natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In that regard, it must be noted, on the one hand, that the Kingdom of the Netherlands imposes a dividend tax on dividends distributed by a fiscal investment enterprise established in the Netherlands to shareholders who are resident or established in third countries.
Seoses sellega tuleb esiteks toonitada, et Madalmaade Kuningriik maksustab dividendimaksuga oma territooriumil asutatud fiskaalse investeerimisfondi poolt kolmandates riikides elavatele või asutatud aktsionäridele makstud dividendid.
On the other hand, the concession granted to such an enterprise is reduced in proportion to the interest in that fiscal investment enterprise held by shareholders resident in third countries, without the fiscal treatment of those shareholders in the third countries being relevant in that regard.
Teiseks tuleb tõdeda, et fondile antavat maksusoodustust vähendatakse vastavalt sellele osale fondi kapitalist, mis kuulub sellistele aktsionäridele, omistamata seejuures tähtsust nende aktsionäride maksualasele kohtlemisele kolmandates riikides.
The need to guarantee the effectiveness of fiscal supervision cannot therefore be relied upon in the present case.
Seega ei saa käesolevas kohtuasjas tugineda tõhusa maksukontrolli tagamise vajadusele.
The Netherlands Government also takes the view that the need to avoid a reduction in tax revenue must be capable of being relied upon as justification for a restriction on the movement of capital to or from third countries.
Madalmaade valitsus leiab ühtlasi, et põhjendades kapitali liikumise piirangut kolmandatesse riikidesse või kolmandatest riikidest, peab saama tugineda vajadusele ära hoida maksutulu vähenemist.
While the problems connected in particular with the reduction in the basis of assessment could be resolved by strengthening the harmonisation of the Member States’ tax legislation at Community level, there is no comparable possibility of harmonising tax legislation in relation to third countries.
Kui ühenduse tasandil saab maksubaasi vähenemisega seotud probleeme lahendada liikmesriikide maksuõigusnormide suurema ühtlustamisega, siis suhetes kolmandate riikidega sarnane maksuõigusnormide ühtlustamise võimalus puudub.
It must, however, be borne in mind that the reduction of the concession in proportion to the interest in the fiscal investment enterprise held by shareholders resident or established in third countries has the effect of reducing the total amount of profit available for distribution to the shareholders of that enterprise.
Tuleb siiski meenutada, et maksusoodustuse vähendamise toimel vastavalt sellele osale fiskaalse investeerimisfondi kapitalist, mis kuulub aktsionäridele, kelle elu- või asukoht on teistes liikmesriikides, väheneb fondi aktsionäridele jaotatava kasumi kogusumma.
Consequently, on the assumption that such a ground may be relied upon as justification for a restriction on the movement of capital to or from third countries, such a justification cannot be taken into consideration in the present case, inasmuch as that reduction affects all shareholders of the collective investment enterprise concerned without distinction, whether resident or established in the Member States or in third countries.
Kui eeldada, et sellisele põhjendusele võib tugineda, et õigustada kapitali vaba liikumise piirangut kolmandatesse riikidesse või kolmandatest riikidest, ei saa sellist põhjendust seega siiski arvestada käesolevas kohtuasjas, kuna nimetatud vähendamine tekitab tagajärgi vahet tegemata kõigile asjaomase investeerimisfondi aktsionäridele sõltumata sellest, kas nad elavad või on asutatud liikmesriikides või nad elavad või on asutatud kolmandates riikides.
It follows that, in a legal context such as that at issue in the main proceedings, the answer given in relation to situations in which shareholders of a fiscal investment enterprise are resident or established in another Member State applies equally to situations in which shareholders of a collective investment enterprise are resident or established in third countries.
Sellest järeldub, et sellises õiguslikus kontekstis nagu põhikohtuasjas on vastus, mis on antud olukorra kohta, kus fiskaalse investeerimisfondi aktsionärid elavad või on asutatud teises liikmesriigis, kohaldatav ka olukorras, kus investeerimisfondi aktsionärid elavad või on asutatud kolmandates riikides.
In view of the foregoing, the answer to Question 1(b) must be that Articles 56 EC and 58 EC preclude legislation of a Member State, such as the legislation at issue in the main proceedings, which grants a concession to fiscal investment enterprises established in that Member State on account of tax deducted at source in another Member State from dividends received by those enterprises, and reduces that concession where and to the extent to which the shareholders of those enterprises are natural or legal persons resident or established in other Member States or in third countries, since such a reduction adversely affects all the shareholders of those enterprises without distinction.
Eelnevat arvestades tuleb esimese küsimuse punktile b vastata, et EÜ artiklitega 56 ja 58 on vastuolus liikmesriigi sellised õigusnormid, nagu on asjassepuutuvad põhikohtuasjas ja mis näevad ette selle liikmesriigi territooriumil asutatud fiskaalsetele investeerimisfondidele maksusoodustuse, mis antakse fondi saadud dividendidelt teises liikmesriigis kinni peetud maksu tasakaalustamiseks, kuid piiravad seda maksusoodustust, juhul kui ning niivõrd kui fondi aktsionäride hulgas on teistes liikmesriikides või kolmandates riikides elavaid või asutatud füüsilisi või juriidilisi isikuid, kuna selline vähendamine seab vahet tegemata halvemasse olukorda kõik nimetatud fondide aktsionärid.
Question 2(a)
Teise küsimuse punkt a
By its Question 2(a), the referring court asks whether ‘direct investment’ within the meaning of Article 57(1) EC covers the holding of a block of shares in a company which does not put the holder in a position to exercise a decisive influence over the management or control of that company.
Teise küsimuse punktiga a küsib eelotsusetaotluse esitanud kohus, kas EÜ artikli 57 lõikes 1 kasutatud mõiste „otseinvesteeringud” hõlmab ka äriühingu aktsiapaki omamist, mis ei anna otsustavat mõju äriühingu juhtimisel ega võimalda seda äriühingut kontrollida.
Under Article 57(1) EC, the provisions of Article 56 EC are without prejudice to the application to third countries of any restrictions which existed on 31 December 1993 under national or Community law adopted in respect of the movement of capital to or from third countries involving direct investment — including investment in real estate — establishment, the provision of financial services or the admission of securities to capital markets.
EÜ artikli 57 lõikes 1 on sätestatud, et EÜ artikli 56 sätted ei takista kohaldamast kolmandate riikide suhtes 31. detsembril 1993 siseriikliku või ühenduse õiguse järgi kehtivaid piiranguid, mis käsitlevad kapitali liikumist kolmandatesse riikidesse või kolmandatest riikidest seoses otseinvesteeringutega — kaasa arvatud investeeringud kinnisvarasse —, asutamisega, finantsteenuste osutamisega või väärtpaberite lubamisega kapitaliturgudele.
In the absence of a Treaty definition of ‘movement of capital’ for the purposes of Article 56(1) EC, the Court has previously recognised the nomenclature annexed to Council Directive 88/361/EEC of 24 June 1988 for the implementation of Article 67 of the Treaty [article repealed by the Treaty of Amsterdam] (OJ 1988 L 178, p. 5) as having indicative value.
Kuna asutamislepingus ei ole määratletud mõistet „kapitali liikumine” EÜ artikli 56 lõike 1 tähenduses, on Euroopa Kohus omistanud nõukogu 24. juuni 1988. aasta direktiivile 88/361/EMÜ asutamislepingu artikli 67 [Amsterdami lepinguga tühistatud säte] rakendamise kohta (EÜT L 178, lk 5; ELT eriväljaanne 10/01, lk 10) lisatud nomenklatuurile indikatiivse tähenduse.
Movements of capital within the meaning of Article 56(1) EC therefore include direct investments, that is to say, as that nomenclature and the related explanatory notes show, investments of any kind undertaken by natural or legal persons and which serve to establish or maintain lasting and direct links between the persons providing the capital and the undertakings to which that capital is made available in order to carry out an economic activity (see, to that effect, Test Claimants in the FII Group Litigation, paragraphs 179 to 181; Case C-112/05 Commission v Germany [2007] ECR I-8995, paragraph 18; and A, paragraph 46).
Seega on kapitali liikumiseks EÜ artikli 56 lõike 1 tähenduses eelkõige otseinvesteeringud ehk — nagu nähtub ka sellest nomenklatuurist ning sellele kaasnevatest selgitavatest märkustest — mis tahes liiki investeeringud, mida teevad füüsilised või juriidilised isikud ja mille eesmärk on luua või säilitada püsivad ja otsesed sidemed kapitali paigutava isiku ja ettevõtja vahel, kelle käsutusse kapital majandustegevuseks antakse (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Test Claimants in the FII Group Litigation, punktid 179–181; 23. oktoobri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-112/05: komisjon vs. Saksamaa, EKL 2007, lk I-8995, punkt 18, ja eespool viidatud kohtuotsus A, punkt 46).
As regards shareholdings in new or existing undertakings, as those explanatory notes confirm, the objective of establishing or maintaining lasting economic links presupposes that the shares held by the shareholder enable him, either pursuant to the provisions of the national laws relating to companies limited by shares or in some other way, to participate effectively in the management of that company or in its control (Commission v Germany, paragraph 18 and the caselaw cited).
Kui tegemist on osalemisega uutes või olemasolevates ettevõtjates, siis nagu kinnitavad ka selgitavad märkused, eeldab püsivate majandussidemete loomise või säilitamise eesmärk seda, et aktsionärile kuuluvad aktsiad annavad talle kooskõlas aktsiaseltse käsitlevate siseriiklike õigusaktidega või muudel alustel õiguse reaalselt osa võtta äriühingu juhtimisest või selle kontrollimisest (vt eespool viidatud kohtuotsus komisjon vs. Saksamaa, punkt 18 ja viidatud kohtupraktika).
The answer to Question 2(a) must therefore be that a restriction is covered by Article 57(1) EC as being a restriction on the movement of capital involving direct investment in so far as it relates to investments of any kind undertaken by natural or legal persons and which serve to establish or maintain lasting and direct links between the persons providing the capital and the undertakings to which that capital is made available in order to carry out an economic activity.
Seega tuleb teise küsimuse punktile a vastata, et otseinvesteeringuid puudutava kapitali liikumise piiranguga EÜ artikli 57 lõike 1 mõttes on tegemist juhul, kui see puudutab mis tahes liiki investeeringuid, mida teevad füüsilised või juriidilised isikud ning mille eesmärk on luua või säilitada püsivad ja otsesed sidemed kapitali paigutava isiku ja ettevõtja vahel, kelle käsutusse kapital majandustegevuseks antakse.
Question 2(b) and 2(c)
Teise küsimuse punktid b ja c
By its Question 2(b), the referring court asks, in essence, whether Article 56 EC has the same effect as regards the movement of capital to or from third countries as it does within the Community, and, by Question 2(c), whether a Member State’s reduction of the concession provided for fiscal investment enterprises established in that Member State with regard to taxation at source of a dividend received from a third country on the basis of the interest in that enterprise of shareholders who are not resident or are not established in the Member State concerned constitutes a restriction on the free movement of capital.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus küsib teise küsimuse punktiga b sisuliselt seda, kas EÜ artikli 56 ulatus on sama, kui tegu on kapitali liikumisega kolmandatesse riikidesse või kolmandatest riikidest ja siis, kui tegu on kapitali liikumisega ühenduse piires, ning teise küsimuse punktiga c seda, kas asjaolu, et liikmesriik vähendab oma territooriumil asutatud fiskaalsetele investeerimisfondidele ette nähtud maksusoodustust, mis on antud kolmandatest riikidest saadud dividendidelt kinni peetud maksu tasakaalustamiseks, vastavalt selliste aktsionäride osalusele fondi kapitalis, kelle elu- või asukoht ei ole asjaomases liikmesriigis, kujutab endast kapitali vaba liikumise piirangut.
These questions, which should be considered together, seek to establish whether the answer to Question 1(b) would be different if the dividends are received from a third country instead of from another Member State.
Nende küsimustega, mida tuleb käsitleda koos, soovitakse teada saada, kas esimese küsimuse punktile b antud vastus muutub tulenevalt asjaolust, et dividendid on saadud mitte teisest liikmesriigist, vaid kolmandast riigist.
In that regard, it is apparent from paragraphs 79 and 96 of this judgment that, as soon as the Kingdom of the Netherlands decided to grant fiscal investment enterprises established on its territory a concession for tax deducted abroad and to exercise its fiscal sovereignty over all dividends distributed by such enterprises to their shareholders, whether resident or established in that Member State or in others, or in third countries, it had to extend the benefit of that concession to fiscal investment enterprises whose shareholders include shareholders who are not resident or are not established in the Netherlands.
Selles osas nähtub käesoleva kohtuotsuse punktidest 79 ja 96, et alates hetkest, mil Madalmaade Kuningriik otsustas anda oma territooriumil asutatud fiskaalsetele investeerimisfondidele maksusoodustuse välismaal kinni peetud maksu tasakaalustamiseks ja kasutada oma maksualast pädevust, kehtestades kõigi nende fondide jaotatavate dividendide ulatuses aktsionäride maksukohustuse sõltumata sellest, kas nende elu- või asukoht on selles liikmesriigis, teistes liikmesriikides või kolmandates riikides, peab ta laiendama sellist maksusoodustust ka fiskaalsetele investeerimisfondidele, kellel on aktsionäre, kes ei ela või ei ole asutatud Madalmaade Kuningriigis.
As has been noted in paragraphs 70 to 96 of this judgment, a rule under which such a concession is reduced in proportion to the interest in the enterprise held by shareholders resident or established in another Member State or in a third country introduces a distinction in the treatment of such enterprises all of whose shareholders are resident or established in the Netherlands and those enterprises whose shareholders include shareholders resident or established in another Member State or in a third country which is not justified by the fact that those bodies are in a different situation or by fiscal-policy objectives such as those put forward by the Netherlands Government.
Nagu on selgitatud käesoleva kohtuotsuse punktides 70–96, kehtestab õigusnorm, mille kohaselt maksusoodustust vähendatakse vastavalt sellele osale investeerimisfondi kapitalist, mis kuulub aktsionäridele, kelle elu- või asukoht on teises liikmesriigis või kolmandas riigis, erineva kohtlemise selliste fondide osas, mille kõigi aktsionäride elu- või asukoht on Madalmaades, ja selliste fondide osas, mille osa aktsionäride elu- või asukoht on teises liikmesriigis või kolmandas riigis, mis ei ole põhjendatav ei asjaoluga, et fondid on erinevates olukordades, ega maksupoliitika eesmärkidega, millele osutas Madalmaade valitsus.
It must be held that such a rule is contrary to Articles 56 EC and 58 EC irrespective of whether the tax revenue giving rise to the concession has been deducted in another Member State or in a third country, inasmuch as, in both cases, there is a difference in the treatment of fiscal investment enterprises all of whose shareholders are resident or established in the Netherlands and those whose shareholders include
Tuleb tõdeda, et selline õigusnorm on vastuolus EÜ artiklitega 56 ja 58 sõltumata sellest, kas maksusoodustuse aluseks olev maks on kinni peetud teises liikmesriigis või kolmandas riigis, kuna mõlemal juhul koheldakse erinevalt fonde, mille kõigi aktsionäride elu- või asukoht on Madalmaades, ja fonde, mille osa aktsionäride elu-
The answer to Question 2(b) and 2(c) must therefore be that Articles 56 EC and 58 EC preclude legislation of a Member State, such as the legislation at issue in the main proceedings, which grants a concession to collective investment enterprises established in that Member State designed to take account of tax deducted at source in a third country from dividends received by those enterprises, and reduces that concession where and to the extent to which the shareholders of those enterprises are natural or legal persons resident or established in other Member States or in third countries, since such a reduction adversely affects all the shareholders of those enterprises without distinction.
Seega tuleb teise küsimuse punktidele b ja c vastata, et EÜ artiklitega 56 ja 58 on vastuolus liikmesriigi sellised õigusnormid, nagu on asjassepuutuvad põhikohtuasjas ja mis näevad ette selle liikmesriigi territooriumil asutatud fiskaalsetele investeerimisfondidele maksusoodustuse, mis antakse fondi saadud dividendidelt teises liikmesriigis kinni peetud maksu tasakaalustamiseks, kuid vähendavad seda maksusoodustust, juhul kui ning niivõrd kui fondi aktsionäride hulgas on teistes liikmesriikides või kolmandates riikides elavaid või asutatud füüsilisi või juriidilisi isikuid, kuna selline vähendamine seab vahet tegemata halvemasse olukorda kõik nimetatud fondide aktsionärid.
Question 3(a)
Kolmanda küsimuse punkt a
By its Question 3(a), the referring court asks whether the fact that the tax deducted in a Member State from dividends received in that Member State by a collective investment enterprise established in another Member State is higher than the tax on the payment of that dividend to foreign shareholders in that second Member State is relevant to the answers to Questions 1 and 2.
Kolmanda küsimuse punktiga a küsib eelotsusetaotluse esitanud kohus, kas asjaolu, et maks, mis on liikmesriigis kinni peetud dividendidelt, mille on samas liikmesriigis saanud teises liikmesriigis asutatud investeerimisfond, on suurem kui maks, mis peetakse teises liikmesriigis kinni välismaistele aktsionäridele edasi jaotatud dividendidelt, mõjutab vastuseid kahele eelnevale küsimusele.
As the order for reference shows, that question is motivated by the fact that, in the financial year concerned, tax was deducted at source in Portugal from dividends paid to OESF from Portugal at a rate of 17.5%, whereas the rate at which tax was deducted at source in the Netherlands from dividends distributed to OESF shareholders was 15%.
Nagu nähtub eelotsusetaotlusest, on see küsimus esitatud Euroopa Kohtule seetõttu, et maks, mis peeti Portugalis asjaomasel majandusaastal kinni OESF-ile selles liikmesriigis üle kantud dividendidelt, oli 17,5%, samas kui maks, mis peeti Madalmaa- des kinni OESF-i aktsionäridele jaotatavatelt dividendidelt, oli 15%.
However, since the dividends from Portugal were not taken into account in the calculation of the concession granted to the fiscal investment enterprise involved in the main proceedings, and in the light of the answer to Question 1(a), there is no need to answer Question 3(a).
Kui aga arvestada, et Portugalist saadud dividende ei võetud arvesse põhikohtuasjas asjassepuutuva fiskaalsele investeerimisfondile antud maksusoodustuse arvutamisel, siis esimese küsimuse punktile a antud vastust silmas pidades ei ole vaja vastata kolmanda küsimuse punktile a.
Question 3(b)
Kolmanda küsimuse punkt b
By its Question 3(b), the referring court asks whether the answer to Questions 1 and 2 is affected by whether the foreign shareholders of a collective investment enterprise are resident or established in a State with which the Member State of establishment of that enterprise has a convention providing for reciprocal crediting of tax deducted at source from dividends.
Kolmanda küsimuse punktiga b küsib eelotsusetaotluse esitanud kohus, kas kahele esimesele küsimusele vastates tuleb arvestada asjaolu, et investeerimisfondi välismaised aktsionärid elavad või on asutatud riigis, millega fondi asukohajärgne liikmesriik on sõlminud lepingu, mis näeb vastastikkuse põhimõttel ette dividendidelt kinnipeetud maksu mahaarvamise.
However, since the place of residence or establishment of the shareholders of that enterprise is taken into account only for the reduction of the concession in proportion to the interest in the fiscal investment enterprise held by shareholders who are not resident or established in the Member State in which that enterprise is established, this question must be regarded as relating solely to Question 1(b).
Kuna fondi aktsionäride elu- või asukohta on aga arvestatud ainult seoses maksusoodustuse vähendamisega vastavalt sellele osale nimetatud fondi kapitalist, mis kuulub aktsionäridele, kelle elu- või asukoht ei ole fondi asukohariigis, siis tuleb käesolevat küsimust seostada üksnes esimese küsimuse punktiga b.
It must be held in that regard that the fact that the State of residence or establishment of the shareholders of the fiscal investment enterprise and the Kingdom of the Netherlands have agreed on the possibility of crediting tax deducted by the latter from the dividends distributed to those shareholders by that enterprise does not in any way alter the fact that the Kingdom of the Netherlands is exercising its fiscal sovereignty by taxing those dividends.
Seoses sellega tuleb sedastada, et kui fiskaalse investeerimisfondi aktsionäride elu- või asukohariik ja Madalmaade Kuningriik on kokku leppinud võimaluses maha arvata maks, mille viimane peab kinni nimetatud fondi poolt oma aktsionäridele makstud dividendidelt, siis ei muuda see asjaolu kuidagi tõsiasja, et Madalmaade Kuningriik teostab dividendide maksustamisel oma maksualast pädevust.
As paragraphs 79 and 96 of this judgment show, it is the exercise by a Member State of its fiscal sovereignty over the dividends
Nagu ilmneb käesoleva kohtuotsuse punktidest 79 ja 96, siis sellest, et liikmesriik teostab oma maksualast pädevust, maksustades dividendid, mille selle liikmesriigi territooriumil asutatud fiskaalsed investeerimisfondid on maksnud nii aktsionäridele, kelle elu- või asukoht on nimetatud liikmesriigis, kui ka aktsionäridele, kelle elu- või asukoht on teistes liikmesriikides või kolmandates riikides, tuleneb vajadus, juhul kui
Accordingly, the answer to Question 3(b) must be that whether the foreign shareholders of a fiscal investment enterprise are resident or established in a State with which the Member State of establishment of that enterprise has concluded a convention providing for reciprocal crediting of tax deducted at source from dividends is irrelevant to the answer given to Question 1(b).
Seega tuleb kolmanda küsimuse punktile b vastata, et asjaolu, et fiskaalse investeerimisfondi välismaised aktsionärid elavad või on asutatud riigis, millega fondi asukohajärgne liikmesriik on sõlminud lepingu, mis näeb vastastikkuse põhimõttel ette dividendidelt kinnipeetud maksu mahaarvamise, ei mõjuta esimese küsimuse punktile b antud vastust.
Question 3(c)
Kolmanda küsimuse punkt c
By its Question 3(c), the referring court asks whether, in answering Questions 1 and 2, it is necessary to take into account the fact that the shareholders of the fiscal investment enterprise who have their place of residence outside the Member State of establishment of the fiscal investment enterprise are resident or established in another Member State of the Community.
Kolmanda küsimuse punktiga c soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus selgitust, kas kahele eelmisele küsimusele vastates tuleb arvestada asjaolu, et fiskaalse investeerimisfondi välismaised aktsionärid elavad või on asutatud teises EÜ liikmesriigis.
In the light of the answer to Question 1(b), there is no need to answer that question.
Arvestades esimese küsimuse punktile b antud vastust, ei ole sellele küsimusele vaja vastata.