natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ALLEGED LATE PAYMENTS TO COMMISSION EVALUATORS
VÄIDETAVALT HILINENUD MAKSED KOMISJONI HINDAJATELE
Summary of decision on complaint 1266/2005/MF against the European Commission
Euroopa Komisjoni vastu esitatud kaebuse 1266/2005/MF kohta langetatud otsuse kokkuvõte
The complainant, a German science journalist, worked as an independent expert evaluating calls for proposals published under the Sixth Framework Programme.
Kaebuse esitaja, Saksa teadusajakirjanik, töötas sõltumatu eksperdina, kes hindas kuuenda raamprogrammi all avaldatud pakkumiskutseid.
He alleged that the Commission had (i) failed to pay him in due time for his evaluation assignments carried out in 2004, (ii) failed to give him clarification on the calculation of payments and (iii) failed to pay interest on account of late payment.
Ta väitis, et komisjon oli i) jätnud talle õigeaegselt tasumata tema 2004. aastal teostatud hindamiste eest, ii) jätnud talle selgitamata tasu suuruse arvutuse ja iii) ei tasunud hilinenud makse pealt intressi.
The complainant claimed that he should, by 31 March 2005 at the latest, be paid for his evaluation assignment carried out in early October 2004. He further claimed that he should
Kaebuse esitaja väitis, et ta oleks pidanud saama oma 2004. aasta oktoobri alguses tehtud hindamiste eest tasu hiljemalt 31. märtsiks 2005.
DECISIONS FOLLOWING AN INQUIRY be paid interest, on account of late payment, as regards the payment received in 2004 for another assignment.
Lisaks sellele väitis ta, et talle oleks tulnud maksta intressi hilinenud makse tõmu seoses 2004. aastal teise ülesande eest saadud tasuga.
The complainant finally claimed that he should be given clarification on the calculation of payments since 2004.
Lõpuks väitis kaebuse esitaja, et talle tuleks esitada selgitused tasu suuruse arvutuste kohta alates 2004. aastast.
The Commission explained the reasons for the delays in the payments and stated that payment had subsequently been made to the complainant for the assignment carried out in early October 2004.
Komisjon selgitas maksetega viivitamise põhjuseid ja kinnitas, et nüüdseks oli kaebuse esitajale 2004. aasta oktoobri alguses tehtud töö eest tasutud.
The complainant had been given details of the amounts paid for the working days, the working days outside Brussels, the daily allowances and the travel costs for each of the evaluation works that he had carried out in 2003 and 2004.
Kaebuse esitajale olid esitatud üksikasjad summade kohta, mis oli makstud iga 2003. ja 2004. aastal tehtud töö tööpäevade eest, väljaspool Brüsselit töötatud päevade eest, päevarahade kohta ja iga hindamistööga seotud reisikulude kohta.
The Commission also proposed to pay the complainant an amount corresponding to the interest due on account of late payment in relation to his assignment of early October 2004.
Komisjon tegi ka emepaneku maksta kaebuse esitajale summa, mis vastab intressile hilinenud makse eest seoses oma 2004. aasta oktoobri algul tehtud tööga.
In May 2005, the Commission had taken measures, which were summarised in an action plan, to accelerate payments to experts.
2005. aasta mais oli komisjon võtnud meetmed, mis olid kokku võetud tegevuskavas, et kiirendada töötasu maksmist ekspertidele.
As a result of these measures, the Commission had significantly reduced the time taken to pay experts participating in evaluation assignments.
Nende meetmete tulemusena oli komisjon märkimisväärselt vähendanud aega, mis kulus hindamistöös osalenud ekspertidele maksmiseks.
In his observations, the complainant stated that he considered that the Commission had improved its procedures for reimbursement and that he agreed with the Commission’s proposal as regards the payment of interest.
Oma tähelepanekutes märkis kaebuse esitaja, et tema arvates oli komisjon tõhustanud oma hüvitise maksmise korda ja et ta nõustus komisjoni emepanekuga intressi maksmise kohta.
He further pointed out that he had been paid within 30 days for his latest contract.
Lisaks sellele märkis ta, et viimase lepingu eest oli talle tasutud 30 päeva jooksul.
On the basis of the Commission’s opinion and the complainant’s observations, the Ombudsman concluded that the Commission has taken steps to semle the mamer to the complainant’s satisfaction.
Komisjoni arvamuse ja kaebuse esitaja tähelepanekute alusel jõudis ombudsman järeldusele, et komisjon on astunud samme küsimuse lahendamiseks kaebuse esitajat rahuldaval viisil.
ACCESS TO THE EUROPEAN PARLIAMENT’S PREMISES
JUURDEPÄÄS EUROOPA PARLAMENDI RUUMIDELE
Summary of decision on complaint 628/2004/OV against the European Parliament
Euroopa Parlamendi vastu esitatud kaebuse 628/2004/OV kohta langetatud otsuse kokkuvõte
An auxiliary agent in the Commission complained that he and other auxiliary agents of the Commission are not allowed access to Parliament’s premises in Brussels when there are no meetings scheduled.
Komisjoni abiteenistuja esitas kaebuse selle kohta, et temal ja teistel komisjoni abiteenistujatel ei ole lubatud siseneda Euroopa Parlamendi ruumidesse Brüsselis, kui seal ei ole kokku lepitud kohtumisi.
The complainant found this exclusion to be discriminatory, as no such restriction is imposed on temporary agents, seconded national experts or accredited lobbyists from private companies.
Kaebuse esitaja leidis, et see erand on diskrimineeriv, kuna sellist piirangut ei rakendatud ajutiste töötajate, lähetuses viibivate riiklike ekspertide ega eraemevõtete akrediteeritud lobistide suhtes.
Parliament stated that it grants access to oUcials of other EU institutions upon presentation of their badge but that this facility is not extended to all the other agents of the institutions, since to do so would substantially increase the number of potential visitors to Parliament.
Euroopa Parlament väitis, et ta võimaldab ELi muude institutsioonide ametnikele juurdepääsu töötõendi emenäitamisel, kuid see süsteem ei laiene institutsioonide teistele töötajatele, kuna see suurendaks oluliselt potentsiaalsete külaliste hulka parlamendis.
Parliament further pointed out that limitation of the right of access is also necessary because its premises are subject to national legislation and regulations limiting the number of persons to be admimed on safety grounds, especially with regard to fi re risks.
Lisaks sellele märkis parlament, et juurdepääsuõiguse piiramine oli vajalik ka seetõmu, et parlamendi ruumide suhtes kohaldatakse riiklikke õigusakte ja määrusi, mis piiravad isikute juurdepääsu turvakaalutlustel, eriti seoses tuleohuga.
It referred in this context to a note that had been sent to the College of Quaestors.
Ta viitas seoses sellega kvestorite kogule saadetud teatisele.
The Ombudsman considered that Parliament had not explained why the position of all categories of Community staT should not be considered comparable for the purposes of access to its premises and that, on the contrary, Parliament had merely referred, without any distinction of staT categories, to a general need, for safety reasons, to restrict the overall numbers of those having access.
Ombudsman leidis, et Euroopa Parlament ei olnud selgitanud, miks ei peaks ühenduse personali ükskõik millise kategooria töötajal olema võrdset juurdepääsu ruumidele, ja et parlament oli viidanud ainult üldisele vajadusele piirata turvakaalutlustel inimeste üldarvu, kellel on juurdepääs parlamendi ruumidele, ilma et ta oleks eristanud töötajate kategooriaid.
He concluded that Parliament had failed to provide an objective justification for its refusal to allow Commission auxiliary agents access to its premises when there are no meetings scheduled and that
Ta tegi järelduse, et parlament ei olnud esitanud objektiivset õigustust oma otsusele mime lubada komisjoni abiteenistujatel siseneda ruumidesse ajal, kui neil ei ole seal kokkulepitud koosolekuid, ja et selline keeldumine kujutas endast põhjendamatut diskrimineerimist.
The Ombudsman therefore proposed a friendly solution which would consist in Parliament puming an end to the situation in which the access of auxiliary agents of other institutions to European Parliament premises is restricted without an objective justification. cation.
Seetõmu tegi ombudsman emepaneku saavutada sõbralik lahend, mille puhul parlament lõpetaks olukorra, kus teiste institutsioonide abiteenistujate juurdepääsu parlamendi ruumidele piiratakse ilma objektiivse põhjuseta.
In reply, Parliament informed the Ombudsman that, following the entry into force of the new StaT Regulations, the problem raised in the complaint no longer existed.
Oma vastuses teavitas parlament ombudsmani sellest, et pärast uute personalieeskirjade jõustumist kadus kaebuses tõstatud probleem.
Parliament pointed out that a new regime for contractual agents is applicable in Parliament since 1 March 2005 for staT previously employed on auxiliary contracts and, since 1 January 2005, for newly-recruited staT.
Parlament viitas sellele, et uut lepinguliste töötajate süsteemi kohaldatakse ka parlamendis alates 1. märtsist 2005 töötajatele, kes olid varem töötanud abiteenistujatena, ning alates 1. jaanuarist 2005 uutele töötajatele.
As a result, Parliament no longer distinguishes between d iT erent categories of staT for access purposes.
Selle tulemusena ei eristanud parlament juurdepääsu puhul enam eri kategooriate töötajaid.
Article 6 of the new rules governing access to Parliament’s premises, adopted on 28 January 2005, provides for access to Parliament’s premises for all categories of staT of other institutions.
Parlamendi ruumidele juurdepääsu reguleerivate uute eeskirjade (mis võeti vastu 28. jaanuaril 2005) artiklis 6 antakse parlamendi ruumidele juurdepääs teiste institutsioonide kõikide kategooriate töötajatele.
The complainant accepted that the problem appeared to have been satisfactorily resolved and the Ombudsman therefore closed the case.
Kaebuse esitaja möönis, et probleem tundus olevat lahendatud rahuldavalt ja seetõmu lõpetas ombudsman juhtumi käsitlemise.
REIMBURSEMENT OF LEGAL COSTS
ÕIGUSABIKULUDE HÜVITAMINE
Summary of decision on complaint 1733/2004/OV against the European Parliament
Euroopa Parlamendi vastu esitatud kaebuse 1733/2004/OV kohta langetatud otsuse kokkuvõte
An oU cial of the European Parliament complained to the Ombudsman in 2001 about his lack of reinstatement a W er a period of unpaid leave.
Euroopa Parlamendi ametnik esitas ombudsmanile 2001. aastal kaebuse selle kohta, et teda ei olnud võetud tööle tagasi pärast palgata puhkust.
Further to the Ombudsman’s decision in this case (case 1462/2001/ME), the complainant asked Parliament in November 2002 for compensation for loss of income and pension rights.
Lisaks ombudsmani otsusele antud juhtumis (juhtum 1462/2001/ME) palus kaebuse esitaja parlamendil maksta 2002. aasta novembris hüvitist saamata jäänud tulu ja pensioniõiguste eest.
Having received no reply within the period of four months prescribed by the StaT Regulations, the complainant engaged a lawyer in March 2003, in order to initiate proceedings before the Court of First Instance.
Kuna ta ei saanud oma taotlusele vastust personalieeskirjades em e nähtud nelja kuu jooksul, palkas kaebuse esitaja 2003. aasta märtsis juristi eesmärgiga algatada menetlus esimese astme kohtus.
In May 2003, six weeks a W er the expiry of the deadline for a reply under the StaT Regulations, Parliament finally accepted the complainant’s request.
2003. aasta mais; kuus nädalat pärast personalieeskirjades em e nähtud tähtaja möödumist, leppis parlament lõpuks kaebuse esitaja nõudega. Kaebuse esitaja teavitas
The complainant informed Parliament that he was satisfied with its reply.
UURIMISE TULEMUSENA TEHTUD OTSUSED parlamenti sellest, et ta oli tema vastusega rahul.
He claimed, however, that Parliament should also reimburse his legal fees.
Siiski nõudis ta, et parlament hüvitaks ka tema õigusabikulud.
Parliament refused, on the grounds that the complainant had consulted his lawyer during the administrative stage of the procedure.
Parlament keeldus seda tegemast põhjusel, et kaebuse esitaja oli konsulteerinud juristiga menetluse haldusetapis.
In June 2004, the complainant complained to the Ombudsman alleging that Parliament (i) had failed to respect the deadlines foreseen in the StaT Regulations and (ii) had failed to compensate him for his legal fees.
2004. aasta juunis esitas kaebuse esitaja ombudsmanile kaebuse, milles ta väitis, et parlament i) ei pidanud kinni personalieeskirjades kehtestatud tähtajast ja ii) ei olnud hüvitanud tema õigusabikulusid.
Parliament argued that neither the StaT Regulations nor the relevant case-law oblige the institutions to reimburse costs in the administrative stage of the procedure.
Parlament väitis, et ei personalieeskirjad ega asjaomane pretsedendiõigus ei kohusta institutsioone hüvitama menetluse haldusetapil tekkinud kulutusi.
The Ombudsman pointed out that Parliament itself had considered the complainant’s lemer of November 2002 to be a complaint in the sense of Article 90(2) of the StaT Regulations.
Ombudsman viitas sellele, et parlament ise oli pidanud kaebuse esitaja 2002. aasta novembri kirja kaebuseks personalieeskirjade artikli 90 lõike 2 tähenduses.
He considered Parliament’s failure to reply to that lemer within four months to be an instance of maladministration and that, being confronted with an implied rejection decision, it was reasonable for the complainant to consult a lawyer to prepare an appeal to the Court.
Ta pidas asjaolu, et parlament ei olnud vastanud sellele kirjale nelja kuu jooksul, haldusomavoli juhtumiks, ning leidis, et keelduvat otsust eeldades oli põhjendatud kaebuse esitaja soov konsulteerida juristiga valmistamaks em e kaebust kohtule.
The complainant had thus incurred legal costs which could have been avoided by a timely reply from Parliament.
Seega olid kaebuse esitajal tekkinud õigusabikulud, mida oleks saanud vältida, kui parlament oleks saatnud vastuse õigel ajal.
On the basis of this reasoning, the Ombudsman considered that it was unfair for Parliament to refuse to compensate the complainant for the costs he had incurred and proposed a friendly solution asking Parliament to reconsider its refusal.
Selle arutluse alusel leidis ombudsman, et parlamendist oli ebaõiglane keelduda hüvitamast kaebuse esitaja kulusid ning ta tegi emepaneku saavutada sõbralik lahend, paludes parlamendil oma keeldumine üle vaadata.
Parliament agreed with the friendly solution proposed and informed the Ombudsman that it would proceed with the reimbursement of the complainant’s legal fees.
Parlament nõustus sõbraliku lahendi emepanekuga ja teavitas ombudsmani, et ta kavatseb hüvitada kaebuse esitaja õigusabikulud.
The Ombudsman therefore closed the case.
Seetõmu lõpetas ombudsman juhtumi käsitlemise.
DECISIONS FOLLOWING AN INQUIRY
TEABE ANDMINE ERI KEELTES VALIMISKAMPAANIA AJAL
Summary of decision on complaint 1737/2004/TN against the European Parliament
Euroopa Parlamendi vastu esitatud kaebuse 1737/2004/TN kohta langetatud otsuse kokkuvõte
The Swedish Assembly of Finland complained that posters used as part of Parliament’s information campaign in Finland for the 2004 European Parliament elections were only published in Finnish.
Soome Rootsi Assamblee esitas kaebuse selle kohta, et 2004. aasta Euroopa Parlamendi valimiste teabekampaaniaks Soomes kasutatud plakatid olid trükitud ainult soome keeles.
The complainant pointed out that Finland has two oU cial languages, Finnish and Swedish, both of which are also oU cial languages of the EU.
Kaebuse esitaja viitas asjaolule, et Soomes on kaks riigikeelt, soome ja rootsi keel, kusjuures mõlemad on ka ELi ametlikud keeled.
It argued that Parliament’s stance on the mamer, including a statement that Swedish speakers only represent 5.6% of the Finnish population, was not in tune with Finland’s Constitution, which provides for equality between the two languages.
Ta väitis, et Euroopa Parlamendi seisukoht antud küsimuses, seahulgas väide, et rootsi keelt kõnelevad inimesed moodustavad vaid 5,6% Soome rahvastikust, ei ole kooskõlas Soome põhiseadusega, mis näeb em e kahe keele võrdsuse.
The complainant also argued that such equality is upheld in national elections in Finland and that there was no reason to depart from this practice in European elections.
Kaebuse esitaja väitis ka, et seda võrdsust säilitatakse Soome riiklikel valimistel ja et ei olnud põhjust teha sellest tavast Euroopa valimiste puhul erandit.
The complainant claimed that Parliament should take action to correct the alleged act of maladministration.
Kaebuse esitaja leidis, et Euroopa Parlament peaks võtma meetmeid väidetava haldusomavoli heastamiseks.
Parliament stated that its Information OU ce in Finland has a policy of working in both Finnish and Swedish when providing services to, and answering inquiries from, Finnish citizens.
Parlament kinnitas, et tema infobüroo Soomes töötab tava kohaselt mõlemas, nii soome kui ka rootsi keeles, kui osutab Soome kodanikele teenuseid ja vastab neilt saadud päringutele.
As regards the campaign for the 2004 European elections, some marketing projects had been prepared solely in Finnish, one being the street-level poster campaign.
Seoses 2004. aasta Euroopa valimistega olid mõned turundusprojektid valmistatud em e ainult soome keeles, millest üks oli tänavaplakatite kampaania.
This poster campaign did not, however, contain any new information that had not already been provided in Swedish by other means.
See plakatikampaania ei sisaldanud siiski mingit uut teavet, mida ei oldud juba esitatud rootsi keeles muul viisil.
The Ombudsman was not satisfied that Parliament had responded adequately to the complainant’s allegation and claim.
Ombudsmani ei rahuldanud parlamendi vastus kaebuse esitaja väitele ja nõudele.
Recalling that Article 21 of the Charter of Fundamental Rights prohibits any discrimination based on language, he took the view that the burden of proof lay with Parliament to show that its language policy in this case was appropriate and proportionate.
Viidates põhiõiguste harta artiklile 21, mis keelab keelelise diskrimineerimise, võmis ta seisukoha, et parlamendil lasub tõendamiskohustus – ta peab näitama, et tema keelepoliitika oli antud juhul asjakohane ja proportsionaalne.
The Ombudsman considered that Parliament’s explanation was not convincing and proposed a friendly solution whereby Parliament would acknowledge the shortcomings of the campaign, as well as the fact that the proportion of the Finnish population that speaks Swedish is not relevant to the status of that language as an oU cial language of the EU or to its status under the Finnish Constitution.
Ombudsman leidis, et parlamendi selgitused ei olnud veenvad ja tegi emepaneku saavutada sõbralik lahend, kusjuures parlament peaks tunnistama kampaania puudujääke ning asjaolu, et rootsi keelt kõnelevate isikute osakaal Soome rahvastikust ei mõjuta rootsi keele staatust ELi ametliku keelena ega tema staatust Soome põhiseaduses.
Parliament accepted this friendly solution and promised to take greater care in the future, thereby satisfying the complainant.
Euroopa Parlament nõustus selle sõbraliku lahendiga ja lubas tulevikus olla hoolikam, mis rahuldas kaebuse esitajat.
TERMINATION OF EMPLOYMENT AS A “CALL CENTRE” OPERATOR
KÕNEKESKUSE OPERAATORI TÖÖLEPINGU LÕPETAMINE
Summary of decision on complaint 1336/2003/IP against the European Commission
Euroopa Komisjoni vastu esitatud kaebuse 1336/2003/IP kohta langetatud otsuse kokkuvõte
On 1 July 2003, the complainant, who had completed her inservice traineeship with the Commission on 31 March 2003, started to work on the Commission premises as a “call centre” operator at DG Personnel and Administration.
1. juulil 2003. aastal alustas kaebuse esitaja, kes oli lõpetanud oma tööpraktika komisjonis 31. märtsil 2003, tööd komisjoni hoones personali ja halduse peadirektoraadis kõnekeskuse operaatorina.
On 4 July 2003, she was informed that, in accordance with point 19 of the Rules governing inservice training with the Commission of the European Communities, according to which “trainees cannot benefit from any form of contract with the Commission until one year a W er completing their inservice training”, she could not continue her job.
4. juulil 2003 teatati talle, et ta ei saa oma tööd jätkata lähtuvalt Euroopa Ühenduste Komisjoni praktikaeeskirja punktist 19, mille kohaselt “praktikandid ei tohi saada tulu ükskõik mis liiki komisjoniga sõlmitud lepingust kuni üks aasta pärast nende tööpraktika lõpetamist.”
The complainant alleged unfairness by the Commission because it had taken the decision that she could not work as a “call centre” operator only a W er she had started the job.
Kaebuse esitaja väitis, et komisjon käitus ebaõiglaselt, kuna langetas otsuse, et ta ei saa töötada kõnekeskuse operaatorina, alles pärast seda, kui ta oli juba tööle asunud.
Furthermore, she alleged that the rules invoked by the Commission should not apply to her case, since her contract was with a company and not with the Commission.
Lisaks sellele väitis ta, et komisjoni kohaldatud eeskiri ei peaks tema puhul kehtima, kuna tema leping oli sõlmitud em evõm ega, mime komisjoniga.
The complainant claimed that the Commission should pay her the equivalent of six months salary, corresponding to the duration of the contract she had signed.
Kaebuse esitaja nõudis, et komisjon peaks maksma talle summa, mis võrdub kuue kuu palgaga vastavalt tema poolt sõlmitud lepingu pikkusele.
DECISIONS FOLLOWING AN INQUIRY an instance of maladministration, since the Commission had not shown that it would have been impossible to carry out the examination of the complainant’s dossier before she started her job.
Ombudsman leidis, et asjaolu, et komisjon oli langetanud asjaomase otsuse kaebuse esitaja suhtes pärast tema tööleasumist kõnekeskuse operaatorina, võib kujutada endast haldusomavoli, kuna komisjon ei olnud tõestanud, et oleks olnud võimatu uurida kaebuse esitaja toimikut enne viimase tööleasumist.
He also considered that the application of the provision laid down in point 19 of the Rules in the complainant’s case and the Commission’s decision not to allow her to continue her job as a “call centre” operator could constitute an instance of maladministration.
Ta leidis ka, et eeskirja punkti 19 kohaldamine kaebuse esitaja juhtumi suhtes ning komisjoni otsus mime lubada tal jätkata töötamist kõnekeskuse operaatorina võib kujutada endast haldusomavoli.
The Ombudsman therefore took the view that it would indeed appear to be appropriate for the Commission to consider oTering the complainant adequate compensation for the material loss she seemed to have s u T ered on account of the Commission’s behaviour and proposed a friendly solution to this eTect. ect.
Seetõmu võmis ombudsman seisukoha, et oleks tõepoolest asjakohane, kui komisjon kaaluks kaebuse esitajale piisava hüvitise pakkumist materiaalse kaotuse eest, mida viimane tundus olevat kandnud komisjoni käitumise tõmu, ja tegi emepaneku vastavasisuliseks sõbralikuks lahendiks.
The Commission agreed that it would have been possible to take adequate measures in order to inform the complainant about the impossibility for her to start her job as a “call centre” operator before 1 July 2003.
Komisjon nõustus, et ta oleks saanud võma vajalikke meetmeid kaebuse esitaja teavitamiseks sellest, et tal ei ole võimalik alustada tööd kõnekeskuse operaatorina enne 1. juulit 2003.
Although the Commission did not share the Ombudsman’s view as to possible maladministration on its part, it was willing to oTer the complainant EUR 1 000 in the framework of the relevant procedure and in a spirit of conciliation.
Ehkki komisjon ei jaganud ombudsmani seisukohta selles osas, et tegu oli haldusomavoliga komisjoni poolt, oli ta valmis pakkuma kaebuse esitajale asjaomase menetluse raames ja lepituse vaimus 1000 eurot.
The complainant informed the Ombudsman that she accepted the Commission’s oTer and the Ombudsman therefore closed the case.
Kaebuse esitaja teavitas ombudsmani, et ta nõustus komisjoni pakkumisega ja seetõmu lõpetas ombudsman juhtumi käsitlemise.
PENSION ENTITLEMENTS
ÕIGUS PENSIONILE
Summary of decision on complaint 2188/2003/OV against the European Commission
Euroopa Komisjoni vastu esitatud kaebuse 2188/2003/OV kohta langetatud otsuse kokkuvõte