natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Risk factors for cannabis initiation and dependence
Kanepitarbimise alustamise ja kanepisõltuvuse riskitegurid
Seven countries, located mainly in northern or southern Europe (Greece, Cyprus, Malta, Romania, Finland, Sweden, Norway), report overall stable and low lifetime prevalence of cannabis use during the whole period.
Seitse riiki, mis asuvad peamiselt Põhja- ja Lõuna-Euroopas (Kreeka, Küpros, Malta, Rumeenia, Soome, Rootsi, Norra), teatasid üldiselt madalast ja stabiilsest elu jooksul kanepitarbimisest kogu selle perioodi vältel.
Most west European countries, as well as Croatia and Slovenia, which had high or strongly increasing lifetime cannabis use prevalence up until 2003, have seen a decrease or stabilisation in 2007.
Enamikus Lääne-Euroopa riikides, samuti Horvaatias ja Sloveenias, kus kuni 2003. aastani valitses kõrge või tugevasti kasvav elu jooksul kanepitarbimise suundumus, täheldati 2007. aastal stabiliseerumist või langust.
Among these 11 countries, nine report a decrease and two a¢stable situation.
Neist 11 riigist üheksa teatasid langusest ja kaks stabiliseerunud olukorrast.
The picture is different in most of central and eastern Europe, where the increasing trend observed between 1995 and 2003 appears to be levelling out.
Enamikus Kesk- ja Ida-Euroopa riikides on olukord mõnevõrra erinev: aastatel 1995–2003 täheldatud tõusutendents näib seal nüüdseks olevat stabiliseerunud.
In this region, six countries report a stable situation and two report an increase between 2003 and 2007.
Selles piirkonnas teatasid ajavahemikus 2003–2007 kuus riiki stabiilsest olukorrast ja kaks tõusust.
Researchers have tried to find out why some cannabis users become dependent while others do not.
Uurijad on püüdnud selgitada, miks ühed kanepitarbijad muutuvad sõltlasteks, teised aga mitte.
One of their findings is that factors related to initiation of cannabis use are often different from those that lead to problematic use and cannabis dependence.
Nad on järeldanud, et kanepitarbimise alustamisega seotud tegurid erinevad sageli teguritest, mis viivad problemaatilise kanepitarbimise ja sõltuvuseni.
Some external factors (peers’ drug use and cannabis availability) and factors related to the individual (e.g. a positive attitude toward future drug use) are associated specifically with cannabis use initiation (Von Sydow et al., 2002).
Mõned välised tegurid (eakaaslaste uimastikasutamine ja kanepi kättesaadavus) ja individuaalsed tegurid (nt positiivne suhtumine uimastikasutamisse tulevikus) on konkreetselt seotud kanepitarvitamise alustamisega (Von Sydow et al., 2002).
Some other factors are associated, with different strengths, both to cannabis initiation and to cannabis dependence.
Mõned muud tegurid on seotud (erineva tugevusega) nii kanepitarbimise alustamise kui ka kanepisõltuvusega.
These include genetic factors (Agrawal and Lynskey, 2006), individual factors such as male gender, mental health disorders and other substance use (alcohol, tobacco and other).
Nende hulka kuuluvad geneetilised tegurid (Agrawal ja Lynskey, 2006), individuaalsed tegurid (nt meessugu), vaimse tervise häired ja muude ainete kasutamine (alkohol, tubakas ja muu).
Familial factors such as having a poor relationship with mother and growing up without both parents are also associated with cannabis initiation, while parental divorce or separation and parental death before age 15 are associated with cannabis dependence (Coffey et al., 2003; Swift et al., 2008; Von Sydow, 2002).
Perekonnaga seotud tegurid, näiteks halvad suhted emaga ja vanemateta üleskasvamine, on samuti seotud kanepitarbimise alustamisega, vanemate lahutamine või lahkukolimine ja vanema surm enne lapse 15aastaseks saamist on aga seostatavad kanepisõltuvusega (Coffey et al., 2003; Swift et al., 2008; Von Sydow, 2002).
Three countries that conducted school surveys in 2008 (Belgium (Flemish Community), Sweden and United Kingdom) report stable or lower lifetime prevalence of cannabis use than reported in 2007, while Spain reports a decrease of more than three percentage points.
Kolm 2008. aastal kooliuuringud läbi viinud riiki (Belgia flaami kogukond, Rootsi ja Ühendkuningriik) teatasid stabiilsest või võrreldes 2007. aastaga vähenenud kanepitarbimisest elu jooksul, kusjuures Hispaanias oli langus üle kolme protsendipunkti.
School survey data from the United States and Australia also indicate a decreasing trend, which was first observed in Australia in 1999¢(54).
Ameerika Ühendriikide ja Austraalia kooliuuringute andmed näitavad samuti langustendentsi, mida täheldati esimest korda Austraalias 1999. aastal (54).
Factors specifically associated with progression to dependence include intensive or risky patterns of cannabis use, persistent use and early onset.
Sõltuvuse väljakujunemisega seotud spetsiifilisteks teguriteks on intensiivsed või riskantsed kanepitarbimise harjumused, pidev kasutamine ja varajane alustamine.
Individuals who experienced positive effects (e.g. happiness, laughter) of their early cannabis use (at age 14–16) had an increased risk of cannabis dependence later in life.
Varajasel kanepitarbimise perioodil (vanuses 14–16 aastat) positiivset mõju (nt õnnetunne, naer) kogenud inimestel on hiljem elu jooksul kanepisõltlaseks muutumise risk suurem.
Also associated with the progression to dependence are various psychological and mental health factors (including low self-esteem, low self-control and coping skills) and socioeconomic factors (including low socioeconomic status and bad financial situation) (Coffey et al., 2003; Fergusson et al., 2003; Swift et al., 2008; Von Sydow, 2002).
Ka aitavad sõltuvuse tekkele kaasa erinevad psühholoogilised ja vaimse tervisega seotud (sealhulgas madal enesehinnang, vähene enesekontroll ja napid toimetulekuoskused) ja sotsiaal-majanduslikud tegurid (sealhulgas halb sotsiaal-majanduslik seisund ja vilets rahaline olukord) (Coffey et al., 2003; Fergusson et al., 2003; Swift et al., 2008; Von Sydow, 2002).
Available data point to a variety of patterns of cannabis use, ranging from experimental use to dependent use.
Olemasolevad andmed viitavad kanepitarbimise harjumuste mitmekesisusele, mis ulatuvad juhuslikust kasutamisest sõltuvuseni.
Many individuals use the substance only once or twice, while others use it occasionally or during a limited period of time.
Paljud kasutavad ainet üksnes korra või paar, teised kasutavad seda aeg-ajalt või piiratud ajavahemiku jooksul.
Of those aged 15–64 who have ever used cannabis, 30¢% have done so during the last year¢(55
15–64aastastest, kes on kunagi elus kanepit tarbinud, tegi seda viimase aasta jooksul ainult 30% (55).
Among those who have used the drug in the last year, on average, half have done so in the last month.
Viimase aasta jooksul kanepit tarbinutest tegid keskmiselt pooled seda viimase kuu jooksul.
Ten European countries reporting data to the ESPAD study among 15- to 16-year-old school students report relatively high proportions (5–12¢%) of male students having used cannabis on 40 or more occasions.
Kümme Euroopa riiki, kes esitasid andmed ESPADi uuringu jaoks 15–16aastaste kooliõpilaste kohta, teatasid suhteliselt kõrgest meessoost õpilaste määrast (5–12%), kes olid kasutanud kanepit 40 korda või rohkem.
This proportion was at least double that found among the female students.
Nende suhtarv naissoost õpilaste omaga võrreldes oli vähemalt kahekordne.
Most of these countries also reported that between 5¢% and 9¢% of the respondents had initiated cannabis use at age 13 or younger.
Enamikus neist riikidest oli 5–9% küsitletutest hakanud kanepit tarbima 13aastaselt või nooremana.
This group is of concern, as early onset of use has been associated with the development in later life of intensive and problematic forms of drug consumption.
See rühm tekitab muret, kuna varajane alustamine on seotud hilisema intensiivsema ja problemaatilisema uimastitarbimise vormi väljakujunemisega.
Dependence is increasingly recognised as a possible consequence of regular cannabis use, even among younger users¢(57).
Üha enam tunnistatakse, et kanepisõltuvus võib olla regulaarse kanepitarbimise tagajärg, ja seda isegi
Data from a sample of 13 European countries, accounting for 77¢% of the adult population of the European Union and Norway, show that of the estimated 12.5 million Europeans who used cannabis in the past month, about 40¢% may have consumed the drug on one to three days during that month, about one third on four to 19 days and one quarter on 20 days or more.
13 Euroopa riigi põhjal koostatud ja 77% Euroopa Liidu ja Norra täiskasvanud elanikkonnast hõlmanud valimi andmed tõestasid, et 12,5 miljonist eurooplasest, kes hinnanguliselt kasutasid kanepit viimase kuu jooksul, võis umbes 40% olla tarbinud uimastit 1–3 päeval selle kuu jooksul; üks kolmandik 4–19 päeval ja üks neljandik 20 või enamal päeval.
From these data it can be estimated that over 1¢% of European adults, about 4 million, are using cannabis daily or almost daily.
Uuringuga saadud andmete põhjal saab järeldada, et enam kui 1% kõigist Euroopa täiskasvanutest ehk ligikaudu 4 miljonit inimest tarvitab kanepit iga päev või peaaegu iga päev.
Most of these cannabis users, about 3 million, are aged between 15 and 34 years, representing approximately 2–2.5¢% of Europeans in this age group¢(56).
Enamik neist kanepitarbijatest, umbes 3 miljonit inimest, on 15–34 aasta vanused ja esindavad umbes 2–2,5% kõigist sellesse vanuserühma kuuluvatest eurooplastest (56).
Daily or almost daily cannabis use may be about four times more prevalent in males than in females.
Igapäevaste või peaaegu igapäevaste kanepikasutajate hulgas on mehi ligikaudu neli korda rohkem kui naisi.
) See Figure EYE-1 (part xii) in the 2010 statistical bulletin.)
) Vt joonis EYE-1 (osa xii) 2010. aasta statistikabülletäänis.)
See Figure GPS-2 in the 2010 statistical bulletin.)
Vt joonis GPS-2 2010. aasta statistikabülletäänis.)
The European averages are an estimation based on a weighted average (for the population) for countries with information, and imputed for countries without information.
Euroopa keskmised on hinnangulised väärtused, mis põhinevad andmeid esitanud riikide kaalutud keskmistel (elanikkonna kohta), ning teavet mitteesitanud riikide kohta on need väärtused välja arvutatud kaudselt.
The figures obtained are 1.2¢% for all adults (15–64 years) and 2.3¢% for young adults (15–34 years).
Saadud arvnäitajaks täiskasvanute korral on 1,2% (15–64aastased) ja noorte täiskasvanute korral 2,3% (15–34aastased).
See Table GPS-10 in the 2010 statistical bulletin.)
Vt tabel GPS-10 2010. aasta statistikabülletäänis.)
See the box ‘Risk factors for cannabis initiation and dependence’.
Vt kast „Kanepitarbimise alustamise ja kanepisõltuvuse riskitegurid”’.
Annual report 2010: the state of the drugs problem in Europe psychoactive substances (e.g. heroin or cocaine).
2010. aasta aruanne: uimastiprobleemide olukord Euroopas tõsidus ja tagajärjed pole ilmselt nii tõsised kui mõne muu psühhoaktiivse aine kasutamisel (näiteks heroiin või kokaiin).
The development of cannabis dependence might also be more gradual than that found with some other drugs (Wagner and Anthony, 2002).
Kanepisõltuvuse väljakujunemine võib ka toimuda aeglasemalt kui mõnede muude uimastite korral (Wagner ja Anthony, 2002).
It has been reported that half of dependent cannabis users who stopped using the drug were able to do so without treatment (Cunningham, 2000).
On teatatud, et pooled kanepisõltlastest, kes uimastikasutamise lõpetasid, suutsid seda teha ilma ravile minemata (Cunningham, 2000).
Nonetheless, some cannabis users¢— particularly heavy users¢— can experience problems without necessarily fulfilling the clinical criteria for dependence¢(58).
Siiski võib tarbijatel, eriti sagedastel tarbijatel, tekkida probleeme, mis ei pruugi vastata sõltuvuse kliinilistele kriteeriumidele (58).
needs, treatment provision and organisation or referrals practices.
Erinevuste põhjuseks võivad olla erinevused kanepi- ja muude uimastite tarbimise levimuses, uimastiravi vajadus, ravi ja ravilesuunamise korraldus.
In one of the two countries with the largest proportions of cannabis clients, counselling centres target young drug users (France), while in the other (Hungary) cannabis offenders are offered drug treatment as an alternative to punishment.
Kahest riigist, kus kanepiravipatsientide osakaal on kõige suurem, on Prantsusmaa avanud noortele uimastikasutajatele mõeldud nõustamiskeskusi ning Ungaris pakutakse kanepiga seotud õigusrikkumiste sooritajatele karistamise alternatiivina uimastiravi.
Some users might also enter drug treatment because they have other underlying conditions, such as mental health problems, and cannot find appropriate treatment elsewhere (Zachrisson et al., 2006).
Mõned kanepikasutajad võivad ravile tulla ka seetõttu, et neil on muid taustaprobleeme (näiteks vaimse tervise probleemid) ning nad ei ole kusagilt mujalt asjakohast ravi leidnud (Zachrisson et al., 2006).
Many cannabis clients report the use of alcohol or other drugs.
Paljud kanepiravipatsiendid on teatanud alkoholi ja muude uimastite kasutamisest.
Based on a data collection in 14 countries, 65¢%¢of¢them take another drug, mostly alcohol or cocaine, and some report the use of both alcohol and cocaine (EMCDDA, 2009d).
14 riigist kogutud andmete põhjal saab öelda, et 65% kanepitarbijatest kasutab veel mõnda muud uimastit, enamasti alkoholi või kokaiini, ja mõned on teatanud, et nad kasutavad nii alkoholi kui ka kokaiini (EMCDDA, 2009d).
Cannabis is reported as a¢secondary drug by 24¢% of all outpatient drug clients¢(60).
24% kõigist ambulatoorsetest uimastiravipatsientidest on teatanud, et kanep on nende teine uimasti (60).
Cannabis use has been correlated with membership of a vulnerable or socially disadvantaged group, such as with early school leavers, ‘truants’, children in care institutions, young offenders and young people living in economically deprived neighbourhoods (EMCDDA, 2008c).
Kanepitarbimist on seostatud kuulumisega sellistesse haavatavatesse või sotsiaalselt ebasoodsas olukorras olevatesse gruppidesse nagu koolist varakult lahkujad, koolist puudujad, hooldusasutustes olevad lapsed, noored õigusrikkujad ning majanduslikult mahajäänud paikkondades elavad noored (EMCDDA, 2008c).
It can also be associated with the use of other substances.
Seda saab seostada ka muude ainete kasutamisega.
For example, young adults (aged 15–34) who reported frequent or heavy alcohol use in the past year were between two and six times more likely to report the use of cannabis compared to the general population.
Näiteks noorte täiskasvanute korral (vanuses 15–34 aastat), kes olid teatanud sagedasest või rohkest alkoholitarbimisest viimase aasta jooksul, oli kanepitarbimisest teatamise tõenäosus 2–6 korda suurem kui rahvastikus.
And, although most cannabis users do not use other illicit drugs, they are more likely to do so than the general population.
Ja kuigi enamik kanepitarbijatest muid ebaseaduslikke uimasteid ei kasuta, on tõenäosus, et nad seda teha võivad, suurem kui elanikkonna korral üldiselt.
Adolescent cannabis users also report two to three times higher prevalence of tobacco smoking compared to the general 15- to 16-year-old school population.
Teismeliste kanepikasutajate hulgas oli tubakasuitsetajate osakaal 2–3 korda suurem kui 15–16aastaste koolilaste korral üldiselt.
Some cannabis users engage in more risky patterns of use, such as using cannabis with very high THC content or in large amounts, and inhaling from a water pipe (‘bong’) instead of a ‘joint’.
Osa kanepitarbijaid kasutab riskantsemaid tarbimismalle, kasutades näiteks väga kõrge THK sisaldusega kanepit, kanepi väga suuri koguseid ja sissehingamist vesipiibu abil kanepisigareti asemel.
These users generally report more health problems, including dependence (Chabrol et al., 2003; Swift et al., 1998).
Kanepikasutajatel on üldiselt rohkem terviseprobleeme, kaasa arvatud sõltuvus (Chabrol et al., 2003; Swift et al., 1998).
In the 18 countries for which data are available, the number of primary cannabis users among those entering treatment for the first time in their life increased from about 23¢000 to 35¢000 between 2003 and 2007, before slightly decreasing to about 33¢000 in 2008.
18 riigis, mille andmed olid kättesaadavad, kasvas aastatel 2003–2007 peamiselt kanepit tarbivate esmakordselt ravile tulnud uimastikasutajate arv umbes 23®000 inimeselt 35®000 inimesele ning vähenes siis 33®000 ravialustajale 2008. aastal.
Starting in¢2005 and 2006, 13 countries have reported decreases in new cannabis clients¢(61).
Alates 2005. ja 2006. aastast on 13 riiki teatanud uute kanepiravipatsientide arvu vähenemisest (61).
This might reflect recent declining trends in cannabis use, but could also be linked with service capacity saturation or use of other services (e.g.¢primary and mental healthcare).
See võib kajastada viimase aja kanepitarbimise langustendentsi, kuid võib ka olla seotud teenuste osutamise suutlikkuse parema ärakasutamise või muude teenuste kasutamisega (nt tervishoid, vaimne tervishoid).
Treatment demand
Kliendiprofiilid
Clients entering outpatient treatment for primary cannabis use in Europe are mainly young males, with a male to female ratio of 5:1 and a mean age of 25 years.
Euroopas kanepi kui peamise uimasti tõttu ambulatoorsele ravile tulijad on enamasti noored mehed, meeste ja naiste suhe ravi alustajate hulgas on 5 : 1 ja nende keskmine vanus on 25 aastat.
Among drug users entering outpatient treatment for the first time, primary cannabis use is reported by 69¢% of those aged 15–19 years and by 83¢% of those younger than 15¢years¢(62).
Kanepit on nimetanud peamise uimastina 69% 15–19aastastest ning 83% alla 15aastastest esmakordselt ambulatoorset ravi alustavatest uimastitarvitajatest (62).
Cannabis was the primary drug in about 21 % of all treatment entries (about 85¢000 clients) reported by 27¢countries in 2008, making it the second most reported drug after heroin.
2008. aastal teatasid 27 riiki, et kanepitarbimine oli ravi alustamise esmane põhjus ligikaudu 21%-l juhtudest (umbes 85 000 patsienti), olles seega teatamissageduselt heroiini järel teisel kohal.
Primary cannabis users account for less than 5¢% of treatment entrants in Bulgaria, Estonia, Lithuania, Luxembourg and Slovenia, and more than 30¢% in Denmark, Germany, France, Hungary and the Netherlands, with most cannabis clients entering treatment in outpatient settings¢(59).
Peamiselt kanepit kasutavad uimastitarbijad moodustavad vähem kui 5% ravi alustajatest Bulgaarias, Eestis, Leedus, Luksemburgis ja Sloveenias, ning rohkem kui 30% Taanis, Saksamaal, Prantsusmaal, Ungaris ja Madalmaades, kusjuures enamik kanepipatsientidest alustab ravi ambulatoorselt®(59).
These differences may be explained by the prevalence of use of cannabis and other drugs, drug treatment
Vt joonis TDI-2 (osa ii) ja tabelid TDI-5 (osa ii) ja TDI-24 2010. aasta statistikabülletäänis.)
Overall, 22¢% of primary cannabis users entering outpatient treatment are occasional users (or have not used it the month before entering treatment), probably often referred by the criminal justice system; 11¢% use cannabis weekly or less often; about 17¢% use it two to six times a week; and 50¢% are daily users, the most
Vt tabel TDI-22 (osa i) 2010. aasta statistikabülletäänis.) Vt joonis TDI-1 ja tabel TDI-3 (osa iv) 2010. aasta statistikabülletäänis.)
58) See the box ‘Adverse health effects of cannabis use’.59) See Figure TDI-2 (part ii) and Tables TDI-5 (part ii) and TDI-24 in the 2010 statistical bulletin.
Vt tabelid TDI-10 (osa iii ja osa iv) ja TDI-21 (osa ii) 2010. aasta statistikabülletäänis.
Chapter 3: Cannabis problematic group.
3. peatükk. Kanep valikulise ennetamise, kahjude vähendamise ja ravisekkumiste valdkonnad kattuvad (vt 2. peatükk).
Considerable differences are observed between countries.
On täheldatud märkimisväärseid riikidevahelisi erinevusi.
In Hungary, Romania and Croatia more than half of cannabis clients are occasional users, while in Belgium, Bulgaria, Denmark, Ireland, Spain, France, Malta and the Netherlands more than 50¢% are daily users¢(63).
Ungaris, Rumeenias ja Horvaatias on kanepiravipatsiendid enamasti selle aine juhuslikud kasutajad, kuid Belgias, Bulgaarias, Taanis, Iirimaal, Hispaanias, Prantsusmaal, Maltal ja Madalmaades tarbib neist rohkem kui 50% kanepit igapäevaselt (63).
Treatment provision
Ravipakkumine
In contrast, among the 53¢% diagnosed with dependence or abuse at admission, nearly 80¢% were offered further counselling, and most others were referred to treatment centres.
Euroopa kanepiravis kasutatavate meetmete skaala on lai, hõlmates internetipõhist ravi, nõustamist, struktureeritud psühhosotsiaalseid sekkumisi ja statsionaarset ravi.
In France, the network of youth counselling centres, also known as cannabis clinics, provides users with services varying in duration and approach depending on the severity of drug use. In a study carried out in 226 of the
Prantsusmaal on loodud võrgustik noortele mõeldud nõustamiskeskustest, mida kutsutakse ka kanepikliinikuteks ja mis pakuvad kanepitarbijatele nende uimastikasutuse raskusastmest olenevalt erineva kestusega ja lähenemisviisiga teenuseid.
As an alternative to criminal prosecution, the criminal justice system in Hungary refers eligible drug offenders to a ‘preventive counselling service’, and the more severe cases to specialist treatment facilities.
2007. aastal läbi viidud uuringus, mis hõlmas 274 olemasolevast nõustamiskeskusest 226, pandi 47%-le ambulatoorse ravi patsientidest juhusliku kasutaja diagnoos, kuna puudusid sõltuvuse või kuritarvituse sümptomid, ning neist umbes 30% kohta leiti, et nad ei vaja enam nõustamist (Obradovic, 2009).
Users referred by the criminal justice system, about 85¢% of all cannabis clients, must take part in drug treatment or psychosocial counselling at least once a fortnight for six months, to obtain a discharge certificate.
Ülejäänud 53% patsientidele, kellel oli diagnoositud uimastisõltuvus või uimasti kuritarvitamine manustamisel, pakuti ligi 80%-le täiendavat nõustamist ning ülejäänutest suunati enamik ravikeskustesse.
Otherwise, they may face criminal prosecution.
Pooled teisel nõustamisseansil osalenud klientidest teatasid, et nad on oma kanepitarbimist vähendanud.
Several recent reviews have looked into the adverse health effects associated with cannabis use (EMCDDA, 2008a; Hall and Degenhardt, 2009).
Mitmes hiljuti koostatud ülevaates on vaadeldud kanepikasutamise kahjulikku toimet tervisele (EMCDDA, 2008a; Hall ja Degenhardt, 2009).
These include acute effects such as anxiety, panic reaction and psychotic symptoms, which are often reported by first-time users.
See hõlmab selliseid akuutseid mõjusid nagu ärevus, paanikareaktsioon ja psühhootilised sümptomid, mida esimest korda kasutajad sageli nimetavad.
Such effects account for a substantial number of drugrelated hospital emergencies demands in the few countries that monitor them.
Need mõjud moodustavad olulise osa uimastitega seotud haiglahädaabiteenuste nõudlusest neis vähestes riikides, kus kogutakse sellekohaseid andmeid.
Cannabis use also appears to increase the risk of being involved in a traffic accident by two to three times (EMCDDA, 2008b).
Kanepitarbimine näib suurendavat ka liiklusõnnetustesse sattumise riski kaks kuni kolm korda (EMCDDA, 2008b).
Germany, the Netherlands and the United Kingdom offer Internetbased cannabis treatment in order to facilitate treatment access to users who are reluctant to seek help within the specialist drug treatment system.
Kriminaalvastutusele võtmise alternatiivina suunab Ungari kriminaalõigussüsteem abikõlblikud uimastitega seotud õigusrikkumiste sooritajad ennetava nõustamisteenuse pakkujate juurde ning tõsisematel juhtudel spetsiaalsetesse ravikeskustesse.
Online treatment interventions include either a self-help programme without contact to counsellors or a structured programme with scheduled contacts (see EMCDDA, 2009b).
Kriminaalõigussüsteemi kaudu ravile suunatud uimastikasutajad, kellest umbes 85% on kanepiravipatsiendid, peavad osalema uimastiravis või psühholoogilises nõustamises kuue kuu jooksul vähemalt üks kord iga kahe nädala tagant, et saada uimastiravi lõpetamist tõendavat tunnistust.