natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This is especially true for those drugs particularly associated with dependence and problems, such as heroin or crack cocaine.
Eelkõige kehtib see nende uimastite puhul, mida seostatakse sõltuvuse ja probleemidega, näiteks heroiini, crack’i ja kokaiini puhul.
Studies have also shown that dependent drug users may commit acquisitive crimes as a means of supporting their drug habits.
Uuringud näitavad ka, et uimastisõltlased võivad toime panna varavastaseid kuritegusid, et rahuldada oma uimastivajadust.
For the career criminal, drugs may form part of the deviant lifestyle, with spending on drugs being a
Elukutseliste kurjategijate jaoks võivad uimastid olla
Studies have revealed various risk factors (some common, some not) for involvement in offending and in drug use.
Selleks et tekiks arutelu probleemi ulatuse üle ja et analüüsida sekkumiste mõju, tuleb aga kõigepealt leppida kokku probleemi määratlemise kontseptuaalses raamistikus.
It has been proposed that the extent to which individuals adopt a deviant lifestyle may affect the various factors (substance-related, individual, social, cultural and environmental) that determine whether offending and drug use continues, progresses or ceases during the course of an individual’s life.
Seda tunnistatakse ka praeguses ELi narkootikumidealases tegevuskavas (2005–2008), milles on eraldi välja toodud uimastitega seotud kuritegevuse ühismääratluse väljatöötamine. Käesolevas lühikokkuvõttes on uuritud erinevat liiki õigusrikkumisi, mida võidakse paigutada ühisnimetaja ehk uimastitega seotud kuritegevuse alla.
The term ‘drugrelated crime’ is used here to encompass four types of crimes.
Uimastitega seotud kuritegevus hõlmab käesolevas tekstis nelja järgmist liiki kuritegusid.
Psychopharmacological crimes: crimes committed under the influence of a psychoactive substance, as a result of its acute or chronic use.
Psühhofarmakoloogilise mõju all sooritatud kuriteod: kuriteod, mis pannakse toime psühhoaktiivse aine mõju all uimasti akuutse või kroonilise tarbimise tulemusena.
Economiccompulsive crimes: crimes committed in order to obtain money (or drugs) to support drug use.
Majanduslik-kompulsiivsed kuriteod: kuriteod, mis pannakse toime selleks, et saada raha (või uimasteid) uimastivajaduse rahuldamiseks.
Systemic crimes: crimes committed within the functioning of illicit drug markets, as part of the business of drug supply, distribution and use.
Süsteemi mõjutusel sooritatud kuriteod: kuriteod, mis pannakse toime ebaseaduslike uimastiturgude raames ebaseadusliku uimastilevitamise ning uimastite tarnimise ja tarbimise äri osana.
Drug law offences: crimes committed in violation of drug (and other related) legislations.
Uimastialaste seaduste rikkumised: kuriteod, mille korral rikutakse uimastialaseid (ja muid selle valdkonnaga seotud) seadusi.
Drug markets, because of their illicit status, sustain certain types of crime other than those associated with drug supply and distribution, often violent crimes, which may deeply affect a neighbourhood or a local community.
Kuna uimastiturud on ebaseaduslikud, on nendega peale uimastite tarnimise ja levitamise seotud veel teatud liiki, tihti vägivaldsed kuriteod, mis avaldavad tugevat mõju kogu piirkonnale ja kohalikele elanikele.
Violations of drug laws account for a significant proportion of law enforcement and criminal justice resources and, by drawing resources away from other areas, may impact on the commission of other crimes.
Uimastialaste seaduste rikkumisele kulub suur osa õiguskaitse ja kriminaalõiguse ressurssidest ning kuna selle kaudu võib muudele valdkondadele vähem ressursse jääda, võib see mõjutada muude kuritegude sooritamist.
Although psychopharmacological violence is most strongly associated with alcohol use, illicit drug use, and particularly the use of stimulants, may lead to criminal behaviour by exacerbating existing psychopathological and social problems, or by increasing the risk of paranoid or psychotic episodes.
Kuigi psühhofarmakoloogilise mõju all toime pandud vägivallakuriteod on enamasti seotud alkoholi tarbimisega, võib ebaseaduslike uimastite, eriti stimulantide kasutamine viia kuriteoni, süvendades olemasolevaid psühhopatoloogilisi ja sotsiaalseid probleeme või suurendades paranoia- või psühhootiliste episoodide riski.
Economically motivated crimes have often been considered an inherent consequence of drug dependence, and a reduction in such crimes is usually seen as a measure of success for many interventions targeting dependent drug users.
Majanduslikest põhjustest ajendatud kuritegusid peetakse tihti uimastisõltuvuse paratamatuks tagajärjeks ning paljude uimastisõltlastele suunatud sekkumiste puhul mõõdetakse meetmete edukust just selliste kuritegude arvu vähenemise kaudu.
The few attempts that have been made to assess the extent of and trends in drug-related crime at national level show that many issues and challenges (conceptual and methodological) are inherent in such an exercise.
Üksikud püüded hinnata uimastitega seotud kuritegevuse ulatust ja suundumusi riiklikul tasandil on näidanud, et sellega seoses esineb mitmeid probleeme ja väljakutseid (kontseptuaalseid ning metodoloogilisi).
2nd issue 2007
Narkootikumid nr 2/2007
Defining drug-related crime to assess its extent and patterns
Uimastitega seotud kuritegevuse määratlemine selle ulatuse ja esinemismudelite hindamiseks
A definition of drug-related crime
Uimastitega seotud kuritegevuse määratlus
Psychopharmacological crimes
Psühhofarmakoloogilise mõju all sooritatud kuriteod
‘The need to reduce drug-related crime is now recognised as an important policy objective in Europe.
Vajadus vähendada uimastitega seotud kuritegevust on saanud Euroopa jaoks tähtsaks poliitiliseks eesmärgiks.
Adopting a clear definition of drug-related crime is an essential first step if we are to develop the methodologies needed to assess not only the true extent of this problem, but also the impact of our policies and actions.’
Uimastitega seotud kuritegevuse täpne määratlemine on esimene tähtis samm, mis tuleb teha, et töötada välja probleemi tegeliku ulatuse ning meie poliitika ja meetmete mõju hindamiseks vajalikud metoodikad.
Marcel Reimen, Chairman, EMCDDA Management Board psychotic episodes of behaviour and may well exacerbate existing behavioural problems.
Marcel Reimen, EMCDDA haldusnõukogu esimees lähtuvalt ei saa väita, et psühhoaktiivsetel ainetel oleks kindel kriminogeenne mõju.
That said, no psychoactive substance can be said to have universal criminogenic properties and both individual and environmental factors can influence how the use of psychoactive substances impacts on behaviour.
Psühhoaktiivsete ainete tarbimise mõju inimese käitumisele sõltub nii individuaalsetest kui ka sotsiaalsetest teguritest.
According to the psychopharmacological model, the acute or chronic use of psychoactive substances may result in aggression and violence.
Iga kord, kui üritatakse leida ühismääratlust nii keerulisele nähtusele nagu uimastitega seotud kuritegevus, lihtsustatakse probleemi.
The effects of such drugs include excitability, irritability, fear/paranoia, disinhibition, drastic mood swings, cognitive distortions and impaired judgement, any of which may lead to criminal behaviour.
Samas on sellist määratlust väga vaja, et hinnata uimastitega seotud kuritegevuse ulatust, esinemismudeleid ja suundumusi.
It is also important to include in this category crimes induced by the victim’s own drug use.
Välja on pakutud mitmesuguseid selgitavaid mudeleid uimastite ja kuritegevuse seose kohta, nt et kuritegevus viib uimastitarbimiseni, et uimastid viivad kuritegevuseni, et uimastid ja kuritegevus esinevad koos või et uimastite tarbimist ja kuritegevust mõjutavad mitmed muud tegurid, kuid nende põhjus on sama.
Such crimes are less visible, because many go unreported.
Praktikas on iga mudel teatud juhtudel õige ja kehtib kindla uimastitarbijatest kurjategijate rühma või teatud liiki uimastitega seotud kuritegevuse kohta.
Thus, psychopharmacological crimes should also include crimes such as sexual assault committed while the victim is under the influence of alcohol or other psychoactive substances, but also robbery or mugging that is made possible because of the victim’s incapacitation and fights instigated under the influence of drugs.
Tähtis on meeles pidada, et uimastite ja kuritegevuse vaheline seos on dünaamiline ja see võib isegi ühe isiku puhul aja jooksul muutuda.
Any attempt to impose a standard definition on such a complex phenomenon as drug-related crime is necessarily reductive.
Psühhofarmakoloogilise mõju mudeli järgi võib psühhoaktiivsete ainete akuutne või krooniline tarbimine põhjustada agressiivset või vägivaldset käitumist.
However, such a definition of drug-related crime is essential to any attempt to assess its extent, patterns and trends.
Uimastite mõjudeks on erutus, ärritus, hirm/paranoia, enda üle kontrolli kaotamine, järsud meeleolumuutused, psüühikahäired, otsustusvõime halvenemine, mis kõik võivad viia kuritegudeni.
A number of different explanatory models for the drugs–crime nexus have been proposed: crime leads to drugs; drugs lead to crime; drugs and crime are correlated through co-occurrence; drugs and crime are mediated by a range of other variables and share a common cause.
Käesoleva kategooria all tuleks kindlasti käsitleda ka kuritegusid, mis on tingitud ohvri uimastitarbimisest.
In practice, each model is sometimes valid and can be applied to some subgroups of the population of drug-using offenders or to some types of drug-related crime.
Need kuriteod paistavad vähem silma, sest nendest sageli ei teatatagi.
It is important to remember that the relationship between drugs and crime can be a dynamic one and may vary even in the same person over time.
Seega peaksid psühhofarmakoloogilise mõju all sooritatud kuriteod hõlmama nii uimastite mõjust tingitud vägivaldset käitumist kui ka seksuaalset vägivalda psühhoaktiivsete ainete mõju all oleva inimese (ohvri) suhtes, ning rööve ja röövkallaletunge, mis on võimalikud tänu sellele, et ohver on uimastitarbimise tõttu ebapädevas seisundis.
Dependence on an expensive substance can lead users to engage in criminal acts to obtain the money they use to fund their drug habit.
Sõltuvus kallist uimastist võib uimastitarbija kriminaalsele teele suunata, sest tal on vaja raha, et rahuldada oma uimastivajadust.
They may resort to both consensual crimes, such as drug selling or prostitution (where criminalised), and acquisitive crimes (e.g. shoplifting, robbery, burglary).
See võib viia nn ohvrita kuritegudeni, nagu uimastite müük või prostitutsioon (kui see on ebaseaduslik), või varavastaste kuritegudeni (nt poevargus, rööv, murdvargus).
Such offenders are sometimes paid in drugs.
Sellised kurjategijad saavad vahel tasuks raha asemel uimasteid.
This category of drug-related crime also includes the forging of prescriptions and the burgling of pharmacies by drug users, both of which provide medicines that can be used as substitutes for illicit products.
Kõnealune uimastitega seotud kuritegevuse kategooria hõlmab ka ravimiretseptide võltsimist ja apteekidesse sissemurdmist – mõlema kaudu hangivad uimastitarbijad ravimeid, mida saab kasutada ebaseaduslike uimastite aseainetena.
Much of the existing research supports the view that there is a strong association between alcohol intoxication and psychopharmacologically induced crime, especially violence.
Suur osa senistest uurimustest kinnitab seisukohta, et alkoholijoobe ja psühhofarmakoloogilise mõju all sooritatud kuritegude vahel on tugev seos, eriti vägivallakuritegude puhul.
Following a long way behind alcohol in this regard are the stimulants — cocaine/crack and amphetamines.
Alkoholile järgnevad selles mõttes stimulandid: – kokaiin/crack ja amfetamiinid.
The use of opiates and cannabis is usually considered to be unlikely to lead to psychopharmacologically induced crime, and may even contribute to reducing it in some individuals, as these drugs (and tranquillisers) tend to reduce violent impulses and aggression.
Opiaatide ja kanepi tarbimine ei vii tavaliselt psühhofarmakoloogilise mõju all sooritatud kuritegudeni, kuna need pigem vähendavad agressiivsust, kuigi abstinentsisündroomiga seotud ärrituvus ning ka uimastitarbimisega seotud psüühilised probleemid võivad suurendada kalduvust vägivallale.
However, irritability associated with the withdrawal syndrome, as well as related mental health problems, may be linked to increased violence.
Teatud uimastid (nt heroiin, rahustid) võivad mõne inimese puhul vägivaldseid impulsse ja agressiivsust isegi tagasi hoida.
Although many acquisitive crimes committed by drug users are opportunistic, some require more skill and others involve some specialisation.
Enamasti on uimastitarbijate toime pandud varavastased kuriteod omakasust ajendatud, kuid mõni nõuab siiski rohkem oskusi või spetsialiseerumist.
For example, fraud and embezzlement are white-collar crimes that require a specific professional environment.
Näiteks pettus ja võltsimine on valgekraede kuriteod, mis nõuavad kindlat töökeskkonda.
While the term ‘compulsive’ suggests that a state of dependence is necessary, offenders in this category include all
On teada, et mõned ained, tavaliselt stimulandid, põhjustavad psühhoosi ja võivad süvendada olemasolevaid käitumishäireid. Sellest
While the pharmacology of most illicit drugs is well known, the specific mechanisms through which they promote violent behaviours are not fully understood although some substances, usually stimulants, are known to produce
Sõna „kompulsiivne“ viitab sellele, et käesoleva kategooria puhul on eeldatud teatava sõltuvuse olemasolu; siia kuuluvad ka kõik need kurjategijad, kes peavad oma uimastivajaduse rahuldamiseks kasutama ebaseaduslikke
An increasingly common approach in empirical studies has been to apply the tripartite conceptual framework proposed by Goldstein for the relationship between drugs and crime.
Empiiriliste uurimuste puhul on järjest rohkem levinud ühine arusaam kolmepoolse kontseptuaalse raamistiku kasutamise kohta, mille pakkus välja P. J. Goldstein uimastite ja kuritegevuse vahelise seose käsitlemiseks.
In this model, drugs lead to violence through an integration of the psychopharmacological, economiccompulsive and systemic models.
Goldsteini mudeli järgi viivad uimastid vägivallani psühhofarmakoloogilise mõju, majanduslik-kompulsiivsete põhjuste ja süsteemi avaldatava mõju koostoime kaudu.
Although it may not encompass all the possible relationships between drugs and crime, this approach does provide a useful conceptual framework for the analysis of drug-related crime.
Kuigi see lähenemisviis ei hõlma ehk kõiki võimalikke uimastite ja kuritegevuse vahelisi seoseid, pakub see kasuliku kontseptuaalse raamistiku uimastitega seotud kuritegevuse analüüsimiseks.
Additionally, from a policy perspective, it is helpful to include a legal definition model, in which crimes against drug laws are considered to be another type of drug-related crime.
Poliitilisest seisukohast oleks kasulik lisada ka õiguslik määratlus, mille järgi kuuluvad uimastitega seotud kuritegevuse alla ka uimastialaste seaduste rikkumised.
The resulting conceptual model, composed of four categories of drug crimes, is the basis for the definition of the term ‘drugrelated crime’ used here, the individual components of which are discussed below.
Selle tulemusena saadud kontseptuaalset mudelit, mis koosneb neljast kuriteokategooriast, on käesolevas tekstis kasutatud uimastitega seotud kuritegevuse mõiste määratlemise alusena, mille üksikuid komponente järgnevalt käsitletaksegi.
Measuring drug-related crime — issues and challenges likely that systemic criminality follows a cyclical course, responding to changes in the dynamics of specific drug markets such as changes in drug demand and drug supply, in profitability and in community norms related to acceptance or rejection of violent behaviours.
Uimastitega seotud kuritegevuse mõõtmine – probleemid ja väljakutsed sooritatud kuriteod järgivad teatud tsüklit, sõltudes konkreetse uimastituru arengutest, näiteks muutustest nõudluses ja pakkumises, kulutasuvuses ja ühiskondlikes normides seoses vägivaldse käitumise aktsepteerimise või tõrjumisega.
Drug law offences
Uimastialaste seaduste rikkumised
Many studies have been carried out on the links between drug use/traffi cking and crime, mostly in the United States.
Uimastite tarbimise / uimastikaubanduse ja kuritegevuse vahelise seose kohta on tehtud mitmeid uurimusi, peamiselt USAs.
Typically studies have looked at offending patterns in captive populations, such as those in drug treatment or arrestees and therefore provide a restricted view of the complex relationships between drugs and crime in a total population.
Tavaliselt on uurimustes vaadeldud kuritegevuse suundumusi kinnipeetavate hulgas, näiteks uimastiravil olevate või arreteeritud isikute hulgas, ning seetõttu ei anna need terviklikku ülevaadet uimastite ja kuritegevuse keerulise seose kohta kogu rahvastikus.
those whose drug use needs to be supported by illegal income, which will be determined by their type and pattern of substance use, socioeconomic situation and extent of deviant lifestyle.
meetmeid, mille täpse viisi määravad ära tarbitav uimasti, tarbimisharjumus, tarbija sotsiaalmajanduslik olukord ja see, kuivõrd ollakse seotud hälbiva käitumisega.
Indeed, not all those who are dependent on expensive drugs commit economic crime — they may regulate their use according to their financial resources and drug prices, attempt to increase their legitimate income (social benefits, employment, pawning goods) or avoid expenditures by maximising income ‘in kind’ (accommodation, meals, etc.).
Mitte kõik inimesed, kes on sõltuvuses kallist uimastist, ei pane toime majanduskuritegusid: nad võivad näiteks kohandada uimastitarbimise oma rahaliste võimaluste ja uimastite hindade järgi, püüda suurendada oma sissetulekut seaduslikul viisil (sotsiaaltoetused, töö, pantimine) või vältida kulutusi, kasutades maksimaalselt ära heategevuse pakutavaid võimalusi (elamine, söök jm).
Many drug users utilise a combination of all these means.
Paljud uimastitarbijad kasutavad kirjeldatud võimalusi eri kombinatsioonides.
Violations of drug-related legislation may include drug law offences such as drug use, possession, cultivation, production, importation and trafficking, but also other related offences such as the illicit manufacture and trafficking of precursors or money laundering.
Uimasteid käsitlevate seaduste rikkumiste alla võivad kuuluda sellised õigusrikkumised nagu uimastite tarbimine, omamine, kasvatamine, tootmine, import ja kaubandus, kuid ka teised asjakohased õigusrikkumised, nagu uimastite toorainete ebaseaduslik tootmine ja kaubandus või rahapesu.
Drug driving (driving under the influence of drugs) offences are also included in this category of drug-related crime.
Narkojoobes juhtimine (sõiduki juhtimine uimastite mõju all) kuulub samuti sellesse kategooriasse.
Estimating the true total volume of any type of crime, the ‘dark figure’, based on the fraction that is reported, is always difficult, and this is especially the case for drug-related crime.
Igasuguste kuritegude tegeliku arvu hindamisel on alati keeruline hinnata varjatud kuritegude arvu teatatud kuritegude arvu põhjal, eelkõige uimastitega seotud kuritegude puhul.
With the obvious exception of drug law offences, whether or not a reported crime can be reasonably considered drug-related is neither assessed nor recorded, making official statistics on crime of limited value in estimating the size of the drug-related crime problem when taken on their own.
Jättes kõrvale uimastialaste seaduste rikkumised, ei hinnata ega dokumenteerita seda, kas teatatud kuritegu on arvestataval määral uimastitega seotud või mitte, mistõttu on kuritegevuse ametlik statistika piiratud väärtusega, kui hinnatakse eraldi uimastitega seotud kuritegevuse ulatust.
However, some studies have attempted to estimate the proportion of different types of offence that are drug-related and then apply this fraction to produce overall estimates of drug-related crime.
Mõnes uurimuses on siiski üritatud hinnata, kui suur osa eri liiki rikkumistest on seotud uimastitega, ja kasutada saadud protsenti uimastitega seotud kuritegude tegeliku arvu arvutamiseks.
Systemic criminality refers mainly to violent acts (e.g. assaults, homicides) committed within the functioning of illicit drug markets, as part of the business of drug supply, distribution and use.
Süsteemi mõjutusel sooritatud kuriteod on enamasti vägivallakuriteod (nt kallaletungid, mõrvad), mis pannakse toime ebaseaduslike uimastiturgude raames, ebaseadusliku uimastilevitamise ning uimastite tarnimise ja tarbimise äri osana.
Violence as a strategy of control is used in various situations including territorial disputes, punishment for fraud, debt collection and clashes with the police.
Vägivalda kasutatakse kontrollistrateegiana erinevates olukordades, sh vaidlustes territooriumi üle, petmise eest karistamisel, võlgade sissenõudmisel või kokkupõrgetes politseiga.
In drug production and transit countries where the rule of law is challenged, systemic crimes may also encompass, for example, corruption of businesses, governments and banking systems or crimes against humanity by drug traffickers. ckers.
Uimastite tootmise ja transiidi riikides, kus rikutakse õigusriigi põhimõtet, võivad süsteemi mõjutusel sooritatud kuriteod hõlmata ka näiteks ettevõtete, valitsuse ja pankade korruptsiooni ning uimastikaubitsejate inimsusevastaseid kuritegusid.
Studies of drug-related crime have often overlooked drug law offences as the link between drugs and crime is of a very different nature — in this case drugs and crime are linked by definition in the law, rather than by any effect of one behaviour on the other.
Uimastitega seotud kuritegevust käsitlevates uurimustes on uimastialaste seaduste rikkumised tihti tähelepanuta jäetud, sest nende puhul on uimastite ja kuriteo vaheline seos teistsugune.
Such offences are indeed intrinsically dependent on the prohibition of a set of psychoactive substances.
Uimastid ja kuritegu on sel juhul seotud õigusliku määratluse kaudu, mitte nende tegurite mis tahes seose kaudu.
However, it is important to consider the illicit status of these drugs as it is a factor in drug market violence and may exacerbate economically motivated offending by increasing drug prices.
Uimastite ebaseaduslikkus aga on oluline tegur, mida tuleb kindlasti arvesse võtta, sest see põhjustab vägivalda uimastiturgudel ja võib suurendada majanduslikest põhjustest ajendatud õigusrikkumisi, sest ebaseaduslikkus tõstab uimastite hinda.
In addition, drug law offences account for a substantial share of law enforcement and criminal justice system activities and resources.
Lisaks moodustavad uimastialaste seaduste rikkumised suure osa õiguskaitse- ja kriminaalõigussüsteemide tegevusest ning nõuavad suure osa nende ressurssidest.
It is especially difficult to determine the nature of the link between drugs and crime, and particularly whether one behaviour is sufficient for the other to occur (a strict causal relationship) or merely necessary (a weak causal relation).
Eriti keeruline on määrata kindlaks kuriteo ja uimasti vahelise seose olemust ning seda, kas üks on teisest arvestataval määral (otsene põhjuslik seos) või ainult vajalikul määral tingitud (nõrk põhjuslik seos).
However, it is important in any study of drugs and crime to distinguish between a causal link between the two behaviours in terms of overall life pathway (linked to temporal order) and one that pertains only to the specific situation in which a crime is committed.
Uimastite ja kuritegevuse vahelist seost käsitlevates uurimustes on aga tähtis eristada kahe käitumistava põhjuslikku seost, pidades silmas inimese tervet elukäiku (ajaline järjestus), ning seost, mis tekib ühes konkreetses olukorras, milles kuritegu toime pandi.
Systemic violence is linked to prohibition as it stems mainly from the illicit nature of a market characterised by huge profits and whose participants cannot resort to standard business law.
Uimastiturg on ebaseaduslik turg, kus on mängus suured kasumid ja mille osapooled ei saa tegutseda tavapärase äriõiguse järgi.