natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In Latvia, for example, the monthly cost for a daily 8¢mg dose of buprenorphine is about EUR¢250.
Prantsusmaal, kus buprenorfiin on juba ülekaalus, on nüüd hakanud kasvama asendusravipatsientide arv, kellele kirjutatakse välja metadooni.
Methadone is generally cheaper than other substitution medications with similar effectiveness, such as buprenorphine (WHO, 2009), which partly explains why many national health insurances provide full reimbursement for methadone in preference to other substitution medications.
Buprenorfiini-naloksooni kombinatsiooni, mille Euroopa Ravimiamet 2006. aastal heaks kiitis, kasutatakse 14 riigis.
Generic versions of highdosage buprenorphine, which are cheaper, have been available since 2006 in France, where they are prescribed to approximately 30¢000 clients (30¢% of all buprenorphine clients).
Muud võimalused, mis moodustavad asendusravi kogumahust vaid väikese osa, hõlmavad pikatoimelist morfiini (Bulgaaria, Austria, Sloveenia), kodeiini
Information on costs, provision of substitution treatment and dispensing of substitution medicines show regional
Viimasel ajal on kogutud teavet opioiditarbijate asendusravimite maksumuse kohta.
Most substitution clients in Europe receive methadone (70–75¢%), but the number of countries where it is the only available substance is decreasing.
26 andmeid esitanud riigist märkisid 17, et ravim (enamikul juhtudel metadoon) on tasuta, välja arvatud juhul, kui ravipakkujaks on eraasutus.
Highdosage buprenorphine is now available in all but four EU Member States (Bulgaria, Spain, Hungary, Poland), and is used in 20–25¢% of all substitution treatments provided in Europe and in more than 50¢% in the Czech Republic, France, Cyprus, Latvia, Sweden and Croatia.
Belgias ja Luksemburgis peab klient maksma ravimi eest üksnes siis, kui selle on välja kirjutanud perearst.
In France, where buprenorphine has always predominated, methadone is now prescribed to a growing proportion of substitution clients.
Tšehhi Vabariigis, Lätis, Portugalis, Ungaris ja Soomes on metadooniravi tasuta, kuid buprenorfiini või buprenorfiini-naloksooni kombinatsioonravimi hinna peab kas täies ulatuses või osaliselt tasuma klient ise.
The buprenorphine–naloxone combination, which was approved by the European Medicines Agency in 2006, has been introduced in 14 countries.
Lätis maksab näiteks kuuajaline ravikuur 8 mg ravimiga päevas umbes 250 eurot.
Other options, which represent a small percentage of all substitution treatments, include slow-release morphine (Bulgaria, Austria, Slovenia), codeine (Germany, Cyprus, Austria) and diacetylmorphine (heroin).
Metadoon on üldiselt odavam kui sama mõjuga muud asendusravimid, näiteks buprenorfiin (Maailma Terviseorganisatsioon, 2009), mis aitab osaliselt ka selgitada, miks paljud riiklikud tervisekindlustussüsteemid eelistavad metadoonihinna täielikku hüvitamist muude asendusravimite kulude korvamisele.
) These estimates should be considered with caution as there is still a lack of precision in the data sets.
) Nendesse hinnangutesse tuleb suhtuda ettevaatusega, kuna andmekogumeid ei ole veel täpsustatud.
EMCDDA ‘Insight’ on heroinassisted treatment differences in Europe.
6. peatükk. Opioidide tarbimine ja narkootikumide süstimine
These differences may reflect different models of care, with priority given in some countries to the goal of abstinence and to psychosocial approaches, and in others to the stabilisation and retention of clients and to harm reduction approaches.
EMCDDA seisukoht heroiiniga toetatud ravi suhtes mis on odavamad, on 2006. aastast alates saadaval Prantsusmaal, kus neid kirjutatakse välja umbes 30®000 kliendile (30% kõikidest buprenorfiiniravi saavatest klientidest).
Heroinassisted treatment is currently provided to about 1 500 chronic problem opioid users in five EU Member States.
Heroiiniga toetatud ravi pakutakse praegu ligi 1500 kroonilisele probleemsele opioiditarbijale viies ELi liikmesriigis.
Most of these countries, as well as Switzerland and Canada, have conducted experimental trials to assess the outcomes of this type of treatment.
Enamik neist riikidest ning Šveits ja Kanada on läbi viinud katseid sedalaadi ravi tulemuste hindamiseks.
In 2011, with the support of a team of international researchers and clinicians, the EMCDDA will publish a study on this type of treatment, reviewing the scientific evidence accumulated in recent years.
2011. aastal avaldab EMCDDA uurijatest ja praktiseerivatest arstidest koosneva rahvusvahelise meeskonna toetusel uuringu seda tüüpi ravi kohta, kus vaadatakse läbi viimastel aastatel kogutud teaduslikud tõendid.
The ‘Insight’ will also review the development, operational delivery and clinical practices for heroinassisted treatment, and describe some of the challenges associated with its implementation.
EMCDDA seisukohast käsitletakse ka heroiiniga toetatud ravi väljatöötamist, praktilist rakendamist ja kliinilist praktikat ning kirjeldatakse mõningaid ravi kasutuselevõtuga seotud probleeme.
A set of minimum quality standards will also be outlined.
Esitatakse ka minimaalsed kvaliteedistandardid.
Opioid substitution treatment, combined with psychosocial interventions, was found to be the most effective treatment option for opioid users.
Teave maksumuse, asendusravi pakkumise ja asendusravimite väljastamise kohta näitab piirkondlike erinevuste olemasolu Euroopas.
In comparison with detoxification or no treatment at all, methadone or highdosage buprenorphine treatments show significantly better outcomes regarding drug use, criminal activity, risk behaviours and HIV-transmission, overdoses and overall mortality, as well as better rates of retention in treatment (WHO, 2009).
Need erinevused võivad kajastada erinevaid hooldusmudeleid, mille kohaselt teatavates riikides peetakse kõige olulisemaks uimastist loobumist ja psühhosotsiaalseid lähenemisviise, teistes riikides aga klientide stabiliseerimist ja ravil hoidmist ning kahjude vähenemisele suunatud lähenemisviise.
use opioid antagonists in combination with heavy sedation are not recommended because of safety concerns (Gowing et al., 2010).
Kiirendatud loobumise tehnikaid, mille korral kasutatakse opioidide antagoniste koos tugevate rahustitega, ei soovitata kasutada ohutusprobleemide tõttu (Gowing et al., 2010).
After opioid withdrawal, patients who are motivated to remain abstinent from opioid use should be advised to consider naltrexone to prevent relapse.
Pärast opioiditarbimise lõpetamist soovitatakse opioidikasutamisest loobuda soovivatel patsientidel kaaluda naltreksooni kasutamist tagasilanguse vältimiseks.
The outcomes of opioid withdrawal are generally low in the long term (Mattick et al., 2009), but it may help patients, if it is their informed choice to undergo this type of treatment.
Opioiditarbijate kõige tõhusamaks raviviisiks peetakse psühhosotsiaalsete sekkumistega kombineeritud asendusravi.
In inpatient or outpatient settings, detoxification is achieved through diminishing doses of methadone or buprenorphine (as preferred treatments) or alpha-2 agonists. Accelerated withdrawal techniques that
Võrreldes detoksifikatsiooniga või ravi puudumisega on metadooni- ja suurtes annustes buprenorfiiniravi andnud oluliselt paremaid tulemusi uimastitarbimise, kuritegevuse, riskikäitumise ja HIVi nakatumise osas, samuti on olnud paremad ravil püsimise määrad (Maailma Terviseorganisatsioon, 2009).
The combination of buprenorphine and naloxone (marketed as Suboxone) was created to prevent the injection of buprenorphine.
Buprenorfiini ja naloksooni kombinatsioonravim (turustatakse suboksooni nime all) loodi selleks, et takistada buprenorfiini süstimist.
Nevertheless, its effectiveness in preventing intravenous use of buprenorphine is not yet clear (Bruce et al., 2009; Simojoki et al., 2008).
Praegu ei ole selle tõhusus buprenorfiini veenisisese kasutamise vältimisel veel tõestatud (Bruce et al., 2009, Simojoki et al., 2008).
Chapter 7Drug-related infectious diseases and drugrelated deaths
7. peatükk Ebaseaduslike uimastitega seotud nakkushaigused ja surmad
Drug use can produce a wide range of negative consequences, such as accidents, mental health disorders, pulmonary diseases, cardiovascular problems, unemployment or homelessness.
Uimastitarbimisel võib olla rohkesti negatiivseid tagajärgi, näiteks õnnetused, vaimse tervise häired, hingamisteede haigused, südameveresoonkonna probleemid, töötus või kodutus.
Harmful consequences are particularly prevalent among problem drug users, whose general health and socioeconomic situation can be far below those in the general population.
Kahjulikud tagajärjed on eriti levinud probleemsete uimastikasutajate hulgas, kelle üldine tervislik ja sotsiaal-majanduslik olukord võib olla elanikkonna üldisest tasemest palju madalam.
low in most countries of the European Union, and the overall EU situation compares positively in a global context (ECDC and WHO-Europe, 2009; Wiessing et¢al., 2009).
2008. aasta lõpus oli süstivatel narkomaanidel diagnoositud uute HIVi juhtumite määr enamikus Euroopa Liidu riikides madal ning muu maailmaga võrreldes näib olukord ELis olevat küllaltki hea (ECDC ja Maailma Terviseorganisatsiooni Euroopa piirkond, 2009; Wiessing et al., 2009).
This may, at least partly, follow from the increased availability of prevention, treatment and harm-reduction measures, including substitution treatment and needle and syringe programmes (Wiessing et al., 2009).
Vähemalt osaliselt võib see tuleneda ka ennetustegevuse ning ravi ja kahju vähendamise meetmete, sealhulgas asendusravi ning nõela- ja süstlavahetusprogrammide paremast kättesaadavusest (Wiessing et al., 2009).
Other factors, such as the decline in injecting drug use that has been reported in some countries, may also have played an important role.
Oluline roll võib olla ka muudel teguritel, näiteks mitmes riigis täheldatud uimastite süstimise vähenemisel.
Nonetheless, in some parts of Europe, data suggest that HIV transmission related to injecting drug use continued at relatively high rates in 2008, underlining the need to ensure the coverage and effectiveness of local prevention practice.
Sellele vaatamata nähtub andmetest, et mitmes Euroopa piirkonnas oli 2008. aastal uimastite süstimisest tingitud HIVi nakatumise määr jätkuvalt suhteliselt kõrge, mis rõhutab kohaliku ennetustegevuse ulatuse ja tõhususe tagamise vajadust.
Opioid use and injecting drug use are two forms of drug use closely associated with such harms, notably overdoses and the transmission of infectious diseases.
Opioiditarbimine ja uimastite süstimine on kaks uimastitarbimise vormi, mis on nende kahjudega, eriti üleannustamise ja nakkushaigustesse nakatumisega, tihedalt seotud.
The number of fatal overdoses reported in the European Union in the last two decades is equivalent to about one overdose death every hour.
Kahe viimase aastakümne jooksul surmaga lõppenud üleannustamiste arv Euroopa Liidus on võrdne ühe üleannustamisest tingitud surmaga tunnis.
Research also shows that, in the last two decades, a large number of drug users have died from other causes, such as AIDS or suicide.
Ka näitab uuring, et kahe viimase aastakümne jooksul on paljud uimastitarbijad surnud muudel põhjustel, näiteks AIDSi või enesetapu tõttu.
Estonia, Latvia and Lithuania¢(124).
HIVi nakatumise suundumused
Reducing the mortality and morbidity related to drug use is central to European drug policies.
Euroopa uimastipoliitikates on kesksel kohal uimastitarbimisega seotud suremuse ja haigestumuse vähendamine.
The main efforts in this area are through interventions that are directed at the groups that are most at risk, and targeting the behaviours directly associated with drugrelated harms.
Peamisteks selle valdkonna meetmeteks on riskirühmadele suunatud sekkumised ning keskendumine otseselt uimastitega seotud kahju tekitavale käitumisele.
Drugrelated infectious diseases rate of newly diagnosed infections among injecting drug users in the 23 EU Member States for which national data are available was 2.6 cases per million population, down from 3.7 per million in 2007¢(125).
Uimastitega seotud nakkushaigused
Even in countries where HIV prevalence in injecting drug users is low, other infectious diseases including hepatitis¢A, B, C and D, sexually transmitted diseases, tuberculosis, tetanus, botulism, anthrax and human T-lymphotropic virus may disproportionately affect drug users.
Isegi riikides, kus HIVi levimus süstivate narkomaanide seas on madal, võivad uimastitarbijaid ebaproportsionaalselt sageli tabada muud nakkushaigused, sealhulgas A-, B- ja C-hepatiit, sugulisel teel levivad haigused, tuberkuloos, teetanus, botulism, antraks ja inimese T-lümfotroopne viirus.
The EMCDDA is systematically monitoring HIV and hepatitis B and C infection among injecting drug users¢(123).
EMCDDA teostab süstivate uimastitarbijate seas HIVi ning B- ja C-hepatiidi süstemaatilist seiret (123).
By the end of 2008, the rate of reported new HIV diagnoses among injecting drug users has remained
2008. aastal oli 23 ELi liikmesriigis, kus riiklikud andmed olid kättesaadaval, uute diagnoositud nakkuste kogumäär süstivate narkomaanide hulgas 2,6 juhtu miljoni elaniku kohta, mis on väiksem kui 3,7 juhtu 2007. aastal (125).
Overall, marked increases in newly diagnosed HIV infection among injecting drug users have not been observed between 2003 and 2008, and reported rates remain low.
Neljast riigist, kes teatasid uute diagnoositud nakkusjuhtude kõrgeimatest määradest (Eesti, Läti, Leedu, Portugal), jätkus kõigis langustendents, kusjuures eriti suur oli langus Eestis ja Lätis (joonis 12).
However, in Bulgaria, the rate for injectors accelerated from 0.0 new cases per million population in 2003 to 6.8 per million in 2008, whereas in Sweden
Eestis oli langus 86 juhtumilt miljoni elaniku kohta 2007. aastal 27 juhtumile miljoni elaniku kohta 2008. aastal ja Lätis 62 juhtumilt miljoni elaniku kohta 2007. aastal 44 juhtumile miljoni elaniku kohta 2008. aastal.
(ECDC and WHO-Europe, 2009).
) Määratlemise üksikasju ja meetodeid vt 2010. aasta statistikabülletäänist.)
This results in lower figures in some countries that are likely to reflect more accurately true incidence (e.g. Portugal).
Seetõttu on mõne riigi arvnäitajad madalamaks muutunud, kajastades tõenäoliselt täpsemalt tegelikku esinemissagedust (nt Portugal).
In some cases, however, reporting delays may also have resulted in an underestimation of incidence.
Mõne juhul on aga hilisem andmete esitamine põhjustanud esinemissageduse alahindamist.
See Table INF-104 in the 2010 statistical bulletin. )
Vt tabel INF-104 2010. aasta statistikabülletäänis. )
National data are not available for Denmark, Spain, Italy and Austria.
Riiklikud andmed on saadaval Taani, Hispaania, Itaalia ja Austria kohta.
Figure 12: Trends in newly reported HIV infections in injecting drug users in four EU Member States reporting high rates of infection
Uimastite süstimisega seotud uute diagnoositud nakkusjuhtude suundumuste võrdlemine HIVi levimuse suundumustega süstivate narkomaanide hulgas viitab sellele, et uimastite süstimisega seotud HIVi haigestumus enamikus riikides üleriigilisel tasandil väheneb.
AIDS incidence and access to HAART
Andmed on esitatud 2009. aasta oktoobri lõpus.
NB: Data reported by end of October 2009.Sources: ECDC and WHO-Europe.
ECDC ja Maailma Terviseorganisatsiooni Euroopa piirkond.
Information on the incidence of AIDS, though not a¢good indicator of HIV transmission, can be important for showing the new occurrence of symptomatic disease.
Lisaks viitavad jätkuvale HIVi nakatumisele viimastel aastatel ka andmed 5% ületavate levimustasemete kohta noorte süstivate narkomaanide seas (vähemalt 50-st või enamast alla 25aastasest süstivast narkomaanist koosnevad valimid) mitmes riigis: Eesti (2005. aasta kahe piirkonna andmed), Prantsusmaa (2006. aasta viie linna andmed), Läti (2007. aasta ühe linna andmed), Leedu (2006. aasta ühe linna andmed) ja Poola (2005. aasta ühe linna andmed) (127).
High incidence rates of AIDS may indicate that many injecting drug users infected with HIV do not receive highly active antiretroviral treatment at a sufficiently early stage in their infection to obtain maximum benefit from the treatment.
Kuigi esitatud numbritesse tuleks suhtuda ettevaatusega, sest mõned valimid olid väikesed, näitavad need andmed siiski HIVi levimuse statistiliselt olulist tõusu noorte süstivate narkomaanide hulgas aastatel 2003–2008 Belgia flaami kogukonnas ja Bulgaarias, samal ajal kui langust täheldati Rootsis ja Hispaanias.
A recent review confirms that this may still be the case in some EU countries (Mathers et al., 2010).
Andmed HIVi levimuse kohta uute süstijate seas (süstinud vähem kui kaks aastat) toetavad samuti tõenäolist langustendentsi selle rühma hulgas Rootsis (128).
available from 24 countries over the period 2003–08¢(126
AIDSi haigestumus ja aktiivse retroviirusevastase ravi kättesaadavus
Estonia is the country with the highest incidence of AIDS related to injecting drug use, with an estimated 30.6¢new cases per million population in 2008, down from 33.5¢new cases per million in 2007.
Andmed AIDSi haigestumuse kohta on olulised, kuna näitavad sümptomaatilise haigestumise taset, kuid need ei näita hästi HIVi nakatumise määra.
Relatively high levels of AIDS incidence are also reported for Latvia, Lithuania, Portugal and Spain: 25.5, 10.7, 10.2 and 8.9 new cases per million, respectively.
AIDSi haigestumise kõrge tase mõnes Euroopa riigis võib viidata sellele, et paljud HIVi nakatunud süstivad narkomaanid ei saa nakatumise järel aktiivset retroviirusevastast ravi nii ruttu kui vaja, mille tõttu kannatab ravi tõhusus.
Among these four countries, the trend is downward in Spain and Portugal, but not in Latvia and Lithuania¢(129).
Hiljutine uuring kinnitab, et mõnes ELi riigis võib see tõepoolest nii olla (Mathers et al., 2010).
In¢16¢countries, HIV prevalence remained unchanged. In seven countries (Bulgaria, Spain, France, Italy, Poland, Portugal, Norway) HIV prevalence showed decreases, six of these being based on national samples, while in France the trend is based on data from five cities.
Eestis on narkootikumide süstimisega seotud AIDSi haigestumus endiselt kõige kõrgem, 2008. aasta näit oli hinnanguliselt 30,6 uut juhtumit miljoni elaniku kohta, mis võrreldes 2007. aasta 33,5 uue juhtumiga miljoni elaniku kohta näitab langust.
Regional increases were reported in three countries — Bulgaria (Sofia), Italy (in two out of 21 regions) and Lithuania (Vilnius). There is however a downward trend in the newly diagnosed cases of HIV infection among injecting drug users in these three countries.
Suhteliselt kõrgest AIDSi haigestumuse tasemest on teatanud ka Läti, Leedu, Portugal ja Hispaania: sealsed näitajad on vastavalt 25,5; 10,7; 10,2 ja 8,9 uut juhtu miljoni elaniku kohta.
The comparison of trends in newly reported infections related to injecting drug use with trends in HIV prevalence among injecting drug users suggests that the incidence of HIV infection among injecting drug users is declining in most countries at national level.
Suundumuste määratlemisel annavad HIVi juhtudest teatamise andmetele olulist lisateavet süstivate narkomaanide valimite HIVi levimuse seire andmed.
Despite rapidly declining trends, the rate of reported new HIV diagnoses in 2008 related to injecting drug use is still high in Latvia (44 cases per million population), Estonia (27), Portugal (20.7) and Lithuania (12.5), suggesting that
Aastate 2003–2008 levimuse andmed on olemas 24 riigi kohta (126). 16 riigis jäi HIVi levimus samaks.
While high prevalence levels of HIV infection are found only in some EU Member States, viral hepatitis and, in particular, infection caused by the hepatitis C virus (HCV) are highly prevalent in injecting drug users across Europe.
Seitsmes riigis (Bulgaaria, Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia, Poola, Portugal, Norra) näitas HIVi levimus langustendentsi, kusjuures loetletud riikidest kuue andmed on saadud riiklike valimite põhjal, Prantsusmaal on suundumuse hindamise aluseks viie linna andmed.
HCV antibody levels among national samples of injecting drug users in 2007–08 vary from about 12¢% to 85¢%, with eight out of the 12 countries reporting levels in excess of 40¢%¢(130).
Piirkondlikust levimuse suurenemisest teatasid kolm riiki: Bulgaaria (Sofias), Itaalia (kahes regioonis 21-st) ja Leedu (Vilniuses).
Slovenia) report a prevalence of under 25¢% in national samples of injecting drug users, although infection rates at this level still constitute a significant public health problem.
7. peatükk. Ebaseaduslike uimastitega seotud nakkushaigused ja surmad neljast riigist on suundumus langev Hispaanias ja
for HBV is that for the antibody to the hepatitis B core antigen (anti-HBc), which indicates a history of infection.
Portugalis, kuid mitte Lätis ja Leedus. (129
Recent studies (2007–08) show a wide range of prevalence levels among injecting drug users under 25 years and those injecting for less than two years, suggesting different levels of HCV incidence in those
Viimastest (2007–2008) alla 25aastaste ja vähem kui kaks aastat uimasteid tarvitanud süstivate narkomaanide hulgas läbi viidud uuringutest võib järeldada, et Euroopa piires on nendes elanikkonnarühmades HCV põhjustatud nakkuse tasemed erinevad (131).
This implies that there is only a¢small time window for initiating effective HCV prevention measures.
See tähendab, et ajavahemik, mille jooksul on võimalik C-hepatiiti tõhusalt ennetada, on küllaltki lühike.
HCV prevalence is observed to be declining in nine countries and increasing in three others, while a further four countries have data sets showing both types of trends, although caution is warranted given the limited sample size in some instances¢(133).
Kui HIVi levimus uimastisüstijate hulgas on kõrge vaid üksikutes ELi riikides, siis viiruslik hepatiit ja eriti C-hepatiidi viiruse (HCV) põhjustatud nakkus on Euroopa süstivate narkomaanide seas laialt levinud.
Studies on young injectors (under age 25) suggest mostly stable prevalence and some declining trends, although an increase is reported in one region in Greece (Attica).
Kolm riiki (Tšehhi Vabariik, Ungari ja Sloveenia) teatasid alla 25%-lisest levimusest süstivate narkomaanide üleriigilistes valimites; kuid ka sellisel tasemel nakatumise määr on jätkuvalt tõsine rahvaterviseprobleem.
This is confirmed in data for new injectors (injecting less than two years) for Greece, both in Attica and at national level.
Riigisisesed HCV levimuse tasemed võivad olla üsna erinevad, peegeldades nii piirkondlikke erinevusi kui ka valimi eripära.
Data for new injectors also show an increase in Slovenia, although sample sizes are small, and declines in Portugal (national) and Sweden (Stockholm).
Näiteks Itaalias kõiguvad piirkondlikud hinnangud vahemikus 31–87% (joonis 13).
The prevalence of antibodies to hepatitis B virus (HBV) also varies to a great extent, possibly partly due to differences in vaccination levels, although other factors may play a role. The most complete dataset available
B-hepatiidi viiruse (HBV) antikehade levimuses esineb samuti suuri erinevusi, mille põhjuseks võivad osaliselt olla erinevused vaktsineerimistasemetes, kuid ka teiste tegurite roll võib olla oluline.
Trends in notified cases of hepatitis B and C show different pictures, but these are difficult to interpret as data quality is low.
Kõige täielikum HBV andmekogu on olemas B-hepatiidi tuumaantigeeni antikeha (anti-HBc) kohta, mis viitab varasemale nakkusele.
However, some insight into the epidemiology of these infections may be provided by the proportion of
Aastatel 2007–2008 teatasid neli riiki üheksast, kes selle viiruse leviku kohta süstivate narkomaanide hulgas andmeid olid esitanud, üle 40%-lisest anti-HBc levimusest (132).
Data for the years 2007 and 2008.
2007. ja 2008. aasta andmed.
Black squares are samples with national coverage; blue triangles are samples with subnational (local or regional) coverage.
Mustad ruudud tähistavad riiklikke valimeid, sinised ruudud valimite riiklikust väiksemat (kohalikku või piirkondlikku) ulatust.