natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A different history for former Yugoslavia liberal and more open, but at certain times hadextremely fast economic development, which madeupwards mobility for women rather easy, and notdependent on Party membership; 3) differences intransitionincluding wars!; 4) differences in thedevelopment of women's movements in the 1980sand 1990s; and 5) development of knowledgeabout women, that existed in the Balkans and thatnobody had in the Enwise countries.
Endises Jugoslaavias teistsugune olukord ainult liberaalsem ja avatum, vaid teatavatel aegadel ka äärmiselt kiire majandusliku arenguga, mis võimaldas naistel parteisse kuulumisest olenemata küllaltki lihtsalt edasi liikuda; 3) erinevustega üleminekuperioodil, kaasa arvatud sõjad; 4) erinevustega naisliikumiste arengus 1980. ja 1990. aastatel; ja 5) teadmiste kujunemisega naistest Balkanimaades, mida ei omatud mujal Enwise riikides.
Additionally,the issue of development and even poverty might bemore relevant for the Balkans.
Peale selle võib ka arengu või isegi vaesuse küsimus Balkani riike rohkem puudutada.
Polish poster:“We greet the women who workfor peace and growth of the fatherland!”Source: © Gazeta Wyborcza, 2003.
Poola plakat: "Tervitame rahu ja isamaa arengu huvides töötavaid naisi!"Allikas: © Gazeta Wyborcza, 2003.
This was oftenemphasised in criticism.
ühitamise võimaldamisele.
combine motherhood and profession life. Thus a continuousemploymentmodelcame about, specific for the communist period, meaning that, during their productive years, women combined work and family and continued to work even when they had children, or only with very short interruptions.
Nii tekkis kommunistlikule perioodile eriomane pideva tööhõive mudel, mis tähendas, et naised ühendasid töövõimelises eas töö ja perekonna ja jätkasid tööl käimist ka pärast laste saamist või siis väga lühikeste katkestustega.
Such a high rate of employment and real work involvement wasexceptional among Western European women.A situation replete with irony thus came about: women’s movement wasbeing liquidated and being denounced as a bourgeoislegacy: women werepolitically isolated from each other and from women’s movements abroad.And yet within a short time, in most communist countries, during the1950s (in the Baltic States in the 1940s), they obtained a set of possibilities, which conspicuously corresponded to the catalogue of goals the second wave women’s movement was fighting for in the 1960s and 1970s inbourgeoiscountries.
Nii kõrge tööhõive määr ja reaalne seotus tööga oli Lääne-Euroopa naiste seas erandlik.Nii tekkis paradoksaalne olukord: naisliikumine likvideeriti ja tunnistati kodanlikuks pärandiks: naised olid üksteisest ja välisriikide naisliikumistest poliitiliselt isoleeritud. Kuid nad omandasid siiski enamikus kommunistlikes riikides 1950-ndatel (Balti riikides 1940-ndatel) aastatel lühikese aja jooksul terve rea võimalusi, mis vastasid tähelepanuväärselt naisliikumise teise laine eesmärkidele kodanlikes riikides 1960-ndatel ja 1970-ndatel aastatel.
The other side of the irony was that the politicalopposition to the communist regime (meaning some dissent groups, for noopen oppositions was possible) tended to stick to conservative values andto idealise7the traditional gender patterns.
Teisest küljest kaldus aga poliitiline kommunistliku režiimi opositsioon (see tähendas mõningaid dissidentide rühmi, sest avalik vastuseis ei olnud võimalik) pooldama konservatiivseid väärtusi ja idealiseerima6 traditsioonilisi soomalle.
There were several reasons: theopposition was often linked to a church, which was oppressed by the communist regimes, but also the less religious parts of these societies found itdifficult to accept the way the communist regime was removing traditional culture by force.
Sellel oli mitu põhjust: opositsioon oli sageli seotud kirikuga, mis oli kommunistliku režiimi poolt rõhutud, kuid ka nende ühiskondade vähemreligioossetel osadel oli raske leppida sellega, kuidas kommunistlik režiim traditsioonilist kultuuri jõuga hävitas.
Thus traditional gender patterns (meaning mostly thebourgeoismodel) came to form part of those values, which merited protection.
Nii hakkasid neisse väärtustesse kuuluma ka traditsioonilised soomallid (s.t põhiliselt kodanlik mall), mis väärisid kaitsmist.
In addition, gender equality was part of official politics andturned to caricature in many respects, thus the issue became stigmatisedfor the opposition.
Peale selle oli sooline võrdõiguslikkus ametliku poliitika osa ja muutus mitmes mõttes karikatuuriks, kuid opositsiooni jaoks muutus see küsimus häbimärgistatuks.
Last but not least, oppositional struggles for politicalrights followed mainly (and often solely) the battle of totalitarianism versus democracy.
Ja lõpuks – opositsiooni võitlused poliitiliste õiguste eest lähtusid põhiliselt (ja sageli ainult) võitlusest totalitarismi ja demokraatia vahel.
In communist countries, women were, at the same time, empowered anddisempowered.
Poola plakat: “Edasi, noored, võitluses sotsialistliku Poola õnneliku külaelu eest”Allikas: © Gazeta Wyborcza, 2003.
There was discontinuitywith the precommunist women’sactivism and self-reflection and continuityin the opening up of the publicsphere to them.
Kõige sagedasem argument on, et traditsioonilised meeste erialad olid naistele avatud vaid selleks, et saada odavat tööjõudu, eriti tööstuses.
The most radical critiques of communist regimes say thatwomen were just misused and exploited by these regimes.
Kuid sotsioloogilised andmed näitavad naiste tööhõive kohta keerulisemat pilti ja tõendavad naiste sotsiaalse seisundi tõelist paranemist kommunismi ajal.
In fact, the majority of women, especially in agriculturalcountries, always worked hard, as farmers, factory workers, servants,before communism.
perioodil, eriti agraarriikides, põllumajandustöötajate, vabrikutööliste, teenistujatena alati rasket tööd teinud.
It is true that the number of women in factoriesincreased after the communist takeover, and as a sign of women’s modernisation, they were depicted with machines and as strong, which created the typical stereotype of a woman under communism.
On tõsi, et pärast kommunistliku režiimi algust suurenes vabrikutes töötavate naiste arv ning naiste moderniseerumise märgina kujutati neid koos masinatega. Nii loodi stereotüüp tugevast kommunismiperioodi naisest.
Yet the statisticsshow that, at the same time, the young generation of women was rapidlycatching up with men at the level of education (an open university systemmade it possible also for the older generation), so that by the end of 1970s,they achieved parity with male students on the secondary and in themajority of the Enwise countries also on the tertiary levels.
Kuid statistilised andmed näitavad, et samal ajal jõudis naiste noorem põlvkond hariduse alal meestele kiiresti järele (kaugõppesüsteem tegi selle võimalikuks ka vanemale põlvkonnale), nii et 1970-ndate aastate lõpuks saavutasid nad meesõpilastega võrdsuse kesk- ja kutsehariduses ning enamikus Enwise riikides ka kõrghariduses.
With it, thestructureof female occupation was gradually changing and a sizeable num-
Ülikoolilõpetanute seas kasvas oluliselt naissoost arstide, õpetajate ja ka juristide arv, ületades sageli vastavate meessoost spetsialistide arvu.
ber of women were moving to more qualified jobs. Among universitygraduates, the number of female doctors, teachers and also lawyers grewconsiderably, often exceeding that of their male counterparts.
Kuigi lääne sotsioloogid on täheldanud sama nähtust ka lääneriikides, oli selles oluline vahe: kommunistlikes riikides ei mõelnud naised sellele olemasolevale klaaslaele, ei nimetanud seda selliselt ega kritiseerinud.
Numbers ofwomen scientists were also growing gradually.
See ei olnud ka sotsiaalteaduste teemaks.
And yet, despite all the propaganda on gender equality and the growingprofessional skills in women, and despite attempts of a non-sexist education, the horizontal and vertical segregationbetween the two sexes were notlessening, but rather deepening.
Nagu Enwise ekspertgrupi liikmed korduvalt väitsid, oli seni püsinud soolise teadlikkuse puudumine enamikul naistel endil, sealhulgas naisteadlastel, osutunud peamiseks naiste karjääri katkemist põhjustanud teguriks: karjääri
Though this phenomenon has beennoticed by Western sociologists in Western countries as well, there was animportant difference: in communist countries, the existing glass ceilingwas not reflected on, named or criticised by women.
Tuleb siiski tunnistada, et arvukatel juhtudel aeglustus akadeemiline karjäär inimestel, kes tegelesid avalikult dissidentlusega või nad isegi kõrvaldati akadeemilistelt ametikohtadelt.
The wider context must betaken into account.
Tuleb arvesse võtta ka laiemat konteksti.
The very concept of a careerunder communism wasdistorted by specific conditions of a totalitarian state.
Ainuüksi karjääri mõiste oli kommunismi ajal totalitaarse riigi eriliste tingimuste tõttu moonutatud.
One of the preconditions for most scientific careers from the PhD degree upwards was party membership8.
Teaduskarjääri eeltingimuseks alates kandidaadikraadist alates oli enamikul juhtudel parteisse kuulumine7.
This factor varied according to the respective disciplines,representing an almost absolute obstacle in the humanities and social sci-
See tegur olenes erialast, olles peaaegu absoluutne takistus humanitaar- ja
Women at Slovenian universities (1945/46 to 1995/96)
Naised Sloveenia ülikoolides (1945/46 – 1995/96)
Proportion of women at Slovenian universities (%)
Naiste osakaal Sloveenia ülikoolides
Academic year
Õppeaasta
kg407785_016 13/07/04 10:50 Page 27 ences (which was a typical female choice), but not so much in natural sciences.
sotsiaalteaduste alal (mille naised tavaliselt valisid), kuid vähem loodusteaduste alal.
Many potential career men and women preferred consciously toavoid party membership, even when it meant a breaking factor to theirfurther career.
Paljud mehed ja naised, kellel oli karjääri tegemiseks eeldusi, eelistasid teadlikult vältida parteisse astumist, isegi kui see tähendas nende tulevase karjääri katkemist.
Women’s role in family eased their reconciliation with thischoice more than for men.
Naiste roll perekonnas tegi neile selle valiku kergemaks kui meestele.
Another important factor that could not be found in non-communistcountries and that did affect the specific concept of female career was thepolicy of social up levelling.
Teine tähtis tegur, mis mittekommunistlikes riikides puudus ja just naiste karjääri mõjutas, oli sotsiaalse ülendamise poliitika.
In a communist country, where the generalsocial equality issue was regarded as the basic one, the state policy had avarying impacton women’s lives.
Kommunistlikus riigis, kus üldise sotsiaalse võrdsuse küsimust peeti põhiliseks, mõjutas riiklik poliitika naiste elu mitmeti.
Because the category of domestic servantceased to exist (being classified as typical exploitation), many formercareer women found life more difficult under communism.
Kuna koduabilise kategooria lakkas olemast (seda peeti tüüpiliseks ekspluateerimiseks), oli paljudel endistel karjäärinaistel kommunismi ajal raske elada.
Former, precommunist career women9, being part of the intelligentsia class, who wereregarded as a natural enemy of the socialist revolution, were often persecuted, sent to a factory or to prison.
Endised kommunismieelsed karjäärinaised8kuulusid intelligentsi hulka, keda peeti sotsialistliku revolutsiooni loomulikuks vaenlaseks, kiusati sageli taga ning saadeti vabrikusse tööle või vanglasse.
But for former servants or womenfrom the lower classes, state policies towards women often meant personal advancement and improvement of their social situation.
Kuid endistele teenijatele või madalamatest klassidest naistele tähendas riiklik poliitika sageli isiklikku edasiliikumist ja oma sotsiaalse seisundi parandamist.
The pre-com- munist female elites, which often had a strong cultural capital from theirintellectual or wealthy families, with self-esteem developed on the basis of
Kommunismieelsesse eliiti kuuluvad naised, kes olid saanud oma intellektuaalselt või rikkalt perelt tugeva kultuurilise kapitali ja kelle eneseväärikust olid arendanud nende saavutused konkurentsitihedas õhkkonnas, sageli ka kontaktid naisaktivistidega, olid muserdatud.
Experiencing naturaldiscrimination
Loomuliku diskrimineerimise kogemine
A Czech case of discrimination
Tšehhi näide diskrimineerimise kohta
In 1976, the Institute for Philosophical Research ofthe Bulgarian Academy of Sciences announced acompetition for a grant for doctoral study in Philosophy of Science at the Institute.
Bulgaaria Teaduste Akadeemia Filosoofia Teadusliku Uurimise Instituut kuulutas 1976. aastal instituudis välja konkursi loodusteaduste filosoofia doktorantuuri grandile.
I entered thecompetition together with 4 other graduates.
Kandideerisin koos veel 4 lõpetanuga.
At thiscompetition, a male physicist and I scored highestwith equal marks.
Sain sellel konkursil koos ühe meesfüüsikuga kõrgeima punktide arvu.
The man was preferred.
Eelistati meest.
Then,I asked the head of the Philosophy of Sciencedepartment: “Why did you prefer the other person?”having in mind that both of us were physicists andboth of us had scored equal marks.
Küsisin siis loodusteaduste filosoofia osakonna juhatajalt: “Miks te eelistasite teist kandidaati?”, pidades silmas, et me olime mõlemad füüsikud ja saime võrdselt punkte.
The answer wasshort, simple and natural: “Because he is a man,but do not worry!
Vastus oli lühike, lihtne ja loomulik: “Sellepärast, et ta on mees.
Next year will be a newcompetition for a doctoral grant at my departmentand you are welcome to try again”.
Aga ärge muretsege, järgmisel aastal tuleb minu osakonnas uus doktorantuuri grandi konkurss ja võite uuesti proovida”.
I was notpleased by this reply, but I was not angry either,because I found it natural– the things are as theywere, fixed and unchangeable and I could not doanything.
See vastus ei meeldinud mulle, aga ma ka ei vihastunud, sest pidasin seda “loomulikuks” – olukord oligi selline, kindlakskujunenud ja muutumatu.
At that time I lacked sensitivity fordiscrimination.
Ma ei saanud midagi teha.
For the first time, I experienceddiscrimination (evidence of which was for instancethat my salary stopped increasing).
Ma ei tunnetanud tol ajal diskrimineerimist.
But of course,I was first of all discriminated, because of myrefusal to join the party, so I was not fired, buttreated as kind of a second classemployee. Despitethis position of mine, I still enjoyed my academiclife as a kind of luxury, I felt still privileged.
Alles hiljem (1990), pärast osalemist rahvusvahelises projektis ”Sooline lõhe kõrghariduses”, tundsin esmakordselt, et mind oli 1976. aastal tegelikult diskrimineeritud, kuigi ma seda tol ajal ei tunnetanud.
Biographical statement by Nikolina Sretenova, Bulgarian member ofthe Enwise Expert Group.
Nikolina Sretenova, Enwise ekspertgrupi Bulgaaria liikme elulooline märkus.
Biographical statement by Hana Havelková, Czech member of the Enwise Expert Group.
Hana Havelková, Enwise ekspertgrupi Tšehhi liikme elulooline märkus.
were formed gradually, yet this was happening in political conditions ofdrastically limited personal self-determination and of dubious character inthat career advancement required moral compromises with the regime,and was subject to permanent ideological censorship, without cultural(familial) capital, reflection by and support from the feminist scene, andwithout public discussionon the necessity of the renegotiation of domesticroles, on glass ceilings, prejudices against women etc.
RAHVUSLIKEST IKOONIDEST SUPERNAISTENI kiirest põlvkondadevahelisest sotsiaalsest edasiliikumisest karjääri suunas, kuigi see toimus drastiliselt piiratud isikliku enesemääramise ja kahtlaste iseloomuga poliitilistes tingimustes, sest karjääri tegemiseks oli vaja teha režiimiga moraalseid kompromisse ja tegutseda pideva ideoloogilise tsensuuri tingimustes ilma (oma pere) kultuurilise kapitalita, feministide aruteludeta ja toetuseta ning ilma avaliku aruteluta koduste rollide ümberjagamise vajalikkuse, klaaslagede, naiste suhtes valitsevate eelarvamuste jms üle.
Thus not only wasthe first wave of female intellectual elites suppressed, but also availablepatterns and models of female career were removed, and a different careermodelstarted developing ex nihilo.
Seega ei olnud naiste intellektuaalse eliidi esimene laine mitte ainult alla surutud, vaid ka naiste karjääri võimalikud mallid ja mudelid olid kadunud ning teistsugune karjäärimall hakkas kujunema ex nihilo.
Although most of this was true also formen, the relationship between men and career was of course more auto-matic.Nevertheless, given almost fifty years of full female employment and thepermanent growth of women’s professional skills, added to the availability of a childcare infrastructure that made fulltime employment possible,the low representation of women in leading positions or top positions inscience is surprising.
Kuigi suur osa piirangutest pidas paika ka meeste puhul, oli meeste suhe karjääriga muidugi automaatsem.Hoolimata peaaegu viiskümmend aastat kestnud naiste täistööhõivest ja naiste erialaste oskuste pidevast parandamisest ning täistööhõivet võimaldanud lastehooldusinfrastruktuuri kättesaadavusest on üllatav, et juhtivatel ametikohtadel ja teaduse tipptasemel on naised vähe esindatud.
A special kind of feminist archaeology10must be performed, namely the researchon what exactly has happened to the genderconstellation under communism.
Tuleb tegelda erilise feministliku arheoloogiaga,9 nimelt uurida, mis kommunismi ajal sugupoolte vastastikuste positsioonidega tegelikult juhtus.
Basic statistical data of that time, brokendown by gender, can usually be found in archives, such as demographicdata or the rough overviews of the employment structure.
Tolle aja põhilised naiste ja meeste lõikes esitatud statistilised andmed on arhiivides tavaliselt olemas, näiteks demograafilised andmed ja ligikaudsed ülevaated tööhõive struktuurist.
Remunerationdata had been usually monitored by economists, so that the basic development of women’s social status can be reconstructed.
Palgaandmeid jälgisid tavaliselt majandusteadlased, seega saab naiste sotsiaalse seisundi üldist arengut rekonstrueerida.
Yet, since neithercitizens nor social scientists were allowed to point at social problemsopenly, the data were rarely analysed, theorised and interpreted.
Kuna aga kodanikel ega sotsiaalteadlastel ei olnud lubatud avalikult sotsiaalprobleemidele osutada, analüüsiti, tõlgendati või teoretiseeriti nende üle harva.
Conceptssuch as pay gapor glass ceilingwere unknown.
Selliseid mõisteid nagu palgavahed või klaaslagi ei tuntud.
Women’s double burdenorthe so called double shiftwas discussed from time to time, but the habit ofconnecting employment with maternal duties became naturalised.
Naiste topeltkoormus ehk niinimetatud kahe vahetusega töö oli aeg-ajalt arutuse all, kuid töö ühitamist emakohustustega hakati loomulikuks pidama.
“I still have clearly in mind…remembering…”
“Mäletan praegugi selgesti…”
When Dr. Dorothy Crowfoot Hodgkin was in Romania, I was appointed to join her to meet Elena Ceausescu, who at that time was called: “thehighest scientist of the Romanian communistregime”.
Kui dr Dorothy Crowfoot Hodgkin oli Rumeenias, määrati mind koos temaga kohtuma Elena Ceausescuga, keda nimetati tol ajal “Rumeenia kommunistliku režiimi kõrgeimaks teadlaseks”.
Despite the 38-year difference of agebetween us, I felt very close to Dr. Crowfoot Hodgkin.
Hoolimata meie 38-aastasest vanusevahest tundsin dr Crowfoot Hodgkiniga suurt lähedust.
She was honest, gentle and supportive.
Ta oli aus, pehmeloomuline ja toetav.
I was so close to the Nobel Prize than I had everdreamed of being!
Ma poleks kunagi arvanud, et saan olla Nobeli preemiale nii lähedal!
But when we arrived at Elena’soffice, I received one of the hardest orders I everhad in my life: I had to stay outside, in a specialroom, with two big Labrador dogs, which werewatching at me.
Kui me aga Elena kabinetti jõudsime, sain ühe karmima korralduse oma elus: pidin jääma välja, eraldi ruumi koos kahe suure labradori koeraga, kes mind valvasid.
I had to wait until the end of theirmeeting, which lasted for more than 2 hours.
Pidin ootama nende kohtumise lõpuni, mis kestis üle 2 tunni.
Could you imagine what Dorothy could think aboutthis situation?
Kas oskate arvata, mida Dorothy võis sellisest olukorrast arvata?
Could you imagine the weight of humiliation that I, as a young scientist, had toexperience?
Kas kujutate ette, kui suurt alandust mina kui noor teadlane pidin tundma?
Biographical statement by Mioara Florica Tripsa, Romanian memberof the Enwise Expert Group.
Mioara Florica Tripsa, Enwise ekspertgrupi Rumeenia liikme elulooline märkus.
Dorothy Crowfoot Hodgkin with Mioara Florica Tripsa (left) and Eugenia Kovacs (right) during her visit in 1985 at the Department of Biophysics of the Medical University in Bucharest. © Prof. Dr Mioara Florica Tripsa
Dorothy Crowfoot Hodgkin koos Mioara Tripsa (vasakul) ja Eugenia Kovacsiga (paremal) tema külaskäigul Bukaresti meditsiiniülikooli biofüüsika osakonda 1985. aastal. © Prof. dr Mioara Florica Tripsa
Women’s role as a secondbreadwinnerwas in the vast majority of familiesan economic necessity, but it also became a cultural norm, so that womenstarted to perceive their job outside the family as their duty, as did theirhusbands and their communities.
Muutused: uus jätkuvuste ja katkevuste sulam Pärast kommunismi kokkuvarisemist esile kerkinud soolise võrdõiguslikkuse uurijad ja naisaktivistid hakkasid selle küsimusega tegelema ja otsisid selgitusi soopimeduse (soolise võrdõiguslikkuse probleemide mittetunnetamise) erivormile. Kuigi seda ei ole süstemaatiliselt uuritud, on olemas teatavad üldised hüpoteesid soopimeduse allikate kohta, mis on pärit kommunismiperioodist.
But since they were only regarded (alsoby themselves) as secondbreadwinners, the traditional division of genderroleskept being regarded as naturalas well.
Ei saa jätta arvestamata, et eelkirjeldatud moderniseerimisprotsessid kõrvaldasid rõhuvad õiguslikud tõkked, mis oli 1970-ndatel aastatel ka läänes massiliste naisliikumiste eesmärgiks.
Very little qualitative researchhas been done so far though it is urgently needed in order to learn aboutwomen’s subjective perception of their lives and about their everydaystrategies.
Kuigi ka kommunismi ajal püsisid tõsised soolise võrdõiguslikkuse probleemid ja tekkisid uuedki, muutusid need varjatumateks ja nihkusid pigem kultuuri tasandile, kus neid oli praktiliselt võimatu lahendada.
Transformation: new amalgam of continuities and discontinuities Gender scholars and women activists who emerged after the collapse ofcommunism started addressing the issue and looked for explanations ofthe specific kind of gender blindness.Despite lacking systematic research,there are some general hypotheses about the sources of gender blindness,as inherited from the communist time.
– peale selle omandas perekond kommunismi ajal erilise rolli, mis sageli isegi soosis traditsioonilisi malle, nimelt režiimi eest varjupaiga pakkumise rolli.
It can not be ignored that the character of modernisation processes, as described above, removed the pressing legal barriers, which formed the goals of the women’s mass movementsin 1970s in the West.
Ja vastates (nii sotsioloogilistes uuringutes kui ka meediaintervjuudes) küsimusele, kas nad tunnevad end diskrimineerituna, mainivad paljud naised eelkirjeldatud erilist naiste karjäärimalli, millesse kuulus ka laste saamine ja mille tulemusena lepiti karjääripüüdluste piiratusega kui oma enam-vähem vaba valikuga (tunnistades, et laste saamine nõuab automaatselt teatavate kompromisside tegemist).
Though serious gender based problems were persisting during communism and new ones came into existence, theybecame more hiddenand shifted to a rather more culturallevel, which wasvirtually impossible to tackle.
Naisi peeti kommunistlikes riikides sageli supernaisteks. Paljud näisid end tõeliselt sellisena tundvat - piisavalt tugevad, et oma probleeme ise lahendada.
The difficulty had been especially caused bythe combination of modernisation with conservatism.
Selles, mida peeti (ja peetakse osaliselt praegugi) poliitiliseks küsimuseks, tuleb leida veel üks tähtis seletuse tasand.