natgillin/translations-raw huggingface dataset:
29 — See to that effect, inter alia, Manninen, cited in footnote 17, paragraphs 28 and 29; Case C-35/98 Verkooijen [2000] ECR I-4071, paragraph 43; Case C-376/03 D. [2005] ECR I-5821, paragraph 25; and Case C-512/03 Blanckaert [2005] ECR I-7685, paragraph 42.
31 – Vt selle kohta 28. joonealuses märkuses viidatus otsus kohtuasjas Marks & Spencer, punkt 38. 29 – Vt selle kohta mh 17. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas Manninen, punktid 28 ja 29; 6. juuni 2000. aasta otsus kohtuasjas C-35/98: Verkooijen (EKL 2000, lk I-4071, punkt 43); 5. juuli 2005. aasta otsus kohtuasjas C-376/03: D.
31 — Cf. in that regard Marks & Spencer, cited in footnote 28, paragraph 38. 32 — See, to this effect, Case 270/83 Commission v France [1986] ECR 273, paragraph 20. See also Opinion of Advocate General Lenz in Case C-250/95 Futura Participations and Singer [1997] ECR I-2471, points 38 and 39.
30 – Vt selle kohta 12 joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas Schumacker, punkt 30; vt mh ka 17. juuli 1997. aasta otsus kohtuasjas C-354/95: National Farmers’ Union jt (EKL 1997, lk I-4559, punkt 61) ja 2. oktoobri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-148/02: Garcia Avello (EKL 2003, lk I-11613, punkt 31).
30 — See to that effect Schumacker, cited in footnote 12, paragraph 30; see also, inter alia, Case C-354/95 National Farmers’ Union and Others [1997] ECR I-4559, paragraph 61; and Case C-148/02 Garcia Avello [2003] ECR I-11613, paragraph 31.
32 – Vt selle kohta 28. jaanuari 1986. aasta otsus kohtuasjas C-270/83: Euroopa Ühenduste Komisjon vs. Prantsuse Vabariik (EKL 1986, lk 273, punkt 20). Vt ka kohtujurist Lenzi 5. novembri 1996. aasta ettepanek kohtuasjas C-250/95: Futura Participations ja Singer (EKL 1997, lk I-2471, punktid 38 ja 39).
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-43/07 becomes comparable to that of resident shareholders.
KOHTUJURIST MAZÁKI ETTEPANEK – KOHTUASI C-43/07 olukord sarnanema residendist aktsionäride olukorrale.
33 payments to shareholders on the occasion of a repurchase of shares, allowed resident shareholders to deduct the cost of acquisition of those shares, whereas such deduction was denied to nonresident shareholders.
33 norme, mis lubasid residendist aktsionäridel aktsiate tagasiostmisel aktsionäridele tehtavate maksete maksustamisel nende aktsiate soetamismaksumuse maha arvata, kusjuures mitteresidentidel sellist mahaarvamise õigust ei olnud.
The Court held that, since the cost of acquisition was directly linked to the payment subject to tax, the two categories of taxpayer were, in that regard, in a comparable situation. 35
Euroopa Kohus leidis, et kuna aktsiate soetamismaksumus on otseselt seotud maksustatava väljamaksega, on residendist ja mitteresidendist aktsionärid selles suhtes võrreldavas olukorras. 35
The reasoning of the Court proceeds along similar lines in a number of cases from which it appears that, in so far as the situations of residents and nonresidents are regarded under the tax legislation of a Member State as comparable with regard to a certain form of income, asset or, more generally, taxable event, their situations must also be regarded as comparable when it comes to the taking into account of costs, charges or obligations which are in any way ‘directly linked’ with the income, asset or taxable event on which the tax is levied.
Euroopa Kohus on jätkanud sarnast arutluskäiku mitmes kohtuasjas, kust ilmneb, et kui liikmesriik loeb residentide ja mitteresidentide olukorda maksualaste õigusnormide alusel teatud liiki tulu, vara või üldisemalt maksustatava sündmuse osas võrreldavaks, tuleb nende olukorda lugeda võrreldavaks ka kulude, maksude või kohustuste arvestamisel, mis on mis tahes viisil „otseselt seotud” maksustatava tulu, vara või sündmusega.
Against that background it should be noted in the present case, first, that although the applicable succession duties are formally levied on the value of immovable property forming part of the estate of a nonresident, the fact that the inheritance is taxed in the hands of the heirs is not to be overlooked.
Ülaltoodud põhjendustest lähtudes tuleb esiteks märkida, et kuigi käesolevas kohtuasjas arvutatakse pärandile kohaldatavat maksu formaalselt mitteresidendi pärandisse kuuluva kinnisasja väärtusest lähtuvalt, ei tohi kahe silma vahele jätta asjaolu, et maksustatakse pärijatele kuuluvat pärandit.
Thus, the case does not exclusively concern the personal situation of the deceased and the responsibility of the Member State of his residence to take account, in accordance with the residence principle invoked by the Netherlands Government, of all his personal circumstances and obligations, as it is the heirs who are the taxable persons under the SW 1956 and liable to tax according to their share in the inheritance.
Seega ei käsitle kohtuasi kitsalt pärandaja isiklikku olukorda ja tema elukohaliikmesriigi kohustust võtta vastavalt elukoha põhimõttele, millele Madalmaade valitsus vaidluses tugines, arvesse kõiki pärandaja isikuga seotud asjaolusid ja kohustusi, kuna SW 1956 alusel on maksukohustuslasteks pärijad, kes on kohustatud maksu tasuma vastavalt neile kuuluvale osale pärandist.
33 — Denkavit, cited in footnote 13, paragraph 35; see also Case C-374/04 Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation [2006] ECR I-11673, paragraph 68.
33 – Vt 13. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas Denkavit, punkt 35; vt ka 12. detsembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-374/04: Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation (EKL 2006, lk I-11673, punkt 68).
34 — See Gerritse, cited in footnote 7, paragraphs 27 and 28.
35 – 34. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas Bouanich, punktid 39 ja 40; täiendava viitena „otsese seose” kriteeriumi kohta vt ka 18. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas Jäger, punkt 44.
See also as to references to a ‘direct link’ Case C-265/04 Bouanich [2006] ECR I-923, paragraph 40, and Jäger, cited in footnote 18, paragraph 44.
Mulle näib siiski, et „otsese seose” olemasolu sõltub paljus konkreetsest kontekstist, eelkõige kõnealuse maksu liigist.
35 — Bouanich, cited in footnote 34, paragraphs 39 and 40; for a further reference to the criterion of ‘direct link’ see also Jäger, cited in footnote 18, paragraph 44.
34 – Vt 7. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas Gerritse, punktid 27 ja 28.
It appears to me, however, that what constitutes a sufficiently ‘direct link’ depends very much on the concrete context and, in particular, on the type of tax in question.
Vt viitena „otsese seose” kohta ka 19. jaanuari 2006. aasta otsus kohtuasjas C-265/04: Bouanich (EKL 2006, lk I-923, punkt 40) ja 18. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas Jäger, punkt 44.
ARENS-SIKKEN far as it provides (under the SW 1956) for succession duties to be levied in both cases, either in the form of inheritance duty or transfer duty.
ARENS-SIKKEN dendilt, sätestades (SW 1956 alusel) pärandilt maksu tasumise kohustuse mõlemas olukorras, kas pärandimaksuna või vara ülemineku maksuna.
It is clear from the case-file that, but for the possibilities of deduction, those two taxes are in principle two sides of the same coin.
Käesoleva kohtuasja materjalide põhjal on selge, et välja arvatud mahaarvamise võimalus, on need kaks maksu ühe mündi kaks poolt.
In particular, in a situation where the heirs were themselves resident in the Netherlands, and to whom the same non-deduct-ibility rule would apparently apply as regards the inheritance of immovable property from a nonresident, one might well ask if the State of residence would really be in a better pos -ition to take into account obligations such as that in issue, which are incurred by the heir due to his overendowment. 36
Eelkõige võiks küsida, kas elukohaliikmesriik oleks tõesti paremas olukorras, kui ta arvestaks käesolevas kohtuasjas arutusel olevat kohustust, mis lasub pärijal kompensatsioonivõlast tulenevalt olukorras, kus pärijad ise on Madalmaade residendid, kelle suhtes on ilmselt kohaldatav mahaarvamise keeld mitteresidendist pärandajalt saadud kinnisasja puhul. 36
Secondly, the occasion on which the overendowment debts are incurred is the acquisition through inheritance on which the transfer duties are levied.
Teiseks, kompensatsioonivõlg tekib vara pärimise teel omandamisel, millelt tasutakse ülemineku maksu.
They are thus directly linked with the transfer to the heirs of the immovable property giving rise to the levying of taxes on inheritance.
Seega on kompensatsioonivõlg otseses seoses kinnisasja pärijatele üleminekuga, mille alusel tekib pärimisega seotud maksukohustus.
In those circumstances, it cannot in my view be sustained that, as regards the deductibility of overendowment debts, the situation of a person who inherits immovable property from a nonresident is objectively different from that of a person who inherits from a resident.
Neil asjaoludel ei saa minu arvates väita, et kompensatsioonivõla mahaarvamisel on isiku olukord, kes pärib kinnisasja mitteresidendilt, objektiivselt erinev isiku olukorrast, kes pärib kinnisasja residendilt.
Accordingly, I fail to see how the mere fact that the deceased was not, at the time of death, resident in the Member State where immovable property forming part of his estate is situated could provide objective justification for denying an heir, in a situation such as that before the referring court, the deduction of overendowment debts incurred on the occasion of the acquisition of that property through inheritance.
Sellest tulenevalt ei saa ma aru, kuidas paljas asjaolu, et pärandaja ei ela oma surma hetkel liikmesriigis, kus asub tema pärandi koosseisu kuuluv kinnisasi, annab objektiivse õigustuse mitte võimaldada pärijal sellises olukorras, nagu põhikohtuasjas arutusel olev olukord, maha arvata kõnealuse vara pärimise teel omandamisega tekkinud kompensatsioonivõlg.
Thirdly, it must be noted that the legislation at issue acknowledges by implication the comparability of the situations where immovable property is inherited from residents and nonresidents respectively, in so
Kolmandaks tuleb märkida, et käesolevas kohtuasjas arutusel olevad õigusnormid tunnistavad kaudselt võimalust võrrelda olukorda, kus kinnisasi päritakse residendilt, ja olukorda, kus see päritakse mitteresi-
36 — See in this context footnote 27 above.
36 – Selles kontekstis vt 27. joonealust märkust.
Seen from that perspective, the present situation bears also a resemblance to cases concerning the taxation of foreign-source income, for example from dividends, by the State of residence of the taxable person and in which the Court held that in respect of the tax legislation of his State of residence, the position of a shareholder receiving dividends is not necessarily altered merely by the fact that he receives those dividends from a company established in another Member State, which, in exercising its fiscal sovereignty, makes those dividends subject to a deduction at source by way of income tax.
Sellest küljest vaadates on käesolevas kohtuasjas arutusel olev olukord sarnane välismaa tulu, näiteks dividendide, maksustamisele maksukohustuslase elukohaliikmesriigi poolt, mille kohta Euroopa Kohus on leidnud, et dividende saava aktsionäri olukord ei ole tema asukohariigi maksualaste õigusnormide osas tingimata muutunud üksnes seetõttu, et ta saab neid äriühingust, mis on asutatud teises liikmesriigis, mis oma maksupädevuse teostamisel maksustab dividendid kinnipeetava tulumaksuga.
See to that effect, for example, Kerckhaert and Morres, cited in footnote 25, paragraph 19.
Vt selle kohta nt 25. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas Kerckhaert ja Morres, punkt 19.
It follows from the foregoing that the difference in fiscal treatment at issue amounts to arbitrary discrimination and is therefore incompatible with the Treaty provisions on the free movement of capital.
Eeltoodust järeldub, et arutusel olev maksualane kohtlemine kujutab endast suvalist diskrimineerimist ning on seega vastuolus kapitali vaba liikumist käsitlevate asutamislepingu sätetega.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-43/07 or concession granted by the deceased’s Member State of residence, that may not be so in cases where the deceased was resident in another Member State.
KOHTUJURIST MAZÁKI ETTEPANEK – KOHTUASI C-43/07 mesriigi poolt maksu ümberarvutamise võimaldamise või maksusoodustuse andmisega, ei pruugi see nii olla juhtudel, kui pärandaja on muu liikmesriigi resident.
Finally, it should be added that, as the Commission has rightly stated, the question whether or to what extent the Member State of residence of the deceased may grant a tax credit or concession can have no bearing on that finding.
Viimase asjaoluna tuleb lisada, nagu komisjon on õigesti tõdenud, et küsimus, kas ja kui suures ulatuses pärandaja elukohaliikmesriik võib lubada maksu ümberarvutamist või maksusoodustust, ei oma antud juhul mingit tähendust.
It is also clear from the caselaw of the Court that, in the case of direct taxation, the possibility that Treaty provisions on freedom of movement have been infringed is as a rule assessed on the basis of a country-by-country approach. 38
Kohtu praktikast tuleneb selgelt, et kapitali vaba liikumist käsitlevate asutamislepingu sätete võimalikku rikkumist kaalutakse iga liikmesriigi puhul eraldi. 38
That is in fact a consequence of the absence of common rules governing the allocation of the Member States’ powers of taxation, 37which — particularly in a case such as this where there is no agreement for the avoidance of double taxation — would make the obligations of a Member State under the Treaty provisions on the free movement of capital randomly dependent on the way in which another Member State chose to make use of its own taxing powers.
See on tegelikult liikmeriikide maksualase pädevuse jaotamise ühtlustatud normide puudumise tagajärg, 37mis eriti käesolevas kohtuasjas arutusel olevas olukorras, kus asjaomaste riikide vahel ei ole sõlmitud topeltmaksustamise vältimise lepingut, muudaks liikmesriigi kohustused kapitali vaba liikumist käsitlevate asutamislepingu sätete alusel sõltuvaks viisist, kuidas teine liikmesriik otsustab kasutada oma maksualast pädevust.
Moreover, it would be very difficult to establish systematically in each case, even if the State of residence provided for a concession or credit to be granted, whether the disadvantageous effect of the taxation in the Member State where the property was situated would be fully offset.
Lisaks sellele oleks isegi juhul, kui elukohaliikmesriik võimaldab teha maksu ümberarvutust või annab maksusoodustust, keeruline igal üksikul juhul kindlaks teha, kas vara asukohaliikmesriigis maksustamise ebasoodus mõju on tasakaalustatud.
As regards, more particularly, the argument put forward by the Netherlands Government that the taking into account of the overendowment debts at issue might lead to double-deduction, it is settled caselaw that a Community national cannot be deprived of the right to rely on the provisions of the Treaty on the ground that he is profiting from tax advantages which are legally provided by the rules in a Member State other than his State of residence. 39
Mis puudutab Madalmaade valitsuse poolt esitatud väidet, et arutusel olevate kompensatsioonivõlgade arvesse võtmine võib kaasa tuua topeltmahaarvamise, siis väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb, et ühenduse kodanikult ei saa võtta võimalust toetuda asutamislepingule üksnes sel põhjusel, et mõnes muus liikmesriigis kui tema elukohariik kohaldatakse tema suhtes soodsamat maksustamiskorda. 39
What is more, even if, as regards the present case, the disadvantage suffered by the heir in the Member State where the property is situated would be fully offset by a credit
Veelgi enam, isegi kui käesolevas kohtuasjas oleks pärijale kinnisasja asukoha liikmesriigis põhjustatud ebasoodus olukord täielikult heastatud pärandaja elukohaliik-
38 — Thus, the Court has not accepted the argument that it is for another State, even if there is a double taxation convention, to rectify the effects of a restriction: see, to that effect, Denkavit, cited in footnote 13, paragraphs 51 and 52, and Case C-379/05 Amurta [2007] ECR I-9569, paragraph 55.
38 – Seega ei ole Euroopa Kohus nõustunud seisukohaga, et piirangu mõjude heastamine on teise liikmesriigi kohustus, isegi kui on sõlmitud vastastikuse topeltmaksustamise vältimise leping: vt selle kohta 13. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas Denkavit, punktid 51 ja 52, ning 8. novembri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-379/05: Amurta (EKL 2007, lk I-9569, punkt 55).
37 — See point 66 above.
37 – Vt punkt 66 eespool.
It follows that the provisions of the Treaty on the free movement of capital preclude national legislation such as that at issue in the main proceedings, under which — for the purposes of determining the basis of assessment of the tax due on the inheritance of an immovable property situated in the territory of the Member State concerned — account may be taken of overendowment debts arising from a testamentary parental partition inter vivos, if the person from whom the property has been inherited was resident, at the time of death, in that Member State, but not if that person was resident in another Member State.
Ülaltoodust järeldub, et põhikohtuasjas arutusel olevad siseriiklikud õigusnormid, mille alusel kõnealuses liikmesriigis asuva kinnisasja pärimise teel omandamise korral tasumisele kuuluva maksu arvutamisel võib arvesse võtta vanemate testamendis ettenähtud pärandi jagamise alusel tekkivat kompensatsioonivõlga juhul, kui pärandaja oli oma surma hetkel kõnealuse liikmesriigi resident, kuid mitte juhul, kui pärandaja oli oma surma hetkel muu liikmesriigi resident, on vastuolus kapitali vaba liikumist käsitlevate asutamislepingu sätetega.
It is not relevant in that regard whether or to what extent the Member State of residence of the deceased may grant a tax concession.
Selles suhtes ei ole oluline, kas ja kui suures ulatuses pärandaja elukohaliikmesriik võib anda maksusoodustust.
For the reasons given above, I propose that the questions referred by the Hoge Raad der Nederlanden should be answered as follows:
Esitatud põhjendustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Hoge Raad der Nederlandeni esitatud eelotsuse küsimustele järgmiselt:
The provisions of the Treaty on the free movement of capital preclude national legislation such as that at issue in the main proceedings, under which — for the purposes of determining the basis of assessment of the tax due on the inheritance of an immovable property situated in the territory of the Member State concerned — account may be taken of overendowment debts arising from a testamentary parental partition inter vivos, if the person from whom the property has been inherited was resident, at the time of death, in that Member State, but not if that person was resident in another Member State.
Põhikohtuasjas arutusel olevad siseriiklikud õigusnormid, mille alusel kõnealuses liikmesriigis asuva kinnisasja pärimise teel omandamise korral tasumisele kuuluva maksu arvutamisel võib arvesse võtta vanemate testamendis ettenähtud pärandi jagamise alusel tekkivat kompensatsioonivõlga juhul, kui pärandaja oli oma surma hetkel kõnealuse liikmesriigi resident, kuid mitte juhul, kui pärandaja oli oma surma hetkel muu liikmesriigi resident, on vastuolus kapitali vaba liikumist käsitlevate asutamislepingu sätetega.
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Hoge Raad der Nederlanden (Netherlands), made by decision of 12 January 2007, received at the Court on 2 February 2007, in the proceedings
Kohtuasjas C-43/07, mille ese on EÜ artikli 234 alusel Hoge Raad der Nederlandeni (Madalmaad) 12. jaanuari 2007. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 2. veebruaril 2007, menetluses
Advocate General: J. Mazák, Registrar: M. Ferreira, Principal Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 13 December 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
ARENS-SIKKEN kohtujurist: J. Mazák, kohtusekretär: vanemametnik M. Ferreira, arvestades kirjalikus menetluses ja 13. detsembri 2007. aasta kohtuistungil esitatut, arvestades kirjalikke märkusi, mille esitasid:
— the Netherlands Government, by C. Wissels and M. de Mol, acting as Agents,
– Madalmaade valitsus, esindajad: C. Wissels ja M. de Mol,
— the Belgian Government, by L. Van den Broeck, acting as Agent, and by A. Hael-terman, advocaat,
– Belgia valitsus, esindaja: L. Van den Broeck, keda abistas advokaat A. Haelterman,
— the Commission of the European Communities, by R. Lyal, A. Weimar and R. Troosters, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 13 March 2008,
– Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: R. Lyal, A. Weimar ja R. Troosters, olles 13. märtsi 2008. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Articles 73b and 73d of the EC Treaty (now Articles 56 EC and 58 EC respectively) relating to the free movement of capital.
Eelotsusetaotlus puudutab kapitali vaba liikumist käsitlevate EÜ asutamislepingu artiklite 73b ja 73d (nüüd vastavalt EÜ artiklid 56 ja 58) tõlgendamist.
The reference has been made in the course of proceedings between Ms Arens-Sikken, the wife of a Netherlands citizen who died in Italy, and the Staatssecretaris van Financiën (State Secretary for Finance) concerning the assessment of transfer duties payable in respect of an immovable property which the deceased owned in the Netherlands.
See taotlus esitati Itaalias surnud Madalmaade kodaniku lese D. M. M. A. Arens-Sikkeni ja Staatssecretaris van Financiëni (Madalmaade rahanduse riigisekretär) vahelises kohtuvaidluses seoses vara ülemineku maksu arvutamisega, mis tuli tasuda pärandajale Madalmaades kuulunud kinnisasjalt.
Article 1 of Council Directive 88/361/EEC of 24 June 1988 for the implementation of Article 67 of the Treaty (subsequently, Article 67 of the EC Treaty, repealed by the Treaty of Amsterdam) (OJ 1988 L 178, p. 5) provides:
Nõukogu 24. juuni 1988. aasta direktiivi 88/361/EMÜ asutamislepingu artikli 67 [hiljem EÜ asutamislepingu artikkel 67 (tunnistati kehtetuks Amsterdami lepinguga)] rakendamise kohta (EÜT L 178, lk 5; ELT eriväljaanne 10/01, lk 10) artikkel 1 sätestab:
Under Netherlands law, every estate is subject to tax.
Madalmaade õiguse kohaselt kuulub iga pärand maksustamisele.
Article 1(1) of the Law on Succession (Successiewet) of 28 June 1956 (Stb.
28. juuni 1956. aasta pärimisseaduse (Successiewet, Stb.
1956, No 362; ‘the SW 1956’) drew a distinction on the basis of whether the person whose estate was being administered resided in the Netherlands or abroad at the time of death.
1956, nr 362; edaspidi „SW 1956”) artikli 1 lõige 1 tegi vahet selle järgi, kas pärandaja elas oma surma hetkel Madalmaades või välismaal.
From 1 January 1992 to 31 December 2001, that provision was worded as follows:
See säte kehtis 1. jaanuarist 1992 kuni 31. detsembrini 2001 järgmises sõnastuses:
‘In accordance with this law, the following taxes shall be levied:
„Käesoleva seaduse alusel võetakse järgmisi makse.
Inheritance duty on the value of all the assets transferred by virtue of the right to inherit following the death of a person who resided in the Netherlands at the time of death….
Pärandimaks kõigilt pärimisõiguse alusel saadud varade väärtuselt pärast isiku surma, kes oma surma hetkel elas Madalmaades. […]
Transfer duty on the value of the assets set out in Article 5(2) obtained as a gift or inheritance following the death of a person who did not reside in the Netherlands at the time of that gift or that death;
Artikli 5 lõikes 2 sätestatud kinkena või pärandina saadud varade väärtuse alusel võetav vara ülemineku maks pärast isiku surma, kes kinke tegemise või oma surma hetkel ei elanud Madalmaades;
Article 5(2) of the SW 1956, in the version applicable from 8 December 1995 to 31 December 2000, provided:
8. detsembrist 1995 kuni 31. detsembrini 2000 kehtis SW 1956 artikli 5 lõige 2 järgmises sõnastuses:
‘Transfer duty is levied on the value of:
„Vara ülemineku maksu võetakse järgmise väärtuse alusel: