natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 83(4) of the implementing rules for the Law on public procurement (Reglamento general de la Ley de Contratos de las Administraciones Públicas), approved by Royal Decree 1098/2001 (Real Decreto 1098/2001) of 12 October 2001 (BOE No 257, of 26 October 2001, p. 39252) provides that the result of the assessment of the tenders submitted is to be notified, indicating the successful bids, the unsuccessful bids and the reasons for rejection.
Riigihangete seaduse rakendusmäärus (Reglamento general de la Ley de Contratos de las Administraciones Públicas), mis kiideti heaks 12. oktoobri 2001. aasta kuningliku dekreediga 1098/2001 (Real Decreto 1098/2001; BOE nr 257, 26.10.2001, lk 39252), sätestab artikli 83 lõikes 4, et esitatud pakkumuste hindamistulemustega koos teatatakse nii edukaks tunnistatud kui ka tagasilükatud pakkumused esitanud pakkujate nimed ning tagasilükkamise põhjused.
Law No 30/1992
26. novembri 1992. aasta seadus 30/1992
Decisions and administrative acts affecting their rights and interests shall be notified to the persons concerned, in accordance with the rules provided for in the following article.
Haldusotsustest ja haldustoimingutest teatatakse isikutele, kelle õigusi või huve need võivad puudutada, järgmises artiklis sätestatud viisil.
All notification shall be made in the 10 days following the date on which the act was adopted.
Kõigist haldusaktidest tuleb teatada kümne päeva jooksul.
It shall contain the full text of the decision and shall state whether
Teade peab sisaldama otsuse täielikku teksti ning selles tuleb märkida, kas tegemist on lõpliku otsusega või
COMMISSION v SPAIN or not it is a final administrative decision.
KOMISJON VS. HISPAANIA on võimalik seda vaidlustada.
It shall give details of the possibilities of review and the body before which any review must be applied for, without prejudice to fact that the persons concerned may bring, where appropriate, any other action which they consider necessary.’
Selles tuleb viidata vaidlustamise võimalustele, kohale ja tähtajale, ilma et see mõjutaks huvitatud isikute õigust esitada vajaduse korral edasisi vaidlustusi omal äranägemisel.”
According to Article 107(1) of that law, review may be sought of decisions and administrative acts which decide, directly or indirectly, the substance of the case, make it impossible to continue the procedure or to put up a defence, or cause irreparable harm to legitimate rights or interests.
Asjaomase seaduse artikli 107 lõike 1 kohaselt on võimalik vaidlustada otsuseid ja ettevalmistavaid toiminguid, mis asjas midagi otseselt või kaudselt otsustavad, mis muudavad võimatuks menetluse jätkamise või enda kaitsmise või mis kahjustavad korvamatult õigusi või õigustatud huve.
Article 111 of that law sets out the interim measures which may be applied for in the context of administrative review proceedings, in particular the suspension of the contested acts.
Sama seaduse artikkel 111 määratleb ajutised meetmed, mille võtmist saab nõuda haldusvaidluste raames, eelkõige vaidlustatud otsuse täitmise peatamise.
Background to the dispute and the prelitigation procedure
Vaidluse taust ja kohtueelne menetlus
By letter of 30 November 2001, the Commission requested the Kingdom of Spain to submit its observations on the compatibility of the Law on public procurement with the review directive in the light of the impact of Case C-81/98 Alcatel Austria and Others [1999] ECR I-7671.
Komisjon saatis 30. novembril 2001 Hispaania Kuningriigile kirja, milles palus viimasel esitada märkused selle kohta, kas riigihangete seadus on õiguskaitsedirektiiviga kooskõlas, lähtudes Euroopa Kohtu 28. oktoobri 1999. aasta otsuses kohtuasjas C-81/98: Alcatel Austria jt (EKL 1999, lk I-7671) tehtud järeldustest.
Since it did not consider the responses given by the Kingdom of Spain, by letter of 27 February 2002, to be satisfactory, the Commission gave it formal notice on 16 October 2002.
Kuna Hispaania Kuningriigi 27. veebruari 2002. aasta kirjas esitatud vastused komisjoni ei rahuldanud, saatis komisjon Hispaania Kuningriigile 16. oktoobril 2002 märgukirja.
On 7 July 2004, the Commission, having considered the observations submitted in response to that formal notice by the Kingdom of Spain, issued a reasoned opinion inviting that Member State to take the measures necessary to comply with the opinion within a period of two months from the date of its receipt.
Pärast asjaomasele märgukirjale esitatud vastuste hindamist saatis komisjon 7. juulil 2004 Hispaania Kuningriigile põhjendatud arvamuse, milles kutsus võtma arvamuse järgmiseks vajalikke meetmeid kahe kuu jooksul arvamuse kättesaamisest.
In those circumstances, having found that the legislation at issue had not been amended by the end of that period, the Commission decided to bring the present action.
Kuna komisjon tuvastas pärast selle tähtaja möödumist, et vaidlusalust õigusakti ei olnud muudetud, otsustas komisjon esitada käesoleva hagi.
The Commission claims that the Spanish legislation infringes Article 2(1)(a) and (b) of the review directive and puts forward three pleas in law, the first two of which should be dealt with together.
Komisjon väidab, et Hispaania õigusnormid rikuvad õiguskaitsedirektiivi artikli 2 lõike 1 punkte a ja b, ning esitab kolm väidet, millest kahte esimest tuleb käsitada koos.
The first and second pleas
Esimene ja teine väide
By those pleas, the Commission claims that the national legislation at issue does not comply with the review directive in that certain provisions of that legislation in combination prevent unsuccessful tenderers from effectively instituting review proceedings against a decision to award a contract before the conclusion as such of the contract resulting from it.
Oma väidetes märgib komisjon, et käsitletav siseriiklik õigus ei ole kooskõlas õiguskaitsedirektiiviga, kuna teatud siseriiklike õigusnormide koosmõju takistab pakkujatel, keda edukaks ei tunnistatud, riigihankelepingu sõlmise otsuse tõhusat vaidlustamist enne selle otsuse kohase lepingu sõlmimist.
According to the Commission, the breach of obligations is established, regardless of the scope of the concept of ‘finalisation’ of a contract which appears in the Spanish legislation, that is to say, whether such finalisation is considered to be equivalent to the conclusion as such of the contract or merely to constitute an administrative formality, in which case the conclusion takes place at the same time as the award of the contract.
Komisjon leiab, et liikmesriik on rikkunud oma kohustusi sõltumata sellest, milline on lepingu vormistamise kontseptsiooni ulatus Hispaania õiguses, st kas selline vormistamine on samaväärne lepingu sõlmimisega või kujutab see endast haldusformaalsust, sest leping on sõlmitud juba lepingu sõlmimise otsuse tegemisega.
As regards the first view, that is to say that the finalisation of the contract — which, in the Commission’s submission, is the moment when the contract fulfils all the legal requirements and when its performance can begin — is equivalent to its conclusion within the meaning of the review directive, the Commission claims that the obligations imposed by that directive have not been fulfilled in that the unsuccessful tenderers do not have the necessary guarantees in order to challenge an unlawful decision to award a contract before the finalisation of the contract resulting from it.
Komisjon leiab, et tema poolt väljapakutud esimese oletuse puhul — kui lepingu vormistamine, s.o hetk, mil leping vastab kõigile juriidilistele tingimustele ja seda saab hakata täitma, võrdub selle sõlmimisega õiguskaitsedirektiivi tähenduses — ei ole viidatud direktiiviga sätestatud kohustused täidetud juhul, kui pakkujatele, keda ei tunnistatud edukaks, ei laiene õigusvastase hankelepingu sõlmimise otsuse vaidlustamiseks vajalikud tagatised enne, kui selle otsuse kohane leping on vormistatud.
According to the Commission, in the absence of an obligation to notify the decision to all the persons concerned at the same time and a waiting period during which the contract cannot be finalised, thereby denying the unsuccessful tenderers the possibility of a reasonable period in which to instigate, before the conclusion of the contract, appropriate review proceedings, the Spanish legislation does not comply with the requirements of the review directive.
Komisjon on seisukohal, et kui Hispaania õigus ei näe ette kohustust teatada lepingu sõlmimise otsusest kõigile pakkujatele üheaegselt ega määra ooteaega, mille jooksul ei või lepingut vormistada — välistades niiviisi selliste pakkujate võimaluse, keda ei tunnistatud edukaks, esitada enne lepingu sõlmimist mõistliku aja jooksul vaidlustus —, on see õigus vastuolus õiguskaitsedirektiivi nõuetega.
As regards the second view, according to which the conclusion of the contract takes place at the same time as the award of the contract, finalisation being a mere administrative formality, the Commission claims that the legal problem identified in the assessment of the first view is actually more serious, in that there is no act of awarding the contract in question capable of giving rise to review proceedings independent of the act of concluding the contract relating to that tendering procedure.
Komisjon leiab teise oletuse puhul, et kui lepingu sõlmimine toimub üheaegselt lepingu sõlmimise otsuse tegemisega, on vormistamine lihtsalt haldusformaalsus ning esimese oletuse analüüsis esilekerkinud õigusprobleem on tegelikkuses veelgi tõsisem, kuna puudub selle hankega seotud lepingust eraldiseisev vaidlustatav õigusakt lepingu sõlmimise kohta.
Since no review proceedings are possible against the act of awarding at a stage earlier than the conclusion of the contract where any infringement of the applicable law may still be corrected and where the tenderer who brings the review proceedings may still hope to become the contractor, the Spanish legislation does not provide complete legal protection before the conclusion of the contract, contrary to the requirements of Article 2(1) of the review directive.
Juhul kui lepingu sõlmimise otsust ei vaidlustata enne lepingu sõlmimist, kui võimalikku õigusrikkumist on veel võimalik kõrvaldada ning vaidlustust esitav pakkuja võib veel loota, et just tema tunnistatakse edukaks, ei taga Hispaania õigus täielikku õiguskaitset enne lepingu sõlmimist, mis on vastuolus õiguskaitsedirektiivi artikli 2 lõikega 1.
At the outset, the Kingdom of Spain defines the scope which should be given, respectively, to the act of awarding the contract and the finalisation of the contract which follows it.
Hispaania Kuningriik täpsustab esiteks riigihankelepingu sõlmimise otsuse ja sellele järgneva lepingu vormistamise ulatust.
That Member State contends that the act of awarding the contract leads, by itself, to the conclusion of the contract awarded, and that contract is treated as existing from the adoption of that act.
Nimetatud liikmesriik märgib, et lepingu sõlmimise otsus toob iseenesest kaasa selle hankega seotud lepingu sõlmimise ja et lepingu olemasolu tunnustatakse alates selle otsuse vastuvõtmisest.
The act is subject to the formal requirement of notification, which has to be carried out before the contract can produce its effects in respect of the persons concerned.
Nimetatud otsus on allutatud ametlikule teatamiskohustusele, mille täitmine on vajalik selleks, et lepingust saaksid huvitatud isikutele tekkida tagajärjed.
It states that the finalisation of the contract, a mere administrative formality, is of only secondary importance to the act of awarding the contract.
Hispaania Kuningriik täpsustab, et lepingu vormistamisel, mis on lihtsalt haldusformaalsus, on lepingu sõlmimise otsusega võrreldes ainult teisejärguline tähendus.
That finalisation is, however, a necessary condition for the performance of the contract concerned.
Selline vormistamine on siiski asjaomase hankemenetluse lõpetamiseks vajalik tingimus.
According to the Kingdom of Spain, the question whether the Law on public procurement complies with the review directive must be assessed with regard to the review proceedings which can be brought, first, prior to the act of awarding the contract and, second, against that act of awarding the contract itself.
Hispaania Kuningriik on seisukohal, et riigihangete seaduse kooskõla õiguskaitsedirektiiviga tuleb hinnata lähtudes vaidlustustest, mida on võimalik esitada ühelt poolt enne hankelepingu täitmist ja teiselt poolt sellesama lepingu sõlmimise otsuse enda vastu.
That is, moreover, the conclusion of the judgment in Alcatel Austria and Others, which draws a distinction between the stage prior to the conclusion of the contract, in other words the stage before the award of the contract, to which Article 2(1) of the directive applies, and the stage subsequent to its conclusion, in other words the stage which follows the act of awarding the contract, to which the second subparagraph of Article 2(6) of the directive applies.
Pealegi tuleneb see ka eespool viidatud kohtuotsusest Alcatel Austria jt, milles eristati lepingu sõlmimisele eelnevat etappi — millele kohaldatakse viidatud direktiivi artikli 2 lõiget 1 — ja asjaomase lepingu sõlmimise järgnevat etappi, millele kohaldatakse sama direktiivi artikli 2 lõike 6 teist lõiku.
Spanish law is consistent, according to the Kingdom of Spain, with that distinction.
Seega on Hispaania õigus sellise eristamisega kooskõlas.
Concerning, first, the measures which precede the award of the contract, the Kingdom of Spain states that a number of review proceedings are possible.
Esiteks on Hispaania Kuningriigi väidete kohaselt võimalik esitada teatud vaidlustusi lepingu sõlmimisele eelnevate meetmete peale.
Concerning, second, that award itself, it states that the administrative decision prior
Teiseks, mis puudutab lepingu sõlmimise otsust ennast, siis täpsustab Hispaania, et seda sisaldavast haldusotsusest teavitatakse kõiki
COMMISSION v SPAIN to that award is notified to all the participants in the tendering procedure in the 10 days following its adoption and that that decision, like any administrative act, may be the subject of review proceedings, pursuant to the law governing the common administrative procedure.
KOMISJON VS. HISPAANIA hankemenetluses osalejaid kümne päeva jooksul otsuse tegemisest ja et see otsus — nagu kõik haldusaktid — on seaduse 30/1992 alusel vaidlustatav.
That Member State further adds that the suspension of the contested act may be ordered as an interim measure.
Nimetatud liikmesriik lisab, et pealegi on ajutise meetmena võimalik vaidlustatud õigusakti täitmine peatada.
Lastly, the Kingdom of Spain contends that the definitive conclusion of an act, and thus of a contract, does not preclude the possibility of bringing revocation proceedings against that act itself.
Lõpuks toob Hispaania Kuningriik esile, et õigusakti lõplik vastuvõtmine ja seega ka lepingu sõlmimine ei muuda võimatuks tühistamishagi esitamist asjaomase õigusakti peale.
It should, at the outset, be stated that, in examining this action, it is necessary to take into consideration the explanations of the law provided by the Kingdom of Spain which are not disputed by the Commission.
Esiteks tuleb märkida, et käesolevat hagi tuleb hinnata, võttes arvesse Hispaania Kuningriigi esitatud õiguslikke täpsustusi, mida komisjon ei ole vaidlustanud.
Those explanations are based on the interpretations in the caselaw of the national courts as to the effects which follow from the act of awarding the contract and the finalisation of the contract respectively, since those legal concepts are matters of national law.
Need täpsustused põhinevad peamiselt siseriiklike kohtute praktikast tulenevatel tõlgendustel selle kohta, millised tagajärjed on vastavalt lepingu sõlmimise otsusel ja lepingu vormistamisel, mis on siseriiklikku õigusesse kuuluvad õigusmõisted.
Thus, the arguments put forward by the Commission in support of the first and second pleas must be analysed in the light of the finding that, according to the law of the Member State in question, first, the act of awarding the contract leads automatically to the formation of the contract to which it relates and, accordingly, determines, of itself, the rights and duties of the parties and, second, the finalisation of that contract is a formality required exclusively so that the contract awarded can be performed, and cannot alter the contract or add to it.
Niisiis tuleb komisjoni poolt esimese ja teise väite põhjenduseks esitatud argumente hinnata lähtuvalt seisukohast, et ühest küljest toob asjaomase liikmesriigi õiguse kohaselt lepingu sõlmimise otsus iseenesest kaasa seonduva lepingu koostamise ja järelikult tulenevad pooltele õigused ja kohustused sellest otsusest endast; teisest küljest on selle lepingu vormistamine aga formaalsus, mis toob kaasa vaid hankelepingu täitmise, ilma et see mõjutaks lepingut või tooks kaasa uusi tagajärgi.
According to recitals (1) and (2) in the preamble to the review directive, it seeks to reinforce existing arrangements, at both national and Community levels, for ensuring the effective application of Community directives on the award of public contracts, in particular at the stage where infringements can still be rectified.
Õiguskaitsedirektiivi põhjendustest 1 ja 2 tuleneb, et selle eesmärk on tugevdada siseriiklikul ja ühenduse tasandil olemasolevaid mehhanisme riigihangete valdkonnas väljaantud ühenduse direktiivide elluviimiseks, eriti siis, kui nende rikkumisi on veel võimalik kõrvaldada.
In that regard, Article 1(1) of the review directive requires Member States to put in place review procedures which are effective and as rapid as possible against the decisions taken by the contracting authorities which infringe Community law in the field of public procurement or national rules implementing that law.
Õiguskaitsedirektiivi artikli 1 lõige 1 sätestab, et liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et hankijate otsuseid, mis on vastuolus riigihankeid reguleeriva ühenduse õigusega või seda õigust rakendavate siseriiklike eeskirjadega, saaks läbi vaadata tõhusalt ning eelkõige võimalikult kiiresti.
It follows from the caselaw of the Court that the combined provisions of Article 2(1)(a) and (b) and the second subparagraph of Article 2(6) of the directive are to be interpreted as meaning that the Member States are required to ensure that the contracting authority’s decision prior to the conclusion of the contract as to the bidder in a tender procedure with which it will conclude the contract is in all cases open to review in a procedure whereby an applicant may have that decision set aside if the relevant conditions are met, notwithstanding the possibility, once the contract has been concluded, of obtaining an award of damages (see Alcatel Austria and Others, paragraph 43).
Euroopa Kohtu praktika kohaselt tuleb viidatud direktiivi artikli 2 lõike 1 punkte a ja b ning artikli 2 lõike 6 teist lõiku koosmõjus tõlgendada nii, et lepingu sõlmimisele eelnevate hankija otsuste osas — mille alusel hankija valib, millise hankemenetluses osalenud pakkujaga ta lepingu sõlmib — on liikmesriigid kohustatud igal juhul ette nägema nende otsuste läbivaatamise korra, mis võimaldab hagejal nõuda otsuse tühistamist juhul, kui nõutavad tingimused on täidetud, sõltumata hageja võimalusest saada kahjutasu, kui leping on sõlmitud (vt eespool viidatud kohtuotsus Alcatel Austria jt, punkt 43).
Moreover, the complete legal protection which must accordingly be ensured before the conclusion of the contract pursuant to Article 2(1) of the review directive presupposes, in particular, the duty to inform the tenderers of the award decision before the conclusion of the contract so that they may have a real possibility of initiating review proceedings.
Pealegi eeldab täielik õiguskaitse, mis tuleb õiguskaitsedirektiivi artikli 2 lõike 1 kohaselt tagada enne lepingu sõlmimist, eelkõige pakkujatele lepingu sõlmimise otsusest teatamist enne lepingu sõlmimist selleks, et neil oleks tegelik võimalus taotleda selle otsuse läbivaatamist.
That same protection requires provision to be made for the unsuccessful tenderer to examine in sufficient time the question of whether the decision to award is valid.
Selline täielik õiguskaitse eeldab, et pakkujale, keda ei tunnistatud edukaks, nähakse ette võimalus hinnata lepingu sõlmimise otsuse kehtivust selleks vajamineva aja jooksul.
In the light of the need to guarantee the effectiveness of the review directive, it follows that a reasonable period must pass between the moment when the award decision is communicated to the unsuccessful tenderers and the conclusion of the contract in order to allow them, inter alia, to bring an application for interim measures until the conclusion of the contract.
Selleks et tagada õiguskaitsedirektiivi kasulik mõju, peab mõistlik tähtaeg algama hetkest, kui pakkujatele, keda ei tunnistatud edukaks, teatati lepingu sõlmimise otsusest, et anda neile eelkõige võimalus esitada ajutiste meetmete võtmise taotlus, ning see tähtaeg peab kestma kuni asjaomase lepingu sõlmimiseni.
In this case, it must be pointed out that, first, it is not disputed that the Spanish legislation authorises review proceedings against acts of contracting authorities prior to the award of the public contract.
Käesoleval juhul tuleb esiteks meenutada, et vaidlust ei ole selles, et Hispaania õigus võimaldab hankelepingu sõlmimise otsusele eelnevate otsuste vaidlustamist.
Further, in accordance with Article 107(1) of the Law on the common administrative procedure, the persons concerned are able to initiate review proceedings against the procedural acts where they decide, directly or indirectly, the substance of the case, make it impossible to continue the procedure or to put up a defence, or cause irremediable harm to legitimate rights or interests.
Vastavalt seaduse 30/1992 artikli 107 lõikele 1 on huvitatud isikutel võimalus esitada menetlustoimingute peale kaebus juhul, kui toimingud, mis selles asjas midagi otseselt või kaudselt otsustavad, muudavad neil võimatuks menetluse jätkamise või enda kaitsmise, või kui need toimingud kahjustavad korvamatult õigusi või õigustatud huve.
In the context of those review proceedings, interim measures can be taken, in particular the suspension of the contested acts.
Nende vaidlustuste menetlemise käigus võib võtta ajutisi meetmeid, eelkõige peatada vaidlustatud otsuse täitmine.
Second, the act of awarding the contract is notified to all the tenderers, in accordance with Articles 58(1) and (2) of the Law on the common administrative procedure and Article 93(1) of the Law on public procurement.
Teiseks tuleb teatada lepingu sõlmimise otsusest kõigile pakkujatele vastavalt seaduse 30/1992 artikli 58 lõigetele 1 ja 2 ning riigihangete seaduse artikli 93 lõikele 1.
That notification must be made according to the rules of general law applicable to administrative acts, namely within the 10 days following the adoption of that act awarding the contract, and must give details of the possibilities of review.
See teatamine peab toimuma haldusaktidele kohaldatavate üldise haldusmenetluse reeglite kohaselt, st kümne päeva jooksul lepingu sõlmimise otsuse tegemistest, ning teates tuleb täpsustada selle otsuse vaidlustamise võimalused.
However, inasmuch as the act of awarding the contract leads de jure to the conclusion of the contract, it follows that the decision of the contracting authority, by which it chooses the contractor from amongst the tenderers cannot be the subject of specific review proceedings prior to the conclusion as such of that contract.
Kui lepingu sõlmimise otsus toob de jure kaasa lepingu sõlmimise, tuleneb sellest aga, et hankija otsust, millega ta valib pakkujate hulgast välja eduka pakkuja, ei saa vaidlustada enne selle lepingu sõlmimist.
Third, it must be pointed out that the finalisation of the contract may be concurrent with the award of the contract concerned, or follow it within a very short period.
Kolmandaks tuleb märkida, et lepingu vormistamine võib langeda kokku lepingu sõlmimise otsuse tegemisega või järgneda sellele lühikese aja jooksul.