natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On going back to the origin of that condition, namely the circumstances of Kühne & Heitz, it will be found that the claimant undertaking wrote letters on 13 December 1994 and 3 January 1995 demanding payment of the export refunds which had been claimed back from it, whereas the judgment in Voogd Vleesimport en -export had been delivered by the Court between two and three months previously, on 5 October 1994. The national court was then uncertain as to whether ‘the finality of an administrative decision must be disregarded in a case [where, among other 56 — Kühne & Heitz, paragraph 17. I - 442
Tulles tagasi nimetatud tingimuse lähtekoha juurde, milleks on eespool viidatud kohtuotsuse Kühne & Heitz asjaolud, näeme, et kaebuse esitanud ettevõtja taotles temalt tagasi nõutud eksporditoetuse maksmist 13. detsembri 1994. aasta ja 3. jaanuari 1995. aasta kirjades, kusjuures eespool viidatud kohtuotsus Voogd Vleesimport en -export kuulutati Euroopa Kohtu poolt välja vastavalt kaks kuni kolm kuud varem, 5. oktoobril 1994. Eelotsusetaotluse esitanud 56 – Eespool viidatud kohtuotsus Kühne & Heitz (punkt 17). I - 442
KEMPTER by the national court and supported by the Czech and Finnish Governments, to the effect that the phrase ‘becoming aware of that decision of the Court’ relates to the date when the applicant was actually informed of the decision, and not the date of delivery of the Court’s judgment.
KEMPTER pakutud ning Tšehhi ja Soome valitsuse toetatud tõlgendust, mille kohaselt väljend „Euroopa Kohtu praktikast teada saama” viitab kuupäevale, mil kaebuse esitaja sai tegelikult kohtuotsusest teada, mitte otsuse väljakuulutamise kuupäevale.
However, bearing in mind the importance that should be attached to the principle of legal certainty and, in particular, to the requirement for certainty in legal situations, I am not in favour of accepting that interpretation.
Silmas pidades õiguskindluse põhimõtte olulisust ja eelkõige õigussuhete stabiilsuse nõuet, ei poolda ma siiski kõnealust tõlgendust.
However, the objection could be raised, and rightly, that, in a context such as that of the main proceedings, it is excessive to require the person concerned to complain to the administrative body immediately after the Court has made a preliminary ruling showing that the contested administrative decision is unlawful.
Siiski võib eeltoodule tuua õigustatult vastuväiteks, et põhikohtuasja asjaolusid silmas pidades on nõue, mille kohaselt isik peab haldusorgani poole pöörduma vahetult
These observations show the drawbacks inherent in a strict interpretation of the condition that ‘the person concerned complained to the administrative body immediately after becoming aware of [the] decision of the Court’. In my view, therefore,
Eeltoodud märkustest nähtuvad puudused, mis kaasnevad sellise nõude kitsa tõlgendamisega, et „asjaomane isik on pöördunud haldusorgani poole vahetult pärast kõnealusest kohtupraktikast teadasaamist”.
OPINION OF MR BOT — CASE C-2/06 the very existence of that condition must be called into question.
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-2/06
of final administrative decisions which are contrary to Community law, such as that at issue in the main proceedings, should not, in my opinion, be set directly by the Court, as it constitutes a procedural arrangement for giving effect to the obligation of review arising from Article 10 EC.
ajaline piirang kujutab endast EÜ artiklist 10 tuleneva uuesti läbivaatamise kohustuse rakendamise menetlusnormi.
However, having regard to the importance of the principle of legal certainty, it appears legitimate to seek a time frame for applications for the review and withdrawal of administrative decisions which have become final after the exhaustion of national remedies and which prove to be contrary to Community law as subsequently interpreted by the Court, without the national court ruling at final instance having referred a question to the Court for a preliminary ruling.
Tuleb aga rõhutada, et õiguskindluse põhimõtet silmas pidades tundub õiguspärane soov ajaliselt piirata pärast siseriiklike õiguskaitsevahendite ammendamist sellise lõplikuks muutunud haldusakti uuesti läbivaatamise ja kehtetuks tunnistamise taotluse esitamist, mis on sellest hilisemat Euroopa Kohtu praktikat arvestades vastuolus ühenduse õigusega ja mis võeti vastu Euroopa Kohtult eelotsust küsimata.
Community law therefore does not preclude such applications from being subject to a time-limit.
Ühenduse õigusega ei ole vastuolus, kui nimetatud taotluse esitamise suhtes kehtivad ajalised piirangud.
It thus remains to determine the method whereby such a time frame can be established.
Jääb veel üle kindlaks määrata kõnealuse ajalise piirangu kehtestamise meetod.
Therefore it would, in my view, be consistent with the principle of procedural autonomy of the Member States if the latter were left to set the period within which such applications must be submitted.
Seetõttu on minu arvates liikmesriikide menetlusautonoomiaga kooskõlas see, kui kõnealuse taotluse esitamise tähtajad kehtestavad liikmesriigid.
This seems to me to be more in accordance with the Court’s approach in Kühne & Heitz seeking to reconcile the principle of the primacy of Community law with the principle of procedural autonomy of the Member States and that of legal certainty. 134.
Selline lähenemine tundub olevat otsesemalt kooskõlas Euroopa Kohtu poolt eespool viidatud otsuses Kühne & Heitz esitatud käsitlusega, mille eesmärk on ühildada ühenduse õiguse ülimuslikkuse põhimõte liikmesriikide menetlusautonoomia ja õiguskindluse põhimõttega. 134.
From this viewpoint, it does not seem to me satisfactory that such a time frame should be conceived as a condition for the creation of an obligation of review by virtue of Article 10 EC, like the other conditions set out by the Court in Kühne & Heitz. 135.
Sellisest vaatenurgast ei ole minu arvates rahuldav lahendus, kui kõnealust ajalist piirangut loetakse EÜ artikli 10 kohase uuesti läbivaatamise kohustuse tekkimise tingimuseks, nagu teisi Euroopa Kohtu poolt eespool viidatud kohtuotsuses Kühne & Heitz loetletud tingimusi. 135.
In addition, a timelimit for submitting applications for the review and withdrawal
Lisaks ei peaks käesolevas asjas arutlusel oleva ühenduse õigusega vastuolus oleva lõplikuks muutunud haldusakti uuesti läbivaatamise ja kehtetuks tunnistamise taotluse esitamise ajalisi piiranguid minu arvates kehtestama Euroopa Kohus, kuna nimetatud
A reference of that kind to the national procedural rules of the Member States which would, of course, have to comply with the principles of equivalence and effectiveness would also be consistent with the Court’s settled caselaw which recognises that the setting by Member States of reasonable timelimits within which an action must be brought is compatible with Community law.
Selline viide liikmesriikide menetlusnormidele, mis peavad loomulikult järgima võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtet, vastab ka Euroopa Kohtu väljakujunenud praktikale, mis tunnistab, et ühenduse õigusega on kooskõlas see, kui liikmesriigid kehtestavad kaebuse esitamiseks mõistlikud tähtajad.
That caselaw originates from, and is applied most frequently in, disputes relating to the
Kõnealune kohtupraktika lähtub ühenduse õigusega vastuolus olevate siseriiklike maksude tagastamist puudutavatest
KEMPTER refund of national charges which have been levied contrary to Community law.
KEMPTER vaidlustest, kus seda kõige sagedamini ka kohaldatakse.
has given a preliminary ruling on the interpretation of the provision of Community law in question does not affect the fact that it is compatible with Community law to set, in national procedural rules, reasonable periods of limitation within which an action must be brought. 60
mõjuta see, et Euroopa Kohus on arutlusel oleva ühenduse õigusnormi tõlgendamise osas teinud eelotsuse, asjaolu, kas siseriiklike menetlusnormidega kaebuse esitamiseks mõistlike tähtaegade kehtestamine on ühenduse õigusega kooskõlas. 60
The Court has also transposed this reasoning to liability of Member States for failure to observe Community law, on the basis of logic comparable to that which I propose the Court should adopt here.
Euroopa Kohus on kõnealust arutluskäiku kohaldanud ka ühenduse õiguse rikkumise korral esineva liikmesriikide vastutuse suhtes sama loogika alusel, mida pakun Euroopa Kohtule kohaldamiseks ka käesolevas asjas.
Whilst the conditions under which a Member State is obliged to make reparation for the damage caused to individuals by infringements of Community law that are attributable to that State have been laid down directly by the Court, 61it is, on the other hand, indeed on the basis of the rules of national law on liability that the State must make reparation for the consequences of the damage caused, provided that the conditions, particularly relating to time-limits, laid down by
Kuigi tingimused, mille kohaselt riik peab vastutama talle süüks pandavate ühenduse õiguse rikkumistega üksikisikutele põhjustatud kahju eest, on Euroopa Kohtu poolt otseselt sõnastatud, 61 tuleb liikmesriigil tekitatud kahju heastada siseriiklike riigivastutust käsitlevate õigusnormide alusel tingimusel, et siseriiklikus õiguses kohaldatavad
It is clear from that caselaw that, in the absence of Community rules governing the refund of national charges levied though not due, it is for the domestic legal system of each Member State to designate the courts and tribunals having jurisdiction and to lay down the detailed procedural rules governing actions for safeguarding rights which individuals derive from Community law, provided, however, that such rules are not less favourable than those governing similar domestic actions and do not render virtually impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law.
Kõnealusest kohtupraktikast nähtub, et ühenduse õiguse puudumisel, mis reguleerib liikmesriigi poolt alusetult sissenõutud maksude tagastamist, tuleb iga liikmesriigi sisemise õiguskorraga kindlaks määrata pädevad kohtud ja vastavate kaebuste menetlemise kord, mille eesmärk on tagada õigussubjektidele ühenduse õigusega antud õiguste kaitse, arvestades seejuures, et selline kord ei oleks analoogilistest siseriiklikul õigusel põhinevatest kaebustest ebasoodsam ega muudaks ühenduse õiguskorra alusel antud subjektiivsete õiguste kasutamist praktiliselt võimatuks või ülemäära raskeks.
57The Court has thus recognised that it is compatible with Community law for national procedural rules to set reasonable periods of limitation within which an action must be brought, the laying-down of such timelimits being ‘an application of the fundamental principle of legal certainty protecting both the taxpayer and the administration concerned’.
57Euroopa Kohus on seega tunnistanud, et ühenduse õigusega on kooskõlas, kui siseriiklike menetlusnormidega kehtestatakse kaebuse esitamiseks mõistlikud tähtajad ja seega kujutavad kõnealused tähtajad endast „nii maksumaksjat kui asjaomast haldusorganit kaitsva õiguskindluse üldpõhimõtte kohaldamist” 58.
58Indeed, ‘such timelimits are not liable to render virtually impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law’. 59 Furthermore, the fact that the Court
Nimetatud tähtajad „ei muuda ühenduse õiguskorra alusel antud subjektiivsete õiguste kasutamist praktiliselt võimatuks või ülemäära raskeks” 59. Lisaks ei
60 — Rewe, paragraph 7, and Edis, paragraph 20.
60 – Vt eespool viidatud kohtuotsused Rewe (punkt 7) ja Edis (punkt 20).
In the latter judgment it was held that ‘the fact that the Court has given a preliminary ruling interpreting a provision of Community law without limiting the temporal effects of its judgment does not affect the right of a Member State to impose a timelimit under national law within which, on penalty of being barred, proceedings for repayment of charges levied in breach of that provision must be commenced’ (paragraph 26).
Viimati mainitud otsuses sedastas Euroopa Kohus, et „asjaolu, et Euroopa Kohus on teinud ühenduse õigust tõlgendava eelotsuse ilma selle otsuse ajalist kehtivust piiramata, ei keela liikmesriigil põhikohtuasja asjaoludel seada ühenduse õigusnorme rikkudes sissenõutud maksude tagasimaksmise aegumistähtaega” (punkt 26).
57 — See, in particular, Case 33/76 Rewe [1976] ECR 1989, paragraph 5; Case 45/76 Comet [1976] ECR 2043, paragraphs 13 and 16; Case C-90/94 Haahr Petroleum [1997] ECR I-4085, paragraph 46; Case C-231/96 Edis [1998] ECR I-4951, paragraphs 19 and 34; and Case C-30/02 Recheio — Cash & Carry [2004] ECR I-6051, paragraph 17. 58 — Rewe, paragraph 5, and Comet, paragraph 18. See also, to the same effect, Haahr Petroleum, paragraph 48, Edis, paragraph 20, and Recheio — Cash and Carry, paragraph 18.
57 – Vt eelkõige 16. detsembri 1976. aasta otsus kohtuasjas 33/76: Rewe (EKL 1976, lk 1989, punkt 5) ja 16. detsembri 1976. aasta otsus kohtuajas 45/76: Comet (EKL 1976, lk 2043, punktid 13 ja 16); 17. juuli 1997. aasta otsus kohtuasjas C-90/94: Haahr Petroleum (EKL 1997, lk I-4085, punkt 46); 15 septembri 1998. aasta otsus kohtuasjas C-231/96: Edis (EKL 1998, lk I-4951, punktid 19 ja 34) ja 17. juuni 2004. aasta otsus kohtuasjas C-30/02: Recheio-Cash & Carry (EKL 2004, lk I-6051, punkt 17). 58 – Eespool viidatud kohtuotsuses Rewe (punkt 5) ja Comet (punkt 18).
61 — The caselaw shows that those conditions are threefold: the rule of Community law infringed must be intended to confer rights on individuals; the breach must be sufficiently serious; and there must be a direct causal link between the breach of the obligation incumbent on the State and the loss or damage sustained by the injured parties (Köbler, paragraph 51).
Vt selle kohta ka eespool viidatud kohtuotsus Haahr Petroleum (punkt 48); Edis (punkt 20) ja Recheio-Cash & Carry (punkt 18). 61 – Euroopa Kohtu väljakujunenud praktikast tuleneb, et kõnealuseid tingimusi on kolm, nimelt rikutud õigusnormi eesmärk on anda üksikisikutele õigusi, rikkumine on piisavalt raske ja riigil lasuva kohustuse rikkumise ja kahju kandnud isikutele tekkinud kahju vahel on otsene põhjuslik seos (eespool viidatud kohtuotsus Köbler, punkt 5).
The Court has added that these three conditions are ‘necessary and sufficient to found a right in favour of individuals to obtain redress, although this does not mean that the State cannot incur liability under less strict conditions on the basis of national law’ (Köbler, paragraph 57).
Euroopa Kohus on lisanud, et nimetatud kolm tingimust on „vajalikud ja piisavad, et üksikisikutel tekiks õigus saada hüvitist, välistamata samas seda, et siseriikliku õiguse alusel võib riigivastutus tekkida vähem piiravatel tingimustel” (eespool viidatud kohtuotsus Köbler, punkt 57).
59 — Edis, paragraph 35.
59 – Eespool viidatud kohtuotsus Edis (punkt 35).
OPINION OF MR BOT — CASE C-2/06 which has become final, such as that in issue in the main proceedings. If that is the case, it must ensure that the procedural rule setting that timelimit is consistent with the Community principles of equivalence and effectiveness.
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-2/06 kohtul kindlaks teha, kas nimetatud ajalist piirangut kehtestav menetlusnorm on ühenduse võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtetega kooskõlas.
national law concerning reparation for damage respect the principles of equivalence and effectiveness.
kahju heastamise tingimused, eelkõige tähtaegadega seonduvad tingimused, on kooskõlas võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtetega.
62 Here also the Court has found that ‘the setting of reasonable limitation periods for bringing proceedings satisfies [the requirement arising from the principle of the effectiveness of Community law] in principle, inasmuch as it constitutes an application of the fundamental principle of legal certainty’. 63
62Ka selles küsimuses on Euroopa Kohus leidnud, et „mõistlike tähtaegade kehtestamine on põhimõtteliselt kooskõlas ühenduse õiguse tõhususe põhimõttest tuleneva nõudega, kuna kujutab endast õiguskindluse üldpõhimõtte kohaldamist” 63.
Consequently I propose that the Court’s reply to the national court should be that Community law does not preclude an application for the review and withdrawal of an administrative decision which has become final after the exhaustion of domestic remedies and which proves to be contrary to Community law as subsequently interpreted by the Court, without the national court ruling at final instance having referred a question to the Court for a preliminary ruling, from being made subject to a timelimit pursuant to the principle of legal certainty.
Seega teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata siseriiklikule kohtule, et ühenduse õigusega ei ole vastuolus selle haldusakti uuesti läbivaatamise ja kehtetuks tunnistamise ajaline piiramine õiguskindluse põhimõttest tulenevalt, mis on pärast siseriiklike õiguskaitsevahendite ammendamist muutunud lõplikuks, mis on sellest hilisemat Euroopa Kohtu praktikat arvestades vastuolus ühenduse õigusega ja mis võeti vastu Euroopa Kohtult eelotsust küsimata. Liikmesriikidel tuleb ühenduse võrdväärsuse ja tõhususe põhimõttest lähtuvalt kehtestada kõnealuse taotluse esitamise tähtaeg.
It will therefore be incumbent on the Finanzgericht Hamburg to ascertain whether German procedural law lays down a timelimit for lodging an application for the review and withdrawal of an administrative decision
Seega tuleb Finanzgericht Hamburgil otsustada, kas Saksa menetlusnormide kohaselt kehtib põhikohtuasjas arutlusel oleva haldusakti uuesti läbivaatamise ja kehtetuks tunnistamise taotluse esitamiseks ajaline piirang. Kui see on nii, tuleb kõnealusel
62 — See, in particular, Joined Cases C-6/90 and C-9/90 Francovich and Others [1991] ECR I-5357, paragraphs 41 to 43; Case C-261/95 Palmisani [1997] ECR I-4025, paragraph 27; and Köbler, paragraph 58.
62 – Vt eelkõige 19. novembri 1991. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-6/90 ja C-9/90: Francovich jt (EKL 1991, lk I-5357, punktid 41–43); 10. juuli 1997. aasta otsus kohtuasjas C-261/95: Palmisani (EKL 1997, lk I-4025, punkt 27) ja eespool viidatud kohtuotsus Köbler (punkt 58).
Finally, if the Court, contrary to the approach that I have proposed, does not wish to reopen the fourth condition laid down in Kühne & Heitz, it will have to clarify its meaning and also provide that it is a supplementary condition, that is to say, it applies only where the procedural rules of a Member State have not set a timelimit for the submission of applications for the review and withdrawal of final administrative decisions. 63 — Palmisani, paragraph 28.
Lõpuks tuleb märkida, et juhul, kui Euroopa Kohus ei soovi vastupidiselt minu ettepanekule tunnistada eespool viidatud otsuses Kühne & Heitz loetletud neljandat tingimust kehtetuks, tuleks tal esiteks selgitada nimetatud tingimuse mõtet ja teiseks sedastada, et tegemist on täiendava tingimusega, mis kuulub kohaldamisele juhul, kui liikmesriigi menetlusnormid ei sätesta lõplikuks muutunud haldusaktide uuesti läbivaatamise ja kehtetuks tunnistamise taotluse esitamise tähtaega. 63 – Eespool viidatud kohtuotsus Palmisani (punkt 28).
I therefore propose that the Court reply as follows to the questions referred by the Finanzgericht Hamburg:
Eeltoodud kaalutlustest lähtuvalt teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Finanzgericht Hamburgi poolt esitatud eelotsuse küsimustele järgmiselt:
(1) In order to be fulfilled, the condition laid down in the judgment of the Court in Case C-453/00 Kühne & Heitz that the decision of a national court ruling at final instance is, in the light of a decision given by the Court subsequent to it, based on a misinterpretation of Community law which was adopted without a question being referred to the Court for a preliminary ruling under the third paragraph of Article 234 EC does not presuppose that the claimant in the main proceedings relied on Community law in the legal action under national law brought by him against the disputed administrative decision. (2) Community law does not preclude an application for the review and withdrawal of an administrative decision which has become final after the exhaustion of domestic remedies and which proves to be contrary to Community law as subsequently interpreted by the Court, without the national court ruling at final instance having referred a question to the Court for a preliminary ruling, from being made subject to a timelimit pursuant to the principle of legal certainty.
Selleks et eespool viidatud Euroopa Kohtu 13. jaanuari 2004. aasta otsusest Kühne & Heitz (C-453/00) tulenev tingimus, mille kohaselt viimases astmes asja lahendava siseriikliku kohtu otsus põhineb sellest hilisemat Euroopa Kohtu praktikat arvestades ühenduse õiguse vääral tõlgendusel, mis võeti vastu Euroopa Kohtult EÜ artikli 234 kolmandas lõigus sätestatud tingimustel eelotsust küsimata, oleks täidetud, ei pea põhikohtuasja kaebuse esitaja olema vaidlustatud haldusakti peale siseriikliku õigusel alusel esitatud kaebuses olema tuginenud ühenduse õigusele. 2.
It is for the Member States to set, in accordance with the Community principles of equivalence and effectiveness, the period within which such an application must be submitted.
Ühenduse õigusega ei ole vastuolus selle haldusakti uuesti läbivaatamise ja kehtetuks tunnistamise ajaline piiramine õiguskindluse põhimõttest tulenevalt, mis on pärast siseriiklike õiguskaitsevahendite ammendamist muutunud lõplikuks, mis on sellest hilisemat Euroopa Kohtu praktikat arvestades vastuolus ühenduse õigusega ja mis võeti vastu Euroopa Kohtult eelotsust küsimata.
JUDGMENT OF THE COURT (Grand Chamber)12 February 2008 *
EUROOPA KOHTU OTSUS (suurkoda)
In Case C-2/06,
12. veebruar 2008 *
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Finanzgericht Hamburg (Germany), made by decision of 21 November 2005, received at the Court on 4 January 2006, in the proceedings
Kohtuasjas C-2/06, mille ese on EÜ artikli 234 alusel Finanzgericht Hamburgi (Saksamaa) 21. novembri 2005. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 4. jaanuaril 2006, menetluses
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts and A. Tizzano (Rapporteur), Presidents of Chambers, J.N. Cunha Rodrigues, A. Borg Barthet, M. Ilešič, P. Lindh and J.-C. Bonichot, Judges,
EUROOPA KOHUS (suurkoda), koosseisus: president V. Skouris, kodade esimehed P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts ja A. Tizzano (ettekandja), kohtunikud J. N. Cunha Rodrigues, A. Borg Barthet, M. Ilešič, P. Lindh ja J.-C. Bonichot,
* Language of the case: German.
* Kohtumenetluse keel: saksa.
Advocate General: Y. Bot, Registrar: J. Swedenborg, Administrator, having regard to the written procedure, after considering the observations submitted on behalf of:
KEMPTER kohtujurist: Y. Bot, kohtusekretär: ametnik J. Swedenborg, arvestades kirjalikus menetluses esitatut, arvestades kirjalikke märkusi, mille esitasid:
— the Czech Republic, by T. Boček, acting as Agent,
– Tšehhi Vabariik, esindaja: T. Boček,
— the Republic of Finland, by E. Bygglin, acting as Agent,
– Soome Vabariik, esindaja: E. Bygglin,
— the Commission of the European Communities, by F. Erlbacher and T. van Rijn, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 24 April 2007, gives the following
– Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: F. Erlbacher ja T. van Rijn, olles 24. aprilli 2007. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku, on teinud järgmise otsuse
This reference for a preliminary ruling relates to the interpretation of the principle of cooperation arising from Article 10 EC, construed in the light of the judgment in Case C-453/00 Kühne & Heitz [2004] ECR I-837. I - 449
Eelotsusetaotlus käsitleb EÜ artiklist 10 tuleneva koostööpõhimõtte tõlgendamist koosmõjus 13. jaanuari 2004. aasta otsusega kohtuasjas C-453/00: Kühne & Heitz (EKL 2004, lk I-837). I - 449