natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In that regard, the Court of Justice has already held, concerning the transfer of a holding by way of assignment or by a surrender upon the expiry of a lease, that the entire system of reference quantities is characterised by the principle that a transfer of land in respect of which a reference quantity has been allocated necessarily entails the transfer of the reference quantity itself. It is therefore with a view to ensuring the application of that principle also with respect to special reference quantities that Article 3a(1) of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, reinforces the condition laid down in Article 3a(1) of Regulation No 857/84 by requiring that the producer must still be operating, in whole or in part, the same holding (Herbrink, cited above in paragraph 70, paragraph 13).
Selles osas tuleb meenutada, et Euroopa Kohus on juba sedastanud seoses ettevõtte üleminekuga kas loovutamise või rendilepingu lõppemisel antava hüvitisena, et kogu võrdluskvootide korda iseloomustab põhimõte, mille kohaselt kantakse võrdluskvoot üle koos maaga, mille alusel see eraldati, ning just lähtuvalt eesmärgist tagada selle põhimõtte kohaldamine ka nende erikvootide suhtes, karmistab määruse nr 1546/88 (muudetud määrusega nr 1033/89) artikli 3a lõige 1 tingimusi, mis on kehtestatud määruse nr 857/84 artikli 3a lõikes 1, nõudes seda, et tootja haldaks jätkuvalt sama ettevõtet kas tervikuna või osaliselt (eespool punktis 70 viidatud kohtuotsus Herbrink, punkt 13).
Thus, the third recital in the preamble to Regulation No 1033/89 states that ‘applications [for a special reference quantity] may be submitted solely by producers in a position to operate at least in part the same production units as those they operated when applying for the premium for the nonmarketing [of] milk or for … conversion’ and that ‘where producers no longer operate the same holdings, they have thereby demonstrated, according to the logic of the premium scheme, their intention of ceasing milk production’.
Nii täpsustab ka määrus nr 1033/89 oma põhjenduses 3, et „[erikvoodi] taotluse saab esitada ainult see tootja, kes haldab vähemalt üht osa samadest tootmisüksustest kui need, mida ta haldas turustamata jätmise ja ümberkorraldamise eest lisatasu taotlemise ajal” ja et „juhul, kui sama ettevõte ei ole enam tootja käsutuses, on ta seeläbi lisatasude maksmise loogikast lähtuvalt näidanud üles oma kavatsust piimatootmisest loobuda”.
In addition, although, to obtain a special reference quantity, the producer must still operate, in whole or in part, the same holding as the one he operated at the time of the approval of his premium application, the holding consists, within the meaning of Article 12(d) of Regulation No 857/84, of ‘all the production units operated by the producer and located within the geographical territory of the Community’.
Lisaks, kui tootja peab erikvoodi saamiseks tervikuna või osaliselt veel haldama sama ettevõtet, mida ta lisatasu taotluse heakskiitmise hetkel haldas, on selleks ettevõtteks määruse nr 857/84 artikli 12 punkti d tähenduses „tootja poolt hallatavad tootmisüksused, mis asuvad ühenduse geograafilisel territooriumil”.
The definitions of ‘producer’ and, consequently, ‘holding’ in Article 12(c) and (d) of Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, indicate that the term ‘producer’ refers only to farmers who, for the purposes of milk production, operate a set of production units on their own account (Case C-236/90 Maier [1992] ECR I-4483, paragraph 11, and Case C-463/93 St. Martinus Elten [1997] ECR I-255, paragraph 17).
Mõistete „tootja” ja sellest tulenevalt ka „põllumajandusettevõte” määratlused määruse nr 857/84 (muudetud määrusega nr 764/89) artikli 12 punktides c ja d näitavad, et tootja mõiste sisaldab vaid põllumajandustootjat, kes haldab oma piimatoodangu jaoks tootmisüksuseid omal vastutusel (Euroopa Kohtu 9. juuli 1992. aasta otsus kohtuasjas C-236/90: Maier, EKL 1992, lk I-4483, punkt 11, ja 23. jaanuari 1997. aasta otsus kohtuasjas C-463/93: St. Martinus Elten, EKL 1997, lk I-255, punkt 17).
It thus follows clearly from the provisions of Article 3a(1) of Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, in conjunction with Article 3a(1) of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, that the provisional grant of a special reference quantity is subject to the condition that the producer concerned establishes that he still operates, in whole or in part, the same holding as that which he operated at the time of the approval of his premium application, that is to say, the holding which was the subject of the nonmarketing or conversion undertaking (O’Brien, cited in paragraph 42 above, paragraph 12; see also, to the same effect, Herbrink, cited in paragraph 70 above, paragraphs 12 and 13; Case C-164/01 P van den Berg v Council and Commission [2004] ECR I-10225, paragraph 71; and Case T-373/94 Werners v Council and Commission [2006] ECR II-4631, paragraph 81) and that he demonstrates that he is able to produce a quantity equal to the reference quantity requested on that holding.
Niisiis tuleneb määruse nr 857/84 (muudetud määrusega nr 764/89) artikli 3a lõikest 1 koostoimes määruse nr 1546/88 (muudetud määrusega nr 1033/89) artikli 3a lõikega 1 selgelt, et erikvoodi esialgsele andmisele kohaldatakse tingimust, et asjaomane tootja tõendaks, et ta haldab veel täielikult või osaliselt sama põllumajandusettevõtet, mida ta haldas ajal, kui ta sai heakskiidu oma lisatasu taotlusele, teiste sõnadega see, mis on tema turustamata jätmise ja ümberkorraldamise kohustuse aluseks (eespool punktis 42 viidatud kohtuotsus O’Brien, punkt 12; vt selle kohta ka eespool punktis 70 viidatud Euroopa Kohtu otsus Herbrink, punktid 12 ja 13, ning 28. oktoobri 2004. aasta otsus kohtuasjas C-164/01 P: van den Berg vs. nõukogu ja komisjon, EKL 2004, lk I-10225, punkt 71; Esimese Astme Kohtu 12. detsembri 2006. aasta otsus kohtuasjas T-373/94: Werners vs. nõukogu ja komisjon, EKL 2006, lk II-4631, punkt 81), ning et ta tõendaks oma suutlikkust nimetatud ettevõttes taotletud võrdluskvoodi ulatuses toota.
In O’Brien, cited in paragraph 42 above, at paragraph 17, the Court of Justice held that Article 3a(3) of Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, was to be interpreted as meaning that, for the purposes of the definitive allocation of a special reference quantity, account could also be taken of sales or deliveries of milk from production units added to the holding in question between the date of expiry of the period of nonmarketing or conversion and the date of the provisional allocation of the special reference quantity, on condition that the producer concerned was still
Eespool punktis 42 viidatud kohtuotsuse O’Brien punktis 17 täpsustab Euroopa Kohus, et lõpliku erikvoodi saamiseks tuleb määruse nr 857/84 (muudetud määrusega nr 764/89) artikli 3a lõiget 3 tõlgendada nii, et arvesse võib võtta ka piima müüki või tarneid, mis on pärit tootmisüksustest, mis on kõnealuse ettevõttega olnud liidetud ajavahemikul turustamata jätmise või ümberkorraldamise kohustuse lõppemisest kuni esialgse võrdluskvoodi saamise kuupäevani, juhul kui asjaomane tootja
It thus follows from all of the foregoing that Article 3a(1) of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, in conjunction with Article 3a(1) of Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, provides that milk production must be carried out from the initial SLOM holding (Werners v Council and Commission, cited in paragraph 83 above, paragraph 81; see also, to that effect, O’Brien, cited in paragraph 42 above, paragraphs 11 and 12; Herbrink, cited in paragraph 70 above, paragraphs 12 and 13; and van den Berg v Council and Commission, cited in paragraph 83 above, paragraph 71), which may include, in some cases, production units which the producers operated on their own account at the time at which the special reference quantity was allocated and which had to include, in whole or in part, the initial SLOM holding.
Kõigist eeltoodud kaalutlustest tuleneb veel, et määruse nr 1546/88 (muudetud määrusega nr 1033/89) artikli 3a lõige 1 loetuna koos määruse nr 857/84 (muudetud määrusega nr 764/89) artikli 3a lõikega 1 näeb ette, et piima tootmine peab toimuma esialgses SLOM-ettevõttes (eespool punktis 83 viidatud kohtuotsus Werners vs. nõukogu ja komisjon, punkt 81; vt selle kohta ka eespool punktis 42 viidatud kohtuotsus O’Brien, punktid 11 ja 12; punktis 70 viidatud kohtuotsus Herbrink, punktid 12 ja 13, ning punktis 83 viidatud kohtuotsus Berg vs. nõukogu ja komisjon, punkt 71), mis võib vajadusel hõlmata ka tootmisüksuseid, mida tootjad haldasid erikvoodi andmise hetkel omal vastutusel ning mis peavad täielikult või osaliselt hõlmama esialgset SLOM-ettevõtet.
That interpretation is in line with the underlying justification for the system.
Selline tõlgendus on kooskõlas ka süsteemi eesmärgiga.
First of all, it takes account of the consideration that a special reference quantity should not be allocated to a producer who no longer has the initial SLOM holding, because he has shown his intention to no longer market milk, without which the allocation of a reference quantity would no longer be the consequence of the setting up of the system.
Kõigepealt võtab see arvesse kaalutlust, mille kohaselt ei saa anda erikvooti tootjale, kelle käsutuses esialgne SLOM-ettevõte enam ei ole, kuna seeläbi on ta näidanud üles oma kavatsust piima mitte turustada, mille puudumisel ei ole võrdluskvoodi andmine enam selle korra rakendamise tulemus.
Moreover, that interpretation also takes account of the fact that, since the reference quantities are attached to the lands which gave rise to their allocation, the production thereof must take place on those lands.
Järgmiseks võtab see tõlgendus arvesse ka seda asjaolu, et kuna võrdluskvoodid on seotud maa-aladega, mille alusel need on antud, peab tootmine kvootide ulatuses lähtuma nendelt maa-aladelt.
Finally, it takes account of the points made by Advocate General Jacobs in his Opinion in O’Brien, cited in paragraph 42 above ([1992] ECR at I-6266), to the effect that, during the period in which the producers concerned were excluded from milk production, their holdings would undoubtedly have undergone changes, which the Court of Justice acknowledged by ruling that account was also to be taken of sales or deliveries of milk from production units added to the holding in question between the date of expiry of the period of nonmarketing or conversion and the date of the provisional allocation of the special reference quantity, provided that the producer concerned is still operating, in whole or in part, the same holding as that which he operated at the time of the approval of his premium application.
Lõpuks võtab see tõlgendus arvesse eespool punktis 42 viidatud kohtuasjas O’Brien antud kohtujurist F. G. Jacobsi ettepanekus (EKL 1992, lk I-6266) esitatud põhjendusi, mille kohaselt ajal, mil asjaomased tootjad ei saa piima toota, teostatakse nende ettevõttes kindlasti muudatusi, mida kinnitas Euroopa Kohus, sedastades, et nendest tootmisüksustest, mis on kõnealusele ettevõttele lisatud turustamata jätmise ajavahemiku lõppemise ja esialgse erikvoodi andmise vahemikku jääval perioodil, pärineva piima müüki või turustamist tuleb arvesse võtta, juhul kui asjaomane tootja haldab tervikuna või osaliselt veel sama ettevõtet, mida ta lisatasu taotluse heakskiitmise hetkel haldas.
Finally, it must be noted that the applicants’ arguments, as they themselves set them out in their pleadings, do not seem to depart from the meaning given to the provisions at issue in paragraphs 70 to 86 above, and that, in particular, they contest more
Lõpetuseks tuleb märkida, et hagejate argumentatsioon, mille nad ise on kirjalikes märkustes esitanud, ei tundu lahknevat tähendusest, mis on vaidlusalustele sätetele eespool punktides 70–86 antud, ning pigem vaidlustavad hagejad nimetatud
As is clear from paragraphs 44 and 47 above, the applicants claim that it follows from Article 3a(1) of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, that an applicant for a provisional reference quantity was no longer required to be in possession of the whole of the initial SLOM holding.
Nagu nähtub ka eespool punktidest 44 ja 47, kinnitavad hagejad, et määruse nr 1546/88 (muudetud määrusega nr 1033/89) artikli 3a lõikest 1 tuleneb, et esialgne SLOM-ettevõte tervikuna ei pea enam olema esialgse võrdluskvoodi taotleja omandis.
In their view, the special reference quantities had to be produced using production facilities which they operated and part of those facilities had to have been operated by them at the time when they entered into the respective nonmarketing undertakings.
Hagejate sõnul peab erikvoodi ulatuses tootma nende valduses olevas tootmisüksuses, millest vähemalt üks osa peab vastama nendele tootmisüksustele, mis olid tema omandis turustamata jätmise kohustuse võtmise hetkel.
It follows from all of the foregoing that the Commission did not infringe the principle of legal certainty and that the action must accordingly be dismissed.
Kõigist eeltoodud kaalutlustest järeldub, et komisjon ei ole rikkunud õiguskindluse põhimõtet, mistõttu tuleb hagi jätta rahuldamata.
In the alternative, even if one were to suppose that the Community rules on the matter were to be regarded as containing a degree of ambiguity or lack of precision in regard to the conditions under which the special reference quantities allocated had to be produced in order to make possible a definitive allocation of such quantities, it must be pointed out that, in order to establish liability on the part of the Community, it is necessary to demonstrate that there has been a sufficiently serious breach of a rule of law intended to confer rights on individuals, in accordance with the requirements set out in paragraph 62 above.
Teise võimalusena, oletades, et ühenduse selle valdkonna õigusnormid on teataval määral kahetähenduslikud või ebatäpsed selles osas, mis tingimustel tuleb niisuguste lõplike kvootide saamiseks eraldatud erikvoodi ulatuses toota, siis tuleb meenutada, et ühenduse vastutuse tekkimiseks peab olema tuvastatud üksikisikutele õigusi andva õigusnormi piisavalt selge rikkumine, ning seda vastavalt eespool punktis 62 toodud ettekirjutustele.
In developing its caselaw on the noncontractual liability of the Community, in particular as regards legislative measures involving choices of economic policy, the Court of Justice has had regard to the wide discretion available to the institutions in implementing Community policies (Joined Cases C-46/93 and C-48/93 Brasserie du Pêcheur and Factortame [1996] ECR I-1029, paragraph 44).
Euroopa Kohtu praktika ühenduse lepinguvälise vastutuse valdkonnas, täpsemalt seoses õigustloovate aktidega, mis peegeldavad majanduspoliitilisi valikuid, on välja kujunenud, võttes arvesse just ühenduse institutsioonide laia kaalutlusõigust ühenduse poliitika ellurakendamisel (Euroopa Kohtu 5. märtsi 1996. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-46/93 ja C-48/93: Brasserie du pêcheur ja Factortame, EKL 1996, lk I-1029, punkt 44).
First, even where the legality of measures is subject to judicial review, exercise of the legislative function must not be hindered by the prospect of actions for damages whenever the general interest of the Community requires legislative measures to be adopted which may adversely affect individual interests. Second, in a legislative context characterised by the exercise of a wide discretion, which is essential for implementing a Community policy, the Community cannot incur liability unless the institution concerned has manifestly and gravely disregarded the limits on the exercise of its powers (Joined Cases 83/76, 94/76, 4/77, 15/77 and 40/77 HNL and Others v Council and Commission [1978] ECR 1209, paragraphs 5 and 6, and Brasserie du Pêcheur and Factortame, cited in paragraph 91 above, paragraph 45).
Kontseptsioon, mis piirab ühenduse vastutust õigustloovas tegevuses, põhineb esiteks sellel, et isegi seal, kus aktide õiguspärasuse üle kehtib kohtulik kontroll, ei tohi seadusandjana toimimist kammitseda võimalus, et kahju hüvitamise nõue esitatakse iga kord, kui ühenduse üldise huvi tõttu tuleb võtta selliseid normatiivseid meetmeid, mis võivad kahjustada üksikisikute huve, ning teiseks sellel, et normatiivses kontekstis, mida iseloomustab ühenduse poliitika ellurakendamiseks asendamatu lai kaalutlusõigus, saab ühenduse vastutus tekkida vaid siis, kui asjaomane institutsioon on ilmselgelt ja raskelt eiranud oma pädevuse piire (Euroopa Kohtu 25. mai 1978. aasta otsus liidetud kohtuasjades 83/76, 94/76, 4/77, 15/77 ja 40/77: HNL jt vs. nõukogu ja komisjon, EKL 1978, lk 1209, punktid 5 ja 6, ning eespool punktis 91 viidatud kohtuotsus Brasserie du pêcheur ja Factortame, punkt 45).
The Court of Justice has also held in that regard that the system of rules which it has worked out with regard to noncontractual liability of the Community takes into account, inter alia, the complexity of the situations to be regulated, difficulties in the application or interpretation of the texts and, more particularly, the margin of discretion available to the author of the act in question (Brasserie du Pêcheur and Factortame, cited in paragraph 91 above, paragraph 43; Bergaderm and Goupil v Commission, cited in paragraph 62 above, paragraph 40; and Commission v Camar and Tico, cited in paragraph 62 above, paragraph 52).
Euroopa Kohus on selles osas täpsustanud, et ühenduse lepinguvälise kahju valdkonnas välja arendatud süsteem võtab iseäranis arvesse lahendatavate olukordade keerukust, õigusaktide kohaldamise või tõlgendamisega kaasnevaid raskusi ning eriti vaidlustatud akti andja kaalutlusruumi (eespool punktis 91 viidatud kohtuotsus Brasserie du pêcheur ja Factortame, punkt 43; eespool punktis 62 viidatud kohtuotsus Bergaderm ja Goupil vs. komisjon, punkt 40, ja eespool punktis 62 viidatud kohtuotsus komisjon vs. Camar ja Tico, punkt 52).
In the present case, it must be stated that the Commission had only a considerably reduced discretion to the extent to which, as has been pointed out in paragraph 69 above, Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, is an implementing regulation which merely gives effect to Regulation No 857/84.
Tuleb märkida, et komisjoni kaalutlusruum on käesoleval juhul märkimisväärselt piiratud, kuivõrd – nagu ka eespool punktis 69 on viidatud – määrus nr 1546/88 (muudetud määrusega nr 1033/89) on rakendusmäärus, millega viiakse vaid ellu määrust nr 857/84.
However, it has already been found in paragraphs 69 to 78 above, that the Commission merely applied the provisions of Council Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, in accordance with the requirements laid down therein and cannot therefore be held liable for any infringement of Community law.
Eespool punktides 69–78 on juba sedastatud, et komisjon vaid kohaldas nõukogu määruse nr 857/84 (muudetud määrusega nr 764/89) sätteid vastavalt seal sätestatud ettekirjutustele, mistõttu ei saa teda pidada vastutavaks ühenduse õiguse võimaliku rikkumise eest.
Thus, any potential lack of precision or clarity in Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, cannot be attributed to the Commission, since it merely complied with Council Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89.
Seega, määruse nr 1546/88 (muudetud määrusega nr 1033/89) võimalikku ebatäpsust või ebaselgust ei saa ette heita komisjonile, kuna viimane toimis vaid kooskõlas nõukogu määrusega nr 857/84 (muudetud määrusega nr 764/89).
Suffice it to note that the applicants have in no way challenged, in the present action, the validity of Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, on the ground that it infringes the principle of legal certainty.
Mis puudutab määrust nr 857/84 (muudetud määrusega nr 764/89), siis piisab sellest, kui märkida, et hagejad ei ole käesoleva kohtuasja raames mingil moel vaidlustanud nimetatud määruse kehtivust põhjusel, et viimane kahjustab õiguskindluse põhimõtet.
As the applicants have failed to provide evidence to substantiate their claim that the Commission acted unlawfully, it is unnecessary to determine whether the other conditions governing liability have been satisfied.
Kuna hagejad ei ole tõestanud komisjoni käitumise väidetavat õigusvastasust, ei ole vaja kontrollida, kas teised vastutust kaasa toovad tingimused on täidetud.
It follows from all of the foregoing that the action must be dismissed.
Eelnevast nähtuvalt tuleb hagi jätta rahuldamata.
As the applicants have been unsuccessful, they must be ordered to pay the costs, in accordance with the form of order sought by the Commission.
Kuna kohtuotsus on tehtud hagejate kahjuks, mõistetakse kohtukulud vastavalt komisjoni nõudele välja hagejatelt.
Orders Mr Alfonsius Alferink and the other 67 applicants whose names are listed in the annex to pay the costs.
Mõista kohtukulud välja Alfonsius Alferinkilt ja 67 hagejalt, kelle nimed on toodud lisas.
Delivered in open court in Luxembourg on 26 June 2008.
Kuulutatud avalikul kohtuistungil 26. juunil 2008 Luxembourgis.
G.J. Hulter, residing in Den Velde (Netherlands),
G. J. Hulter, elukoht Den Velde (Madalmaad),
C. de Keijzer, residing in Noordgouwe (Netherlands),
C. de Keijzer, elukoht Noordgouwe (Madalmaad),
P. Kemp, residing in Breukelen (Netherlands),
P. Kemp, elukoht Breukelen (Madalmaad),
W. Koopmans-Hut, residing in Ezinge (Netherlands),
W. Koopmans-Hut, elukoht Ezinge (Madalmaad),
H.J. Leemkuil, residing in Winterswijk-Miste (Netherlands),
H. J. Leemkuil, elukoht Winterswijk-Miste (Madalmaad),
J.A.J. Leijten, residing in Bant (Netherlands),
J. A. J. Leijten, elukoht Bant (Madalmaad),
P.L. Marinussen, residing in Grijpskerke (Netherlands),
P. L. Marinussen, elukoht Grijpskerke (Madalmaad),
G.J. Meijer, residing in Usquert (Netherlands),
G. J. Meijer, elukoht Usquert (Madalmaad),
W.H.J. Mulder, residing in Haarzuilens (Netherlands),
W. H. J. Mulder, elukoht Haarzuilens (Madalmaad),
Neelen, residing in Nunhem (Netherlands),
Neelen, elukoht Nunhem (Madalmaad),
G.J. Nijboer, residing in Ane (Netherlands),
G. J. Nijboer, elukoht Ane (Madalmaad),
B. Oude Kotte, residing in Fleringen (Netherlands),
B. Oude Kotte, elukoht Fleringen (Madalmaad),
J.H.M. Roebroek, residing in Schimmert (Netherlands),
J. H. M. Roebroek, elukoht Schimmert (Madalmaad),
F.M.C. Rommens, residing in Rijsbergen (Netherlands),
F. M. C. Rommens, elukoht Rijsbergen (Madalmaad),
J.A.C.M. Soffers, residing in Rijsbergen,
J. A. C. M. Soffers, elukoht Rijsbergen,
J.G. Rompelberg, residing in Noorbeek,
J. G. Rompelberg, elukoht Noorbeek,
M.J. Scheele, residing in Mensingeweer (Netherlands),
M. J. Scheele, elukoht Mensingeweer (Madalmaad),
W.C.G.M. Stoffelen, residing in Ottersum (Netherlands),
W. C. G. M. Stoffelen, elukoht Ottersum (Madalmaad),
K.J. Veenkamp, residing in Thesinge (Netherlands),
K. J. Veenkamp, elukoht Thesinge (Madalmaad),
Case T-442/03
Kohtuasi T-442/03
SIC — Sociedade Independente de Comunicação, SA v Commission of the European Communities
SIC – Sociedade Independente de Comunicação, SA versus Euroopa Ühenduste Komisjon
(State aid — Measures taken by the Portuguese Republic for the public service broadcaster RTP in order to finance its public service remit — Decision declaring that certain measures do not constitute State aid and that the others are compatible with the common market — Classification as State aid — Compatibility with the common market — Obligation to undertake a diligent and impartial investigation)
Riigiabi – Portugali Vabariigi poolt avalikõigusliku ringhäälinguettevõtja RTP osutatava avaliku teenuse rahastamiseks võetud meetmed – Otsus, millega tunnistatakse, et teatud meetmed ei kujuta endast riigiabi ning et teatud meetmed on ühisturuga kooskõlas – Riigiabina määratlemine – Kokkusobivus ühisturuga – Hoolika ja erapooletu uurimise kohustus
Judgment of the Court of First Instance (Fifth Chamber), 26 June 2008 . . . . II - 1165
Esimese Astme Kohtu otsus (viies koda), 26. juuni 2008 . . . . . . . . . . . II - 1165
State aid — Definition — Aid granted to a public undertaking (Art. 87(1) EC)
Riigiabi – Mõiste – Riigi osalusega äriühingu antud abi (EÜ artikli 87 lõige 1)