natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, the European Social Fund should be used to its full potential in a flexible and timely way to alleviate the social impacts of the crisis, by supporting rapid labour market re-entry of the unemployed and focusing on the most vulnerable.
Euroopa Sotsiaalfondi tuleks kriisi sotsiaalse mõju leevendamiseks paindlikul ja õigeaegsel moel samuti maksimaalselt ära kasutada, toetades töötute kiiret naasmist tööturule ning koondades tähelepanu kõige haavatavamatele.
Efforts are being made to simplify the implementation of the EU Structural Funds and to enhance coordination with social policies.
Praegu tehakse jõupingutusi ELi struktuurifondide juurutamise lihtsustamiseks ja sotsiaalpoliitikate koordineerituse suurendamiseks.
FIGHTING POVERTY AND SOCIAL EXCLUSION
VAESUSE JA SOTSIAALSE TÕRJUTUSE VASTU VÕITLEMINE
As shown in the SOCIAL SITUATION IN NUMBERS box, a noticeable proportion of the EU population lives below the poverty threshold 1.
Vastavalt kastis SOTSIAALNE OLUKORD ARVUDES esitatule elab märgatav osa ELi elanikkon- nast allpool vaesusläve1.
This number ranges from 10% in the Czech Republic and the Netherlands to 21% in Latvia.
See arv algab 10%-st Tšehhi Vabariigis ja Madalmaades ning ulatub 21%-ni Lätis.
What is more, children and the elderly face an even higher poverty risk, at 19%.
Lisaks on lastel ja vanuritel veelgi suurem vaesuserisk – 19%.
Vigilance is needed as new risk groups – e.g. young workers and labour market entrants – as well as new risks, may emerge.
Vajalik on säilitada valvsus, kuna võivad tekkida uued riskigrupid, näiteks noored töötajad ja tööturule sisenejad, ning avalduda uued riskid.
SOCIAL SITUATION IN NUMBERS: 16% of Europeans, or 79 million people, were at risk of poverty in 2007
SOTSIAALNE OLUKORD ARVUDES: 2007. aastal oli 16% eurooplastest ehk 79 miljonit inimest vaesuseohus.
At-risk-of poverty rate in the EU (%, 2007)
Vaesuseohus olevate inimeste määr ELis (%, 2007)
Value of thresholds for a single household (right axis)At-risk-of-poverty rate (left axis) ds
Üksiku majapidamise läviväärtus (parem telg)Vaesuseohus olevate inimeste määr (vasak telg) es di t
Source: EU-SILC (2007); income year 2006; except for UK (income year 2006) and for IE (moving income reference period 2005-06); RO: National Household Budget Survey 2006.
Allikas: EU-SILC (2007); rahandusaasta 2006; v.a UK (rahandusaasta 2006) ja IE puhul (liikuv sissetulekute viiteperiood 2005–2006); RO: riiklik leibkondade eelarve uuring 2006.
BG data missing.
BG kohta andmed puuduvad.UL = uued liikmesriigid.
This defined as 60% of the national median equivalised disposable income, after social transfers.
Määratluse kohaselt 60% riigi keskmisest ekvivalentsest kasutada jäävast tuluosast pärast sotsiaalsiirdeid.
Helping children out of poverty
Laste päästmine vaesusest
The proportion of children at risk of poverty in the EU has not fallen since 2000.
Vaesuseohus olevate laste osakaal ei ole võrreldes aastaga 2000 langenud.
Tackling child poverty and breaking the transmission of disadvantage between generations has been a significant concern since the launch of the social inclusion process.
Laste vaesuse vastu võitlemine ja ebasoodsate olude järgmisele põlvkonnale edasiandmise takistamine on sotsiaalse kaasatuse protsessi käivitamisest saadik olnud üks tähtsamaid küsimusi.
The issue has increasingly been singled out as a key priority for Member States.
Seda on liikmesriikide jaoks üha enam peamise probleemina esile tõstetud.
In 2006, the March European Council asked the EU-27 to take decisive steps to eradicate poverty among children.
2006. aastal palus märtsikuu Euroopa Ülemkogu EU-27-l rakendada otsustavaid meetmeid, et vähendada vaesust laste hulgas.
Many have taken this invitation to heart.
Paljud võtsid seda palvet südamesse.
Indeed, most countries which made the issue a priority are now planning to reinforce their strategies and follow a more multidimensional and integrated approach.
Enamik riike, kes selle probleemi esikohale tõstsid, kavandavad tõsiselt strateegiate tugevdamist ja mitmekülgsemat ning ühtsemat lähenemist.
A boost must be given to Member States’ efforts to implement comprehensive strategies against poverty and social exclusion of children, including accessible and affordable quality childcare.
Liikmesriikide jõupingutustele laste vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu laiaulatuslike strateegiate juurutamisel tuleb anda lisatõuge, mille hulka kuuluks kättesaadav ja taskukohane lastehooldus.
22 countries have set targets relating to child poverty, 16 of them using EU-agreed indicators.
22 riiki on seadnud laste vaesusega võitlemisega seonduvaid eesmärke, neist 16 kasutavad ELi heakskiidu saanud suuniseid.
A few have also set intermediate targets for their specific challenges (jobless households, families most at risk, intensity of poverty, childcare).
Mõned riigid on seadnud ka vahepealseid sihte konkreetsete probleemide jaoks (töötud leibkonnad, enimohustatud perekonnad, vaesuse intensiivsus, lastehooldus).
In addition, greater attention is generally given to children and families in the overall design of social inclusion policies, notably in the context of active inclusion policies.
Sotsiaalse kaasatuse poliitikate üldises ülesehituses, eriti aktiivse kaasatuse poliitikates, pööratakse lisaks rohkem tähelepanu lastele ja perekondadele.
Many have ‘mainstreamed’ child poverty in this way in areas such as minimum income and wages, reconciliation of work and family life and family-friendly services.
Paljud on sel moel laste vaesuse esile tõstnud ka muudes küsimustes, näiteks miinimumtulu ja -palgad, töö- ja pereelu kokkusobitamine ning peresõbralikud teenused.
Promoting the social inclusion of Roma
Romide sotsiaalse kaasatuse edendamine
Roma throughout Europe tend to face a range of disadvantages, making them extremely vulnerable to social exclusion and poverty.
Romid on üle Euroopa ebasoodsas olukorras, mistõttu on nad eriti haavatavad sotsiaalse tõrjutuse ja vaesuse suhtes.
Accordingly, the Member States with a sizable Roma minority have given more coverage to this question and in general there is a better understanding of the challenges involved.
Seepärast on märkimisväärse romidest vähemusega liikmesriigid pööranud sellele küsimusele rohkem tähelepanu ning seeläbi on arusaam eesseisvatest väljakutsetest paranenud.
In particular, the issues to be tackled include desegregation, access to employment, addressing educational disadvantage, and improved access to basic services such as housing and healthcare.
Lahendamist vajab eriti eraldatuse lõpetamine, juurdepääsu tagamine tööturule, ebasoodsa haridusolukorra ja elementaarsetele teenustele, näiteks majutusele ning tervishoiule, juurdepääsu parandamist puudutavate küsimuste lahendamine.
However, there is a need for a comprehensive policy framework, together with more data and a more extensive and reliable knowledge base.
Vajadus on siiski ulatuslikuma poliitikaraamistiku ja enamate andmete ning laiema, usaldusväärsema teadmusbaasi järele.
Active inclusion
Aktiivne kaasatus
Combating social exclusion means promoting the inclusion of vulnerable groups and tackling discrimination in all spheres of life, including on the job market.
Sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemine tähendab haavatavate rühmade kaasatuse edendamist ja diskrimineerimise takistamist kõikides elusfäärides, sealhulgas tööturul.
‘Active inclusion’ strategies have an important part to play, to make sure that social policies mobilise people who are capable of working while providing a decent standard of living to those who are and will remain outside the labour market.
Aktiivse kaasatuse strateegiatel on oluline roll tagamaks, et sotsiaalpoliitika innustab töövõimelisi inimesi ning võimaldab samal ajal tööturult lõplikult väljapoole jäävatele inimestele rahuldava elatustaseme.
Active inclusion, simultaneously promoting inclusive labour markets, ensuring adequate income and access to quality services, is a priority for most Member States.
Aktiivne kaasatus, mis edendab üheaegselt laiahaardelist tööturgu ja tagab piisava sissetuleku ning juurdepääsu kvaliteetteenustele, on enamike liikmesriikide prioriteet.
However, the various aspects are dealt with separately in most cases, whereas most disadvantaged people suffer from multiple disadvantages and integrated responses are essential.
Sellele vaatamata tegeletakse erinevate tahkudega üldjuhul eraldi, kuna enamik ebasoodsates oludes inimesi kannatab mitme halvendava asjaolu all ning ühtne reageering on hädavajalik.
Several countries have taken steps to ensure that the purchasing power of minimum income beneficiaries is maintained, But it remains essential, for example, to design better links between out-of-work benefits and inwork support, in order to create the right incentives, while at the same time ensuring adequate income support and prevent inwork poverty, and foster lasting labour market inclusion.
Mitmed riigid on astunud samme tagamaks miinimumtulu saajate ostujõu säilimine. Sellele vaatamata on oluline tekitada näiteks õigete stiimulite loomiseks paremaid seoseid töötute toetuste ja töötajate toetamise vahel, tagada samal ajal piisav sissetulekutoetus, ennetada töötajate vaesust ning lisaks õhutada püsivat tööturu kaasatust.
Migrants
Ümberasujad
Another group that tends to face social disadvantages are immigrants.
Veel üks ebasoodsate sotsiaalolude all kannatav rühm on immigrandid.
Indeed, significant gaps persist between this group and the majority population in terms of poverty, income, health, employment, unemployment, education and early school-leaving.
Selle rühma ja enamusrahvuse vahel on märgatav vahe vaesuse, sissetuleku, tervise, tööhõive, töötuse, hariduse ja varajase õpingute katkestamise osas.
As such, the Member States give priority to improving the inclusion of migrants.
Seetõttu on liikmesriikide prioriteet ümberasujate kaasatuse parandamine.
Increasingly adopting a holistic approach, they are focusing more on getting both migrants and the host society involved in the process, and several are working to create synergies between inclusion policies and antidiscrimination measures.
Üha enam ter-viklikku lähenemisviisi omaks võttes keskenduvad nad nii ümberasujate kui ka enamusrahva protsessi kaasamisele ja paljud töötavad kaasamispoliitikate ning diskrimineerimisvastaste meetmete vahel sünergia loomise nimel.
But still the issue needs to be given increased attention.
Sellele vaatamata vajab see küsimus suuremat tähelepanu.
Disabled people
Puudega inimesed
With an estimated 50 million European citizens or more having some form of disability2, the inclusion of these citizens continues to be addressed.
Kuna 50 miljonil eurooplasel on mõnda liiki puue2, on nende kodanike kaasamise küsimus jätkuvalt päevakorral.
Economic inactivity and insuf-fi ficient income support are commonly seen as underlying disabled people’s poverty, yet quantitative evidence is scarce.
Üldjuhul on majanduslik passiivsus ja ebapiisav sissetulekutoetus puuetega inimeste vaesuse peidetud põhjuseks, kuid kvantitatiivseid tõendeid selle kohta on vähe.
Member States are focusing on integrating disabled people into the labour market, and eliminating barriers to education and lifelong learning, for example.
Liikmesriigid keskenduvad näiteks puuetega inimeste tööturule integreerimisele ning hariduse ja elukestva õppe ees olevate takistuste eemaldamisele.
Few, however, are giving priority to eliminating structural obstacles to full participation in society.
Mõne liikmesriigi prioriteet on struktuuriliste takistuste kõrvaldamine, et võimaldada täielikku ühiskonnas osalemist.
There is further scope for giving more attention to disabled people in policy design across different areas (disability mainstreaming).
Puuetega inimestele suurema tähelepanu võimaldamiseks erinevatel aladel (puuetega inimeste ühiskonda sulandamine) on poliitikate ülesehituses veel kohaldamisruumi.
Tackling homelessness
Kodutuse vastu võitlemine
Homelessness is one of the most severe forms of social exclusion and in the current economic climate, access to affordable housing and preventing evictions are all the more crucial in tackling poverty and social exclusion.
Kodutus on üks rängemaid sotsiaalse tõrjutuse vorme ning praeguses majanduskliimas on taskukohase eluaseme võimaldamine ja väljatõstmise vältimine vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemisel seda olulisem.
Some countries implement comprehensive, multidimensional strategies to address its different manifestations specifically, while others focus on measures integrated in wider policy frameworks, e.g. relating to housing, employment, and health.
Mõned riigid on juurutanud ulatuslikke mitmemõõtmelisi strateegiaid kodutuse erinevate esinemisvormide käsitlemiseks, samas kui teised keskenduvad laiemas poliitikaraamistikus rakendatavatele meetmetele, mis on seotud näiteks eluaseme, tööhõive ja tervishoiuga.
Supported housing – combining the objective of independent living with personalised social support – is receiving considerable attention.
Märkimisväärset tähelepanu pööratakse eluasemete hankimise toetamisele, ühendades iseseisva toimetuleku eesmärgi individuaalse sotsiaaltoetusega.
Several Member States have set targets to reduce homelessness or strengthen support structures.
Mitu liikmesriiki on seadnud eesmärgiks vähendada kodutust või tugevdada tugistruktuure.
Lack of reliable data, however, continues to impair efforts to define and monitor effective policies.
Usaldusväärsete andmete puudumine takistab seni tõhusa poliitika määratlemiseks ja jälgimiseks tehtavaid jõupingutusi.
Labour Force Survey ad hoc module on disability 2002 combined with the Eurostat population estimate for 2008.
Euroopa tööjõuvaatluse (LFS) 2002. aasta ad hoc küsitluses puuete kohta koos Eurostati 2008. aasta hinnanguga elanikkonna kohta.
Addressing educational disadvantages
Ebasoodsate haridusolude küsimus
The importance of education is recognised by most countries, but only some have integrated the issue into a comprehensive long-term strategy to prevent and tackle social exclusion.
Hariduse tähtsust tunnustatakse enamikus riikides, kuid vaid mõned neist on sotsiaalse tõrjutuse ennetamiseks ja selle vastu võitlemiseks ühendanud selle küsimuse ulatusliku pikaajalise strateegiaga.
Pre-primary education is seen as fundamental, both as a key element in levelling socioeconomic disadvantage, and as a means to facilitate work/family life reconciliation.
Alghariduse-eelne haridus on elementaarne nii põhitegurina ebasoodsa sotsiaal-majandusliku olukorra võrdsustamiseks kui ka töö- ja pereelu kokkusobitamise vahendina.
Efforts also focus on ensuring high-quality standards in all schools, combating early school leaving, improving access to education for specific groups and introducing measures to validate prior learning.
Jõupingutused on koondatud ka kõikides koolides kvaliteetse standardi tagamiseks, varajase õpingute katkestamise vastu võitlemiseks, konkreetsete rühmade puhul hariduse kättesaadavuse parandamiseks ning varasemate õpingute kinnitamiseks vajalike meetmete sissetoomiseks.
Addressing financial exclusion
Majandusliku tõrjutuse käsitlemine
Addressing financial exclusion is vital in any strategy against poverty, and the crisis brings the issue even more to the fore.
Majandusliku tõrjutuse käsitlemine on väga oluline igas vaesuse vastu võitlemise strateegias; kriis sunnib sellele veelgi rohkem tähelepanu pöörama.
On the one hand, people facing poverty and/or exclusion encounter specific difficulties in accessing financial services, with negative consequences for their personal finance or ability to fi nd a job.
Ühest küljest tekib vaesuse ja/või tõrjutusega silmitsi seisvatel inimestel raskusi finantsteenustele juurdepääsul, millel on negatiivsed tagajärjed seoses nende isiklike rahaliste vahendite või võimalusega tööd leida.
Denial of access to financial services on the mainstream market may lead people to turn to more costly and risky alternative fi nan-cial products.
Finantsteenustele juurdepääsu keelustamine põhiturul võib viia selleni, et inimesed pöörduvad kulukamate ja riskantsemate alternatiivsete nantstoodete poole.
On the other hand, for the general population, an improper marketing and unequal access to information of financial services may lead to over-indebtedness.
Teisest küljest võivad sobimatu turundus ja ebavõrdne juurdepääs finantsteenuste teabele põhjustada kogu elanikkonnale ülemäärast võlgnevust.
Some Member States have comprehensive policies, often incorporating debt advice, whereas one is tackling over-indebtedness as a priority.
Mõned liikmesriigid on teatanud kõikehõlmavatest poliitikatest, samas kui üks liikmesriik on seadnud prioriteediks võidelda ülemäärase võlgnevuse vastu.
Microcredit – the use of small loans to those in poverty designed to spur entrepreneurship – is provided in some countries to people who cannot access the mainstream credit market.
Mikrokrediiti kasutatakse vaesuses elavatele inimestele mõeldud väikelaenuna eraettevõtluse stimuleerimiseks. Mõnes riigis pakutakse seda inimestele, kellel ei ole juurdepääsu põhilaenuturule.
SOCIAL SITUATION IN NUMBERS: Despite overall progress on the labour markets, 7% of the employed live below the poverty threshold (‘in-work poverty’)
SOTSIAALNE OLUKORD ARVUDES: vaatamata tööturgude üldisele arengule elab 7% töötajatest allpool vaesusläve („töötajate vaesus”).
ADEQUATE AND SUSTAINABLE PENSIONS
PIISAVAD JA JÄTKUSUUTLIKUD PENSIONID
Population ageing can negatively affect pension systems.
Vananev elanikkond võib pensionisüsteeme negatiivselt mõjutada.
The dependency ratio (the ratio of population aged 65+ to those aged 15–64) is forecast to more than double from 25% to 53%
Ennustuste kohaselt tõuseb sõltuvusmäär (üle 65-aastaste inimeste arv iga 15–64-aastase inimese kohta) ajavahemikul 2004–2050 25%-lt 53%-ni.3 Kuigi vanadus ei tähenda enam nantsviletsust, jääb pensionäride vaesuse risk püsima.
Over the last decade Member States have reformed their pension systems to better provide adequate and sustainable pensions.
Viimase kümnendi jooksul on liikmesriigid reforminud oma pensionisüsteeme, et paremini tagada piisav ja jätkusuutlik pension.
Progress has been made in providing adequate pensions without jeopardising financial sustainability and work incentives.
See on suurendanud edu piisava pensioni tagamisel, kahjustamata finantsilist jätkusuutlikkust ja tööstiimuleid.
Yet the new economic outlook will make the necessary fine-balancing even more challenging.
Kuid uus majanduslik väljavaade teeb vajaliku täpse tasakaalu saavutamise veelgi raskemaks.
‘Adequacy’ and ‘sustainability’ defined ned
Piisavuse ja jätkusuutlikkuse määratlused
The goal of pension schemes is to ensure a decent living standard for the retired, in order to prevent poverty and social exclusion in old age.
Pensioniskeemide eesmärk on tagada pensionäridele korralik elamisstandard vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse ennetamiseks vanaduses.
Such adequate pensions allow the elderly to share in the economic well-being of their country and to participate in public, social and cultural life.
Piisavad pensionid annavad eakatele inimestele võimaluse saada osa oma riigi majanduslikust heaolust ning osaleda avaliku, sotsiaal- ja kultuurielu tegevustes.
Adequate future pensions, however, require pension systems to be financed sustainably in the face of rapidly ageing societies.
Piisavad pensionid vajavad aga kiirelt vananevas ühiskonnas jätkusuutlikult finantseeritavaid pensionisüsteeme.
Adequacy and sustainability of pensions are thus inextricably linked.
Siinkohal on ära toodud pensionide piisavus ja jätkusuutlikkus.
Relative income of the elderly: median income of people aged 65+ as a ratio of income of people aged 0–64, 2007
Eakate inimeste suhteline sissetulek: üle 65-aastaste inimeste aritmeetiline keskmine sissetulek võrreldes inimestega vanuses 0–64. 2007. aasta
More people in work and for longer
Rohkem töötavaid inimesi ja pikaajalisem töösuhe
Due to rises in life expectancy, pension system reforms have focused on keeping older people active in the labour market.
Tulenevalt keskmise eluea pikenemisest on pensionisüsteemide reformid keskendunud eakate inimeste tööturul aktiivsena hoidmisele.
In fact more older people have jobs, with 11 countries now meeting the Lisbon target of 50% employment for those aged 55–64 years by 2010.
11 riiki täidavad praegu Lissaboni eesmärki, mille kohaselt tuleb aastaks 2010 saavutada 55–64-aastaste 50%-line tööhõive määr.
Given the increase in life expectancy, even higher employment rates will be necessary in the medium term.
Kuna keskmine eluiga on pikenenud, on keskpikas perspektiivis vaja kõrgemaid tööhõivemäärasid.
To encourage older citizens to remain in the labour market, the effective retirement age has to rise.
Soodustamaks eakate kodanike tööturul püsimist peab tõhusat pensioniiga tõstma.
According to national reports, Member States are starting to increase the pensionable age in statutory pension schemes, early exit routes are being closed and incentives to early retirement removed.
Vastavalt aruannetele hakkavad liikmesriigid seaduslikes pensioniskeemides inimeste pensioniiga tõstma. Kaotatakse tööturult varajase lahkumise võimalused ja ennetähtaegselt pensionile jäämise toetused.
These are important signals for employers and employees to improve their practices of age management and postpone retirement.
Need on olulised tööandjatele ja töötajatele antavad märgid selle kohta, et nad parandaksid ealise juhtimisega seotud tavasid ning lükkaksid edasi pensionile jäämist.
The current economic downturn will test the durability of these achievements.
Praegune majanduslangus paneb proovile kõnealuste saavutuste vastupidavuse.
It will be crucial to prevent a drop in the effective retirement age and a use of early pathways out of the labour market to deal with rising unemployment.
Vanemaealiste töötajate tööhõive toetamiseks tuleb teha veel jõupingutusi, kasutades töötusega võitlemiseks täiel määral ära aktiivseid tööturupoliitikaid.
SOCIAL SITUATION IN NUMBERS: The employment rate of older workers (aged 55-64) reached 45% in 2007 as against 37% in 2001.
SOTSIAALNE OLUKORD ARVUDES: eakate töötajate tööhõive (vanuses 55–64) jõudis 2007. aastal 45%-ni (2001. aastal oli see 37%).
Employment rate of older workers (55-64)
Eakate töötajate tööhõive määr (55–64)
Ensuring pension adequacy
Piisava pensioni tagamine
The present economic outlook highlights the need to ensure that workers who are unemployed for a time are covered by the pension scheme.
Praeguses majanduslikus olukorras on muutunud oluliseks tagada töötajatele, keda mõjutavad töötusperioodid, asjakohaste pensionisüsteemide kättesaadavus.
Indeed, under reformed systems, career breaks can significantly reduce adequacy, as shown by the figure.
Uutes süsteemides võivad pausid tööstaažis oluliselt pensioni piisavust vähendada, nagu joonisel näidatud.
In particular, it is important to ensure full coverage and to monitor pension adequacy for women and low-wage earners.
Eriti oluline on täies ulatuses pensionide tagamine ja piisavuse jälgimine naiste ning madalapalgaliste puhul.
SOCIAL SITUATION IN NUMBERS: Current pension systems have generally reduced poverty among the elderly, but single elderly women face a much higher risk than single elderly men (28% compared with 20%).
SOTSIAALNE OLUKORD ARVUDES: praegused pensionisüsteemid on vaesust üldiselt vähendanud eakate hulgas, kuid üksikud eakad naised on silmitsi tunduvalt suurema riskiga kui üksikud eakad mehed (28% võrreldes 20%-ga).
Impact of a 1-, 2- and 3-year career break for unemployment on future pensioner’s income
1-, 2- ja 3-aastase tööstaažipausi mõju tulevaste pensionäride sissetulekule
Source: ISG calculations on theoretical replacement rates carried out in the OECD APEX model or in national models.Note: Measured by difference in net theoretical replacement rates – pensioner’s income relative to the last received wage, in percentage points.
Allikas: ISG teoreetiliste asendusmäärade arvutused, viidud läbi OECD APEX-i mudelis või riiklikes mudelites.Märkus: mõõdetud teoreetiliste asendusmäärade netosissetuleku erinevuste alusel – pensionäri sissetulek võrreldes viimase saadud palgaga protsendipunktides.
Funded pension schemes
Pensioni kogumisskeemid