natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The development of carbon capture and storage (CCS) systems needs to be backed up by firm decisions on a range of issues which can no longer be delayed.
Elujõulisemate energialiikide otsingul peab arvestama ka tuumaenergia kasutamisega.
These include the appropriate level of subsidies, a legal framework, and a roadmap for developing CCS beyond the demonstration phase.
Euroopa ei saa seda olulist energiaallikat eirata, kuid tuumaenergia alastele investeeringutele tee vabastamiseks on vaja suuremat õiguskindlust ja ohutusstandardite edasiarendamist.
In order to move from the experimental to the operational stage, the EU needs to research, develop and test new technologies and proc-
Lisaks on vaja olulisi teadusuuringute ja arendustegevuse alaseid jõupingutusi ning innovatiivseid avaliku ja erasektori partnerlusi, et töötada välja järgmine energiatehnoloogia põlvkond. ELil
The era of cheap oil seems to be over with new supplies increasingly remote, difficult to access and more expensive to exploit.
Alustuseks, gaasitootmist on Euroopas siiski võimalik märkimisväärselt suurendada.
At the same time, the EU will continue to depend on external sources for its energy supply for a considerable time. Today this is the case for 90 per cent of its oil supplies; 80 per cent of its gas; and 50 per cent of its coal.
EL peaks toetama ja suurendama oma liidusisest gaasitootmist, tehes kasutatavaks uued alad, kus on võimalik leida gaasivarusid, kõrvaldades loa andmisega kaasnevad takistused ja võimaldades investeeringute tegemist piirialadel, nagu Arktika.
Of its gas imports
Lisaks sellele on
alone, 42 per cent are currently from Russia. There is no chance of becoming energy independent, but the EU must strive to increase its energy security by all possible means.
olemas suur potentsiaal arendada mittekonventsionaalseid energiaallikaid, nagu kildagaas ja põlevkiviõli, näiteks Kesk- ja Põhja-Euroopas.
To begin with, there is still considerable scope for increasing gas production within Europe.
Neid strateegiaid peavad seejärel toetama uued meetmed, et vähendada ELi haavatavust välistest mõjudest.
The EU should support and grow its domestic gas production by opening new frontiers of potential gas resources, by removing licensing barriers and by allowing investments in frontier areas, such as the Arctic.
See tähendab usaldusväärsete ja püsivate suhete loomist oma peamiste tarnijatega, eelkõige Venemaaga, mitmekesistades seejuures tarnemasruute ja -meetodeid, muu hulgas võttes kasutusele alternatiivseid gaasijuhtmeid ja arendades veeldatud maagaasi importi.
In addition, there is significant potential to develop unconventional energy sources such as tight gas and shale oil, for instance in Central and Northern Europe.
Selleks vajab EL ühist strateegiat ja enesekindlust väljendavat välispoliitikat, et oma huvisid rahvusvahelisel areenil paremini kaitsta.
Energetic refurbishment of buildings.
Ehitiste energiaalane uuendamine.
Leading the fight against climate change
Kliimamuutustega saab tõhusalt tegeleda üksnes ülemaailmsel tasandil.
Climate change can only be addressed effectively at the global level.
Muu hulgas on vaja parandada süsinikuturu toimimist, mis on suurim selline praegu eksisteeriv turg.
The outcome of the UN summit in Copenhagen was therefore a bitter disappointment as its non-binding agreement is unlikely to be sufficient to fend off dangerous global warming.
Praegu üldiselt nõustutakse, et selle turu keskmeks olev süsiniku hind on probleem ning heitkogustega kauplemise süsteem ei ole piisavalt selge aga võimalda tööstuse jaoks vajalikku prognoosimist.
This must not mean that the EU should downgrade its efforts to become a leader in the fight against climate change.
See ei pea tähendama, et EL peaks loobuma püüdlusest saada kliimamuutuste vastases võitluses liidriks.
On the contrary, in the follow-up negotiations the EU should push for an agreement to make sure that the pledges given at Copenhagen by developed and developing countries are realised.
Vastupidi, järelmeetmete võtmise käigus peetavatel läbirääkimistel peaks EL avaldama survet kokkuleppe sõlmimiseks, et tagada Kopenhaageni tippkohtumisel arenenud riikide ja arengumaade poolt antud lubaduste täitmine.
In doing so, the EU should defend its legitimate interests, ensuring that the outcome of any new agreement helps sustain the objectives of Europe’s economic and social model, for instance through a targeted strategy of conditionality.
Seda tehes peaks EL kaitsma oma õiguspäraseid huvisid, tagades, et mis tahes uue kokkuleppe tulemus aitab toetada Euroopa majandusliku ja sotsiaalse mudeli eesmärke, näiteks tingimuslikkusel põhineva suunatud strateegia kaudu.
However, for this to happen, the EU must also do more work at home.
Lisaks peab EL haarama kinni nendest majanduslikest võimalustest minna üle süsinikuvaesele, ressursitõhusale ja kliimamuutustele vastupanuvõimelisele majandusele.
This includes improving the functioning
Sealhulgas on vaja anda täiendavalt toetust ja stiimuleid ning luua sobiv raamistik selleks, et soodustada keskkonnasõb-
Forests form an essential part of the landscape and of the local climate.
Metsad moodustavad olulise osa maastikust ja mõjutavad oluliselt kohalikku ilmastikku.
Photo: ccvision
Foto: ccvision ralike tööstusliidrite loomist.
Representing 1 per cent of global GDP redistribution, there are important economic gains to be made in this new economic area.
põllumajanduslike tavade muutmise abil saaks suurendada süsinikdioksiidi sidumist.
While the EU continues to be the global leader with 40 per cent market share in renewable technology exports, the allocation of both R & D resources and financing into these technologies is clearly faster in China and the United States.
EL peaks seetõttu suunama ühise põllumajanduspoliitika raames olemasolevad vahendid keskkonnasõbralikku põllumajandusse ja karjakasvatusse ning osalema nii ELi kui rahvusvahelisel tasandil aktiivselt metsa uuendamisel.
It is now generally accepted that the carbon price at the heart of this market is problematic and the emissions trading system lacks the clarity and predictability required by industry.
1 % ülemaailmse SKP ümberjaotamise korral on võimalik selles uues majandusvaldkonnas saada suurt majanduslikku kasu.
Eventually, a price must be established at a level which has the dual effect of dissuading carbon emissions while encouraging investment in the development of viable, new, clean technologies. This should go hand in hand with supplementing the market mechanism with CO2 taxes.
ELi turuosa taastuvtehnoloogia ekspordi osas on 40 %, millega EL on jätkuvalt maailmas juhtkohal, ent teadus- ja arendustegevuse ressurssidele vahendite eraldamine ja nende tehnoloogiate rahastamine on selgelt kiirem Hiinas ja USAs.
As some Member States have already done, the EU must urgently coordinate these fiscal measures in order to avoid market distortions.
ELil on vaja kindlustada oma liidripositsiooni, suurendades piisaval määral ressursside ümberpaigutamist ja rahaliste vahendite eraldamist.
Finally, the agriculture sector, accounting for around 14 per cent of global greenhouse gas emissions, cannot be spared.
Samuti ei saa mööda vaadata põllumajandussektorist, mis annab ligikaudu 14 % ülemaailmsetest kasvuhoonegaaside heitkogustest.
Forests and soils act as natural sinks for carbon.
Metsad ja muld toimivad süsinikdioksiidi sidujatena.
This must include providing additional support, incentives and an appropriate infrastructure to facilitate the creation of green industry leaders.
Toimuva troopiliste metsade hävitamise peatamisega, marginaalsete piirkondade uuesti metsastamisega ning suurema hulga süsinikdioksiidi mulda sidumisega
INTERNAL AND EXTERNAL SECURITY: THE ETERNAL CHALLENGE cooperation on law-enforcement in European countries can jeopardise efforts to combat terrorism abroad.
SISE- JA VÄLISJULGEOLEK: ALALINE VÄLJAKUTSE kaitsealane koostöö Euroopa riikides seada ohtu terrorismivastase võitluse välismaal.
All security risks are in turn interlocked, with poverty and instability in failing states becoming a breeding ground for terrorism and other types of criminal activity.
Kõik julgeolekuriskid on omakorda omavahel seotud, sealjuures nõrkades riikides valitsev vaesus ja ebastabiilsus on kasvulavaks terrorismile ja muud liiki kuritegevusele.
Addressing 21st century security challenges therefore requires global and anticipatory responses, which only an actor the size of the EU can provide.
21. sajandi julgeolekuväljakutsete lahendamiseks on seega vaja ülemaailmset ja ennetavat reageerimist, mida saab teha üksnes ELi suurune osaleja.
Towards a European Security Model
Euroopa julgeolekumudeli suunas
Over the last twenty years, we have witnessed a shift from a bipolar world order, followed by a brief “unipolar moment” dominated by the US, to a gradually unfolding multi-polar system.
Viimase kahekümne aasta jooksul oleme olnud tunnistajaks sellele, et kahepooluseline maailmakord on pärast lühiajalist ühepooluselist hetke, mil domineeris USA, muutunud järk-järgult mitmepooluseliseks.
In this new world order different centres of power coexist in a more unstable environment.
Selles uues maailmakorras eksisteerivad ebastabiilsemas keskkonnas üheaegselt erinevad jõukeskmed.
Old threats, including nuclear weapons, persist in new forms (proliferation), while new threats have emerged.
Vanad ohud, sealhulgas tuumarelvad, on säilinud erineval kujul (laialdane levik) ja samal ajal on tekkinud uued ohud.
These new forms of insecurity – which include financial instability, environmental degradation, energy dependence, organised crime and terrorism – are more diverse, less visible and less predictable than ever before.
Need uued ebakindluse vormid, sh finantsiline ebastabiilsus, keskkonnaseisundi halvenemine, energiasõltuvus, organiseeritud kuritegevus ja terrorism, on varasemast mitmekesisemad, vähem nähtavad ja vähem prognoositavamad.
Globalisation has also increased our sense of vulnerability by dissolving the boundaries between internal and external forms of security.
Kaotades sise- ja välisjulgeoleku vahelised piirid, on üleilmastumine samuti suurendanud meie haavatavuse tunnet.
Armed conflicts in a distant continent can threaten Europe’s internal stability by causing large inflows of refugees.
Kaugel kontinendil toimuvad relvastatud konfliktid võivad ohustada Euroopa sisemist stabiilsust, kuna põhjustavad suuri pagulaste voogusid.
Likewise, weak
Samamoodi võib nõrk õigus-
The EU has long committed itself to maintaining and developing an “area of justice, freedom and security” aimed at facilitating the everyday life of its citizens.
EL on pikka aega pühendunud sellele, et säilitada ja arendada vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala, mille eesmärk on hõlbustada ELi kodanike igapäevast elu.
However, the terrorist attacks in the US in September 2001, Madrid in March 2004 and London in July 2005 clearly demonstrated the need for more effective and
2001. aasta septembris USAs, 2004. aasta märtsis Madridis ja 2005. aasta juulis Londonis toimepandud terrorirünnakud näitasid aga selgelt, et ELi tasandil on vaja tõhusamat ja koordineeritumat tegevust terrorismi ja muude piiriüleste
EU NAVFOR Somalia - operation Atalanta.
EU Nafor, Somaalia operatsioon.
Photo: European Union, 2010
Foto: Euroopa Liit, 2010
It will also require setting up new bodies, such as a European centre of good police practices.
Samuti on vaja luua uued organid, näiteks Euroopa heade politseitavade keskuse.
coordinated action at EU level to tackle terrorism and other cross-border security problems.
Peale selle tuleks esmatähtsaks pidada järgmisi küsimusi: julgeolekuprobleemidega võitlemiseks.
These include human trafficking, the smuggling of persons and illegal substances, money laundering, the exploitation of women and children, natural and man-made disaster, cyber-crime, intellectual piracy and, of course, corruption.
Nende hulka kuuluvad inimkaubandus, inimeste ja keelatud ainete ebaseaduslik üle piiri toimetamine, naiste ja laste ekspluateerimine, loodusõnnetused ja inimeste põhjustatud katastroofid, küberkuritegevus, intellektuaalomandi piraatlus ja loomulikult korruptsioon.
In addition, the following issues should be prioritised:– Improve systems for exchanging information in relation to network funding, trafficking routes for weapons of mass destruction (WMD), recovery after terrorist attacks and longterm preventive measures.
Selliste süsteemide täiustamine, mida kasutatakse teabe vahetamiseks võrgustike rahastamise, massihävitusrelvadega äritsemise marsruutide, terroriaktide järgse taastamistegevuse ja pikaajaliste ennetusmeetmete kohta.
– Create a European civil reserve team of specially trained units ready to be deployed at short notice, shaped along the lines of the military component.
Eriväljaõppe saanud üksustest koosneva Euroopa reservrühma loomine, mida on võimalik kiiresti lähetada ja mis on moodustatud sõjalise üksuse põhimõttel.
We now need to take decisive action and implement a new ‘European Security Model’.
Me peame nüüd võtma otsustavaid meetmeid ja viima ellu Euroopa uue julgeolekumudeli.
Drawing on the vision and objectives contained in the recently adopted ‘Internal Security Strategy’, the model must prioritise the interests of European citizens while addressing the rapidly evolving challenges of the 21st century.
Hiljuti vastu võetud sisejulgeolekustrateegias esitatud visiooni ja eesmärkide põhjal tuleb mudelis 21. sajandi kiiresti esilekerkivate probleemide lahendamisel pidada esmatähtsaks Euroopa kodanike huve.
It must protect individual rights and freedoms; improve cooperation and solidarity between Member States; focus on the causes of insecurity and not just the effects; prioritise prevention; engage with citizens; and recognise the interdependence between the internal and external dimensions of security in establishing a 'global security' approach with third countries.
See peab kaitsma üksikisikute õigusi ja vabadusi; parandama koostööd ja solidaarsust liikmesriikide vahel; keskenduma turvatunde puudumise põhjustele, mitte üksnes tagajärgedele; pidama ennetamist esmatähtsaks; kaasama kodanikud; ning tunnistama kolmandate riikide suhtes nn globaalset julgeolekut hõlmava lähenemisviisi võtmisel sise- ja välisjulgeoleku vahelist vastastikust sõltuvust.
– Develop a more integrated external border management system by reinforcing Frontex with a European body of specialised personnel available to support the Member States.
Paremini integreeritud välispiiri haldussüsteemi väljaarendamine, tugevdades Frontexit Euroopa asutuse abil, millel on eriväljaõppega personal liikmesriikide toetamiseks.
– Iron out inconsistencies in Europe’s Asylum System in particular by standardising the definition of a refugee.
Euroopa varjupaigasüsteemi erinevuste vähendamine, eelkõige pagulase mõiste ühtlustamise abil.
– Create a unified visa policy and a European consular service within the European External Action Service (EEAS).
Ühtse viisapoliitika ja Euroopa konsulaarteenistuse loomine Euroopa välisteenistuse raames.
To date joint action in this field has been hampered by Member State resistance to sharing information and coordinating policies in relation to law and order, which remains one of the most political sensitive issues in domestic politics.
Seni on ühistegevust kõnealuses valdkonnas takistanud liikmesriikide vastuseis jagada korrakaitset puudutavat teavet ja koordineerida vastavat poliitikat ning see on jätkuvalt sisepoliitika üks poliitiliselt kõige tundlikumaid küsimusi.
However, this resistance flies against the wishes of European citizens, who want the EU to become a more relevant security actor.
See vastuseis ei ühti aga Euroopa kodanike soovidega, kes soovivad, et ELil oleks julgeoleku tagamisel olulisem roll.
It also ignores the substantial instruments and resources that the EU has acquired over time in the field of security, not least through the recently adopted Lisbon Treaty.
See eirab samuti märkimisväärseid instrumente ja vahendeid, mis EL on aja jooksul julgeolekuvaldkonnas omandanud, sealhulgas hiljuti vastu võetud Lissaboni lepinguga.
Building a culture of cooperation: security as a transnational public good
Poliitika kujundamine selles valdkonnas on sageli ajendatud teatud sündmustest, mistõttu tuleb leida tasakaal julgeoleku suurendamise ning isikuvabaduste ja inimõiguste kaitse vahel.
The security challenges we are facing require a genuine EU-wide approach, huge cooperation efforts, common institutions and proper funding.
Koostöökultuuri ülesehitamine: julgeolek kui riikidevaheline avalik hüve
Even in cases where security risks are at stake, clear limits to accessing personal data and constraints on exchanging them should be strictly respected.
Isegi juhul, kui kaalul on julgeolekuriskid, tuleks rangelt järgida isikuandmetele juurdepääsu ja nende vahetamist käsitlevaid selgeid piiranguid.
NATO, the UN and other international organisations, have enjoyed the backing of a majority of European citizens.
vad enda sõjalised vahendid, siis sõltub EL liikmesriikide vabatahtlikust panusest, mis on sageli ebapiisav.
However, when the total military spending of EU Member States (about 50 per cent of the US military budget) is compared to output (EU overseas force projecting capabilities amount to only 10-15 per cent of US capabilities), the system is clearly found wanting.
Liikmesriikide sõjalised vahendid põhinevad sageli veel territoriaalkaitse mudelil, mis käsitleb maismaad pidi korraldatud invasiooni tõrjumist, ning seda ka liikmesriikides, kus selline invasioon ei ole tõenäoline.
EU Member States fail to maximise the scale effect and synergies which are needed to ensure the best global performance.
Investeeringud uuele julgeolekuolukorrale reageerimise võimetesse (kiirreageerimisüksused, strateegiline õhutransport, helikopterid, sidevahendid, sõjaväepolitsei) on üldiselt ebapiisavad.
Above all EU Member States need to acknowledge that internal security depends to a large extent on securing a safe external environment.
Kõik ELi liikmesriigid peavad eelkõige tunnistama, et sisejulgeolek sõltub suurel määral turvalise väliskeskkonna tagamisest.
Cross-border security challenges do not stop at the frontiers of the EU.
Piiriülesed julgeolekuprobleemid ei jäta ELi piire ületamata.
Enhancing the security and freedom of European citizens will therefore require taking complementary action beyond the EU’s borders.
Euroopa kodanike julgeoleku ja vabaduse suurendamiseks on seega vaja võtta täiendavaid meetmeid väljaspool ELi piire.
External security: overcoming the structural limitations
Välisjulgeolek: struktuuripiirangute ületamine
Overall, the EU suffers from one overarching structural limitation: the fundamentally national nature of European defence systems.
ELil on 1,8 miljonit sõdurit (pool miljonit rohkem kui USAl), kuid ta ei ole suuteline lähetama 60 000liikmelist kiirreageerimisüksust ning keeruline on saada kokku 5000liikmelist üksust ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika (ÜJKP) missiooni jaoks.
Without military resources of its own, the EU depends on the voluntary contributions of its Member States and these are often inadequate.
70 % Euroopa maavägedest ei suuda väljaspool ELi tegutseda, samas kui praeguste konfliktide lahendamiseks on tarvis mobiliseerimisvõimelisi ja lahinguvalmis relvajõude.
National military resources are still often based on territorial defence against a land invasion, even in Member States where such an invasion is improbable.
Üldiselt kaldub ÜJKP missioonide laad ja ulatus olema hajutatud ja need on korraldatud pigem pakilisele vajadusele reageerimiseks kui selleks, et viia ellu üldist kava või strateegiat.
With 1.8 million soldiers under arms – half a million more than the US – the EU is not capable of deploying a 60,000-strong rapid intervention force and it finds it hard to deliver a 5,000-strong force for a Common Security and Defence Policy (CSDP) mission.
EL on enam kui kümne aasta jooksul töötanud ühise julgeoleku ja kaitsepoliitika (ÜJKP) kontseptsiooni alusel välja olulisi vahendeid.
In fact, 70 per cent of European land forces are unfit to operate abroad, when nowadays conflicts require deployable and sustainable expeditionary forces.
Nende hulka kuuluvad sõjaline komitee ja isikkoosseis, kes täidavad varajase hoiatamise ja strateegia kavandamise ülesandeid, ning Euroopa Kaitseagentuur.
For over ten years now the EU has developed important instruments under the concept of a Common Security and Defence Policy (CSDP).
ELil on samuti rida tsiviiltöötajaid, kes on saanud väljaõppe kohalikele elanikele abi osutamiseks maailma konfliktipiirkondades.
These include a Military Committee and Military Staff, performing early warning and strategy planning functions, and a European Defence Agency.
Inimeste julgeoleku mõiste tähendab, et sisejulgeolekut ja üleilmset julgeolekut ei saa käsitleda lahus üksikisikute heaolust ja kogukonnast, kus nad elavad.
It also has access to an array of civilian personnel trained to provide assistance to local populations in conflict-torn areas of the world.
Selle probleemi lahendamiseks peab EL innustama liikmesriike oma kohustusi täitma ja koostama tõeliselt toimiva tsiviilisikuid hõlmava nimekirja kohtunikest, politseinikest, inseneridest ja muudest ekspertidest.
These civilian capabilities are increasingly important for addressing what is now widely known as ‘human security’ – the notion that national and global security cannot be separated from the well being of individuals and the communities where they live.
Selleks on vaja tõeliselt toimivat ja personaliga hästi varustatud Euroopa operatsioonide peakorterit, mille ülesandeks on väljaspool ELi läbiviidavate tsiviil- ja sõjaliste operatsioonide planeerimine, lähetamine ja järelevalve.
So far, the EU has launched 22 observation, peacekeeping and stabilisation missions worldwide.
Praeguseni on EL käivitanud kogu maailmas 22 vaatlus-, rahuvalve- ja stabiliseerimismissiooni.
These missions, frequently carried out in cooperation with
ELi liikmesriigid ei suuda maksimeerida mastaabisäästu efekti ja koostoimet, mida on vaja parimate ülemaailmsete tulemuste saavutamiseks.
In general, the nature and scope of CSDP missions have tended to be piecemeal and forced by exigencies rather than responding to an overarching plan or strategy.
Üldiselt on ELil üks üleüldine struktuuripiirang: Euroopa kaitsesüsteemide põhiliselt siseriiklik laad.
Furthermore, the EU has no common funding for its missions.
Kuna ELil puudu-
Among the Member States there is no fair burden-sharing, leading to disincentives against participating in military missions.
Samamoodi on ELil mastaabisäästu probleem seoses liidu tööstusliku ja tehnoloogilise relvastusturuga: ELi kulutused
EU must therefore develop a single European defence market and joint procurement.
EL peab seega välja arendama ühise Euroopa kaitseturu ja ühise hankemenetluse.
The success of the EU’s Single Market can and should be extended to the defence field through the enhancement of the European Defence Agency and by lessening the barriers still protecting national markets.
ELi ühtsel turul saavutatud edu tuleb laiendada kaitsevaldkonda Euroopa Kaitseagentuuri töö tõhustamise ning siseturu kaitsetõkete vähendamise kaudu.
A European vision of collective defence
Euroopa kollektiivse kaitse visioon
This is also true of the civilian dimension of EU missions, where less than half of the personnel committed by Member States tends to be deployed, leaving missions without sufficient stand-by specialised teams and experience on the ground. To remedy this, the EU must encourage its Member States to respect their commitments and create truly operative civilian rosters of judges, policemen, engineers and other experts.
Lissaboni leping peaks samuti võimaldama liikmesriikidel ületada ÜJKP rahastamisega seotud puudused, kasutades ühiste missioonide rahastamiseks kõigepealt lepingus ette nähtud esialgseid vahendeid ja seejärel operatsiooni planeerimisetapis erakorralisi vahendeid.