natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tariffs for use of the fixed public telephone network and fixed public telephone services shall follow the basic principles of costorientation set out in [the] annex … to Directive 90/387/EEC.
Üldkasutatava tavatelefonsidevõrgu ja universaalsete tavatelefonsideteenuste kasutamise tariifide puhul tuleb lähtuda direktiivi 90/387/EMÜ […] lisas sätestatud kulupõhisuse aluspõhimõtetest.
Without prejudice to Article 7(3) of Directive 97/33/EC on Interconnection, tariffs for access to and use of the fixed public telephone network shall be independent of the type of application which the users implement, except to the extent that they require different services or facilities.
Ilma et see piiraks direktiivi 97/33/EÜ vastastikuse sidumise kohta artikli 7 lõike 3 kohaldamist, ei sõltu üldkasutatava tavatelefonsidevõrgu juurdepääsu ja kasutamise tariifid rakenduse tüübist, mida klient kasutab, välja arvatud juhul, kui see nõuab erinevaid teenuseid või lisavahendeid.
Article 18(1) and (2) of that directive, entitled ‘Cost accounting principles’, provides:
Kõnealuse direktiivi artikli 18 „Kuluarvestuse põhimõtted” lõiked 1 ja 2 sätestavad:
Member States shall ensure that, where an organisation has an obligation for its tariffs to follow the principle of costorientation in accordance with Article 17, the cost accounting systems operated by such organisations are suitable for the implementation of Article 17 and that compliance with such systems [is] verified by a competent body which is independent of those organisations.
Liikmesriigid tagavad, et juhul, kui ettevõtja on tariifide puhul vastavalt artiklile 17 kohustatud lähtuma kulupõhisuse põhimõttest, oleksid nende ettevõtjate poolt kasutatavad kuluarvestussüsteemid artikli 17 täitmiseks sobivad, ning et pädev asutus, kes on kõnealustest ettevõtjatest sõltumatu, kontrollib nendest süsteemidest kinnipidamist.
[NRAs] shall ensure that a statement concerning compliance is published annually.
[RRA-d] tagavad, et kord aastas avaldatakse teatis kuluarvestussüsteemist kinnipidamise kohta.
[NRAs] shall ensure that a description of the cost accounting systems referred to in paragraph 1, showing the main categories under which costs are compiled and the rules used for the allocation of costs to voice telephony services, is made available to them on request.
[RRA-d] tagavad, et lõikes 1 viidatud kuluarvestussüsteemi kirjeldus, millest nähtuvad peamised kategooriad, millesse kulud jaotatakse, ja kõnesideteenuse kulude jaotamise eeskirjad, oleksid taotluse alusel neile kättesaadavad.
National regulatory authorities shall submit to the Commission, on request, information on the cost accounting systems applied by the organisations concerned.’
[RRA-d] esitavad komisjonile taotluse alusel teavet kuluarvestussüsteemi kohta, mida asjaomased ettevõtjad kasutavad.”
— Recommendation 98/195/EC
– Soovitus 98/195/EÜ
On 8 April 1998 the Commission adopted Recommendation 98/195/EC on interconnection in a liberalised telecommunications market (Part 1 — Interconnection pricing) (OJ 1998 L 73, p. 42).
Komisjon andis 8. jaanuaril 1998 soovituse 98/195/EÜ vastastikuse sidumise kohta liberaliseeritud telekommunikatsiooniturul (1. osa.
— Recommendation 98/322/EC
– Soovitus 98/322/EÜ
On 8 April 1998 the Commission adopted, pursuant to Article 7(5) of Direct- ive 97/33, Recommendation 98/322/EC on interconnection in a liberalised telecommunications market (Part 2 — Accounting separation and cost accounting) (OJ 1998 L 141, p. 6).
Komisjon andis direktiivi 97/33 artikli 7 lõike 5 alusel 8. aprillil 1998 soovituse 98/322/EÜ vastastikuse sidumise kohta liberaliseeritud telekommunikatsiooniturul (2. osa. Raamatupidamise lahusus ja kuluarvestus) (EÜT L 141, lk 6).
— Recommendation 2000/417/EC
– Soovitus 2000/417/EÜ
On 25 May 2000 the Commission adopted Recommendation 2000/417/EC on unbundled access to the local loop to enable the competitive provision of a full range of electronic communications services including broadband multimedia and highspeed Internet (OJ 2000 L 156, p. 44).
Komisjon andis 25. mail 2000 soovituse 2000/417/EÜ komplektist eraldatud kliendiliinijuurdepääsu kohta: konkurentsi võimaldamine elektroonilise side teenuste, sealhulgas lairiba-multimeedia ja Interneti kiirühenduse kogu valiku pakkumisel (EÜT L 156, lk 44; ELT eriväljaanne 13/25, lk 280).
— The Communication on unbundled access to the local loop
– Teatis komplektist eraldatud kliendiliinijuurdepääsu kohta
On 23 September 2000 the Commission published Communication 2000/C 272/10 ‘Unbundled access to the local loop: enabling the competitive provision of a full range of electronic communication services, including broadband multimedia and highspeed Internet’.
Komisjon avaldas 23. septembril 2000 teatise 2000/C 272/10 „Komplektist eraldatud kliendiliinijuurdepääs: konkurentsi võimaldamine elektroonilise side teenuste, sealhulgas lairiba-multimeedia ja Interneti kiirühenduse kogu valiku pakkumisel”.
The new regulatory framework
Uus reguleeriv raamistik
On 7 March 2002 the European Council and the Parliament adopted four directives concerning the new regulatory framework applicable to electronic communications
Euroopa Parlament ja nõukogu võtsid 7. märtsil 2002 vastu neli direktiivi, mis käsitlevad elektroonilistele sidevõrkudele kohaldatavat uut reguleerivat raamistikku, täpsemalt direktiivi 2002/19/EÜ elektroonilistele sidevõrkudele ja nendega seotud vahenditele juurdepääsu ja vastastikuse sidumise kohta (juurdepääsu käsitlev direktiiv) (EÜT L 108, lk 7; ELT eriväljaanne 13/29, lk 323), direktiivi 2002/20/EÜ
Article 26 and the second subparagraph of Article 28(1) of Directive 2002/21 repeal, inter alia, Directives 90/387, 97/33 and 98/10 with effect from 25 July 2003.
Direktiivi 2002/21 artikliga 26 ja artikli 28 lõike 1 teise lõiguga tunnistati alates 25. juulist 2003 kehtetuks muu hulgas direktiivid 90/387, 97/33 ja 98/10.
Pursuant to Article 19 of Directives 2002/19 and 2002/20, Article 29 of Direct- ive 2002/21 and Article 39 of Directive 2002/22, those directives entered into force on the day of their publication in the Official Journal of the European Communities, in this case, on 24 April 2002.
Vastavalt direktiivide 2002/19 ja 2002/20 artiklile 19, direktiivi 2002/21 artiklile 29 ja direktiivi 2002/22 artiklile 39 jõustuvad kõnealused direktiivid Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval, mis tähendab, et need jõustusid 24. aprillil 2002.
The Law on telecommunications
Telekommunikatsiooniseadus
Paragraph 24 of the Law on telecommunications (Telekommunikationsgesetz) of 25 July 1996 (BGBl 1996 I, p.
25. juuli 1996. aasta Telekommunikationsgesetz’i (telekommunikatsiooniseadus, BGBl.
1120; ‘the TKG 1996’), in the version applicable in the case in the main proceedings, states:
1996 I, lk 1120; edaspidi „TKG 1996”) § 24 põhikohtuasjas kohaldatavas redaktsioonis näeb ette:
Rates shall be based on the costs of efficient service provision and shall accommodate the requirements under Paragraph 24(2) below. …
Tariifid peavad põhinema teenuste tõhusa osutamise kuludel ja vastama lõikes 2 kehtestatud nõuetele. […]
Rates must not:
Tariifid ei või
(1) contain surcharges which can be imposed solely as a result of the provider’s dominant position, within the meaning of Paragraph 19 of the Law against restraints of competition, in the relevant telecommunications market;
1) sisaldada konkurentsipiirangute vastase seaduse § 19 kohaselt hinnalisa, mida on võimalik kehtestada üksnes seetõttu, et teenuse pakkujal on asjaomasel telekommunikatsiooniturul turgu valitsev seisund;
(2) contain discounts which prejudice the competitive opportunities of other undertakings on the telecommunications market or
2) sisaldada hinnaalandust, mis kahjustab teiste ettevõtjate võimalust konkureerida telekommunikatsiooniturul, ega
(3) confer advantages on certain operators compared with other operators using equivalent or similar telecommunications services on the telecommunications market in question, unless there is evidence of an objectively justifiable reason therefor.’
3) anda teatavatele teenusesaajatele eeliseid võrreldes teiste teenusesaajatega, kes tellivad kõnealusel telekommunikatsiooniturul võrdväärseid või sarnaseid telekommunikatsiooniteenuseid, välja arvatud juhul, kui see on õigustatud objektiivse põhjuse tõttu, mis on tõendatud.”
Paragraph 27(1) of the TKG 1996 provides that the NRA is to approve rates either on the basis of the cost of providing an efficient service for each type of service or on the basis of the average price, set by that authority, for a basket of services.
TKG 1996 § 27 lõige 1 näeb ette, et RRA annab tariifidele loa kas teenuste tõhusa osutamise kulude põhjal iga teenuse lõikes või asutuse poolt teenuste portfelli eest tasumisele kuuluvate tariifide keskmistele muutumismääradele kehtestatud taseme alusel.
Paragraph 27(4) empowers the Federal Government to issue regulations setting out the rules applying to different types of approvals and defining the terms and conditions under which the NRA is required to decide which of the procedures listed in Paragraph 27(1) is to apply.
Sama paragrahvi lõikega 4 on liitvabariigi valitsusele antud õigus täpsustada määrustega loatüüpide süsteemi ja kehtestada tingimused, mille alusel peab reguleeriv asutus otsustama, missugust kõnealuse paragrahvi lõikes 1 kirjeldatud korda kohaldatakse.
Telecommunications Rates Regulation
Tariifide reguleerimise määrus
The Telekommunikations-Entgeltregulierungsverordnung (Telecommunications Rates Regulation) of 1 October 1996 (BGB1 1996 I, 1492; ‘the TEntgV’) contains, inter alia, the following provisions:
1. oktoobri 1996. aasta Telekommunikations-Entgeltregulierungsverordnung (määrus tariifide reguleerimise kohta telekommunikatsiooni valdkonnas; BGBl. 1996 I, lk 1492; edaspidi „TEntgV”) sisaldab muu hulgas järgmisi sätteid:
The company which filed the application referred to in Paragraph 27(1) of the TKG [1996] must produce the following documents relating to the service in question in each case:
TKG [1996] § 27 lõikes 1 osutatud tariifiloa taotluse esitanud ettevõtja peab esitama iga asjaomase teenuse kohta järgmised dokumendid:
(1) a detailed description of the service, including information on the quality of the service and a copy of the terms and conditions applying to it,
1) teenuse üksikasjalik kirjeldus, kaasa arvatud andmed selle kvaliteedi kohta, samuti üldtingimuste projekt,
(2) turnover figures for the last five years and also forecast turnover for the year of filing and for the next four years,
2) andmed viie viimase aasta käibe ning taotluse aasta ja nelja järgmise aasta eeldatava käibe kohta,
(3) information on sales volumes and, if possible, on price elasticity of demand for the period referred to in point (2),
3) andmed müügimahtude kohta ja võimaluse korral taotluses esitatud hindade paindlikkuse kohta punktis 2 nimetatud ajavahemikus,
(4) figures for the trend in the various costs referred to in Paragraph 2 (cost statements) and the trend in variable cost margins for the period referred to in point (2);
4) andmed lõikes 2 nimetatud erinevate kulude muutumise kohta (kuludokumendid) ja jääktulu muutumise kohta punktis 2 nimetatud ajavahemikus,
(5) information on the financial impact on customers, as regards in particular the structure of demand from private and business customers, and on competitors who receive the service as a preliminary service, and
5) andmed rahaliste tagajärgede kohta klientide jaoks, eriti mis puudutab era- ja äriklientide nõudluse struktuuri, samuti konkurentide jaoks, kes saavad teenuse sisendteenusena, ning
(6) in the case of differential rates, information on the effects on the user groups affected by the differential rates, as well as objective justification for the proposed differential rates.
6) tariifide eristamise korral andmed eristamise mõju kohta kasutajarühmadele, keda tariifierinevused puudutavad, samuti kavandatava eristamise objektiivne põhjendus.
Cost statements according to the fourth point of subparagraph 1 above shall comprise costs that can be directly allocated to the given service (direct costs) and costs that cannot be directly allocated to the given service (common costs).
Lõike 1 punktis 4 nimetatud kuludokumendid hõlmavad kulusid, mida võib seostada otseselt teenusega (otsesed kulud), ja kulusid, mis ei ole otseselt teenusega seotud (üldkulud).
Statements relating to common costs shall set forth how the common costs are allocated to the given service.
Mis puudutab üldkulusid, siis tuleb märkida ja selgitada, kuidas need erinevate teenuste vahel jaotatakse.
In such allocation, the filing company shall take account of the criteria of the Council directives adopted under Article 6 of Council Directive 90/387/EEC of 28 June 1990 on the establishment of the internal market for telecommunications services through the implementation of open network provision … Also to be included in the cost statements according to sentence 1 above is an account of:
Niisugusel jaotamisel peab taotluse esitanud ettevõtja võtma arvesse kriteeriume, mis on kehtestatud nõukogu 28. juuni 1990. aasta direktiivi 90/387/EMÜ telekommunikatsiooniteenuste siseturu loomise kohta avatud võrgu pakkumise kaudu […] artikli 6 alusel vastu võetud nõukogu direktiividega. Esimeses lauses nimetatud kuludokumentides peavad olema täpsustatud ka järgmised andmed:
(1) the method used to determine the costs;
1) kuluarvestusmeetod,
(2) the level of payroll costs, depreciation, cost of capital, costs in relation to materials;
2) tööjõukulude, kulumi, investeeritud kapitaliga seotud finantskulude ja materjalikulude suurus,
(3) target and actual capacity utilisation in the reference period; and
3) eeldatava ja realiseeritud võimsuse kasutamine võrdlusperioodil ja
(4) the quantities used as a basis for calculating the costs of providing the service, including the relevant prices, and in particular the elements of the public telecommunications network and the cost of using those elements.
4) teenuse kulude arvestamisel aluseks olnud kogused, kaasa arvatud vastavad hinnad, eelkõige avaliku telekommunikatsioonivõrgu osad ja nende osade kasutamise kulud.
The [NRA] may reject an application for rates approval where the company fails to produce the documents referred to in Paragraphs 1 and 2 in full.
[RRA] võib tariifiloa andmisest keelduda, kui ettevõtja ei esita kõiki lõigetes 1 ja 2 nimetatud dokumente.
The [NRA] is to examine the documentation submitted by the filing company with a view to establishing whether and to what extent the rates proposed are based on the cost of efficient service provision within the meaning of subparagraph 2 below.
[RRA] peab taotluse esitanud ettevõtja esitatud tõendavad dokumendid läbi vaatama, et teha kindlaks, kas ja mil määral põhinevad taotletavad hinnad teenuste tõhusa osutamise kuludel lõike 2 tähenduses.
The costs of efficient service provision are derived from the longterm additional costs of providing the service plus an appropriate amount for volume-neutral common costs, both inclusive of an appropriate return on capital employed, to the extent that these costs are required to provide the offering.
Teenuste tõhusa osutamise kulud tulenevad teenuse pikaajalistest lisakuludest ja mõistlikust hinnalisast, mis on mõeldud teenuse mahust sõltumatute üldkulude, sealhulgas igal juhtumil investeeritud kapitali mõistliku tootluse hüvitamiseks, kui need kulud on selle teenuse osutamiseks vajalikud.
In the context of the examination provided for in subparagraph 1 above, the [NRA] shall, for the purposes of comparison, refer additionally to, in particular, the prices and costs of companies offering corresponding services on comparable markets in a competitive situation.
[RRA] peab tõendavate dokumentide läbivaatamisel kasutama lisaks võrdlusena selliste ettevõtjate hindu ja kulusid, kes pakuvad samalaadseid teenuseid sarnastel turgudel, kus toimub konkurents.
Where cost statements under Paragraph 2(2) exceed the cost of efficient service under that provision, they are to be deemed expenditure surplus to efficient provision.
Kui kulud, mille kohta on esitatud § 2 lõike 2 kohased tõendavad dokumendid, ületavad teenuste tõhusa osutamise kulusid lõike 2 tähenduses, loetakse need teenuste tõhusa osutamise seisukohast ebavajalikeks kulutusteks.
That expenditure and other neutral expenditure shall only be taken into account in the rates approval procedure if, and for such duration as, there is a legal requirement to that effect or the filing company provides other objective justification therefor.’
Neid kulutusi, samuti muid neutraalseid kulutusi võetakse tariifiloa andmisel arvesse ainult siis – ja nii kaua –, kui selleks on seaduslik kohustus või kui taotluse esitanud ettevõtja esitab muu objektiivse põhjenduse.”
The case in the main proceedings and the questions referred
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
Deutsche Telekom is a notified operator of fixed public telephone networks within the meaning of Regulation No 2887/2000.
Deutsche Telekom on teavitatud operaator määruse nr 2887/2000 tähenduses.
Arcor, formerly Mannesmann Arcor AG & Co, is a beneficiary within the meaning of that regulation and, on that basis, it supplies, inter alia, ISDN telephone extensions for end consumers. Those connections can, however, be used only if Arcor has unbundled access to the respective local loop in Deutsche Telekom’s telecommunications network. 34
Arcor, varem Mannesmann Arcor AG & Co, on kasutusõiguse saanu sama määruse tähenduses ning pakub muu hulgas ISDN-telefoniühendusi lõppkasutajatele. Neid ühendusi saab siiski kasutada vaid juhul, kui Arcoril on eraldatud juurdepääs vastavale kliendiliinile Deutsche Telekomi sidevõrgus. 34
As is apparent from the decision to refer, on 30 September 1998 Arcor signed a first contract with Deutsche Telekom on unbundled access to the latter’s local loops.
Nagu nähtub eelotsusetaotlusest, sõlmis Arcor 30. septembril 1998 Deutsche Telekomiga esimese lepingu eraldatud juurdepääsu kohta viimase kliendiliinidele.
On 8 March 1999 Arcor lodged a complaint with the Commission based on Article 86 of the EC Treaty (now Article 82 EC) against Deutsche Telekom concerning the prices it charged for access to its local networks, each of which contains a number of local loops connecting end-users.
Arcor esitas 8. märtsil 1999 komisjonile EÜ asutamislepingu artikli 86 (nüüd EÜ artikkel 82) alusel Deutsche Telekomi peale kaebuse, mis puudutas hindu, mida Deutsche Telekom küsib juurdepääsu eest oma kohtvõrkudele, millest igaüks sisaldab mitut kliendiliini abonentideni.
By a decision of 30 March 2001, amended on 17 April 2001, the NRA, namely the Bundesnetzagentur (Federal Network for Electricity, Gas, Telecommunications, Post and Rail) partially approved Deutsche Telekom’s rates for unbundled access to its local loop (monthly licence fee for use of the line and a one-off provision and cancellation fee) from 1 April 2001. Those rates included numerous types of access charged at varying amounts.
RRA, st Bundesnetzagentur (liitvabariigi raudteevõrgu ning elektri-, gaasi-, side- ja postiamet) andis 30. märtsi 2001. aasta otsusega, mida parandati sama aasta 17. aprillil, osalise loa Deutsche Telekomi eraldatud kliendiliinijuurdepääsu tariifidele (igakuine abonemenditasu liini kasutamise eest, ühekordne liitumistasu ja ühekordne tasu ülesütlemise eest) alates 1. aprillist 2001, kusjuures need tariifid kehtivad paljude erineva hinnaga juurdepääsuvariantide puhul.
According to the decision to refer, the approval for the monthly licence fee expired on 31 March 2003, and, as for the rest, the approval expired on 31 March 2002 at the latest.
Eelotsusetaotluse kohaselt lõppes loa kehtivus igakuise abonemenditasu osas 31. märtsil 2003 ja muus osas hiljemalt 31. märtsil 2002.
On 30 April 2001 Arcor brought an action before the competent court seeking partial annulment of the approval decision referred to above on the ground that the approved rates are too high.
Arcor esitas 30. aprillil 2001 pädevale kohtule kaebuse, milles ta palus nimetatud loa andmise otsuse osaliselt tühistada, põhjusel et lubatud tariifid on liiga kõrged.
In that regard, it claims, inter alia, that the investment value of the local loop was incorrectly determined by applying the analytical cost model and the annuity method and by failing to take account of other costs and expenses.
Ta väidab, et selle investeeringu väärtust, mida kujutab endast kliendiliin, hinnati valesti, kuna kohaldati analüütilist kulumeetodit ja annuiteedi meetodit ega võetud arvesse muid kulusid.
According to Arcor, that evaluation made it possible to calculate the rates for unbundled access to the local loop not on the basis of the costs of the existing network but on the basis of fictitious costs relating to the putting in place of a new local network.
Arcori arvates võimaldas selline hindamine arvutada eraldatud kliendiliinijuurdepääsu tariifid mitte olemasoleva võrgu kulude põhjal, vaid hüpoteetiliste kulude põhjal, mis kaasneksid uue kohtvõrgu rajamisega.
By Commission Decision 2003/707/EC of 21 May 2003 relating to a proceeding under Article 82 [of the] EC [Treaty] (Cases COMP/C-1/37.451, 37.578, 37.579 — Deutsche Telekom AG) (OJ 2003 L 263, p. 9), Deutsche Telekom AG was fined EUR 12.6 million for infringement of Article 82(a) EC by charging its competitors and
Komisjoni 21. mai 2003. aasta otsusega 2003/707/EÜ, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artikli 82 kohaldamise menetlust (juhtumid COMP/C-1/37.451, 37.578, 37.579 – Deutsche Telekom AG) (EÜT L 263, lk 9), määrati Deutsche Telekomile trahv summas 12,6 miljonit eurot EÜ artikli 82 punkti a sätete rikkumiste eest, mis viimane pani toime seeläbi, et ta küsis kliendiliinile juurdepääsu eest konkurentidelt
It is in those circumstances that the Verwaltungsgericht Köln (Administrative Court, Cologne) (Germany) decided to stay the proceedings and refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Neil asjaoludel otsustas Verwaltungsgericht Köln menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
(a) Is the calculation basis for that interest and depreciation the replacement value of the assets after the depreciation made prior to the time of valuation, or is the calculation basis exclusively the current replacement value, expressed in terms of current daily prices at the time of valuation?
Kui vastus teisele küsimusele on jaatav, siis: a) Kas intresside ja kulumi arvutamise aluseks on vara asendamise väärtus pärast selle kulumi mahaarvamist, mis on kogunenud juba enne hindamise kuupäeva, või on arvutamise aluseks üksnes asendamise hetkeväärtus, mis on hindamise ajal väljendatud jooksvates hindades?
(b) In any event, do the costs used as the calculation basis for imputed interest and costaccounting depreciation, in particular those which are not directly associated with service (overheads), have to be proven by comprehensible documents detailing the costs of the notified operator?
ARCOR b) Kas kulusid, mis on arvestuslike intresside ja arvestusliku kulumi arvutamisel aluseks võetud, iseäranis neid, mida ei saa teenusega otseselt seostada (üldkulud), tuleb igal juhul tõendada teavitatud operaatori arusaadavate kuludokumentidega?
(c) If Question 3(b) is to be answered either entirely or partially in the negative:
c) Kui vastus [kolmanda] küsimuse [punktile] b on kas täielikult või osaliselt eitav, siis: kas selle asemel saab kulusid tõendada analüütilisel kulumudelil põhineva hindamise teel?
Which methodological and other substantive requirements do those alternative methods of valuation have to satisfy?
Millistele metodoloogilistele ja muudele sisulistele nõuetele peab nimetatud alternatiivne hindamine vastama?
(d) Is the [NRA] entitled, when assessing costorientation in the context of its authority under Article 4(1) to (3) of Regulation … No 2887/2000, to a “margin of discretion” which is subject only to limited judicial control?
d) [RRA-l] on talle määruse […] nr 2887/2000 artikli 4 lõigete 1–3 alusel antud pädevuse raames kulupõhisuse kontrolli läbiviimisel „kaalutlusruum”, mille suhtes saab teostada üksnes piiratud kohtulikku kontrolli?