natgillin/translations-raw huggingface dataset:
PAGE29 fold objective: address disparities; alleviate potential negative externalities and support positive integration.
LEHEKÜLG29 se võtta neid muutuvaid tingimusi.
The Padoa-Schioppa report put these exact issues on the table.
Tuletagem meelde, et Suurbritannia peaminister oli tollal pr. Thatcher.
this in mind today when people argue against the automatic decommitment rule (the n+2 rule) or when people criticise the programming approach.
Arvan, et niimoodi väita on vale. Eriti just sedaviisi, et poliitikat saab õigustada ainult mingisuguse suure idee abil.
There were elements of the 1989 reform which were a response to the fact that the previous policy had not worked.
Leian, et selline lähenemine ei tule meile kasuks ning meil tuleb tegeleda probleemiga.
“In the Union, we have a third policy which is a part of our economic growth armoury and which provides us with a balancing factor: Cohesion Policy.” Graham Meadows
„Liidul on ka kolmas poliitika, mis on osa meie majanduskasvu turvisest ning on meile tasakaalustavaks teguriks – ühtekuuluvuspoliitika.” Graham Meadows
Graham Meadows: I want to come back to Tassos’s third and Jérôme’s fourth point, that is the idea that the existence of European regional policy is justified if it can be seen as either balancing the negative effects of integration or expressing some 'big idea', like 'making a success of enlargement'.
Kuid enne, kui hakkame selle üle arutama, tahan lihtsalt midagi ära märkida, mis on seotud praeguse poliitika algusajaga 1989. aastal.
I think this is wrong, especially the view that the policy can only be justified in relation to a big idea. I actually find that we suffer from this approach which leaves us with a problem.
Ainuke asi, millest pole veel räägitud, on see, et 1980. aastate alguses oli liidul tegelikult raha otsas, sest ühise põllumajanduspoliitika eelarvest ei olnud enam midagi võtta.
A second point to mention is that the pre- reform policy was restricted to the co-nancing of public expenditure projects and that, already, the public sector was shrinking because of privatisation.
Komisjon oli veendunud, et kusagil peab raha olema ning nad vaatasid läbi oma eelarveread ja leidsid lõpuks suuri summasid kasutamata krediiti ERF ja ESF varades, kus suured eelarvekohustused olid kasutamata.
The reform of the policy deliberately widened its scope to take account of these changing conditions. Remember, the British Prime Minister at the time was Mrs Thatcher.
Komisjon seisis silmitsi olukorraga, kus vahendid oli vaja üle kanda põllumajandusse, kuid see ei olnud võimalik, sest kuigi rahasid ei kasutatud, olid need eraldatud struktuurifondidele.
The only thing that hasn’t yet been mentioned is that, in the early 1980’s, the Union actually ran out of money because the CAP budget had been exhausted.
Kommenteerin ka paari sõnaga Jérôme’i arvamusega kaasnevat ohtu, et Euroopa piirkonnapoliitika vajab une grande cause européenne’i õigustust.
Convinced that there must be some money somewhere, the Commission searched through its various budget lines and finally discovered large amounts of unused payment credits in the ERDF and ESF, where high levels of budget commitments lay unused.
Samahästi võiks öelda, et poliitika on mingisuguse tehingu osa – „kui tahate ühisturgu, siis tuleb selle eest maksta” ja hiljem „kui tahate ühisraha, siis tuleb selle eest maksta” ja uuesti „kui tahate laienemist, siis tuleb selle eest maksta”.
The Commission was therefore faced with a circumstance in which it needed to transfer resources to agriculture but could not because, although the payment credits lay idle, they had been committed to the Structural Funds.
Minu arvates on selline tõlgendus küüniline ning see näitab mõningaid liikmesriike halvas valguses, heites kõrvale nende õiguspärased argumendid majanduskasvu kohta ning asendades need selle mõttega, et nad püüdsid lihtsalt liitu petta.
Which is equivalent to saying that the policy is part of some deal or other: 'you want the Single Market, then you have to pay' and later 'you want the single currency, then you have to pay'; and, again, 'you want enlargement, then you have to pay.'
Komisjon oli tekkinud krediidikriisi tõttu vihane, sest vahendeid oli eraldatud väga heldelt, kuid hiljem ei jälgitud kulutamist tähelepanelikult.
I reject this interpretation as being cynical which casts some of the Member States in a bad light, dismissing their legitimate arguments about economic growth and putting in their place the idea that they were just trying to rob the Union stagecoach.
See andis põhjust struktuurifondide aruteludeks ning sealhulgas sooviti, et oleks võimalik tagada eraldatud raha kasutamist.
The Commission became angry about this 'cash flow crisis' because of the lightness and ease with which funds had been committed without close follow-up on the expenditure side.
Kasulik oleks seda tänapäeval meeles pidada, kui vaieldakse automaatse kohustustest vabastamise üle (n+2 reegel) või kui kritiseeritakse programmi lähenemist.
This fed in to the discussion about the Structural Funds including the desire to make sure right from the beginning that money committed was nally spent. It is worth keeping
1989. aasta reformis olid teatud elemendid, mis olid vastuseks sellele, et eelmine poliitika ei töötanud.
This approach robs the policy of its dignity.
Selline lähenemine kaotab poliitika väärikuse. See on vale.
If the policy was the result of a deal why is it still going on?
Kui poliitika oli tehingu tulemus, siis miks on see endiselt päevakorras?
Why has it increased in size since?
Miks on selle mõju suurenenud?
PAGE30 single currency on the poorest.
Selgitus on see, et poliitika on kasvu tasakaalustamiseks.
'The deal' is therefore a complex one.
Liidul on kolm kasvupoliitikat.
explanation for the policy’s emergence which is not only more truthful but also more helpful to us as we plot the policy’s next phase of development.
Liidul on ühisturg, sealhulgas kaubanduskokkulepped kolmandate riikidega, ja ka ühisraha.
This explanation is that the policy is in place to balance growth.
Majandusteadlastena oleme teadlikud, et need on kasvu põhjuseks, ja me teame ka, et turul põhinev kasv on kindlasti ebavõrdne.
The Union has three policies for growth.
See põhjustab majanduse kiiret arengut, mis suurendab sissetulekute erinevusi – näeme seda
It has the single market, including its trading agreements with third countries and it has the single currency.
Teiseks tuleb mainida, et reformieelne poliitika piirdus riiklike kulutuste kaasnantseerimise-ga ning avalik sektor oli erastamise tõttu juba vähenemas.
We know as economists that this produces growth, and we know as well that this market- driven growth is sure to be unbalanced.
Reformimine laiendas ettekavatsetult poliitika mõjuvaldkonda, et saaks arves-
It produces a churning of the economy which widens income disparities; we see this happening in China and Brazil, both countries which have a less developed regional policy than the Union.
LEHEKÜLG30 praegu Hiinas ja Brasiilias. Mõlemas riigis on liiduga võrreldes vähemarendatud piirkonnapoliitika.
We have a policy that is much richer than a simple distributive mechanism.
Kui me tähtsustame „tehingu”ideed üle, siis ei pea me piisavalt oluliseks siseturu ja ühisraha mõju majandusele.
If we overplay the idea of 'the deal', we underplay the economic importance of the internal market and the single currency.
Siseturust lõikas kasu näiteks Saksamaa 1989. aastal ning on alates sellest ajast iga aasta siseturust tulu saanud.
The internal market brought Germany, for example, benet in 1989 and it has brought Germany benet in every single year since then.
Samadel alustel on piirkonna ja ühtekuuluvuspoliitikat olnud vaja kasvu tasakaalustamiseks alates 1989. aastast igal aastal.
In the same way, Regional and Cohesion Policy was needed to balance growth in 1989 and has been needed in every year since then.
Siseturuga kaasneb pidev kasv ja ebavõrdsus.
The internal market is constantly creating growth and disparities, European Regional and Cohesion Policy works constantly to lessen these disparities.
Euroopa piirkonna- ja ühtekuuluvuspoliitikaga püütakse pidevalt ebavõrdsust vähendada.
As long as we have growth, we shall have disparities and the work to narrow them, and, thus, balance growth will be constant.
Nii kaua, kuni meil on kasv, on meil ka ebavõrdsus ning me töötame selle nimel, et seda vähendada, ja selle tulemusena on ka tasakaalustatud kasv pidev.
But in the Union, we have a third policy which is a part of our economic growth armoury and which provides us with a balancing factor: Cohesion Policy.
Kuid liidul on ka kolmas poliitika, mis on osa meie majanduskasvu turvisest ning on meile tasakaalustavaks teguriks – ühtekuuluvuspoliitika.
Regional and Cohesion Policy seeks to balance the disparities which are constantly created by growth and to help the slower- growing regions to grow more quickly and to reach the overall growth rate of the Union.
Piirkonna- ja ühtekuuluvuspoliitika püüab vähendada kasvu tagajärjel pidevalt tekkinud erinevusi ning aidata kaasa kasvu kiirenemisel aeglasema kasvuga piirkondades, et need jõuaksid järele liidu keskmisele kasvutasemele.
I find this explanation more correct and more important.
Minu arvates on selline selgitus õigem ja olulisem.
It enriches Jérôme’s idea about 'the deal'.
See täiendab Jérôme’i „tehingu” ideed.
It is possible that Regional and Cohesion Policy was created at a certain moment as part of a short- term deal but that doesn’t mean that does not limit its justication for existence.The reason for the policy is that it gives the Union the chance to achieve growth in a more balanced way.
Võib ju olla ,et piirkonna- ja ühilduvuspoliitikale pandi alus kindlal ajahetkel, mis oleks osa lühiajalisest kokkuleppest, kuid see ei tähenda, et see ei piira olemasolu õigustust. Poliitika annab liidule võimaluse saavutada kasvu tasakaalukamal viisil.
“It should be 'a policy for all', not just for the poor.”
„Tehingu” eesmärk oli pehmendada ühisturu ja ühisraha mõjusid kõige vaesematele liikmesriikidele.
Jérôme Vignon: This brings me to insist on something.
„See peaks olema „poliitika kõigi jaoks” ja mitte ainult vaestele.”
Jacques Delors was really keen to avoid that Cohesion Policy and the use of the Structural Funds would turn into pure redistribution.
Tassos Bougas jätkuv ning andis sellest väga selgelt mõista Saksamaa taasühinemise käigus, kui Saksa liidumaadest said struktuurifondide otsesed kasusaajad.
'The deal' was to counteract the effects of the single market and the
„Tehing” on seetõttu mitmetahuline.
I would highlight the fact that it was designed as a conditional distribution policy with three levels of conditionality.The first being, that the Cohesion Policy's priorities should contribute to the implementation of Community priorities, the second that the Cohesion Policy's transfers should not replace the national eort and should be used for investments and nally the obligation of accountability and good management.
See oli mõeldud selliste tingimuste loomiseks, kus kõigil on võimalus siseturul osalemiseks ja sellest kasu saamiseks. Eesmärk oli võimaldada liikmesriikidel ja piirkondadel ergutada kaubandust ja investeerimist oma territooriumitel, kuid Euroopa raamistikus.
It should be 'a policy for all', not just for the poor.
See ei tähenda, et vaesematele piirkondadele antakse raha liberaliseerimise kompenseerimiseks.
It has been clear from the beginning that all countries should prot from it.
Kuid ei saa eeldada, et ettevõtted investeeriksid piirkondadesse, mis on halvatud halva infrastruktuuri
Cohesion Reports.
Samal ajal kui SKT arvestuses oli meie suurim mõju 4%, oli mitmetel juhtudel mõju palju suurem.
The same is true for 'additionality'.
See aitas kaasa ka teisele efektile, mida Grigoris Var-s mulle vahetpidamata selgitas: „Ära unusta, ja tööjõu ebapiisavate oskuste tõttu.
Some of the bigger Member States have failed to deliver on this, and these facts have weakened our position.
Kokkuvõttes kuulub sinna alla kõik, mis aitab kaasa ettevõtte võimalikule edule, kuid mis jääb tehase uste taha.
So, if I look into the future, I would question whether we could not better develop and deliver on the question of financial innovation.
Vastupidiselt kunagistele väidetele ei määratlenud ühtekuuluvuspoliitikat „nõukogus vastuseisu avaldanud vähemus”.
“The key message of Cohesion Policy was … creating the conditions in which everyone had the opportunity to participate in and benefit from the internal market.” Philip Lowe
„Ühtekuuluvuspoliitika peamine sõnum oli, et luuakse sellised tingimused, kus kõigil on võimalus siseturul osalemiseks ja sellest kasu saamiseks.”
It was creating the conditions in which everyone had the opportunity to participate in and benet from the internal market.
Küsimus oli väärikuse tasakaalus.
It was aimed at enabling Member States and regions to stimulate trade and investment on their own territories but within the European framework.
Väärikus ebavõrdselt rikaste ja ebavõrdselt võimsate liikmesriikide ja piirkondade vahel, ning oldi seisukohal, et keegi ei tohiks sõltuda toetustest.
It did not mean giving money to poorer regions to compensate them for liberalisation.
Selline oli ettepaneku poliitiline kontekst.
But you cannot expect companies to invest in regions which are handicapped by poor infrastructures and inadequate skills in the labour force – in short everything that contributes to the possibility of success of business but which is beyond the door of a factory.
Selles peituv loogika oli loomulikult selline, et need, kes saavad rohkem toetusi, peaksid võtma ka kohustuse saavutada teatud eesmärke. Viitasin alguses eelarve haldamisega seotud uuenduslikkusele.
'Mobilising energy in the regions' was the driving force of Cohesion Policy as opposed to simply giving a part of the European budget to the regions because they were poor.
Kaks elementi, mis õigustasid tugeva mõjuvõimu andmist Euroopa Komisjonile, olid hindamine ja„lisaväärtus”, mis pidid netorahastajatele garanteerima, et raha kasutatakse kusagil mujal otstarbeliselt.
Cohesion Policy was not dened by the 'blocking minority in the Council', as some used to say.
Ma leian, et me ei ole olnud suutelised neid uuendusi täide viima.
Philip Lowe: One positive factor which we underestimate – in opposition to the initial pessimism on the 'masse critique' of Structural Funds intervention in macroeconomic terms – is the positive effect of Cohesion Policy on business expectations.
„Hindamine ja lisaväärtus” on minu arvates suured läbikukkumised ja meie tulemuslikkust ei kajastata kuigi palju näiteks ka ühtekuuluvusaruannetes.
Whereas the maximum we reached was 4 % in terms of GDP, the effect was in many cases much larger.
Sama kehtib ka „lisaväärtuse” kohta.
Which contributed also to another effect which Grigoris Varfis kept explaining to me: 'Do not forget that we are not dealing with the weakest countries and regions.
Mõningad suuremad liikmesriigid ei ole suutnud ka seda täide viia ning sellised faktid on nõrgendanud meie positsiooni.
We are dealing with the weakest administrations'.
Seega, kui vaatan tulevikku, siis tekib mul küsimus, et kas me ei saaks paremini arendada ja ka täide viia uuenduslikkust finantsvaldkonnas.
This was the political setting of the proposal.
Palju vaesematele riikidele tõi liikmelisus kaasa märkimisväärsed investeerin-
The underlying logic was, of course, that those receiving more should be committed to some achievements.
Teine faktor, millega me piisavalt ei arvestanud, oli integreeritud lähenemise võimalik poliitiline komplekssus.
I referred in the beginning to the innovations related to budgetary management.
Integreeritud lähenemine ei saa olla eesmärk omaette, sest seda tuleb tasakaalustada tasuvuse ja demokraatia huvidega.
Two of those elements which justified giving strong influence to the European Commission were the questions of evaluation and of additionality – which should assure the net contributors that the money would be safely used everywhere.
Teame, et on olemas suhteliselt väikeseid riike, kus riigi valitsus on võtnud endale ainuõiguse sõna „integratsioon” üle.
I think one of the difficulties is that we have not been able to deliver on those specific innovations.
Neile ei meeldinud mõte, et komisjon võttis endale õiguse „integreeritud lähenemise” üle ning võrdsustas integratsiooni devolutsiooniga.
'Evaluation and added value' are large failures in my view and to demonstrate that we have been effective is not much reflected, for example, in the
Ma räägin teile mõned anekdoodid partnerluspõhimõtte kohta, esimese struktuurifondi programmide läbirääkimiste ajal.
The other factor we used to underestimate was the potential political complexity of the integrated approach.
Meil olid iganädalased kohtumised Iirimaa kolleegidega ning tihti olid kohtumiste teemaks lahkheli ESFi ja ERFi toetuste vahel.
An integrated approach can never be an end in itself because it has to be balanced against the interests of efficiency and democracy.
Ühe sellise kohtumise ettevalmistuse ajal tulid Iirimaa valitsuse ministrid kokku ning peaminister Charlie Haughey ütles oma kolleegidele: „Mida me Sandro Gaudenzi sõnade järgi täna peame tegema?”
You have countries which are relatively small and where the national government claims the mo-
Ühel korral soovitasime neile, et Corki linnapead võiks kaasata Edela-Iirimaa programmide partnerlusläbirääkimistele, kuid ta ütles: „Ma ei hooli
PAGE32 it would be better if we were.
LEHEKÜLG32 tumise ainuke käegakatsutav tulemus.
I had a new electronic calculator with me – of course, no PC at that time.
absoluutselt, mida Corki linnapeal on selle kohta öelda.
At the end of the day, I was called to the room directly outside the Council chamber because the Heads of State were calculating net balances.
Meie tööhõive on kolm miljonit, mitte kuuskümmend miljonit inimest ja seega ei ole standardlähenemine meie jaoks vastuvõetav.”
So we ended up with huge sets of figures because, after all, the ultimate question was whether we were talking about 'a net deal' to compensate the poorest Member States or about a wider sense of a European structural policy.
Seega integreeritud lähenemine peab olema lähedalt seotud sellega, millisel tasandil seda rakendada ja milline on tingimuslikkus, mida igal tasemele rakendamise tulemusena saadakse.
No agreement was possible at that stage.
Algselt ei pidanud DG XXII seal olema, kuid viimasel hetkel arvas keegi, et oleks parem, kui me seal oleksime.
Back at the airport on that Saturday afternoon, I bought my wife a white Danish pullover and since then she always said that this was the only tangible result of the European Council in Copenhagen!
Mul oli kaasas uus elektrooniline kalkulaator ja loomulikult puudus personaalarvuti. Päeva lõpus kutsuti mind ruumi, mis asus täpselt Ülemkogu saali kõrval, kuna riigipead arvutasid kokku netosaldot.
But in February 1988, there was a special European Council, and we went around with Chancellor Kohl to the other delegations, and, somehow, there was a turning point, at least in the political vision, which went beyond net balances.
Kokkuvõtteks saime suured arvude kogumid, sest lõppude lõpuks seisnes küsimus ikkagi selles, et kas me räägime „netotehingust”, millega kompenseerida kõige vaesematele liikmesriikidele, või Eu-
They didn't like the idea that the Commission claimed ownership of the 'integrated approach' and equated integration with devolution.
See kajastab „devolutsiooni” lugu.
Let me tell some anecdotes on the partnership principle during the period of the negotiations of the first Structural Funds programmes.
Baierimaa president oli Münchenisse kokku kutsunud suure konverentsi.
We used to see our Irish partners on a weekly basis, often on the issue of the split between the ESF and the ERDF funding.
Iga koha taga seisis teenindaja.
In preparation for one of those meetings, Irish Government Ministers used to meet and Charlie Haughey, the Taoiseach once said to his colleagues: “What is Sandro Gaudenzi saying we have to do today?”
Isegi kõige vaesemate piirkondade esindajatel, nagu näiteks Extremadura esindajal, oli oma ettekandja! 1990. aastatel arvasid inimesed, et see on piirkondade uus ajastu.
On another occasion, we had suggested to them that the Mayor of Cork should be involved in the partnership negotiations on programmes for the south-west of Ireland, but he said: “I don’t give a tinker's curse about what the Mayor of Cork is going to say.
Strathclyde’i esindajad istusid kõrvuti Baierimaa esindajatega ning kulus umbes kaks aastat, enne kui saadi aru, et me ei ela päris samasuguses maailmas.
We have to make – and this is the point – difficult arbitrages at the level of national government.
Küsimus oli loomulikult see, et kus on võim ja kus legitiimsus.
We are an economy of three million, not of sixty million people, and we don’t accept a ‘one size fits it all’ approach”.
ELi piirkonnapoliitika abil oli võimalik saavutada legitiimisust ühtedes riikides, kuid mitte teistes.
So, the issue of the integrated approach has to be linked with the issue of what level you apply it to and what is the conditionality you get from it at each level.
Müncheni konverents oli oluline sündmus, kuid ma ei ole kindel, kas midagi sarnast võiks kunagi korduda.
“It was the balance of dignity, dignity between unequally wealthy and unequally mighty Member States and regions and it considered that nobody should be dependent on assistance.” Jérôme Vignon
„Küsimus oli väärikuse tasakaalus. Väärikus ebavõrdselt rikaste ja ebavõrdselt võimsate liikmesriikide ja piirkondade vahel ning oldi seisukohal, et keegi ei tohiks olla sõltuv toetustest.” Jérôme Vignon
DG XXII was not supposed to be there but at the last moment someone said that
Keegi pidi kunagi valmis kirjutama programmi-ni-melise dokumendi ning üks esimestest kavanditest, mis oli mõneleheküljeline projekt, esitati uhkusega Kreetale.
Later on – and this reflects the story about 'devolution' – there was a strange combination between regions which thought they were important and those which felt they were no longer important.
Suundusime sinna, et saada kokku Kreeta ametnikega, ning nad laususid: „Jah, see kõik on väga tore, kuid me vajame telefoni.
The president of Bavaria had called together a big conference which took place in Munich – including a waiter behind every seat.
Selle telefoniga saab helistada ainult Ateenasse. Me ei tohi otse Brüsselisse helistada.
Even the poorest representative from, e.g. Extremadura, got his waiter!
Seega, kas saaksite meile palun teise telefoni hankida?”Me arutlesime selle üle ning lõpuks said nad teise telefoni.
In 1990, people thought that this was a new era for the regions.
Järgmiseks nad laususid: „Me vajame uut autot.
The issue, of course, was about where power lies and where legitimacy lay.
Vaatame, mida saame uue auto asjus ära teha.
Through EU regional policy, you could get legitimacy in certain countries, but not in others.
Kuid kas olete suutelised seda programmi ra- roopa struktuuripoliitikast laiemas mõttes.
That Munich conference was quite an important moment but a moment I am not quite sure will ever reappear.
Selles etapis ei olnud veel võimalik kokkuleppele jõuda.
So, all the national money as well was brought into the same management system.
LEHEKÜLG33 on nüüd usaldusväärsem.
For the first time, this gave the ministry of finance which received the EU funding the opportunity to see and control what everybody was doing, an important step forward for them.
Tahan oma pika looga öelda seda, et oleme tegelikkuses palju asju ära teinud selleks, et üleriigilist raha haldavatel valitsuse inimestel oleks vahendid ja meetmed tõhusaks haldamiseks.
In next step they had to find more projects to
Usun, et oleme suutnud kendama ja haldama?”Ma arvan, et oli suur erinevus kontseptuaalse projekti ja tegelikkuse vahel, mis selles riigis – ning mitte ainult selles riigis – oli teooriast väga erinev.
“In reality, we got into the process of 'building government' for a number of years in that region and in that country [Greece] to make the theoretical vision possible on the ground.”
„Tegelikkuses tegelesime selles piirkonnas ja riigis (Kreekas) valitsuse ülesehitamisega mitu aastat, et teoreetiline visioon muutuks reaalsuseks.” Robert Shotton