natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hence, the fact that only Spanish and French law provide for the public authorities to incur liability by reason of a lawful legislative act cannot prevent such liability being recognised in Community law.
NÕUKOGU JA KOMISJON õigusi tagavate õigusnormide piisavalt selge rikkumise nõudega, 61et anda ühenduse takistuseks selle tunnustamisele ühenduse õiguses.
Community liability, linked in particular to the need for a sufficiently serious breach of a rule of law protecting individuals, 61in order to give the victims of particularly serious damage suffered as a result of the conduct of the Community institutions the possibility of obtaining compensation.
institutsioonide tegevuse tõttu eriti olulist kahju kandnutele võimalus saada kahjuhüvitist.
The appropriateness of such a solution no doubt explains why the Court has never ruled out the possibility of enshrining it in Community law.
Sellise lahenduse adekvaatsus selgitab kahtlemata, et Euroopa Kohus ei ole kunagi seda võimalust välistanud.
62Moreover, although this legal solution is to be found only in some national legal systems, the concern it expresses and the protection it provides for legal interests are also taken into account in other legal systems, even if, as we shall see, 63 different legal mechanisms are employed.
62 Olgugi et sellist lahendust võib kohata vaid mõnes siseriiklikus õiguskorras, on selles väljenduvat muret ja sellega tagatavaid õiguslikke huve arvesse võetud ka teistes õiguskordades, isegi kui seda on tehtud, nagu me edaspidi näeme, 63läbi teistsuguste õiguslike mehhanismide.
The decisive question is whether such a solution would best meet the specific needs of the Community legal system.
Otsustav on küsimus, kas selline lahendus rahuldaks kõige paremini ühenduse õiguskorra spetsiifilisi vajadusi.
That does not mean that the principle of public authorities’ liability for a lawful legislative act should be enshrined in the Community legal order inasmuch as it would appear to be the best legal solution, and as such must be adopted in the Community legal order.
See ei tähenda, et õiguspärasest aktist tuleneva avaliku võimu vastutuse põhimõtet peaks ühenduse õiguskorras tunnustama seetõttu, et see näib olevat parim õiguslik lahendus, mis tuleb sellisena ühenduse õiguskorda üle võtta.
Its enshrinement in Community law can only be the result of a comparison of the mechanisms adopted in this respect by the different national legal systems in order to identify the solution best suited to the particular requirements of the Community legal order. 60
Selle ühenduse õiguskorda lisamine saab olla üksnes erinevates siseriiklikes õiguskordades seda küsimust käsitlevate sätete võrdluse tulemus eesmärgiga leida ühenduse õiguskorra ainuomastele nõuetele vastav parim lahendus. 60
In the particular context of the cases in point, this solution appears to be even more appropriate.
Käesoleva kohtuasja kontekstis näib nimetatud lahendus veelgi kohasem.
Unable to rely on WTO rules, individuals who have reason to complain of conduct of Community institutions contrary to the WTO agreements cannot, as we have seen, plead the unlawfulness of that conduct. They are consequently denied access both to
Kuna WTO eeskirjadele ei saa tugineda, ei saa õigussubjektid, kes soovivad esitada kaebuse ühenduse institutsioonide WTO eeskirjadega vastuolus oleva tegevuse peale, nagu eespool
61 — See Case C-352/98 P Bergaderm and Goupil v Commission [2000] ECR I-5291, paragraphs 41 and 42.
61 – Vt 4. juuli 2000. aasta otsus kohtuasjas C-352/98 P: Bergaderm ja Goupil vs. komisjon (EKL 2000, lk I-5291, punktid 41 ja 42).
In my view, that is indeed the case.
Leian, et käesoleval juhul on see nii.
Establishing a principle of no-fault Community liability would make it possible, in the interests of justice, to offset the severity of the conditions for the incurring of fault-based
Ühenduse mittesüülise vastutuse sätestamine võimaldaks õiglust silmas pidades kompenseerida ühenduse õigusvastasest tegevusest tuleneva vastutuse tekkimise tingimuste rangust, mis on eelkõige seotud üksikisikutele
62 — See Joined Cases 9/71 and 11/71 Compagnie d’approvisionnement, de transport et de crédit and Grands Moulins de Paris v Commission [1972] ECR 391, paragraph 46; Joined Cases 54/76 to 60/76 Compagnie indus­trielle et agricole du comté de Loheac and Others v Council and Commission [1977] ECR 645, paragraph 19; Case 59/83 Biovilac v EEC [1984] ECR 4057, paragraph 29; Case 267/82 Développement and Clemessy v Commission [1986] ECR 1907, paragraph 33; Case C-237/98 P Dorsch Consult v Council and Commission [2000] ECR I-4549, paragraph 18; Case T-196/99 Area Cova and Others v Council and Commission [2001] ECR II-3597, paragraph 171; Case T-170/00 Förde­Reederei v Council and Commission [2002] ECR II-515, paragraph 56; Case T-195/00 Travelex Global and Financial Services and Interpayment Services [2003] ECR II-1677, paragraph 161; Case T-99/98 Hameico Stutt­gart and Others v Council and Commission [2003] ECR II-2195, paragraph 60; and Joined Cases T-64/01 and T-65/01 Afrikanische Frucht­Compagnie and Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert v Council and Commis­sion [2004] ECR II-521, paragraphs 150 and 151.
62 – Vt 13. juuni 1972. aasta otsus liidetud kohtuasjades 9/71 ja 11/71: Compagnie d’approvisionnement, de transport et de crédit ja Grands Moulins de Paris vs. komisjon (EKL 1972, lk 391, punkt 46); 31. märtsi 1977. aasta otsus liidetud kohtuasjades 54/76–60/76: Compagnie industrielle et agricole du comté de Loheac jt vs. nõukogu ja komisjon (EKL 1977, lk 645, punkt 19); 6. detsembri 1984. aasta otsus kohtuasjas 59/83: Biovilac vs. EMÜ (EKL 1984, lk 4057, punkt 29); 24. juuni 1986. aasta otsus kohtuasjas 267/82: Développement ja Clemessy vs. komisjon (EKL 1986, lk 1907, punkt 33); 15. juuni 2000. aasta otsus kohtuasjas: C-237/98 P: Dorsch Consult vs. nõukogu ja komisjon (EKL 2000, lk I-4549, punkt 18); Esimese Astme Kohtu 6. detsembri 2001. aasta otsus kohtuasjas T-196/99: Area Cova jt vs. nõukogu ja komisjon (EKL 2001, lk II-3597, punkt 171); 20. veebruari 2002. aasta otsus kohtuasjas T-170/00: Förde-Reederei vs. nõukogu ja komisjon (EKL 2002, lk II-515, punkt 56); 10. aprilli 2003. aasta otsus kohtuasjas T-195/00: Travelex Global and Financial Services ja Interpayment Services vs. komisjon (EKL 2003, lk II-1677, punkt 161); 2. juuli 2003. aasta otsus kohtuasjas T-99/98: Hameico Stuttgart jt vs. nõukogu ja komisjon (EKL 2003, lk II-2195, punkt 60) ja 10. veebruari 2004. aasta otsus liidetud kohtuasjades T-64/01 ja T-65/01: Afrikanische Frucht-Compagnie vs. nõukogu ja komisjon (EKL 2004, lk II-521, punktid 150 ja 151).
60 — For an illustration of this method with regard to the right to strike, which aims to compare a solution accepted in national law with the particular requirements of the Community legal order, see my Opinion in Case C-438/05 International Transport Workers’ Federation and Finnish Seamen’s Union [2007] ECR I-10779, point 60.
60 – Selle meetodi illustratsiooniks seoses streigiõigusega, milles püütakse kõrvutada siseriiklikes õiguskordades saavutatud lahendus ühendusele ainuomaste nõuetega, vt minu ettepanek kohtuasjas C-438/05: International Transport Workers’ Federation ja Finnish Seamen’s Union (milles otsus tehti 11. detsembril 2007, EKL 2007, lk I-10779, punkt 60).
63 — See below, at point 63 of this Opinion.
63 – Vt käesolev ettepanek, tagapool punkt 63.
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P the Community the consequences of the institutions’ freedom of action in the WTO context.
KOHTUJURIST POIARES MADURO ETTEPANEK – LIIDETUD KOHTUASJAD C-120/06 P JA C-121/06 P institutsioonide WTO raames tegutsemise vabaduse tagajärgede sisemise jagunemise.
It would no longer be for trading partners to choose in their discretion, through the retaliatory measures they adopt, which category of Community economic operators must bear the cost of that freedom; it would be for the Community to decide whether that cost must be borne solely by the undertakings affected by such measures or distributed over society in general.
Enam ei saaks kaubanduspartnerid oma diskretsiooni raames valida, millise kategooria ühenduse ettevõtjad peavad kandma nimetatud vabaduse kulud, vaid ühendus otsustaks, kas neid kulusid peavad kandma üksnes need ettevõtjad, keda vastuabinõud otseselt puudutavad, või tuleb see jaotada kogu ühenduse peale.
an action for annulment and to a reference for a preliminary ruling as to validity or an action for damages on grounds of fault.
Nii tühistamishagi, kehtivuse hindamist käsitleva eelotsusemenetluse kui õigusvastaselt tekitatud kahju hüvitamise võimalused on neile seetõttu suletud.
In the absence of the enshrinement of the principle of no-fault Community liability, even those who, as a result of the unlawful conduct, have suffered particularly serious damage would be deprived of all judicial protection.
Ühenduse õiguspärasest tegevusest tuleneva vastutuse põhimõtte puudumisel jääksid isegi need, kes on selle rikkumise tõttu kandnud olulist kahju, ilma igasugusest kohtulikust kaitsest.
In this connection, it will be noted that enshrinement by the French Conseil d’État (Council of State) of no-fault liability for legislation is often presented as compensation for the inability of French administrative courts to act as an arbiter of law by exercising a review of constitutionality.
Sama mõttekäiku järgides märkame, et seadusest tuleneva mittesüülise vastutuse tunnustamist Prantsuse Conseil d’État poolt esitletakse sageli kompensatsioonina selle eest, et Prantsuse halduskohus ei saa põhiseaduslikkuse järelevalve teostamise teel teostada seaduste üle järelevalvet.
For the reasons I have just indicated, the cases in point therefore in my view offer an opportunity or even impose a duty to take the caselaw of the Court a step further.
Eespool toodud põhjustel näib mulle, et käesolevad kohtuasjad pakuvad selleks võimaluse, s.t näib, et nad sunnivad Euroopa Kohut astuma kohtupraktikas täiendava sammu edasi.
Enshrining in Community law a principle of no-fault Community liability would advance the caselaw from potential to settled, from the era of uncertainties to that of solutions. 64
Ühenduse mittesüülise vastutuse kehtestamise näol on tegemist kohtupraktika arenguga möönduste etapist väljakujunenud etappi, ebakindlusest lahendusteni. 64
In addition, the acceptance of a principle of no-fault liability would meet the requirements of good governance.
Lisaks teeniks mittesüülise vastutuse tunnustamine ka hea valitsemistava nõudeid.
It would force the political authorities, if they envisage retaining Community legislation despite expiry of the reasonable period of time granted for compliance with a DSB decision that has found it to be incompatible with the WTO rules, to assess better the costs that could ensue for citizens of the Union and to set them against the advantages that would accrue to the economic sector or sectors concerned if the Community legislation were retained.
Poliitilist võimu, kui ta soovib WTO eeskirjadega vastuolu tuvastanud VLO otsuse täitmiseks antud põhjendatud ajavahemiku möödumisest hoolimata säilitada ühenduse õigusnorme, sunniks see paremini hindama kulusid, mida see võib Euroopa Liidu kodanikele kaasa tuua, ja seadma need tasakaalu asjaomas(t)e majandussektori(te) jaoks ühenduse õigusnormide säilitamisest tulenevate eelistega.
This would not reduce the discretion of the institutions in the WTO context but ensure that that discretion was exercised advisedly.
See ei vähendaks ka institutsioonide diskretsiooniõigust WTO raames, vaid tagab nimetatud diskretsiooniõiguse mõistliku kasutamise.
The establishment of a principle of no-fault Community liability could take its inspiration from the notion of the equality of citizens in bearing public burdens on which French administrative law has based liability for legislation.
Ühenduse mittesüülise vastutuse kinnitamine võib põhineda kodanike võrdsuse põhimõttel avalikõiguslike koormiste kandmisel, millele tugineb Prantsuse seaduste tõttu tekkiv vastutus.
The reasoning may be summarised as follows: as all public activity is assumed to benefit society as a whole, it is
Arutluskäiku võib kokkuvõtvalt esitada järgmiselt: kuna
Lastly, recognition of a principle of no-fault liability would leave it to the Community legal system to allocate within
Viimasena lubaks mittesüülise vastutuse põhimõtte tunnustamine hoida ühenduse õiguskorras kontrolli all ühenduse
FIAMM AND OTHERS v COUNCIL AND COMMISSION
NÕUKOGU JA KOMISJON mittesüülise vastutuse
The field of application of no-fault Community liability normal that citizens must bear the resulting burdens without compensation, but if, in the general interest, the public authorities cause particularly serious damage to certain individuals and to them alone, the result is a burden that does not normally fall on them and which must give rise to compensation; the compensation, borne by society via taxation, restores the equality that has been upset.
Ühenduse kohaldamisala igasugune avalik tegevus eeldab kogu ühiskonna arvelt kasu saamist, siis on normaalne, et kodanikud peavad hüvituseta kandma ka sellest tulenevaid koormiseid; aga kui avaliku võimu organid sunnivad üldistes huvides teatud isikuid kandma eriti kaalukat kahju, mida nad kannavad üksi, siis on see koormis, mida nad normaaltingimustes kandma ei peaks ja see tuleks hüvitada; ühiskonna poolt maksude teel toetatuna taastaks see rikutud võrdsuse.
As regards the field of application of such a principle of no-fault liability, the Commission, in particular, complains that after recognising that such liability can apply only ‘in specific fields’, 66the Court of First Instance did not feel bound to name the fields involved.
Sellise mittesüülise vastutuse põhimõtte osas heidab komisjon Esimese Astme Kohtule eelkõige ette seda, et olles tunnistanud, et seda saab rakendada üksnes „kindlates valdkondades” 66, ei täpsustanud ta, milliste valdkondadega on tegemist.
However, that was not necessary for resolving the cases in point.
Kuid see ei olnud käesolevate kohtuasjade lahendamiseks vajalik.
It was sufficient for the Court of First Instance to satisfy itself that no-fault liability could apply in those cases — as it found by implication since it verified that the conditions for its application were met.
Piisas kinnitusest, et mittesüüline vastutus on nimetatud kohtuasjades kohaldatav, nagu ta kaudselt ka tegi, kuna ta uuris selle kohaldamise tingimuste täitmist.
But this is the point with which both the Commission and the Council take issue too.
Kuid ka seda heidavad komisjon ja nõukogu talle ette.
The following observations must therefore be made in this regard.
Seetõttu tuleb selles osas esitada järgmised tähelepanekud.
This idea is not very far removed from the ‘Sonderopfertheorie’ of German law, according to which individuals who, by reason of lawful public action, suffer a ‘special sacrifice’, that is to say damage equivalent to expropriation, must be granted reparation.
See idee ei ole kuigi kaugel saksa õiguse „Sonderopfertheorie’st”, mille kohaselt tuleb hüvitada kahju isikutele, kes avaliku võimu õiguspärase sekkumise tõttu taluvad „erilist ohverdust”, s.t kahju, mis on võrdne võõrandamisega.
Presented in this manner, no-fault Community liability could also be based on property rights, which are protected in the Community legal system as a general principle of law in accordance with the constitutional traditions common to the Member States.
Niimoodi esitatuna võib ühenduse mittesüüline vastutus põhineda ka omandiõigusel, mis vastavalt liikmesriikide ühistele õiguslikele traditsioonidele on ühenduse õiguskorras kaitstud õiguse üldpõhimõte.
It would express the idea that even lawful action by the Community’s legislative body cannot have an effect equivalent to expropriation without compensation being granted. 65
See väljendaks ideed, mille kohaselt ei saa isegi ühenduse õiguspärase aktiga tekitada võõrandamisega võrduvat kahju ilma hüvitamiskohustuseta. 65
First, contrary to the picture which both the Commission and the Council seek to present, it is not so much a principle of liability for a lawful act that the Court of First Instance established, rightly in my view, in the contested judgments.
Esiteks, vastupidi komisjoni ja nõukogu poolt väljendada püütud seisukohtadele ei ole tegemist niivõrd õiguspärase akti tõttu tekkiva vastutuse põhimõttega, mida Esimese Astme Kohus vaidlustatud otsustes minu arvates õigesti käsitles.
It is, more broadly, absolute liability, even in the absence of fault.
Pigem on tegemist laiemalt objektiivse vastutusega, seda isegi süü puudumisel.
In other words, liability is incurred regardless of the need for fault — which it would be for the applicant to prove — to be the cause of the damage.
Teisiti öelduna tekib vastutus sõltumata nõudest, et kahju aluseks on õigusvastasus, mille olemasolu peab hageja tõendama.
Liability can even extend to acts that are unlawful but do not constitute a sufficiently serious infringement.
Siia võivad kuuluda isegi õigusvastaste aktide juhtumid, mis ei kujuta endast piisavalt selgeid rikkumisi.
65 — For an early example of such an insight, see the Opinion of Advocate General Sir Gordon Slynn in Biovilac v EEC; see especially p. 4091.
65 – Vt selline aimdus kohtujurist Sir Gordon Slynni ettepanekus eespool viidatud kohtuasjas Biovilac vs. EMÜ, vt eriti lk 4091.
Moreover, this idea appears, in some way or another, in most of the legal systems (see Amaral, M.L., Responsabilidade do Estado e dever de indemnizar do legis­lador, Coimbra Editora, 1998, p. 474 et seq.).
Ülejäänud osas kohtab seda mõtet ühel või teisel viisil enamikes õiguskordades (vt Amaral, M. L., Responsabilidade do Estado e dever de indemnizar do legislador, Coimbra Editora, 1998, lk 474 jj).
66 — See the FIAMM judgment, paragraph 159, and the Fedon judgment, paragraph 152.
66 – Kohtuotsus Fiamm (punkt 159) ja Fedon (punkt 152).
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P of a provision of primary law cannot give entitlement to compensation. 67
KOHTUJURIST POIARES MADURO ETTEPANEK – LIIDETUD KOHTUASJAD C-120/06 P JA C-121/06 P seks ei anna alust üksnes esmase õiguse sätte kohaldamisest tekkinud kahju. 67
Secondly, in contrast to the Council, I do not see why this regime of absolute liability could not also be applied to failures to legislate.
Teiseks, erinevalt nõukogust ei mõista ma, miks ei saa sellist objektiivse vastutuse korda kohaldada ka seadusandliku tegevusetuse juhtumitele.
The parallel established by the Council with the failure to act referred to in Article 232 EC is irrelevant, as it is a question of no-fault liability.
Nõukogu poolt toodud paralleel EÜ artiklis 232 sätestatud toimingu tegemata jätmisega ei ole mittesüülise vastutuse puhul asjakohane.
In any event, it is not a failure to take legislative action that is at issue in the present cases.
Igal juhul ei ole käesolevate kohtuasjade puhul vaidluse all viga seadusandlikus tegevuses.
Both the Council and the Commission took several initiatives within the reasonable period of time allowed (modification of the Community regime for banana imports, negotiations), which moreover are mentioned by the Council itself in its written pleadings, but those initiatives proved unable to ensure correct implementation of the DSB decision.
Nii nõukogu kui komisjon võtsid määratud põhjendatud ajavahemiku jooksul ette mitu algatust (ühenduse banaaniimpordi korra kohandamine, läbirääkimised), mida muide nõukogu oma vastuses ka ise rõhutab, kuid VLO otsuse täitmise tagamiseks osutusid need algatused ebasobivaks.
Lastly, in the particular context of compliance with the WTO agreements which is pertinent to the cases in point, only citizens of the Union might rely on this system of no-fault liability to claim compensation for especially serious damage allegedly caused to them, in the general interest, by the Community institutions.
Viimasena, WTO lepingute järgimise tagamise konkreetses kontekstis nagu käesolevates kohtuasjades saavad üldistes huvides neile ühenduse institutsioonide poolt eriti olulise kahju hüvitamise taotlemiseks tugineda mittesüülise vastutuse süsteemile üksnes liidu kodanikud.
The political authorities cannot be required, nor can it be open to them, for the purposes of exercising their freedom of action within the context of the WTO, to assess as well the costs of their decisions for operators from third countries.
Poliitiline võim ei ole kohustatud ega saagi WTO raames kasutatava otsustusvabaduse raames hinnata ka valitud kolmandate riikide ettevõtjate kulutusi.
Within the framework of the Community powers exercised by the institutions in the field of external trade policy, the concept of a ‘rupture’ in the equal distribution of public burdens can therefore be conceivable only between citizens of the Union.
Ühenduse institutsioonidele väliskaubanduspoliitika valdkonnas kuuluva pädevuse teostamise kontekstis tuleb avalikõiguslike koormiste võrdse kandmise ideed mõista seega vaid liidu kodanike vahel arvestatuna.
It cannot therefore be validly argued, as the Council submits, that the recognition of no-fault liability in the context of the application of WTO law would disregard the principle of reciprocity, since the Community’s main trading partners do not have such liability.
Seetõttu ei saa sama moodi kui nõukogu väita, et mittesüülise vastutuse tunnustamine WTO õiguse kohaldamise kontekstis eiraks vastastikkuse põhimõtet, kuna ühenduse peamised kaubanduspartnerid ei tunne sellist vastutust.
Stated, justified and circumscribed in this way, the function of the principle of no-fault Community liability is clear.
Niimoodi esitatuna, põhjendatuna ja piiratuna ilmneb selgelt ühenduse mittesüülise vastutuse põhimõtte funktsioon.
There is no question of compelling the Community institutions to comply with WTO rules by
Mingil juhul ei sunnita ühenduse institutsioone sellega täitma WTO eeskirju, piirates nende
67 — See Case T-113/96 Dubois et Fils v Council and Commission [1998] ECR II-125, paragraphs 40 to 48.
67 – Vt Esimese Astme Kohtu 29. jaanuari 1998. aasta otsus kohtuasjas T-113/96: Dubois et Fils vs. nõukogu ja komisjon (EKL 1998, lk II-125, punktid 40–48).
Thirdly, there is no valid reason for limiting no-fault Community liability to cases where the damage stems from a non-legisla-tive act, as the Commission maintains.
Kolmandaks ei ole ühtegi kehtivat põhjust piirata, nagu väidab komisjon, ühenduse mittesüülist vastutust üksnes juhtudega, kus kahju tuleneb mitte-seadusandlikust aktist.
Under the second paragraph of Article 288 EC, the Community is under an obligation to make good ‘any damage caused by its institutions’, without distinguishing their activities according to whether they are administrative or legislative.
EÜ artikli 288 teine lõik paneb ühendusele kohustuse heastada „oma institutsioonide poolt tekitatud kahjud”, eristamata nende tegevust haldusliku või seadusandliku laadi järgi.
Furthermore, particularly serious damage may, in the general interest, be inflicted on certain operators both by the legislative and by the administrative authorities.
Lisaks võib teatud ettevõtjaid koormata eriti kaaluka kahjuga nii seadusandlik kui täidesaatev võim.
Moreover, in the cases in point the modification of the Community regime for importing bananas that was held to be inadequate was the result both of a Council parent regulation and a Commission implementing regulation.
Pealegi toimus ühenduse banaaniimpordi korra ebapiisavaks tunnistatud kohandamine nii nõukogu alusmääruste kui komisjoni rakendusmäärustega.
Finally and incidentally, such a limitation is, in my view, inappropriate, given the insufficient distinction between legislative and administrative acts in Community law as it currently stands.
Viimaks ja täiendavalt näib mulle, et selline piirang ei ole sobiv, võttes arvesse seadusandlike ja haldusaktide ebapiisavat eristamist ja ühenduse õiguse hetkeseisu.
In the final analysis, only damage resulting from the application
Kahju hüvitami-
It is only a question of ensuring that the costs resulting from the political choices they make do not affect the equality of citizens of the Union in shouldering public burdens.
Tegemist on vaid tagatisega, et tehtud poliitiliste valikute hind ei mõjutaks liidu kodanike võrdsust avalikõiguslike koormiste kandmisel.