natgillin/translations-raw huggingface dataset:
3) To ensure sustainable development, production and consumption (€ 42.6 million): a) support local jobs and business growth in urban and rural areas that will enable low-carbon outputs; b) support low-carbon approach to construction and physical development; c) promote efficient use of resources and minimise waste.
3) Tagada säästev areng, tootmine ja tarbimine (42,6 miljonit eurot) – a) toetada kohalikke töökohti ja majanduskasvu linna- ja maapiirkondades, mis võimaldavad madala süsinikdioksiidi heitkogusega toodangut; b) toetada vähem süsinikdioksiidi heiteid tekitavat lähenemist ehituses ja füüsilises arendamises; c) edendada ressursside tõhusat kasutamist ja minimeerida jäätmeid.
More information: http://www.eeda.org.uk/
Täiendav teave: http://www.eeda.org.uk/
Making El Hierro sustainable – an innovative project aiming to achieve energy self-suciency in the Canary Islands
„El Hierro muutmine säästvaks“ – innovatiivne projekt, mille eesmärgiks on saavutada energeetiline isemajandamine Kanaari saartel
Juan Ruiz Alzola, Director of the Canary Islands Institute of Technology (ITC) that it is a world first. e involvement of the Institute for Energy Diversification and Saving (IDEA) brings further added value to the project and will help turn this idea into reality in the near future.
Juan Ruiz Alzola, Kanaari saarte tehnoloogiainstituudi (ITC) direktor tehnoloogilist väljakutset selles osas, et on maailmas esimene omalaadne.
The hydro-wind power plant (estimated cost € 54 million) will generate a total of 10 MW of electricity, thereby reducing the annual oil consumption by 6 000 tonnes and avoiding the need to transport oil to the island by ship. Furthermore,
Energia mitmekesistamise ja säästmise instituudi (IDEA) kaasamine toob projektile täiendavat lisandväärtust ja aitab selle idee lähemas tulevikus reaalsuseks muuta.
El Hierro, like the other islands in the Canaries, is totally dependent on energy from external sources.
Sarnaselt teistele Kanaari saartele sõltub ka El Hierro täielikult välistest energiaallikatest.
Its electricity is supplied by power stations that consume contaminating fossil fuels.
Selle elektrit toodavad elektrijaamad, mis tarbivad saastavaid fossiilkütuseid.
Although the island has abundant resources in terms of wind power, harnessing this enormous potential to supply the island with energy is proving a difficult task.
Kuigi saarel on külluslikult tuuleenergiaressursse, on selle tohutu potentsiaali rakendamine saare energiaga varustamiseks osutunud keerukaks ülesandeks.
there will be 20 000 tonnes less COst pumped into
Veelgi enam, igal aastal pumbatakse atmosfääri 20 000 tonni vähem süsinikdioksiidi.
Considerable technical obstacles have to be overcome before renewable energies can be widely introduced.
Enne taastuvate energiaallikate laialdast kasutuselevõtmist tuleb ületada märkimisväärsed tehnilised takistused.
One alternative is to combine wind power systems with mini-hydroelectric systems, where water is pumped between two reservoirs at different heights using wind power.
Üheks alternatiiviks on kombineerida tuuleenergiasüsteeme minihüdroelektrisüsteemidega, kus vett pumbatakse kahe erineval kõrgusel asuva reservuaari vahel, kasutades tuuleenergiat.
When there is demand for electricity, water falling from the upper reservoir drives turbines in the hydroelectric plant.
Kui tekib nõudlus elektri järele, käivitab ülemisest reservuaarist langev vesi hüdroelektrijaama turbiinid.
e project entitled “El Hierro: 100 % Renewable Energy” is co-financed by the European Regional Development Fund and coordinated by the ITC and will see involvement from the El Hierro Council and five other European institutions.
Projekti pealkirjaga „El Hierro: 100% taastuvenergia“ kaasfinantseerib Euroopa Regionaalarengu Fond ja koordineerib ITC ning selles osaleb El Hierro nõukogu ja viis teist Euroopa institutsiooni.
For more information please visit: itc@itccanarias.org
Täiendava teabe saamiseks külastage aadressi: itc@itccanarias.org
El Hierro has a small surface area (278 km²) with stark contrasts in topography. e energy needs of its 10 500 inhabitants are met by a 12 MW, dieselfuelled power station.
El Hierrol on väike pindala (278 km²) selgete topograafiliste kontrastidega.
Given its size, mountainous terrain, energy consumption and major wind power potential, the island is an ideal location for a hydro-wind electricity-generating system.
Saare 10 500 elaniku energiavajaduse täidab 12 MW diiselajamiga elektrijaam.Arvestadessaaresuurust, mägist maastikku, energiatarbimist ja suurt tuuleenergiapotentsiaali, on see ideaalseks asukohaks hüdro-tuule elektritootmissüsteemile.
In the system put forward for El Hierro, a wind farm will generate electricity, which is then fed into the island’s grid to meet part of the population’s needs.
El Hierro jaoks kavandatavas süsteemis toodab tuulepark elektrit, mis juhitakse seejärel saare elektrivõrku, et täita osa rahvastiku vajadustest.
If there is excess wind power that cannot be fed into the electricity grid, this surplus energy is used to pump water between the reservoirs.
Kui tekib üleliigset tuuleenergiat, mida ei saa elektrivõrku juhtida, kasutatakse liigset energiat vee pumpamiseks reservuaaride vahel.
The El Hierro Council, UNELCO-ENDESA electricity company and Canary Islands Government recently established via the ITC, the Gorona del Viento El Hierro company, which will be responsible for setting up and running the hydro-wind power plant.
El Hierro nõukogu, UNELCO-ENDESA elektriettevõte ja Kanaari saarte valitsus rajasid hiljuti ITC kaudu ettevõtte Gorona del Viento El Hierro, mis vastutab hüdro-tuule elektrijaama püstitamise ja toimimise eest.
At present, the ITC and UNELCO-ENDESA are working together on the engineering projects to build and manage the hydro-wind power system. is project represents a major technological challenge, in
Praegu teevad ITC ja UNELCO-ENDESA koostööd inseneriprojektide kallal, et ehitada ja majandada hüdro-tuule elektrisüsteemi. Kõnealune projekt esindab suurt
A view of the whole system.
Vaade kogu süsteemile.
Support to the cork sector
Korgisektori toetamine
Conversion of a closed landfill
Suletud prügila konverteerimine
Total cost: € 2 106 435 EU contribution: € 1 579 827
Kogumaksumus: € 2 106 435 ELi osalus: € 1 579 827
Total cost: € 4 500 000 EU contribution: € 3 240 000
Kogumaksumus: € 4 500 000 ELi osalus: € 3 240 000
"Cork is a key resource for the environmental and territorial balance of the Sierras of San Mamede and San Pedro, an 8 500 km² area situated in the south-eastern part of the Iberian peninsula, bordering the regions of Alentejo and Extremadura.
„Kork on keskkonnaalase ja territoriaalse tasakaalu võtmeressursiks San Mamede ja San Pedro mägedes, Pürenee poolsaare kaguosas paikneval 8500 km² alal, mis piirneb Alentejo ja Extremadura piirkondadega.
In this area, more than 120 of the small businesses might disappear if they lose their traditional market; the making of corks for wine.
Selles piirkonnas võivad kaduda enam kui 120 väikeettevõtet, kui nad kaotavad oma traditsioonilise turu – korkide tootmise veini jaoks.
To address this threat, the 'Corchiça' cross-border cooperation project has led to a better knowledge of the sector, the area and the market.
Kõnealuse ohu käsitlemiseks on piiriülene koostööprojekt Corchiça viinud paremate teadmisteni sektori, piirkonna ja turu kohta.
In addition, promotional actions have been implemented, cooperation between producers has been supported and technical assistance in business management has been provided. is approach has culminated with the setting up of a strategy plan and the creation of a 'Cork Cluster' in Extremadura planned for 2008."
Lisaks sellele on rakendatud edendavaid meetmeid, on toetatud tootjatevahelist koostööd ning osutatud tehnilist abi ettevõtte juhtimisel. Kõnealuse lähenemisviisi tulemuseks on strateegiakava püstitamine ja 2008. aastaks kavandatud „korgiklastri“ loomine Extremaduras.“
"e IUWMM (Integrated Urban Waste Management Model) cooperation project involved the participation of 14 regional and local authorities who shared good practice in the field of waste management.
„Koostööprojektis IUWMM (Integrated Urban Waste Management Model, linnajäätmete integreeritud hooldusmudel) osales 14 piirkondlikku ja kohalikku asutust, kes jagasid häid tavasid jäätmehoolduse valdkonnas.
One of the cases studied was an old, closed down, landfill, south of the city of Leipzig (pop.: 500 000).
Üks uuritavatest juhtumitest oli vana suletud prügila, mis asus Leipzigi linnast lõuna pool (rahvastik: 500 000).
In the past, approximately 3.8 million m³ of waste were deposited there. e landfill did not comply with European environmental regulations, particularly with regard to ground water protection and landfill gas emissions.
Varem ladustati sinna ligi 3,8 miljonit m³ jäätmeid. Prügila ei vastanud Euroopa keskkonnamäärustele, eriti seoses põhjavee kaitsega ja prügila gaasiheidetega.
As a first step, the risks for the environment were investigated.
Esimese sammuna uuriti ohtusid keskkonnale.
Following this, the redevelopment of the landfill was designed with a view to minimizing the amount of leachate seeping through the landfill, using the landfill as a recreation area and finally the generation of energy from landfill gas and solar power.
Sellele järgnevalt kavandati prügila ümberarendamine, pidades silmas läbi prügila imbuva nõrgvee hulga minimeerimist, kasutades prügilat rekreatsioonialana ning lõpuks energia genereerimist prügilagaasist ja päikeseenergiast.
Consequently, the landfill was covered with a sealing system (26 ha) and cultivated afterwards."
Sellest tulenevalt kaeti prügila sulgemissüsteemiga (26 ha) ning seejärel hariti üles.“
Vital Signs: environmental awareness among school children
„Vital Signs“: keskkonnateadlikkus koolilaste hulgas
Adaptation to climate change in the Baltic Sea Region
Kliimamuutustega kohanemine Läänemere piirkonnas
Total cost: € 532 140 EU contribution: € 399 105
Kogumaksumus: € 532 140 ELi osalus: € 399 105
Total cost: € 2 246 822 EU contribution: € 1 399 616
Kogumaksumus: € 2 246 822 ELi osalus: € 1 399 616
"Vital Signs was a 2005-06 cooperation project that developed software for pda technology and a GIS-linked website database of weather data, water quality, stream characteristics and habitats in rivers within the Blackwater, Foyle and Melvin River catchments, which are situated along the border of Northern Ireland and the Republic of Ireland.
„Vital Signs oli 2005–06 koostööprojekt, millega töötati välja tarkvara pda-tehnoloogia jaoks ja GIS-veebiandmebaas ilmastikuandmete, vee kvaliteedi, vooluomaduste ja elupaikadega jõgedes Blackwateri, Foyle’i ja Melvini jõgede valgaladel, mis asetsevad Põhja-Iirimaa ja Iiri Vabariigi vahelisel piiril.
Philipp Schmidt-omé, Geological Survey of Finland (GTK)philipp.schmidt-thome@gtk.fiwww.astra-project.org
Igal kuul tegid koolilapsed ülestähenduse oma kooli lähedal ning andmed sisestati seejärel veebiandmebaasi.
The launch of the ESPON 2013 Programme took place in Brussels on 21 January 2008.
Lastel oli võimalik võrrelda oma andmeid teiste samas jõeorus paiknevate koolide andmetega.
information, evidence, analyses and scenarios on framework conditions for the development of regions, cities and larger territories.
Ühised väliretked tugevdasid kogukondadevahelisi sidemeid ja suuremat omanikutunnet kohalike ressursside suhtes.
Launched in 2002, the "European Spatial Planning Observation Network" (ESPON) has been set up to support policy development and to build a European scientific community in the field of territorial development.
Projektiga julgustati suuremat keskkonnaalast teadlikkust laste hulgas ning tutvustati uusi tehnoloogiaid kaugetele maakoolidele ja -kogukondadele.“
e ESPON 2013 Programme Launch Event took place in Brussels on 21 January 2008.
„Kliimamuutustega kohanemine mängib väga olulist rolli säästvas territoriaalses arengus.
It was opened by Katarina Mathernova, Deputy Director-General of the European Commission’s DG REGIO, together with Romain Diederich, Director-General of the Luxembourgish Ministry of the Interior and for Spatial Planning.
„Kliimamuutustega kohanemise suunas Läänemere piirkonnas“ on ülebaltikumiliste kliimamuutusprojektide (SEAREG ja ASTRA) värskeim tulemus, mis viidi läbi Soome geoloogilise uurimuse juhtimise all koostöös mitmete kohalike ja piirkondlike asutuste ja teadusinstituutidega.
Other prestigious guests included: Evgeni Kirilov, First Vice-Chair of European Parliament’s Committee on Regional Development, Gerhard Stahl, Secretary-General of the Committee of the Regions, Joost van Iersel, Member of the European Economic and Social Committee and Blanka Bartol, Representative of the Slovenian EU Presidency.
Edukas interdistsiplinaarne koostöö on võimaldanud linnadel nagu Espoo Soomes ja Gdansk Poolas kaasata kliimamuutustega kohanemise tulevasse maakasutuse planeerimisse.“
More information: info@espon.eu (http://www.espon.eu/)
Philipp Schmidt-omé, Soome geoloogiline uurimus (GTK)philipp.schmidt-thome@gtk.fiwww.astra-project.org
European Commission, Directorate-General for Regional Policy Unit B1 – Communication, Information, Relations with third countries Ana-Paula Laissy Avenue de Tervuren 41, B-1040 Brussels Fax: (32-2) 29-66003E-mail: regio-info@ec.europa.eu Internet: http://ec.europa.eu/regional_policy/index_en.htm
Euroopa Komisjon, regionaalpoliitika peadirektoraat üksus B1 – Kommunikatsioon, teave, suhted kolmandate riikidega Ana-Paula Laissy Avenue de Tervuren 41, B-1040 Brüssel Faks: (32-2) 29-66003E-post: regio-info@ec.europa.eu Internet: http://ec.europa.eu/regional_policy/index_en.htm
1989-1993: From projects to programmes
ELi ühtekuuluvuspoliitika 1988–2008: investeering Euroopa tulevikku
Structural Funds 1989 - 1993 : Eligible Areas
Struktuurifondid aastatel 1994–1999: abikõlblikud piirkonnad
Structural Funds 1994 - 1999 : Eligible Areas
Eesmärk nr 1*: täielikult abikõlblikud
Structural Funds 2000 - 2006 : Eligible Areas
Eesmärk nr 6: osaliselt abikõlblikud
Objective 6: Partly eligible
Eesmärk nr 5b ja 6: osaliselt abikõlblikud
Objective 2
Eesmärk nr 2: täielikult abikõlblikud
New German Länder eligible for aid from 1990Situation of Non EU countries in 1993.
Rootsi, Soome ja Austria said abikõlblikeks alates 1995. aastast.Abruzzo oli 1. eesmärgi alusel abikõlblik alates 1994. aasta 1. jaanuarist 1996. aasta 31. detsembrini.ELi-väliste riikide olukord 1999. aastal.
* with a GDP/head below 75% of the EU average
* piirkonnad, kus SKT inimese kohta on väiksem kui 75% ELi keskmisest
Objective 2
Eesmärk nr 2 ja 5b: osaliselt abikõlblikud
Objective 2 & 5b: Partly eligible Phasing-out (till 31/12/2006)
Eesmärk nr 5b: täielikult abikõlblikud
Objective 2, 5b & 6: Partly eligible Special programme
Eesmärk nr 2, 5b ja 6: osaliselt abikõlblikud
Phasing-out (Partly) (till 31/12/2005)
Eesmärk nr 5b: osaliselt abikõlblikud
Objective 6: Wholly eligible
Eesmärk nr 6: täielikult abikõlblikud
PAGE1
LEHEKÜLG1
DIRK AHNER, EUROPEAN COMMISSION, DIRECTOR-GENERAL FOR REGIONAL POLICY
DIRK AHNER(EUROOPAKOMISJONIREGIONAALPOLIITIKAPEADIREKTORAADIPEADIREKTOR)
Dear Reader,
Hea lugeja,
Since then, Cohesion Policy has framed the Community’s interventions by using a strategic approach at European, national and regional level.
Sellest ajast alates on ühtekuuluvuspoliitika vorminud ühenduse sekkumisi läbi strateegiliste lähenemiste Euroopa, riigi ja piirkonna tasandil.
It has adapted over time without losing sight of its core orientation, namely to work towards the balanced and sustainable development of Europe’s regions.
Ta on aegade jooksul kohanenud, ilma et oleks kadunud algne tegevusplaan, milleks on töö Euroopa piirkondade tasakaalustatud ja jätkusuutliku arengu nimel.
It has made and continues to make it possible for national, regional and local governments to engage in overarching strategies and networks across policies and country borders.
Ta on jätkuvalt võimaldanud riikide valitsuste ja piirkondlike ning kohalike omavalitsuste osa-
This issue of Panorama Magazine is exclusively dedicated to the first 20 years of EU Cohesion Policy.
„Ühtekuuluvuspoliitika on aegade jooksul kohanenud, ilma et oleks kadunud algne tegevusplaan, milleks on töö Euroopa piirkondade tasakaalustatud ja jätkusuutliku arengu nimel.” käesolev Panorama number on pühendatud üksnes Euroopa Liidu juba 20 aasta pikkusele ühtekuuluvuspoliitikale.
On 24 June 1988, the Council agreed on a regulation which put existing EU funds into the context of 'econ- omic and social cohesion’, a term which the Single European Act had introduced two years earlier.
1988. aasta 24. juunil jõudis Komisjon kokkuleppele määruse osas, mis paigutas ELi olemasolevad rahalised vahendid majandusliku ja sotsiaalse ühekuuluvuse konteksti. Terminit kasutati esimest korda kaks aastat varem seoses ühtse Euroopa aktiga.
Since then, Cohesion Policy has become one of the most important and most debated EU policies.
Sellest hetkest alates on ühtekuuluvuspoliitika olnud üks olulisemaid ja kõige rohkem arutletavamaid ELi poliitikaid.
We therefore thought it worthwhile to check how robust its rationale, implementation and impact has proven over the years.
Seetõttu arvasime, et oleks kasulik uurida, kui hästi on seda selgitatud ja kui stabiilne on olnud selle rakendamine ja mõju nende aastate jooksul.
“Cohesion Policy has adapted over time without losing sight of its core orientation, namely to work towards the balanced and sustainable development of Europe’s regions.”
lemist kesksetes strateegiates ja võrgustikes, mis on põhimõtete ja riigipiiride ülesed.
There is no one-size-ts-all recipe for regional development.
Piirkondliku arengu jätkumiseks ei ole ühte universaalset lahendust.
However, principles such as partnership, transparency, subsidiarity and civil society participation combine to form an essential asset of development policies.
Sellegipoolest moodustavad sellised põhimõtted nagu partnerlus, läbipaistvus, lähimus ja osalus kodanikuühiskonnas arengupõhimõtete põhiväärtuse.
They reinforce cooperation between the public and private sectors and have the potential to link eciency with decentralisation and active involvement.
Nad kindlustavad avaliku ja erasektori koostööd ning neis on potentsiaali liita tõhusus detsentraliseerimise ja aktiivse osalusega.
In this sense, Cohesion Policy is still as modern as it was in 1988.
Seetõttu on ühtekuuluvuspoliitika sama kaasaaegne kui 1988. aastal.
I trust you will enjoy reading this publication.
Usun, et väljaanne pakub nauditavaid lugemishetki.
During 1988, we saw not only the beginning of this new policy, but also the end of a debate which had begun some years earlier.
1988. aasta oli oluline seetõttu, et lisaks uuele poliitika tutvustamisele lõppes ka arutelu, mis oli alanud mõned aastad varem.
Since the end of the 1970s, integration of EU funds within targeted, multi-annual programmes had been tested in ‘Integrated Development Programmes’ and later in ‘Integrated Mediterranean Programmes’.
Alates 1970. aastate lõpust katsetati ELi rahaliste vahendite liitmist sihtotstarbelistele ja mitme aasta pikkustele programmidele, sealhulgas integreeritud arenguprogrammide ja hiljem ka integreeritud Vahemere programmide osana.
Both marked a radical turn in comparison to what the funds were normally earmarked for: reimbursing existing projects introduced by Member States on an annual basis, a system which was no longer seen as convincing and which was meant to be replaced by a more efficient approach.
Võrreldes rahaliste vahendite väljakujunenud sihtotstarbelise kasutamisega olid sellised lähenemised sootuks teistsugused. Liikmesriikide algatatud ja nende poolt rakendatavate projektide iga-aastane kulude tagasimaksesüsteem ei olnud enam veenev ning see tuli asendada tulemuslikuma lähenemisega.
PAGE2
LEHEKÜLG2
DANUTAHÜBNER, MEMBEROFTHEEUROPEANCOMMISSION RESPONSIBLEFORREGIONALPOLICY
DANUTAHÜBNER (EUROOPAKOMISJONI REGIONAALPOLIITIKAVOLINIK)
The objective of economic and social cohesion was expressed in the Single European Act and became reality in 1988 with the adoption of the first regulation which gave birth to Cohesion Policy.
Majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse eesmärk oli kirjas ühtses Euroopa aktis ning see sai tegelikkuseks 1988. aastal, kui võeti vastu esimene määrus, millest sai alguse ühtekuuluvuspoliitika.
The Treaties of Maastricht, Amsterdam and Nice reaffirmed the policy’s importance and its scope was even broadened by the draft Lisbon Treaty by a new, territorial dimension.
Maastrichti, Amsterdami ja Nice'i lepingud kinnitasid uuesti poliitika olulisust ja Lissaboni lepingu eelnõuga isegi laiendati selle mõjuvaldkonda, lisades uue territoriaalse mõõtme.
European Councils in 1988, 1992, 1999 and 2005 confirmed the importance of Cohesion Policy by allocating increasing shares of the European budget to it.
1988., 1992., 1999. ja 2005. aasta Euroopa Ülemkogud kinnitasid ühtekuuluvuspoliitika olulisust, eraldades üha suuremaid summasid Euroopa eelarvest selle poliitika läbiviimiseks.
However, when we look back today on the first 20 years of EU Cohesion Policy, 1988 remains a crucial year.
Heites pilgu tagasi ELi ühtekuuluvuspoliitika esimesele 20 aastale, saab selgeks, et murranguliseks aastaks jääb endiselt 1988.
Discovering Europe’s economic geographyhassincethenmarked a radical turn for EU, national and regional policies alike.
Euroopa majandusgeograafia avastamine põhjustas kohe kardinaalse pöörde ELi, riikide ja piirkondade strateegiates.
Identifying the regions in most need, defining priorities, involving local institutions and imposing common management, control and evaluation standards – all these elements have not only created tangible results but also a unique system of multi-level governance.
Kõige suuremat tuge vajavate piirkondade tuvastamise, prioriteetide kindlaksmääramise, kohalike asutuste kaasamise ja ühise halduse, reguleerimise ja hindamiskriteeriumite kehtestamise tagajärjed ei ole mitte ainult käegakatsutavad tulemused, vaid ka ainulaadne mitmetasandiline valitsemine.
Cohesion Policy makes clear that every- body, wherever they are in the Union, has the opportunity to participate in and benefit from the common market.
Tänu ühtekuuluvuspoliitikale on selge, et kõikidel osanikel üle Euroopa Liidu on võimalus ühisturul osalemiseks ja sellest kasu saamiseks.
“Cohesion Policy is the market’s 'visible hand' which aims at balanced and sustainable development while fostering economic integration throughout the EU as a whole.”
„Ühtekuuluvuspoliitika on turu „tuntav käsi”, mille eesmärk on tasakaalukas ja jätkusuutlik areng, edendades samal ajal Euroopa Liidu ülest majanduslikku lõimumist.”
At the level of the regions, relatively strong economic growth of those with a low GDP per head has meant that EU regions have been converging.
LEHEKÜLG3 muudab oluliseks iga Euroopa piirkonna selliselt, et piirkondlikkus ei ole takistus ma-jandustegevuse optimaalseks jaotumiseks, vaid sellest võib saada eraldiseisva arengu allikas.
Between 1995 and 2004, the number of regions with a GDP per head below 75 % of the EU average fell from 78 to 70 and the number of those below 50 % of the EU average declined from 39 to 32.
Uued majandusteooriad toetavad sellist lähenemist. Mitmed uuringud tõestavad, et asukoht on oluline ning piirkondliku poliitikaga saab palju ära teha.
hand' which aims at balanced and sustainable development while fostering economic integration throughout the EU as a whole.
Ühtekuuluvuspoliitika parandab piirkondlike majanduste konkurentsivõimet, kuna nii on võimalik pakkuda selliseid euroopalikke avalikke hüvesid, mida turg ei suuda pakkuda.
And it is a place-based policy which gives a role to each European territory in the sense that it is not an obstacle to the optimal allocation of econ- omic activity but can become a source of growth on its own.
Sellisteks näideteks on transpordi ja energia peavõrgud, tõeline Euroopa keskkonnapoliitika, investeeringud haridusse ning uurimis- ja arendustegevus.
Recent econ- omic theory confirms this approach in numerous case studies which show that ‘geography matters’ and that regional policy can make a difference.
Tuleb ka ära märkida, et käesoleval ajavahemikul on ühtekuuluvuspoliitika investeerimisprioriteedid radikaalselt muutunud.