natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Italian Government puts forward no ground capable of justifying the restrictions in the provisions of the 1992 Law that have been considered.
Itaalia valitsus ei tugine ühelegi põhjusele, millega saaks õigustada analüüsitud 1992. aasta seaduses sisalduvaid piiranguid.
On the contrary, it implicitly admits that the restrictions are indeed incompatible with Community law, inasmuch as it states that the provisions at issue were repealed by Decree-Law No 223/2006, which was adopted, according to Article 2 thereof, in accordance with the principle of free competition so as to guarantee consumers a proper choice by enabling them to compare services offered on the market.
Vastupidi, Itaalia valitsus nõustub kaudselt, et need piirangud on tõesti vastuolus ühenduse õigusega, sest ta väidab, et kõnealused sätted on tunnistatud kehtetuteks dekreetseadusega nr 223/2006, mis on vastu võetud selle õigusakti artikli 2 kohaselt kooskõlas vaba konkurentsi tingimusega, et tagada tarbijatele tõhus valikuvõimalus tänu turul pakutavate teenuste võrdlusele.
Advertising Media States that the restrictions at issue are justified by overriding requirements of general interest, such as the protection of public health.
Advertising Media selgitab, et vaidlusalused piirangud on õigustatud sellise ülekaaluka üldise huviga nagu rahvatervise kaitse.
In my Opinion delivered on 22 November 2007 in Case C-446/05, Doulamis, which is still pending before the Court, I argued that the protection of public health could justify a prohibition on advertising, other than in a purely informative manner, by health care professionals such as providers of dental care.
Euroopa Kohtus pooleliolevas kohtuasjas Doulamis (C-446/05) 22. novembril 2007 esitatud ettepanekus rõhutasin, et rahvatervise kaitse võib õigustada sellistele tervishoiu spetsialistidele nagu hambaraviteenuste osutajatele kehtestatud keeldu reklaamida oma teenuseid muul viisil kui üksnes informatiivselt.
I based my pos -ition on the fact that health-care services differ from other services, inasmuch as they
Minu seisukoht põhines asjaolul, et raviteenuste osutamine ei ole võrdväärne muude teenuste osutamisega,
40 — See, to that effect, Gourmet International Products (paragraph 39) and Case C-262/02 Commission v France [2004] ECR I-6569, paragraph 26.
40 – Vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Gourmet International Products (punkt 39) ja 13. juuli 2004. aasta otsus kohtuasjas C-262/02: komisjon vs. Prantsusmaa (EKL 2004, lk I-6569, punkt 26).
The measures in question must, however, be appropriate for the purpose of achieving the objective sought and must not go beyond what is necessary for that purpose.
Selleks vastuvõetud meetmed peavad siiski olema vajalikud taotletava eesmärgi saavutamiseks ja mitte minema kaugemale sellest, mis on selle eesmärgi saavutamiseks vajalik.
43 affect the physical integrity and psychological equilibrium of the recipient.
43 sest need mõjutavad teenusekasutaja füüsilist puutumatust ja vaimset tasakaalu.
I also referred to the fact that the field of health-care is one in which the difference in the level of knowledge between the person providing the service and the recipient is of the highest, so that the latter is not in a position to make a genuine assessment of the quality of the service he is purchasing.
Viitasin ka asjaolule, et tervishoiu valdkond on üks neid valdkondi, kus teenuseosutaja ja -kasutaja vahelise teadmiste taseme erinevus on minu arvates kõige suurem, mistõttu viimane ei ole võimeline ostetava teenuse kvaliteeti tegelikult hindama.
The effect of a prohibition on broadcasting advertisements on national television networks for medical and surgical treatments of a cosmetic nature is indeed to limit the advertising of such services to the public and, consequently, to protect public health.
Esteetilise ravi valdkonnas osutatavate meditsiiniliste ja kirurgiliste raviteenuste reklaamimise keeld üleriigilise levikuga telekanalites piirab tõesti selliste teenuste reklaamimist üldsusele ja kaitseb järelikult rahvatervist.
However, where such advertising is permitted, under certain conditions, on local television networks, the proportionality of the prohibition of all advertising on national television networks is difficult to defend.
Kuna see reklaam on lubatud teatud tingimustel kohalikes telekanalites, osutub raskeks pidada proportsionaalseks igasuguse reklaami keelamist üleriigilise levikuga telekanalites.
I think that those considerations can be extended to cosmetic treatments, since such treatments are not limited to services which promote well-being, such as relaxing massages or waxing, but can take the form of actual surgical operations, such as the re-modelling of part of the face or the body.
Mulle tundub, et neid kaalutlusi saab laiendada esteetilise ravi valdkonnale, kui need teenused ei piirdu selliste heaolu tagavate teenustega nagu lõdvestav massaaž või epilatsioon, vaid võtavad tõeliste kirurgiliste operatsioonide vormi, nagu näo- või kehaosade ümberkujundamine.
If the Italian legislature considered that the conditions imposed on such advertising on local television networks were appropriate to protect public health, I do not see why such conditions should not also apply to national television networks.
Kui Itaalia seadusandja on seisukohal, et kohalike telekanalite reklaami suhtes kehtivad tingimused on rahvatervise kaitsmiseks kohased, ei saa ma aru, miks ei võiks selliseid tingimusi kohaldada ka üleriigilise levikuga kanalites.
There is no reason to believe that viewers should be less protected when they watch local television stations.
Ükski asjaolu ei toeta seda, et televaatajate kaitse peab olema väiksem, kui nad vaatavad kohalikke telekanaleid.
43 — See, to that effect, Joined Cases C-1/90 and C-176/90 Aragonesa de Publicidad Exterior and Publivía [1991] ECR I-4151, paragraph 16.
43 – Vt selle kohta 25. juuli 1991. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-1/90 ja C-176/90: Aragonesa de Publicidad Exterior ja Publivía (EKL 1991, lk I-4151, punkt 16).
Even though such surgical operations may be carried out at the request of the patient, without there being any real therapeutic need, I am of opinion that, because of the risks inherent in that type of medical procedure and its possible psychological repercussions, a Member State may legitimately impose restrictions on the advertising of such procedures to the public.
Isegi kui selliseid kirurgilisi operatsioone võidakse teha patsiendi palvel ilma tõelise teraapilise vajaduseta, olen seisukohal, et arvestades selliste liiki meditsiiniliste toimingute riski ja võimalikke tagajärgi vaimsel tasandil, võib liikmesriik õigustatult sätestada piiranguid avalikult tehtavale reklaamile.
I consider therefore that a Member State is perfectly justified in prohibiting or restricting advertising intended to persuade people to alter their face or their anatomy.
Seega pean täielikult õigustatuks, et liikmesriik keelab või reguleerib reklaamitegevust, mille eesmärk on õhutada inimesi muutma oma nägu või keha.
As the Commission pointed out, the 1992 Law is thus vitiated by a definite inconsistency inasmuch as, if the intention of the Italian legislature had really been to protect viewers’ health by prohibiting television advertising for medical and surgical treatments of a cosmetic nature, it should have extended the prohibition to local television networks.
Nagu komisjon rõhutab, esineb 1992. aasta seaduses teatud ebajärjekindlus, sest kui Itaalia seadusandja tahe oli tegelikult kaitsta televaatajate tervist, keelates esteetilise ravi valdkonnas osutatavate meditsiiniliste ja kirurgiliste raviteenuste telereklaami, oleks ta pidanud seda keeldu laiendama kohalikele telekanalitele.
printing pay slips to undertakings with more than 250 employees, who did not appear to require less protection in that regard than those who worked for undertakings with smaller work forces.
pakkuda palgatõendite koostamis- ja trükkimisteenuseid ettevõtetele, kus töötab üle 250 töötaja, kelle eesmärgiks ei näi selles osas olevat väiksema kaitse saamine võrreldes nendega, kes töötavad väiksema töötajate arvuga ettevõtetes.
It concluded that, since the tasks in question could not be any less complex when the number of salaried staff concerned increased, the disputed provision went, in any event, beyond what was necessary to attain its objective of protection. 44
Ta järeldas sellest, et kuna kõnealused ülesanded ei saa olla vähem keerukad siis, kui asjaomaste palgatöötajate arv suureneb, ületab vaidlusalune säte igal juhul kaitse eesmärgi saavutamiseks vajalikku. 44
In that regard, the 1992 Law contains the same contradiction as the Italian legislation at issue in Payroll and Others.
1992. aasta seadus sisaldab selles suhtes sama vastuolu, nagu esineb Itaalia õigusnormide puhul eespool viidatud kohtuotsuses Payroll jt.
The prohibition of all broadcasting of advertisements for medical and surgical treatments of a cosmetic nature on national television networks thus appears to go beyond what is necessary to protect public health.
Esteetilise ravi valdkonnas osutatavate meditsiiniliste ja kirurgiliste raviteenuste igasuguse reklaamimise keeld üleriigilise levikuga telekanalites näib seega ületavat rahvatervise kaitseks vajalikku.
That analysis is further confirmed by the fact that, as the Italian Government explained at the hearing, the prohibition applies only to private medical establishments.
Seda seisukohta kinnitab veel asjaolu, et Itaalia valitsuse poolt kohtuistungil antud selgituste kohaselt puudutab see keeld üksnes eraõiguslikke raviasutusi.
That legislation required undertakings with fewer than 250 employees which wished to entrust the preparation and printing of their pay slips to outside data-processing centres to have recourse only to centres established and staffed exclusively by persons registered with certain professional associations in Italy.
Need õigusnormid nõudsid alla 250 töötajaga ettevõtetelt, kes soovisid usaldada oma palgatõendite koostamise ja trükkimise andmetöötluskeskustele, et pöörduda tuleb üksnes keskuste poole, mille on moodustanud ja milles töötavad ainult isikud, kes kuuluvad teatud kutseliitudesse Itaalias.
That legislation was found to be a restriction on the freedom of establishment of companies having their registered office in another Member State which intended to establish themselves in Italy in order to provide computer services for the preparation and printing of pay slips there.
Viimati nimetatud õigusnorme käsitati selliste äriühingute asutamisvabaduse piiranguna, kelle asukoht oli teises liikmesriigis ja kes soovisid Itaalias ettevõtet asutada, et osutada seal palgatõendite koostamise ja trükkimise infotehnoloogilisi teenuseid.
Consequently, the legislation of a Member State which prohibits the broadcasting of advertisements for medical and surgical treatments of a cosmetic nature carried out in private health care establishments on national television networks, while permitting such advertisements, under certain conditions, on local television networks, is incompatible with Articles 43 EC and 49 EC, read in conjunction with Art -icles 48 EC and 55 EC.
Järelikult on liikmesriigi õigusnormid, mis keelavad esteetilise ravi valdkonnas eraõiguslikes raviasutustes osutatavate meditsiiniliste ja kirurgiliste raviteenuste reklaami üleriigilise levikuga telekanalites, samas kui need õigusnormid lubavad sellist reklaami teatud tingimustel kohalikes telekanalites, vastuolus EÜ artiklitega 43 ja 49 koosmõjus EÜ artiklitega 48 ja 55.
The Italian Government contended that the restriction was justified by the need to protect of workers’ rights.
Itaalia valitsus väitis, et see piirang on õigustatud töötajate õiguste kaitsega.
The Court pointed out that under the Italian legislation in question, the data-processing centres which were not established and staffed only by employment consultants or persons of equivalent status could offer services of calculating and
Euroopa Kohus märkis selle kohta, et kõnealuste Itaalia õigusnormide kohaselt võivad andmetöötluskeskused, mille ei ole moodustanud ja milles ei tööta ainult töösuhete valdkonna spetsialistid või sarnased isikud,
44 — Payroll and Others, paragraph 37.
44 – Eespool viidatud kohtuotsus Payroll jt (punkt 37).
Having regard to the foregoing considerations, I propose that the Court should answer the questions referred to it by the Giudice di Pace di Genova as follows:
Tuginedes eelnevale, teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Giudice di pace di Genova esitatud küsimustele järgmiselt:
The legislation of a Member State which prohibits the broadcasting of advertisements for medical and surgical treatments of a cosmetic nature carried out in private health care establishments on national television networks, while permitting such advertisements, under certain conditions, on local television networks, must be regarded as incompatible with Articles 43 EC and 49 EC, read in conjunction with Articles 48 EC and 55 EC.
EÜ artikleid 43 ja 49 koosmõjus EÜ artiklitega 48 ja 55 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis keelavad esteetilise ravi valdkonnas eraõiguslikes raviasutustes osutatavate meditsiiniliste ja kirurgiliste raviteenuste reklaami üleriigilise levikuga telekanalites, samas kui need õigusnormid lubavad sellist reklaami teatud tingimustel kohalikes telekanalites.
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Giudice di Pace di Genova (Italy), made by decision of 23 October 2006, received at the Court on 8 December 2006, in the proceedings
Kohtuasjas C-500/06, mille ese on EÜ artikli 234 alusel Giudice di pace di Genova (Itaalia) 23. oktoobri 2006. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 8. detsembril 2006, menetluses
THE COURT (Second Chamber), composed of C.W.A. Timmermans, President of the Chamber, L. Bay Larsen, K. Schiemann, J. Makarczyk (Rapporteur) and J.-C. Bonichot, Judges,
EUROOPA KOHUS (teine koda), koosseisus: koja esimees C. W. A. Timmermans, kohtunikud L. Bay Larsen, K. Schiemann, J. Makarczyk (ettekandja) ja J.-C. Bonichot, kohtujurist: Y. Bot, kohtusekretär: ametnik C. Strömholm, arvestades kirjalikus menetluses ja 21. novembri 2007. aasta kohtuistungil esitatut, arvestades kirjalikke märkusi, mille esitasid:
— the Italian Government, by I.M. Braguglia, acting as Agent, and M. Fiorilli, avvocato dello Stato,
– Itaalia valitsus, esindaja: I. M. Braguglia, keda abistas avvocato dello Stato M. Fiorilli,
— the Slovak Government, by J. Čorba, acting as Agent,
– Slovakkia valitsus, esindaja: J. Čorba,
— the Commission of the European Communities, by E. Traversa and F. Amato, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 31 January 2008, gives the following
– Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: E. Traversa ja F. Amato, olles 31. jaanuari 2008. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku, on teinud järgmise otsuse
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Articles 3(1)(g) EC, 4 EC, 10 EC, 43 EC, 49 EC, 81 EC, 86 EC and 98 EC.
Eelotsusetaotlus puudutab EÜ artikli 3 punkti g ning EÜ artiklite 4, 10, 43, 49, 81, 86 ja 98 tõlgendamist.
The reference was made in proceedings between Corporación Dermoestética SA (‘Dermoestética’), an undertaking constituted under Spanish law operating in the cosmetic surgery and treatment sector, and the advertising agency To Me Group Advertising Media (‘To Me Group’) concerning the latter’s failure to perform a contract for the organisation of an advertising campaign on behalf of Dermoestética.
See taotlus esitati esteetilist ravi ning meditsiinilisi ja kirurgilisi raviteenuseid pakkuva, Hispaania õiguse alusel asutatud äriühingu Corporación Dermoestética SA (edaspidi „Dermoestética”) ja reklaamiagentuurina tegutseva äriühingu To Me Group Advertising Media (edaspidi „To Me Group”) vahel toimuva kohtuvaidluse raames, mille esemeks on lepingu Dermoestética nimel reklaamikampaania organiseerimiseks väidetav täitmata jätmine To Me Groupi poolt.
‘Member States shall remain free to require television broadcasters under their jurisdiction to comply with more detailed or stricter rules in the areas covered by this Directive.’
„Liikmesriigid võivad nende jurisdiktsiooni alla kuuluvatelt meediateenuse osutajatelt nõuda käesoleva direktiiviga koordineeritud valdkondades rangemate või üksikasjalikumate eeskirjade järgimist.”
Article 14(1) of Directive 89/552 states as follows:
Direktiivi 89/552 artikli 14 lõike 1 kohaselt:
‘Television advertising for medicinal products and medical treatment available only on prescription in the Member State within whose jurisdiction the broadcaster falls shall be prohibited.’
„On keelatud selliste ravimite ja raviteenuste telereklaam, mis on selles liikmesriigis, kelle jurisdiktsiooni alla ringhäälinguorganisatsioon kuulub, kättesaadavad üksnes arsti ettekirjutuse alusel.”
Article 1(1) of Law No 175 of 5 February 1992 containing provisions on advertising in the health care sector and for the prevention of the improper exercise of the medical professions (Legge n. 175, norme in materia di pubblicità sanitaria e di repressione
5. veebruari 1992. aasta seaduse nr 175 (legge n. 175, norme in materia di pubblicità sanitaria e di repressione dell’esercizio abusivo delle professioni sanitarie) (GURI
‘Advertising relating to the exercise of the medical professions and ancillary medical professions provided for and regulated by the legislation in force shall be permitted only by means of notices affixed to the building in which the professional activity is carried out, advertisements placed in telephone directories, in general professional directories, in periodicals intended exclusively for medical practitioners, in daily newspapers and in journals in the relevant fields and on local radio and television networks.
„Kehtiva õigusega ette nähtud ja reguleeritud meditsiini eriala ja meditsiini eriala abistaval alal tegutsemist puudutav reklaam on lubatud üksnes sellisele hoonele kinnitatud plaadil, kus kutsetegevus toimub, ning kuulutustes, mis avaldatakse telefonikataloogides ja üldistes kutseteatmikes, meditsiini erialal tegutsevatele isikutele suunatud väljaannetes, teabealastes ajakirjades ja ajalehtedes ning kohalikes raadio- ja telekanalites.
Article 4(1) of Law No 175/1992 is worded as follows:
Seaduse nr 175/1992 artikli 4 lõige 1 on sõnastatud järgmiselt:
‘Advertising relating to private health care establishments and to surgeries and outpatient facilities specialising in one or more areas of health care which are subject to statutory authorisation shall be permitted only by means of notices or signs affixed to the building in which the professional activity is carried out, advertisements placed in telephone directories, in general professional directories, in periodicals intended exclusively for medical practitioners, in daily newspapers and in journals in the relevant fields and on local radio and television networks and shall be authorised to indicate the specific medical and surgical procedures and the diagnostic and therapeutic services actually provided, on condition that those details are accompanied by the first name, surname and professional qualifications of those responsible for each specialisation.’
„Seaduslikke lube eeldavaid eraõiguslikke raviasutusi ning ühes või mitmes valdkonnas tegutsevaid konsultatsiooni- ja ravikabinette puudutav reklaam on lubatud üksnes sellisele hoonele kinnitatud plaadil või sildil, kus kutsetegevus toimub, ning sissekandena telefonikataloogides, üldistes kutseteatmikes ning meditsiini erialal tegutsevatele isikutele suunatud väljaannetes, teabealastes ajakirjades ja ajalehtedes ning kohalikes raadio- ja telekanalites võimalusega täpsustada tegelikult toimuvaid konkreetseid meditsiinilisi ja kirurgilisi ning diagnostikat ja teraapiat puudutavaid toiminguid, tingimusel et nende andmetega kaasneb iga eriharu eest vastutava spetsialisti eesnimi, perenimi ja kutsenimetus.”
Article 5 of Law No 175/1992 is worded as follows:
Selle seaduse artikli 5 kohaselt:
The advertising referred to in Article 4 shall be authorised by the Region, after seeking the opinion of the regional federations of the professional associations or organisations, where so established, which must ensure that the practitioners in question possess valid scientific and other academic qualifications and that the notice, sign or advertisement complies with the aesthetic format laid down in Article 2(3).
Artiklis 4 nimetatud reklaami jaoks annab loa maakond arvamuse alusel, mille annavad kutsealaliitude või -rühmituste maakondlikud föderatsioonid – kui need eksisteerivad –, kes peavad tagama akadeemiliste ja teaduslike kutsenimetuste olemasolu ja kehtivuse ning plaadi, sildi või kuulutuse esteetiliste omaduste vastavuse artikli 2 lõikele 3.
The proprietors and health care directors responsible for the establishments referred to in Article 4 who place advertisements in the form permitted, but without regional authorisation, shall be subject to the disciplinary penalties of a reprimand or suspension from medical practice in accordance with Article 40 of the regulation approved by Presidential Decree No 221 of 5 April 1950.
Artiklis 4 nimetatud asutuse omanikke ja vastutavaid arste, kes teevad lubatud viisil reklaami ilma maakondliku nõusolekuta, karistatakse distsiplinaarnoomitusega või meditsiinialase kutsetegevuse peatamisega vastavalt Vabariigi Presidendi 5. aprilli 1950. aasta dekreediga nr 221 heakskiidetud määruse artiklile 40.
Article 9a of Law No 175/1992 provides as follows:
Seaduse nr 175/1992 artikkel 9bis sätestab:
‘Those engaged in the medical professions referred to in Article 1 and the health care establishments referred to in Article 4 may engage in the forms of advertising permitted under this law incurring expenditure thereon only to an extent equivalent to 5% of declared income for the preceding year.’
„Artiklis 1 nimetatud meditsiinierialadel tegutsevad isikud ja artiklis 4 nimetatud meditsiiniasutused võivad teha reklaami käesoleva seadusega lubatud viisil ja kulu piires, mille ülemmääraks on kehtestatud 5% eelneva aasta deklareeritud tulust.”
The decree implementing Law No 175/1992, namely Ministerial Decree No 657 of 16 September 1994 (GURI No 280 of 30 November 1994, p. 18) (‘Decree No 657/1994’) governs the aesthetic format of signs, notices and advertisements advertising medical services.
Seaduse nr 175/1992 rakendusdekreet, nimelt 16. septembri 1994. aasta ministri dekreet nr 657 (GURI nr 280, 30.11.1994, lk 18; edaspidi „dekreet nr 657/1994”) reguleerib meditsiinivaldkonna plaatide, siltide või kuulutuste esteetilisi omadusi.
However, that provision does not contain any specific measure on television advertising.
Selles dekreedis ei ole siiski konkreetseid sätteid, mis puudutaks telereklaami.
Law No 248 of 4 August 2006, entitled ‘converting into law, with amendments, Decree-Law No 223 of 4 July 2006 laying down urgent measures for social and economic recovery, containing and rationalising public expenditure and measures relating to income and combating tax evasion’ (legge n. 248, conversione in legge, con modificazioni, del decreto-legge 4 luglio 2006, n. 223, recante disposizioni urgenti per il rilancio economico e sociale, per il contenimento e la razionalizzazione della spesa pubblica, nonché interventi in materia di entrate e di contrasto all’evasione fiscale) (ordinary supplement to GURI No 186 of 11 August 2006 — ‘Law No 248/2006’) was adopted after the facts giving rise to the dispute in the main proceedings.
4. juuli 2006. aasta seadus nr 248, mille pealkiri on „4. juuli 2006. aasta dekreetseaduse nr 223, mis puudutab kiireloomulisi sätteid majanduslikuks ja sotsiaalseks ergutamiseks, riiklike kulude piiramiseks ja ratsionaliseerimiseks, sekkumiseks tulude valdkonnas ja võitlemiseks maksupettustega, koos muudatustega seaduseks muutmine” (legge n. 248, conversione in legge, con modificazioni, del decreto-legge 4 luglio 2006, n. 223, recante disposizioni urgenti per il rilancio economico e sociale, per il contenimento e la razionalizzazione della spesa pubblica, nonché interventi in materia di entrate e di contrasto all’evasione fiscale) (GURI nr 186 regulaarne lisa, 11.8.2006; edaspidi „seadus nr 248/2006”) võeti vastu pärast põhikohtuasja asjaolude toimumist.