natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As also described below, significant numbers of people in both the present Member States and the new ones have levels of income which put themat risk of poverty in spite of the extensive social protection system which exists in all the countries concerned.
Nagu ka allpool kirjeldatud, on nii praegustes liikmesriikides kui ka uutes riikides märkimisväärne arv inimesi, kes oma sissetulekute tõttu elavad vaesuse piiril, vaatamata laialdasele sotsiaalhoolekande süsteemile, mis kõigis neis riikides olemas on.
Falling unemployment in most parts of the EU but disparities remain wide
Töötuse vähenemine enamikus EL-i osades, kuid erinevused jäävad suureks
Higher employment coupled with a smaller number of people drawing pensions might occur as retirement patterns change and the health of the elderly continues to improve .
Kõrgem tööhõive koos pensionisaajate väiksema arvuga on võimalik, kui muutuvad pensionilemineku mudelid ja vanemate inimeste tervis jätkuvalt paraneb.
In other words, it could well be the case that more people will choose to continue working beyond the present retirement age in future years.
Teiste sõnadega – võib juhtuda, et tulevikus otsustab rohkem inimesi töötada pensionile mineku east kauem.
In this regard, it will become increasingly important to exploit the productive potential of older people.
See tähendab, et vanemate inimeste töövõime ärakasutamine muutub veel olulisemaks.
There is a significant regional dimension to this insofar as demographic structure and trends vary markedly between regions as a result of differing patterns of mortality, fertility and migration.
Selles osas on regionaalsed erinevused suured, kuna piirkondade demograafiline struktuur ja suunad erinevad märgatavalt sõltuvalt suremusest, sündivusest ja migratsioonist.
There is, therefore, a clear role for regional policy in , for example, mobilising older workers and exploiting their entrepreneurial and other skills, aswell as in ensuring their access to training.
Seepärast on siin oluline roll regionaalpoliitikal, näiteks mobiliseerides vanemaid töötajaid ja kasutades nende ärialaseid ja muid oskusi, aga ka võimaldades neile koolitust.
The widespread fall in unemployment which accompanied job growth in the EU from 1994 up until the present slowdown was especially pronounced in Spain and Ireland, two Cohesion countries in which unemployment rates had been particularly high for many years.
Laialdane töötuse vähenemine, mis kaasnes töökohtade arvu lisandumisega EL-is alates 1994. aastast kuni praeguse majanduskasvu aeglustumiseni, oli eriti ilmekas Hispaanias ja Iirimaal, kahes kohesiooniriigis, mille tööpuuduse tase on aastaid eriti kõrge olnud.
In Spain, the rate fell from 18% of the labour force in 1996 to 11½% in September 2003, the latest date for which figures are available, while in Ireland, the fall was of a similar size and reduced the rate to under 5%.
Hispaanias langes see 18%-lt tööjõust aastal 1996 11½%-le septembris 2003, millisest ajast on pärit viimased andmed, samal ajal kui Iirimaal oli langus sarnane ning tööpuudust vähenes alla 5%.
Nevertheless, although unemployment is now well below the EU15 average in Ireland, in Spain, it remains well above the average (8%) and continues to be higher in Objective 1 regions in the country than elsewhere (in Extremadura and Andalucía, it was just over 19% in 2002).
Siiski, kuigi Iirimaal on töötus nüüd alla EL15 keskmist, on see Hispaanias ikka üle keskmise (8%) ja on Eesmärk 1 piirkondades jätkuvalt kõrgem kui maa teistes osades (Extremaduras ja Andaluusias oli see 2002. a. pisut üle 19%).
In Portugal and Greece, moreover, there has been little change in unemployment.
Pealegi on Portugalis ja Kreekas asi töötuse osas vähe muutunud. Portugalis langes tase 7½%-lt 1996. a.
THIRDREPORTONECONOMICANDSOCIALCOHESION
See näitaja on ikka allpool EL15 keskmist.
1.4 Unemployment rates, 2002
1.4 Tööpuuduse määr, 2002
< 4.75 4.7 57.6 57.6 51 0.55 10.55 - 13.45 > = 13.45 nodata Sources:EurostatandNationalStatisticalOffices
< 4,75 4,7 57,6 57,6 51 0,55 10,55 - 13,45 > = 13,45 andmedpuuduvad Allikas:Eurostatjariikidestatistikaametid
Cohesion, competitiveness, employment and growth
1.osa — Ühtekuuluvus,konkurentsivõime,tööhõivejakasv–olukordjasuunad liit
> = no al to t fo
> = andmed pikaajalistest
National
% statistikaametid riikide
0 force,
0 1524 puuduvad
> = no youth fo
> = andmed noorte
Sources: unemployment force
Allikas: tööpuuduse puuduvad
> = no female
> = andmed naistööjõust
Color profile: Generic CMYK printer profile Composite Default screen
1.osa– Ühtekuuluvus,konkurentsivõime,tööhõivejakasv–olukordjasuunad soluutset vaesuspiiri, annab sellest siiski aimu nende inimeste arv, kelle sissetulek on piisavalt madal, et sattuda sotsiaalselt ebasoodsasse olukorda suhtelises mõttes.
below the EU15 average. In Greece, however, the rate has remained above the average at 10%,which is much the same as in 1996, though it has fallen steadily since 1999 when it reached a peak of 12% (Table A1.5).
Viimaste andmete kohaselt (2000. a. kohta) ulatub vaesuspiiril elavate inimeste osakaal, kus leibkonna sissetulek on ka pärast sotsiaaltoetuste üle- kandmist7 alla 60% rahvuslikust keskmisest, 21%-
0 0 The risk of poverty varies betweencountries and household types
Mis puutub teistesse Eesmärk 1 piirkondadesse, siis oli 2002. a.
According to the latest data (for 2000), the proportion of the population at risk of poverty, defined in terms of those living in households with income below 60% of
Saksamaa uutes liidumaades tööpuuduse tase üle 20%, peegeldades tööhõive vähenemist alates 1990ndate aastate keskpaigast.
In Objective 1 regions elsewhere, unemployment was over 20% in 2002 in most of the new German Länder, reflecting a fall in employment since themid-1990s, while in Italy, where job growth has been depressed, it was close to 20% in the Mezzogiorno, nearly three times higher than in the rest of the country (and almost 25% in Calabria) (Map 1.4).
Samal ajal kui Itaalias, kus töökohti on vähe juurde tulnud, oli see Mezzogiornos ligi 20%, mis on peaaegu kolm korda kõrgem kui ülejäänud riigis (ning peaaegu 25% Kalaabrias) (kaart 1.4).
In southern Italy, moreover, the problem of joblessness is only partly revealed by the unemployment figures since a substantial number of people of workingage , women especially, do not even join the labourmarket .
Lõuna-Itaalias peegeldub töötuse probleem arvudes ainult osaliselt, sest oluline osa tööealistest inimestest, eriti naistest, ei tulegi tööturule.
the national average after social transfers,7 ranges from 21% in Ireland, and only slightly less in Greece and Portugal, to 10–11% in the Netherlands, Sweden, Germany, Denmark and Finland (Graph 1.9 and Table A1.6).
st Iirimaal ning ainult pisut väiksemast protsendist Kreekas ja Portugalis kuni 10–11%-ni Hollandis, Rootsis, Saksamaal, Taanis ja Soomes (graafik 1.9 ja tabel A1.6).
In regions where unemployment is high, it remains the case that youngpeople and women are particularly affected and those becoming unemployed tend to be out of work for along time (i.e. there is a positive relationship between the overall unemployment rate and the longterm rate— the relative number out of work for one year or more — Map 1.5).
Kõrge töötuse tasemega piirkondades kannatavad enim noored ja naised ning need, kes jäävad töötuks, on seda pikka aega (s.t. eksisteerib positiivne suhe tööpuuduse üldise taseme ja pikaajalise tööpuuduse — aasta või rohkem tööta olnud inimeste suhtarvu — vahel; kaart 1.5).
Poverty is closely linked to unemployment.
Vaesus on tihedalt seotud töötusega.
Being in employment is by far the most effective way of avoiding the risk of poverty and social exclusion.
Töökoht aitab vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse ohtu kõige efektiivsemalt vältida.
Only 7% of the employed population in the EU had income below the poverty line in 2000, as against 38% of the unemployed and 25% of the inactive.
Aastal 2000 sai EL-i töölkäivatest elanikest ainult 7% sissetulekut alla vaesuspiiri, võrreldes 38%-ga töötutest ja 25%-ga tegevusetutest.
Unemployment amajor problem in the accession countries
Teatud tüüpi leibkonnad on enamikes riikides suuremas vaesusohus, eriti üksinda elavad vanemad inimesed ja üksikvanemad8.
Population at risk of poverty*, 2000
Rahvastik vaesuspiiril*, 2000
*Population living in households with income below 60% of the median in the country concerned as % of total population in the same country
*Inimesed, kes elavad majapidamistes, mille sissetulek on alla 60% riigi keskmisest %-na sama riigi elanike koguarvust
The low employment rates in the accession countries which were noted above are reflected in high rates of unemployment.
Kuigi puuduvad andmed nende inimeste arvu kohta, kes laienenud EL-is elavad allpool ab-
LT, MT, SI: data are for 1999; CY, SK: no data available.Source: Eurostat, ECHP, 2003 and national sources
KOLMAS ARUANNE MAJANDUSLIKU JA SOTSIAALSE ÜHTEKUULUVUSE KOHTA
Color profile: Generic CMYK printer profile Composite Default screen
1.osa — Ühtekuuluvus,konkurentsivõime,tööhõivejakasv–olukordjasuunad üksi elavatest 65-aastastest ja vanematest inimestest.
Wide variations exist across the Union as regards the nature, aswell as the scale, of the problem of low income .
Üle kogu liidu varieerub suuresti nii madala sissetuleku probleemi iseloom kui ka ulatus.
In the southern countries, apart from Greece, the problem is related to having children, which is also the case in the Netherlands aswell as in the UK for lone parents in particular.
Lõunapoolsetes riikides peale Kreeka on probleem seotud lastega, samuti ka Hollandis ja Ühendkuningriigis, seda eriti üksikvanemate puhul.
In the Nordic countries, it is mainly associated with living alone, while in Ireland and Portugal, it is a particular problem among those of 65 and over (Table A1.7).
Põhjamaades on see peamiselt seotud üksinda elamisega, kuna Iirimaal ja Portugalis on see eriti probleemiks just 65aastaste ja vanemate hulgas (tabel A1.7).
The risk of poverty and social exclusion is also important in the newMember States.
Vaesuse ja sotsiaalse väljatõrjutuse oht on oluline ka uutes liikmesriikides.
This risk threatens to increase if unemployment remains high.
See oht võib suureneda, kui tööpuuduse tase jääb kõrgeks.
The risk of poverty affects ethnic minorities in particular who tend to be disadvantaged on the labourmarket .
Vaesuse oht mõjutab eriti rahvusvähemusi, kes võivad sattuda tööturul ebasoodsasse olukorda.
In some cases, these face cumulative handicaps in terms of access to education, social services, housing and health care.
Mõnikord kuhjuvad nende ette takistused, mis puudutavad juurdepääsu haridusele, sotsiaalteenustele, elamispinnale ja arstiabile.
Most accession countries have significant ethnic minorities.
Enamikul liituvatest riikidest on olulisel määral rahvusvähemusi.
The size of the Roma community in the EU, for instance, will double with the accession of the 10 newMemberStates in 2004 and will double again with the accession of Bulgaria and Romania.
Näiteks EL-i mustlaskogukond kahekordistub 10 uue liikmesriigi lisandumisega 2004. a. ja kahekordistub uuesti, kui liituvad Bulgaaria ja Rumeenia.
0 0 As made clear in the Second Cohesion Report, it is not a perfect measure and has a number of weaknesses. These include, in particular, the problem of commuting (the fact that commuters may contribute to GDP produced in an economy or region in addition to the people living there but are not included in the ‘heads’ to which GDP is related) and the exclusion of transfers whichmay add to, or subtract from, income .
Metodoloogilised märkused – inimese kohta toodetud SKP muutumise mõõtmine inimesed võivad küll lisaks kohalikele anda ka oma osa antud piirkonnas toodetud SKP-sse, kuid neid ei arvestata nende inimeste hulka, kellega SKP on seotud) ning ülekannete väljajätmine, mis võivad sissetulekut suurendada või vähendada.
They also include problems of adjusting for price level differences, which are not captured by exchange rates, and for environmental degradation aswell as the depletion of exhaustible resources which are left out of account entirely.
Nende hulgas on ka probleem hinnataseme erinevuste korrigeerimises, mis ei väljendu vahetuskurssides, keskkonnatingimuste halvenemise ja ammenduvate ressursside kahanemise probleem, mis on arvestusest täiesti välja jäetud.
Nevertheless, given the data which at present exist and the conceptual difficulties which remain to be resolved, it remains, by commonconsent, the bestmeasureavailable.
Siiski, arvestades praegu olemasolevaid andmeid ja kontseptuaalseid raskusi, mis jäävad lahendamist ootama, on see üldise arvamuse kohaselt parim kasutada olev instrument.
In previous Cohesion Reports, the extent of convergence ofGDPper head has been assessed by taking successive estimates of this in different countries and regions measured in terms of purchasing power standards (PPS) in order to adjust for differences in the goods and services which a given unit of GDP is capable of purchasing.
Eelnevates ühtekuuluvusaruannetes hinnati inimese kohta toodetud SKP lähenemise ulatust, tehes selle kohta üksteisele järgnevaid hinnanguid erinevates riikides ja regioonides ostujõu standardi põhjal, et korrigeerida erinevusi kaupades ja teenustes, mida üks SKP ühik on võimeline ostma.
The adjustment for PPS is made annually in relation to the pattern of consumption and investment prevailing at the time.
Ostujõu standardit korrigeeritakse igal aastal sel ajal valitseva tarbimis- ja investeerimismudeli suhtes.
The fact that these patterns may change over time is areas on for being cautious about comparing levels ofGDPper head between twodifferent years.
Kuna need mudelid võivad aja jooksul muutuda, tuleb kahe erineva aasta SKP taseme võrdlemisel olla ettevaatlik.
The problem is compounded by the fact that changes have beenmade over time in the method used for estimating relative price levels, partly because of ongoing efforts to improve the estimates produced.
Probleemi muudab veelgi keerukamaks asjaolu, et aja jooksul on muudetud suhtelise hinnataseme määramise meetodit, osaliselt tingituna jätkuvatest püüdlustest parandada hinnangute taset.
As a result of these changes, GDP in terms of PPS cannot legitimately be compared between years.
Nende muutuste tulemusel ei ole õigustatud ostujõu standardi põhjal arvutatud SKP võrdlemine aastate lõikes.
These weaknesses, however, continue, quite rightly, to prompt economists and statisticians to seek other indicators aswell as ways of improving the existing measure.
Kuid need nõrgad kohad panevad majandusteadlasi ja statistikuid endiselt põhjendatult otsima nii muid näitajaid kui ka võimalusi parandada olemasolevat instrumenti.
Two developments since the Second Cohesion Report are consideredhere: first, the construction of preliminary estimates of disposable income across EU regions by statisticians at Eurostat and, secondly, the efforts made to improve thePPSadjustment .
Siin vaadeldakse kahte arengusuunda, mis on tekkinud pärast Teise ühtekuuluvusaruande avaldamist: esiteks, kuidas Eurostati statistikud koostavad esialgseid hinnanguid netosissetuleku kohta EL-i regioonides, ja teiseks, milliseid jõupingutusi on tehtud, et parandada ostujõu standardi korrigeerimist.
Regional disposable income
Netosissetulek regioonides
According to the EU Statistical Office (Eurostat), therefore, ‘the years before 2000 …include a multitude of minor or major breaks in the time series, which negatively affect the comparability over time or even betweencountries withinone given year’ (Statistics in Focus, Theme 2, 56/2002).
Vastavalt EL statistikaametile (Eurostat) “esines enne 2000. aastat ... ajareas hulk väiksemaid ja suuremaid lünki, mis avaldavad negatiivset mõju pikemaajalistele võrdlustele või isegi võrdlustele riikide vahel ühe aasta piires” (Statistics in Focus, Theme 2, 56/2002).
In consequence, while it is legitimate to compare estimates ofGDPper head in PPS terms in a recent year across countries, it is problematic to compare these levels over time.
Selle tulemusena võib küll põhjendatult võrrelda ostujõu standardi põhjal arvutatud SKP-d ühe inimese kohta viimasel aastal eri riikides, kuid nende tasemete võrdlemine pikema aja jooksul on problemaatiline.
The approach used here for assessing both national and regional convergence is tomeasure changes inGDPper head over time in real terms (ie at constant prices), which explicitly adjusts for price changes between years.
Siin kasutatud meetod nii rahvusliku kui regionaalse konvergentsi hindamiseks mõõdab ühe inimese kohta toodetud korrigeeritud SKP muutumist (s.t. püsihindades), mis selgelt kohandub hinnamuutustega aastate lõikes.
Measuring the regional economy
Piirkondliku majanduse hindamine
Estimates of disposable income for NUTS2 regions have recently been published by Eurostat, the results of a preliminary exercise undertaken with the aim of comparing regions in terms of whether they are ‘rich’ or ‘poor’9.
Hiljuti avaldas Eurostat hinnangud NUTS 2 taseme piirkondade puhastulu kohta. Tegemist on ettevalmistava uurimuse tulemustega, mille eesmärgiks oli võrrelda piirkondi selles suhtes, kas nad on "rikkad" või "vaesed"9.
The aim, therefore, is tomeasure the income available in different regions for those living there to dispose of .
Seepärast on eesmärgiks mõõta sissetulekut, mis on erinevates piirkondades elavate inimeste käsutuses.
This is somewhatdifferent frommeasuringGDP or the output produced, which is perhaps a better indicator of regional economic performance.
See on mõnevõrra erinev SKP või väljalastud toodangu mõõtmisest, mis võibolla iseloomustab piirkonna majandusnäitajaid paremini.
As explained in the Second Cohesion report, therefore, ‘a region which (has) a low level of production might well have a (relatively high) level of final income because of large social security transfers, but it wouldstill be a less favoured region’.
Nagu selgitatakse Teises ühtekuuluvusaruandes, võib seega "madala tootmistasemega piirkonnal siiski olla (suhteliselt kõrge) lõppsissetuleku tase suurte sotsiaaltoetuste tõttu, kuid seda loetaks ikkagi vähe eelistatud piirkonnaks”.
This is the reason why GDP is used by the EU to determine a region’s need for structural assistance rather than some measure of income .
See on põhjuseks, miks EL kasutab regiooni struktuuritoetuse vajaduse määramiseks pigem SKP-d kui mõnd sissetuleku indikaatorit.
As described in the Second Cohesion Report, GDPper head, expressed in terms of purchasing power standards (PPS) to adjust for differences in price levels, is the primary indicator for assessing the development of economies, whether national or regional .
Nagu kirjeldatud Teises ühtekuuluvusaruandes, on ostujõu standardis arvutatud SKP ühe inimese kohta, mis võimaldab korrigeerida hinnataseme erinevusi, kõige tähtsam näitaja hindamaks riigi või regiooni majanduse arengut.
It is used not just in the EU tomeasure disparities between regions and to identify those which warrant assistance from the Structural Funds, but by other international institutions (UN, World Bank, IMF, OECD and so on), national governments, central banks and research institutes for similar assessments of economic development.
Mitte ainult EL ei kasuta seda piirkondlike erinevuste hindamiseks ja struktuurifondide abi vajajate kindlaksmääramiseks, vaid ka teised rahvusvahelised institutsioonid (ÜRO, Maailmapank, IMF, OECD jne), riikide valitsused, keskpangad ja uurimisinstituudid, et samamoodi hinnata majanduslikku arengut.
A further motivation for attempting to estimate disposable income was to overcome the commuting problem
Veel üheks motiiviks püüdmaks mõõta netosissetulekut on vajadus saada jagu püsireisijate probleemist, mis on loomuomaselt raske küsimus regioonis ühe inimese kohta toodetud SKP statistilises ana-
5 which is a difficulty inherent in the regional statistics ofGDPper head, though it is more of problem of the population data used tomeasure heads rather than ofGDPas such .
1.osa — Ühtekuuluvus,konkurentsivõime,tööhõivejakasv–olukordjasuunad lüüsimises, kuigi tegemist on rohkem rahvastiku andmete probleemiga, mida kasutatakse pigem inimeste kui SKP mõõtmiseks.
Since the focus of the exercise was on income rather than output, transfers to and from regions were also included in the measure.
Kuna ülesande keskpunktiks oli pigem sissetulek kui toodang, siis kaasati mõõtmisse ka ülekanded regioonidesse ja sealt välja.
0 0 expressed in these terms cannot be compared over time. While this is an inherent problem where expenditure patterns change between years, there is a further difficulty with thePPSadjustment applied to regional comparisons ofGDPper head.
Kuigi see on tüüpiline probleem seal, kus kulutuste mudelid aastatega muutuvad, on veel üks lisaraskus, mis puudutab ostujõu standardi korrigeerimist ühe inimese kohta toodetud SKP piirkondlikul võrdlemisel.
This is that, at present, the adjustment is limited to correcting for differences in price levels between countries, whereas differences across regions within countries may be equally, if not more, important .
Asi on selles, et praegu piirdub korrigeerimine hinnataseme erinevuste tasandamisega riikide vahel, kuid erinevused ühe riigi erinevates piirkondades võivad olla sama tähtsad või isegi tähtsamad.
Certain prices, therefore, especially for housing, vary markedly between regions in the same country, reflecting relative levels of prosperity, differences in market characteristics and soon .
Teatud hinnad, eriti majade hinnad, erinevad sama riigi piirkonniti suuresti, peegeldades nii jõukuse suhtelist taset, turu erinevusi ja muud.
As such, taking account of regional price variations might well serve to reduce disparities in GDP in PPS terms betweenregions, though the extent to which this is the case must await the estimation of regional PPS figures.
Iseenesest võib regionaalsete hinnamuutuste arvestamine küll aidata vähendada piirkondade vahelisi erinevusi ostujõu standardi alusel arvutatud SKP-s, kuid millisel määral, sõltub regionaalse ostujõu standardi näitajatest.
Despite the potential importance of this exercise, little progress has beenmade in developing such estimates since thepublicationof the Second Cohesion Report .
Hoolimata tehtu potentsiaalsest tähtsusest, on Teisest ühtekuuluvusaruandest saadik nende arvutuste osas vähe edusamme tehtud.
Changes in NUTS2 regional classifications
Muutused NUTS 2 taseme piirkondlikus klassifikatsioonis
In practical terms, as the Eurostat exercisemakes clear, trying tomeasure disposable income gives rise to serious estimation problems given the data at present available.
Nagu Eurostati ettevõtmine näitab, põhjustab puhastulu mõõtmine praktikas tõsiseid hindamisprobleeme, arvestades praegu saadaval olevaid andmeid.
In particular, data for primary household income, which is a basic component of the indicator, do not as yet exist at NUTS2 regional level for a number of countries.
Eriti problemaatiline on, et andmeid leibkonna sissetulekute kohta, mis on selle näitaja põhikomponendiks, ei ole NUTS 2 regioonides paljude riikide kohta veel olemas.
Data problems are particularly acute for the government sector and the company sector which with households make up the regional economy.
Andmeprobleemid on eriti teravad riikliku ja ettevõtlussektori jaoks, mis koos leibkondadega moodustavad piirkonna majanduse.
In both cases, a lack of information on the way income varies between regions means that assumptions have to be made about this in order to generate overall estimates of disposable income .
Mõlemal juhul tähendab informatsiooni puudumine sissetulekute varieerumise kohta piirkonniti, et selle kohta tuleb teha oletusi, et oleks võimalik netosissetulekut üldiselt hinnata.
The assumptions adopted, that disposable income in both sectors is the same in relation to population in all regions, are the simplest ones to make but are unlikely to accord with reality.
Omaksvõetud eeldus, et kõigis regioonides on netosissetulek mõlemas sektoris elanike suhtes sama, on küll kõige lihtsam, kuid tõenäoliselt mitte kooskõlas reaalsusega.