatud või teatavaks tehtud piisavalt aegsasti, et ta oleks saanud end kaitsta”.
Article 5 of The Hague Convention of 15 November 1965 on the Service Abroad of Judicial and Extrajudicial Documents in Civil or Commercial Matters (‘the 1965 Hague Convention’), provides as follows:
15. novembri 1965. aasta Haagi konventsiooni tsiviil- ja kaubandusasjade kohtu- ja kohtuväliste dokumentide välisriikides kättetoimetamise ja teatavakstegemise kohta (edaspidi „Haagi konventsioon”) artikkel 5 näeb ette:
(a) by a method prescribed by its internal law for the service of documents in domestic actions upon persons who are within its territory, or
„Adressaatriigi keskasutus annab dokumendi ise kätte või korraldab selle kätteandmise [kättetoimetamise või teatavakstegemise] asjakohase asutuse poolt kas: a) adressaatriigi seadustega siseriiklikes protsessides tema territooriumil olevatele isikutele dokumentide kätteandmiseks [kättetoimetamiseks või teatavakstegemiseks] ette nähtud korras või b) taotluse esitaja nõutud erikorras, kui selline kord pole vastuolus adressaatriigi seadustega.
If the document is to be served under the first paragraph above, the Central Authority may require the document to be written in, or translated into, the official language or one of the official languages of the State addressed. …’
Kui dokument tuleb kätte anda [kätte toimetada või teatavaks teha] eeltoodud [esimese lõigu] järgi, võib keskasutus nõuda, et dokument oleks koostatud adressaatriigi riigikeeles või sellesse tõlgitud. […]”[Konventsiooni tõlget on parandatud Euroopa Kohtus, kuna selle eestikeelne tõlge on ebatäpne]
The first paragraph of Article 15 of that convention provides as follows:
Konventsiooni artikli 15 esimene lõik sätestab:
‘Where a writ of summons or an equivalent document had to be transmitted abroad for the purpose of service, under the provisions of the present convention, and the defendant has not appeared, judgment shall not be given until it is established that:
„Kui kohtukutse [menetluse algatamist käsitlev dokument] või sellega samaväärne dokument tuli edastada kätteandmiseks [kättetoimetamiseks või teatavakstegemiseks] välisriigis konventsiooni sätete kohaselt ja kostja ei ole ilmunud, siis kohtuotsust ei tehta, kuni pole selge, et: a) dokument on kätte antud [kätte toimetatud või teatavaks tehtud] adressaatriigi seadustega riigi territooriumil olevatele isikutele dokumentide kätteandmiseks [kättetoimetamiseks või teatavakstegemiseks] ette nähtud menetluse korras või b) dokument on tegelikult antud üle kostjale või tema asukohta mõnel teisel konventsiooniga ette nähtud viisil, ja mõlemal juhul on dokument antud kätte või üle [kätte toimetatud või teatavaks tehtud] õigeaegselt, et võimaldada kostjal ennast kaitsta.” [Täpsustatud tõlge]
Subparagraph (b) of the first paragraph of Article 20 of the 1965 Hague Convention states that the Contracting States are not to be prevented from entering an agreement to dispense with the language requirements of, inter alia, the third paragraph of Article 5.
Haagi konventsiooni artikli 20 esimese lõigu punkt b näeb ette, et konventsioon ei takista osalisriikide vahelistes lepingutes loobumist muu hulgas artikli 5 kolmanda lõigu keelenõuetest.
A document instituting proceedings is defined in Paragraph 253 of the Zivilprozessordnung (German Code of Civil Procedure).
Menetluse algatamist käsitlevale dokumendile esitatavad nõuded on loetletud tsiviilkohtumenetluse seadustiku (Zivilprozessordnung) § 253.
That provision is worded as follows:
Nimetatud säte on sõnastatud järgnevalt:
(2) The application must include:
2) Hagiavalduse sisu:
1. the name of the parties and of the court
1. poolte nimed ja kohus
2. a precise statement of subjectmatter and the cause of action relied on as well as specific heads of claim.
2. ese ja esitatud nõuete põhjendus ning konkreetne taotlus.
(3) The application must also state, where the determination of the court having jurisdiction is at issue, the value of the subjectmatter of the dispute, unless that consists of a fixed sum of money, and must state whether there are reasons for which judgment should not be given in the case by a single judge.
3) Kui pädeva kohtu kindlaksmääramine sellest sõltub, siis tuleb hagiavalduses märkida ka vaidluse eseme väärtus, välja arvatud juhul, kui see on kindlaksmääratud rahasumma, samuti tuleb täpsustada, kas esineb takistusi selleks, et kohus teeks asjas otsuse ainuisikulises koosseisus.
(4) Furthermore, the general provisions relating to preparatory documents shall also be applicable to the application.’
4) Lisaks kohaldatakse hagiavalduste suhtes ka üldsätteid ettevalmistavate dokumentide kohta.”
Article 131 of the Code of Civil Procedure is entitled ‘Annexed documents’.
Tsiviilkohtumenetluse seadustiku § 131 pealkiri on „Lisatavad dokumendid”.
‘(1) The documents held by a party to which the preparatory pleading refers must be attached to that pleading in the form of the original or a copy.
„1) Ettevalmistavale dokumendile tuleb originaalis või koopiana lisada poole valduses olevad dokumendid, millele on nimetatud dokumendis viidatud.
(2) Where only individual passages of a document are concerned, it is sufficient to attach an extract containing the introduction to the document, the extract which is relevant to the case, the purpose, date and signature.
2) Kui asi puudutab vaid dokumendi teatud osasid, piisab kui lisada väljavõte dokumendi sissejuhatavast osast, asjakohane tekstiosa, dokumendi lõpp, kuupäev ja allkiri.
(3) If the other party is already familiar with those documents or if they are voluminous, it is sufficient to indicate precisely what those documents are and that they are available for consultation.’
3) Kui need dokumendid on vastaspoolele juba teada või kui need on mahukad, piisab kui täpsustada, mis dokumendid need on ja anda võimalus nendega tutvumiseks.”
IHK Berlin is pursuing an action for damages against Grimshaw for defective design on the basis of an architect’s contract.
IHK Berlin nõuab projekteerimislepingu alusel Grimshaw büroolt hoone projekteerimisel esinenud puuduste korvamiseks kahjuhüvitist.
In the contract, Grimshaw undertook to draw up the plans for a construction project in Berlin.
Vastavalt kõnealusele lepingule pidi Grimshaw büroo koostama ühe Berliini kinnisvaraprojekti kontseptsiooni.
Paragraph 3.2.6 of the architect’s contract stipulates:
Projekteerimislepingu punktis 3.2.6 leppisid pooled kokku järgmises:
‘The services shall be provided in German.
„Teenuseid tuleb osutada saksa keeles.
Correspondence between [IHK Berlin] and [Grimshaw] and the authorities and public institutions shall be in German.’
Kirjavahetust [IHK Berlin] ja [Grimshaw büroo] vahel ning ametiasutuste ja avalikõiguslike asutustega peetakse saksa keeles.”
It is apparent from the documents before the court and was confirmed at the hearing that the contract is governed by German law (paragraph 10.4 of the contract) and that, in the event of a dispute, the courts having jurisdiction are the Berlin courts (paragraph 10.2 of the contract).
Euroopa Kohtule esitatud toimikust selgub ja ka kohtuistungil leidis kinnitust, et lepingu suhtes kohaldatakse Saksa õigust (lepingu punkt 10.4) ja et vaidluse korral on pädevad Berliini kohtud (lepingu punkt 10.2).
Grimshaw joined Weiss to the proceedings.
Grimshaw büroo kaasas kohtuvaidlusesse Weissi büroo.
IHK Berlin’s application, which forms part of the case-file submitted to the court, refers to the various items of evidence relied on in support of its submissions.
Euroopa Kohtule esitatud toimikus toodud IHK Berlini hagiavalduses on nimetatud erinevad väidete toetuseks esitatud tõendid.
That documentary evidence is annexed to the application in a file consisting of approximately 150 pages.
Need tõendid on 150-leheküljelise toimikuna hagiavaldusele lisatud.
As stated by the Bundesgerichtshof, the content of those documents is partially reproduced in the application.
Nagu märgib eelotsusetaotluse esitanud kohus, on nende sisu osaliselt ära toodud ka hagiavalduses.
The annexes include the architect’s contract concluded between the parties, an addendum and the draft thereof, an extract of the contractual specifications, a large number of documents or extracts such as technical reports or statements of account, as well as several letters, including some from Grimshaw, relating to the correspondence with the companies entrusted with establishing and repairing the defects complained of in the main proceedings.
Nimetatud lisades on pooltevaheline projekteerimisleping, üks nimetatud lepingu lisa ja lepinguprojekt, väljavõte teenuste loetelust, arvukalt tehnilisi aruandeid ja arveid ning väljavõtteid nendest, mitmed kirjad, sh Grimshaw büroolt, mis käsitlevad põhikohtuasjas vaidluse all oleva kahju tuvastamise ja hüvitamise eest vastutavate ettevõtjatega peetud kirjavahetust.
After Grimshaw had initially refused to accept the application on the ground that there was no English translation, an English translation of the application and the annexes in German, which were not translated, were delivered to it in London on 23 May 2003.
Pärast seda, kui Grimshaw büroo oli kõigepealt keeldunud hagiavaldust vastu võtmast, kuna puudus selle ingliskeelne tõlge, toimetati talle 23. mail 2003 Londonis kätte hagiavalduse ingliskeelne versioon koos saksakeelsete lisadega, mis olid tõlkimata.
By written pleading of 13 June 2003, Grimshaw complained that service was defective because the annexes had not been translated into English.
13. juuni 2003. aastal koostatud dokumendis teatas Grimshaw büroo kõnealuse teatavakstegemise ebaseaduslikkusest, põhjendades seda sellega, et lisasid ei olnud inglise keelde tõlgitud.
For that reason, relying on Article 8(1) of Regulation No 1348/2000, it refused to accept the application and submits that the application was not properly served.
Seetõttu keeldus ta hagiavaldust vastu võtmast, viidates määruse nr 1348/2000 artikli 8 lõikele 1 ja lisades, et ta on seisukohal, et nimetatud hagiavaldust ei ole talle nõuetekohaselt teatavaks tehtud.
Grimshaw raises the objection that the application is time-barred.
Grimshaw büroo esitab aegumisel põhineva vastuväite.