natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On that basis, it is necessary to declare inadmissible, according to Article 48(2) of those rules, the pleas in law set out for the first time at the reply stage which are not based on matters of law or of fact which come to light in the course of the procedure (Case T-40/01 Scan Office Design v Commission [2002] ECR II-5043, paragraph 96, and Joined Cases T-134/03 and T-135/03 Common Market Fertilizers v Commission [2005] ECR II-3923, paragraph 51).
Sel põhjusel tuleb nimetatud kodukorra artikli 48 lõike 2 kohaselt tunnistada vastuvõetamatuks väited, mis esitati esmakordselt repliigis ja mis ei põhine menetluse käigus avaldatud õiguslikel või faktilistel asjaoludel (Esimese Astme Kohtu 28. novembri 2002. aasta otsus kohtuasjas T-40/01: Scan Office Design vs. komisjon, EKL 2002, lk II-5043, punkt 96, ja 27. septembri 2005. aasta otsus liidetud kohtuasjades T-134/03 ja T-135/03: Common Market Fertilizers vs. komisjon, EKL 2005, lk II-3923, punkt 51).
However, a submission or argument which may be regarded as amplifying a plea made previously in the application must be considered to be admissible (Case C-412/05 P Alcon v OHIM [2007] ECR I-3569, paragraphs 38 to 40, and Case T-107/04 Aluminium Silicon Mill Products v Council [2007] ECR II-669, paragraph 60 and the caselaw cited).
Sellegipoolest tuleb vastuvõetavaks tunnistada väide või argument, millega täiendatakse varem hagiavalduses esitatud väidet (Euroopa Kohtu 26. aprilli 2007. aasta otsus kohtuasjas C-412/05 P: Alcon vs. OHMI, EKL 2007, lk I-3569, punktid 38–40; Esimese Astme Kohtu 14. märtsi 2007. aasta otsus kohtuasjas T-107/04: Aluminium Silicon Mill Products vs. nõukogu, EKL 2007, lk II-669, punkt 60 ja viidatud kohtupraktika).
The Court notes that that head of claim was raised only at the reply stage (paragraphs 14 to 22), and was not based on matters of law or of fact which came to light in the course of the procedure before the Court.
Esimese Astme Kohus nendib, et väide esitati alles repliigi staadiumis (punktid 14–22) ning see ei põhine Esimese Astme Kohtus toimunud menetluses avaldatud õiguslikel ja faktilistel asjaoludel.
In that regard, the fact that the Commission referred, on its own initiative, to the fourth Altmark condition in its defence (in particular, in paragraph 37), for the purpose of refuting the applicant’s argument alleging that competitive tendering was required for the award of the SGEI at issue, does not constitute a matter of law or of fact which comes to light within the meaning of the caselaw referred to in the preceding paragraph which would allow the applicant to put forward this head of claim effectively at the reply stage.
Seda arvestades ei kujuta asjaolu, et komisjon viitas kostja vastuses omal algatusel neljandale Altmarki tingimusele (täpsemalt punktis 37) eesmärgiga kummutada nii hageja argument – mille kohaselt on kõnealuse üldise majandushuvi teenuse osutamise lepingu sõlmimiseks nõutav avaliku hankemenetluse läbiviimine – endast mingil moel menetluses avaldatud faktilist või õiguslikku asjaolu eelmises punktis viidatud kohtupraktika mõttes, mis muudaks hageja poolt repliigi staadiumis esitatud väite nõuetekohaseks.
Moreover, the Court points out that, inasmuch as it refers to the Commission’s obligation to verify whether the level of compensation needed was determined on the basis of an analysis of the costs which a typical undertaking, well run and adequately provided with means, would have incurred in meeting its public service obligations, that head of claim does not constitute the amplification of any plea raised at the application stage.
Lisaks märgib Esimese Astme Kohus, et kõnealune väide – kuivõrd selles on osutatud komisjoni kohustusele kontrollida, kas vajaliku hüvitise määra kindlaksmääramisel lähtuti selliste kulude analüüsist, mis oleks avaliku teenuse osutamisel tekkinud keskmisel, hästi korraldatud juhtimise ja nõuetekohase varustusega ettevõtjal – ei kujuta endast ühegi hagiavalduses esitatud väite täiendust.
In the application, the applicant confined itself to attacking, without, moreover, making any reference to the fourth Altmark condition, the lack of competitive tendering upon the award of the television SGEI to RTP (see paragraphs 175 to 183 of the application) and did not in any way raise the — completely different — head of claim currently at issue, according to which, in the absence of competitive tendering, the Commission, before according a derogation pursuant to Article 86(2) EC, should have verified, in the applicant’s view, in accordance with the fourth Altmark condition, that the level of compensation awarded to RTP had been determined on the basis of a typical undertaking, well run and adequately provided with means.
Hageja on hagiavalduses üksnes kritiseerinud avaliku hankemenetluse läbi viimata jätmist üldist majandushuvi esindava televisiooniteenuse osutamise lepingu sõlmimisel RTP-ga, ilma et ta oleks viidanud neljandale Altmarki tingimusele (vt hagiavalduse punktid 175–183) ega esitanud selles praegu käsitletavat, täiesti erinevat väidet, mille kohaselt komisjon oleks pidanud – arvestades, et avalik hankemenetlus jäeti läbi viimata – enne EÜ artikli 86 lõikes 2 ettenähtud erandi kohaldamist neljanda Altmarki tingimuse alusel kontrollima (nagu hageja pakub), kas RTP-le antud hüvitise määra puhul lähtuti keskmise, hästi korraldatud juhtimise ja nõuetekohase varustusega ettevõtja vajadustest.
Accordingly the applicant’s head of claim concerning the fourth Altmark condition is inadmissible.
Siit tuleneb, et neljandale Altmarki tingimusele tuginev hageja väide on vastuvõetamatu.
It follows from all the foregoing considerations that it is necessary to reject the first part of this plea.
Eeltoodud kaalutlustest tervikuna järeldub, et käesoleva väite esimene osa tuleb tagasi lükata.
The second part, alleging infringement of the criteria for the application of Article 86(2) EC
Teine osa, mis tugineb EÜ artikli 86 lõike 2 kohaldamise tingimuste rikkumisele
The applicant claims that the Commission failed to comply with the criteria for the application of Article 86(2) EC, as stated in the Communication on broadcasting and according to which, first, the State must define the public service remit entrusted to the undertaking in question, second, the service must actually be supplied, third, the actual supply of the service which is the subject of the contract must be subject to independent monitoring and, fourth, the financial compensation granted by the State must comply with the principles of transparency and proportionality.
Hageja väidab, et komisjon ei ole järginud EÜ artikli 86 lõike 2 kohaldamise tingimusi, mis on sõnastatud ringhäälinguteatises ja mille kohaselt peab riik esiteks täpselt määratlema kõnealusele ettevõtjale usaldatud avalikõigusliku teenuse osutamisest tulenevad kohustused, teiseks peab kõnealuseid teenuseid reaalselt osutatama, kolmandaks peab lepinguga kindlaksmääratud ja tegelikult osutatavate teenuste suhtes kehtima sõltumatu kontrollimehhanism ja neljandaks peab riigi poolt antava rahalise hüvitise puhul järgitama läbipaistvuse ja proportsionaalsuse põhimõtteid.
Concerning the first of those criteria, where it chooses, as in this case, to award the public service to an undertaking which pursues, simultaneously, commercial activities in competition with other operators, the State cannot opt for a ‘wide’ definition of the public service.
Mis puudutab esimesena nimetatud kriteeriumit, siis juhul kui riik otsustab – nagu käesolevas asjas – sõlmida avaliku teenuse osutamise lepingu ettevõtjaga, kes samaaegselt oma kommertstegevusega konkureerib teiste ettevõtjatega, ei saa ta seejuures lähtuda kõnealuse avaliku teenuse „laiast” määratlusest.
Such a definition does not allow a clear distinction to be drawn between competitive activity and public service activity and renders it impossible both to monitor the actual supply of the public service and to apportion the costs incurred by the undertaking between its commercial activities and its public service activities.
Niisugune määratlus ei võimalda teha selget vahet tegevusel, mille suhtes kehtivad konkurentsieeskirjad, ja avaliku teenuse osutamisel ning muudaks võimatuks nii kontrolli avaliku teenuse tegeliku osutamise üle kui ka võimaluse otsustada, millised ettevõtja kuludest on tekkinud seoses kommertstegevusega ja millised avaliku teenuse osutamisel.
The Portuguese State failed to define clearly, in a transparent and accountable way, the public service remit entrusted to RTP and the resources allocated for the funding thereof.
Portugali riik ei ole täpselt, st läbipaistvalt ja kontrollitavalt, määratlenud seda, millised on RTP-le usaldatud kohustused avaliku teenuse osutamisel ning vahendid selle rahastamiseks.
Those criticisms are not abstract.
Eelnimetatud kriitika ei ole abstraktne.
They are specifically based on the ineffectiveness of the monitoring mechanisms.
See tugineb konkreetselt kontrollimehhanismide ebaefektiivsusele.
Among the monitoring mechanisms referred to in recitals 56 to 59 of the contested decision, the only ones carried out by authorities independent of the Portuguese Republic and of RTP are those carried out by a consultative council of representatives of public opinion, and by external auditors.
Portugali Vabariigi ja RTP sõltumatud organid kasutasid vaidlustatud otsuse põhjendustes 56–59 nimetatud kontrollimehhanismidest üksnes avalikku arvamust esindava konsultatsiooninõukogu ja välisaudiitorite teenuseid.
Not only did the Commission make no reference in the contested decision to the performance of independent monitoring, but it did not even seek to satisfy itself whether, in practice, such monitoring took place.
Seega ei ole komisjon vaidlustatud otsuses esitanud mingit infot sõltumatu kontrolli toimumise kohta ega ole püüdnud jõuda ka selgusele, kas neid kontrollimisi praktikas läbi viidi.
None the less, the Commission is not only obliged to take account of the mechanisms which are, in theory, provided for, but also to verify that they were actually applied.
Komisjon pole mitte üksnes kohustatud teoreetiliselt ettenähtud mehhanisme arvesse võtma, vaid ühtlasi kontrollima nende tegelikku rakendamist.
Despite having all the necessary powers of investigation for that purpose, the Commission took no initiative or action in respect of the applicant’s repeated requests to the Portuguese authorities for the contractual external audit reports or a statement that no such reports existed.
Kuigi komisjoni käsutuses olid niisuguse uurimise läbiviimiseks kõik võimalused, ei astunud ta ise mingeid samme ega vastanud hageja korduvatele taotlustele saada Portugali ametiasutustelt lepingulisi auditeerimisaruandeid või andmeid selle kohta, et neid aruandeid ei eksisteeri.
First, the information obtained by the applicant by its own efforts revealed that RTP had not been independently audited between 1992 and 1997. Second, the evidence available concerning the contractual external audit carried out in 1998 revealed serious deficiencies.
Hageja enda võimaluste abil hangitud teabest nähtub, et ühest küljest ei viidud RTP suhtes aastatel 1992–1997 läbi ühtki sõltumatut auditeerimist ning teisest küljest näitab 1998. aastal läbiviidud lepingulist auditeerimist puudutav materjal tõsiseid puudujääke.
Moreover, neither did the Commission comply with the criterion regarding the actual supply of the public service.
Lisaks ei ole komisjon pidanud kinni kriteeriumist, mille kohaselt on nõutav, et avalike teenuste osutamine peab olema tegelikult toimunud.
The contested decision was not substantiated by any documentary evidence of RTP’s actual compliance with the public service remit entrusted to it.
Vaidlustatud otsuse toetuseks ei esitatud dokumentaalseid tõendeid selle kohta, et RTP oleks tegelikult täitnud talle usaldatud avaliku teenuse osutamisest tulenevad kohustused.
Furthermore, no independent audit had been carried out from 1992 to 1997 and the contractual external audit report for 1998 revealed numerous shortcomings in the supply of the public service by RTP.
Pealegi ei viidud vahemikus 1992–1997 läbi ühtegi sõltumatut auditeerimist ning 1998. aasta lepinguline auditeerimisaruanne näitas, et RTP tegevuses avaliku teenuse osutamisel esines arvukalt puudujääke.
Accordingly, as the criteria for the application of Article 86(2) EC, as defined by the Commission itself, have not been complied with, the contested decision must be annulled.
Seega, kuna EÜ artikli 86 lõike 2 kohaldamise kriteeriumidest – mis komisjon ise on defineerinud – ei ole kinni peetud, tuleb vaidlustatud otsus tühistada.
The applicant adds that, where mechanisms to monitor fulfilment of public service obligations do not function, the Communication on broadcasting precludes the finding that the public service has actually been supplied.
Hageja lisab, et ringhäälinguteatisest tuleneb, et juhul kui avaliku teenuse osutamisega seotud kohustuste täitmise kontrollimehhanismid ei toimi, ei ole võimalik väita, et avaliku teenuse osutamisega seotud kohustused on tegelikult täidetud.
Moreover, where monitoring is in operation and the competent authorities consider that the public service has not been supplied or that certain costs are not attributable to that service, the Commission cannot dismiss that monitoring and state, as it did in the contested decision and in the defence, that, in short, everything was attributable to the public
Veelgi enam, juhul kui kontrollimine on läbi viidud ja pädevad ametiasutused on leidnud, et avalikke teenuseid pole osutatud või et teatud kulud ei ole seotud selle teenuse osutamisega, ei saa komisjon kontrolli tähelepanuta jätta ja asuda seisukohale – nagu ta seda on teinud vaidlustatud otsuses ja kostja vastuses –, et kokkuvõttes kujutas kogu
It is necessary to go back to the report of the Tribunal de Contas, adopted more than a year before the contested decision, which was clearly known to the Portuguese Republic and RTP and which should also have been known to the Commission.
Vajalik on tagasi pöörduda Tribunal de Contase aruande juurde, mis koostati rohkem kui aasta enne vaidlustatud otsuse vastuvõtmist ja mis oli Portugali Vabariigile ja RTP-le ilmselgelt teada ning oleks pidanud tuttav olema ka komisjonile.
In view of both the length of its investigation of RTP and the duty of the Member States to cooperate in good faith with the Community institutions, the Commission could not have been unaware that the Tribunal de Contas was conducting an in-depth investigation, nor could it have been unaware of the existence of that report.
Arvestades RTP osas läbiviidud uurimise pikkust ning liikmesriikide kohustust teha ühenduse institutsioonidega lojaalset koostööd, pidi komisjon teadma, et Tribunal de Contas oli läbi viinud põhjaliku uurimise, ning aruande olemasolu ei saanud olla talle teadmata.
That report confirms the contractual external audit report for 1998 and the wording of the application describing how the Commission erred in law when assessing the costs which RTP incurred in providing the public service.
Nimetatud aruanne kinnitas 1998. aasta lepingulist auditeerimisaruannet ning hagiavalduses esitatut osas, mis puudutas komisjoni vigu nende kulude analüüsimisel, mis RTP-l olid tekkinud seoses avaliku teenuse osutamisega.
It also confirms the applicant’s allegations that the Commission erred in law concerning the assessment of the conditions for the application of Article 86(2) EC, particularly with regard to the ineffectiveness of the monitoring mechanisms.
Aruanne kinnitab ka hageja väiteid, mis puudutavad asjaolu, et komisjon on EÜ artikli 86 lõike 2 kohaldamise tingimuste hindamisel, eelkõige seoses kontrollimehhanismi ebaefektiivsusega, rikkunud õigusnormi.
It confirms, also, that RTP did not supply the service which was expected.
Lisaks nähtub siit, et RTP ei ole vajalikke teenuseid osutanud.
Thus, having regard to the criteria in the Communication on broadcasting, ‘the Commission would not [have been] able to carry out its tasks under Article 86(2) [EC] and, therefore, [would not have been able to] grant any exemption under that provision’ (point 43 of the Communication).
Seega, arvestades ringhäälinguteatises nimetatud kriteeriume, „ei saa[nud] komisjon täita talle [EÜ] artikli 86 lõikega 2 pandud ülesandeid ega [saanud] teha kõnealuse sätte alusel erandeid” (teatise punkt 43).
According to the applicant, it was not possible for the Commission not to have known of the report of the Tribunal de Contas, from which it was clearly apparent that the conditions for the application of Article 86(2) EC had not been fulfilled.
Hageja väitel ei ole võimalik, et komisjon ei olnud teadlik Tribunal de Contase aruandest, millest nähtub selgelt, et EÜ artikli 86 lõike 2 kohaldamise tingimused ei olnud täidetud.
The Commission cannot monitor the way in which RTP ensures the public service on the basis of the annual reports drawn up by an auditor of the undertaking or the undertaking’s accounting records.
Komisjon ei saa kontrollida, mil viisil RTP täidab avaliku teenuse osutamisega seotud kohustusi, lähtudes äriühingu audiitori koostatud aastaaruandest või tema raamatupidamisaruannetest.
Moreover, the role of an auditor is not to verify whether a specific undertaking provides or does not provide public services and still less to verify whether certain sums correspond or not to those services.
Pealegi ei ole audiitori ülesanne kontrollida seda, kas konkreetne ettevõtja on avaliku teenuse osutamisega seonduvad kohustused täitnud või mitte, veelgi vähem seda, millised summad on nende teenustega seotud, millised mitte.
The contested decision is thus manifestly unlawful and must be annulled.
Seega on vaidlustatud otsus ilmselgelt õigusvastane ning tuleb tühistada.
The Commission contends that, contrary to the applicant’s assertions, the Communication on broadcasting imposes no obligation of independent verification that the public service of broadcasting is actually provided.
Komisjon vastab, et ringhäälinguteatis ei näe – vastupidiselt hageja väidetule – avalikõigusliku ringhäälinguteenuse tegeliku osutamise osas ette kohustust sõltumatu kontrolli läbiviimiseks.
In point 29, that communication lays down three criteria to be fulfilled for a measure to benefit from the derogation provided for in Article 86(2) EC.
Nimetatud teatise punktis 29 on toodud kolm tingimust, mis peavad olema täidetud, et meetme suhtes saaks kohaldada EÜ artikli 86 lõikes 2 ettenähtud erandit.
Those criteria, which consist of the definition of an SGEI, the public service remit and proportionality, are those which were applied in the contested decision.
Need tingimused, mida vaidlustatud otsuse puhul kohaldati, puudutavad üldise majandushuvi teenuste määratlust, avaliku teenuse osutamise ülesande andmist ja proportsionaalsust.
It is incorrect that a ‘wide’ definition of public service does not allow a clear distinction to be drawn between competitive activity and public service activity, nor does such a definition render it impossible either to verify that public services are actually provided or to apportion the costs incurred by the undertaking between its commercial activities and its public service activities.
Ei vasta tõele, et avaliku teenuse „lai” määratlus ei võimalda eristada avaliku teenuse osutamist ja tegevust, mille suhtes kehtivad konkurentsieeskirjad, ning et see muudab võimatuks kontrolli avaliku teenuse tegeliku osutamise üle ega võimalda otsustada, millised ettevõtja kuludest on tekkinud ühelt poolt seoses kommertstegevusega ja teiselt poolt avaliku teenuse osutamisel.
The role of the Commission in the broadcasting sector is limited to verifying any manifest errors in the definition of public service, which must be in harmony with the objective of responding to the democratic, social and cultural needs of a given society.
Komisjoni roll ringhäälingusektoris on üksnes kontrollida, et avaliku teenuse määratluses, mis peab vastama konkreetse ühiskonna demokraatlikele, sotsiaalsetele ja kultuurilistele vajadustele, ei esineks võimalikke ilmselgeid vigu.
The Commission did not find such errors.
Komisjon ei ole niisuguseid vigu tuvastanud.
Accordingly, it is a question of whether the funding of the public service remit is proportional or not to the net cost of the public service.
Seega on tegemist küsimusega, kas avaliku teenuse osutamise rahastamine oli kõnealuse teenuse osutamise netokuludega proportsionaalne või mitte.
The Commission’s finding is that the total financing received by RTP in the course of the period under consideration did not exceed the net costs of the public service.
Komisjon jõudis järeldusele, et rahaliste vahendite kogusumma, mille RTP kõnesoleva perioodi jooksul sai, ei ületanud avaliku teenuse osutamisega seotud netokulusid.
It appears that RTP drew up separate accounts for public service activities and commercial activities, and the latter were carried on by legally separate undertakings.
Nagu näha, oli RTP-l eraldi raamatupidamine avaliku teenuse osutamisega seotud tegevuse ning teine kommertstegevuse jaoks, mida teostasid õiguslikult eraldiseisvad äriühingud.
RTP’s accounting thus showed the costs and income of the public service remit, as well as RTP’s holdings in commercial undertakings, treated for accounting purposes as financial investments.
RTP raamatupidamisest võis näha, millised olid avaliku teenuse osutamisega seotud kulud ja tulud, samuti seda, milline oli RTP osalus äriühingutes, mida raamatupidamisarvestuse huvides käsitleti investeeringutena.
RTP’s financial accounts were always subject to annual audit by an auditor.
RTP rahastamiskontosid auditeeriti igal aastal.
In addition, under the Portuguese internal system of funding, RTP obtained only partial reimbursement of its public service costs.
Pealegi hüvitati Portugalis kehtiva riigisisese rahastamiskorra alusel RTP-le avaliku teenuse osutamisega seotud kulud vaid osaliselt.
Moreover, in that context, RTP operated a second level of cost accounting within the public
RTP pidas ka teise tasandi raamatupidamisarvestust avaliku teenuse osutamisega seotud tegevusest selle osa suhtes, mida võib pidada avalikeks teenusteks kitsamas
Admittedly, the Portuguese authorities chose initially to apply, through the public service contract, a compensation mechanism which did not cover all public service costs.
Tõsi küll, Portugali ametiasutused otsustasid esialgu kohaldada avaliku teenuse osutamise lepingu raames sellist hüvitamise korda, mis ei katnud kõiki avaliku teenuse osutamisega seotud kulusid.
The fact remains that Community law permits full compensation of those costs.
Samas vastab tõele ka see, et ühenduse õigus võimaldab hüvitada need kulud tervikuna.
Thus, the applicant cannot object to other measures taken subsequently by the Portuguese authorities in order to cover that portion of costs which had not yet been the subject of compensation.
Seega ei saa hageja esitada vastuväiteid muudele, Portugali ametiasutuste poolt hiljem võetud meetmetele, mille eesmärk oli katta see osa kuludest, mille puhul seni hüvitist ei makstud.
In addition, the idea that it was legitimate to accept a ‘wide’ definition of the public service remit in RTP’s case, since RTP had established that the funding of that remit was proportional to its net costs, is also confirmed by the fact that there was no distortion of the market in respect of commercial activities resulting from public service activities.
Seda, et RTP juhtumi korral oli õigustatud avaliku teenuse osutamisega seotud kohustuste „laia” määratluse kasutamine, kuna oli leidnud tõendamist, et nende teenuste osutamist rahastati proportsionaalselt netokuludega, kinnitab lisaks ka asjaolu, et avaliku teenuse osutamise tulemuseks oleva kommertstegevuse puhul ei toimunud turuolukorra moonutamist.
The argument alleging that monitoring mechanisms were ineffective is not valid.
Mis puudutab argumenti, et väidetavalt olid kontrollimehhanismid ebaefektiivsed, siis seda ei saa pidada vastuvõetavaks.