natgillin/translations-raw huggingface dataset:
19If national law cannot be applied in such a way as to comply with the requirements of Article 5a(3), a national court or tribunal which would be competent to hear appeals against decisions of the national regulatory authority if it was not prevented from doing so by a provision of national law which explicitly excluded its competence has the obligation to disapply that provision. 20
Juhul kui selline siseriikliku õiguse kooskõlaline kohaldamine ei ole võimalik, on siseriiklikul kohtul, kes on pädev arutama riigi reguleeriva asutuse otsuse peale esitatud kaebust, kui teda just ei takista siseriikliku õiguse säte, mis tema pädevuse otsesõnu välistab, kohustus jätta see säte kohaldamata. 20
As the Commission and Tele2 pointed out in their observations, the Court appears to have implicitly recognised that the right of appeal provided for in Article 5a(3) of Directive 90/387 must also be extended to certain concerned third parties to which, like Connect Austria, the regulatory authorities’ decisions were not addressed although they were in fact affected by those decisions.
Nagu komisjon ja Tele2 oma märkustes rõhutasid, näib Euroopa Kohus olevat kaudselt tunnistanud, et direktiivi 90/387 artikli 5a lõikes 3 sätestatud kaebeõigus peab laienema ka teatud asjaomastele kolmandatele isikutele, kes nagu Connect Austria ei ole reguleerivate asutuste otsuste adressaadid, kuid keda sellised otsused mõjutavad. 21
In Connect Austria, as in the present case, the application was brought by a third party.
Selles kohtuasjas oli sama moodi käesoleva kohtuasjaga tegemist kolmanda isiku poolt esitatud kaebusega.
The Court pointed out, first, that ‘it is the Member States’ responsibility to ensure that [individual rights derived from Community law] are effectively protected in each case’ 18and that Article 5a(3) of Directive 90/387 requires ‘Member States to ensure that suitable mechanisms exist at national level under which a party affected by a decision of the national regulatory authority has a right of appeal to an independent body’.
Euroopa Kohus meenutas kõigepealt, et liikmesriikidel on kohustus tagada igal juhtumil „ühenduse õigusest üksikisikutele tulenevate õiguste” tõhus kaitse 18 ja et direktiivi 90/387 artikli 5a lõige 3 näeb ette, et „[l]iikmesriigid tagavad, et riigi tasandil on olemas toimivad mehhanismid, mille alusel on isikul, keda riigi reguleeriva asutuse otsus puudutab, õigus esitada kaebus sellise otsuse peale organile, mis on asjaomastest pooltest sõltumatu”.
It concluded that ‘in order to ensure that national law is interpreted in compliance
Seejärel jõudis ta järeldusele, et „nõuded,
21 — That is so even though the Court did not, in its judgment, expressly uphold the views of Advocate General Geelhoed, who stated very clearly, in point 48 of his Opinion, that ‘It certainly cannot be the case that interested third parties who are directly affected by the decision do not have a right of appeal.
21 – See kehtib hoolimata sellest, et Euroopa Kohus ei nõustunud oma otsuses sõnaselgelt kohtujurist L. A. Geelhoedi seisukohaga, kes kinnitas oma ettepaneku punktis 48 väga selgelt, et „on vaevalt mõeldav, et huvitatud kolmandad isikud, keda otsus otseselt puudutab, ei saa nende peale edasi kaevata.
Indeed, Article 5a(3) is, precisely, intended partly to protect the interests of newcomers to the market such as Connect Austria’.
Veelgi enam, artikli 5a lõike 3 eesmärk on just kaitsta ka niisuguste uute turuletulijate huve nagu Connect Austria”.
18 — Connect Austria, cited above, paragraph 35.
18 – Eespool viidatud kohtuotsus Connect Austria, punkt 35.
(Article 10 of the Access Directive) and the obligation to provide competitors with access to network facilities (Article 12 of the Access Directive).
KOHTUJURIST POIARES MADURO ETTEPANEK – KOHTUASI C-426/05 võib võtta juurdepääsu käsitleva direktiivi artikli 8 alusel, 22ning eelkõige kohustus konkurente mitte diskrimineerida (juurdepääsu käsitleva direktiivi artikkel 10) ja kohustus võimaldada konkurentidele juurdepääsu teatavatele võrguvahenditele (juurdepääsu käsitleva direktiivi artikkel 12).
that that conclusion may properly be drawn from the judgment in Connect Austria does not, as such, make it possible to decide the present case.
Sellest hoolimata arvan ma, et asjaolu, et eespool viidatud Connect Austria kohtuotsusest võib õigustatult sellise järelduse teha, ei võimalda iseenesest käesolevat kohtuasja lahendada.
In Connect Austria, the Court was dealing with the question whether Article 5a(3) of Directive 90/387 was to be interpreted as having direct effect and not with the specific question of whether the concept of a ‘party affected by a decision’ within the meaning of that article included an undertaking such as Connect Austria in the circumstances of that case.
Õigupoolest käsitles Euroopa Kohus kohtuasjas Connect Austria küsimust, kas direktiivi 90/387 artikli 5a lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et sellel on vahetu õigusmõju, mitte aga konkreetselt küsimust, kas mõiste isik „keda otsus mõjutab” selle artikli tähenduses hõlmab selle kohtuasja asjaoludel ka sellist ettevõtjat nagu Connect Austria.
The Court did not therefore address specifically the question — which is at the heart of the present case — of how to determine the conditions under which the rights of a concerned third party such as Tele2 are to be regarded as being affected by an administrative decision adopted by a regulatory authority.
Seega ei uurinud Euroopa Kohus konkreetselt käesoleva kohtuasja keskmes olevat küsimust selle kohta, millised on tingimused, mille puhul võib Tele2 taolist kolmandat isikut käsitleda isikuna, kelle õigusi reguleeriva asutuse haldusotsus mõjutab.
With regard, in particular, to the obligations to grant network access laid down in the Access Directive, Article 12(1) thereof provides that ‘[a] national regulatory authority may, in accordance with the provisions of Article 8, impose obligations on operators to meet reasonable requests for access to, and use of, specific network elements and associated facilities, inter alia in situations where the national regulatory authority considers that denial of access or unreasonable terms and conditions having a similar effect would hinder the emergence of a sustainable competitive market at the retail level, or would not be in the enduser’s interest’.
Mis puudutab muu hulgas juurdepääsu käsitleva direktiivi artikli 12 lõikes 1 sätestatud võrgule juurdepääsu kohustusi, siis see säte näeb ette, et „[r]iigi reguleeriv asutus võib kooskõlas artikliga 8 kehtestada kohustusi, mille kohaselt operaatorid peavad tulema vastu põhjendatud taotlustele, mis käsitlevad juurdepääsu konkreetsetele võrguelementidele ja nendega seotud vahenditele või nende kasutamist, muu hulgas ka olukordades, kui riigi reguleeriv asutus leiab, et juurdepääsust keeldumine või samaväärse mõjuga põhjendamatud tingimused takistaksid püsiva, konkurentsile rajatud turu tekkimist jaemüügi tasandil või ei oleks need lõpptarbijate huvides” 23.
23 Like the obligation of nondiscrimination laid down in Article 10 of the Framework Directive, these obligations concerning access to, and use of, specific network resources are intended to benefit competitors interested in such access. It is
Nagu raamdirektiivi artiklis 10 ette nähtud mittediskrimineerimiskohustus, on kohustuse võimaldada konkurentidele juurdepääsu teatavatele võrguvahenditele või nende
22 — According to Article 1(2) thereof, the Access Directive ‘establishes rights and obligations for operators and for undertakings seeking interconnection and/or access to their networks or associated facilities’.
22 – Juurdepääsu käsitleva direktiivi artikli 1 lõike 2 kohaselt „kehtestatakse [selles] operaatorite ja nende ettevõtjate õigused ja kohustused, kes taotlevad juurdepääsu operaatorite võrkudele ja nende võrkudega seotud vahenditele ja/või vastastikust sidumist nendega”.
23 — That provision thus lays down many specific obligations which may be imposed on operators. Among them, in particular, are the obligation to give third parties access to specified network elements and/or facilities, including unbundled access to the local loop, and the obligation to negotiate in good faith with undertakings requesting access.
23 – See sama säte näeb ette palju erikohustusi, mida võib operaatoritele seada ja mille hulgas on ka kohustus võimaldada kolmandatele isikutele juurdepääs teatavatele võrguelementidele ja/või vahenditele, kaasa arvatud eraldatud juurdepääs kliendiliinile ja kohustus pidada läbirääkimisi juurdepääsu taotlevate ettevõtjatega heas usus.
It should be pointed out that underlying Article 4(1) of the Framework Directive is, first of all, the imperative need to provide effective judicial protection for the rights which individuals derive from the Community legal order.
Tuleb meenutada, et raamdirektiivi artikli 4 lõike 1 aluseks on kõigepealt nõue tagada ühenduse õiguskorrast üksikisikutele tulenevate õiguste tõhus kohtulik kaitse.
As Tele2 and the Commission pointed out in their observations, it must be recognised that certain specific obligations imposed on undertakings having significant market power under Article 16(3) and (4) of the Framework Directive and the provisions of the Access Directive cited therein are precisely protective measures adopted in the interest of competitors and are therefore liable to confer rights on those competitors.
Nagu Tele2 ja komisjon oma märkustes märkisid, tuleb tunnistada, et teatavad erikohustused, mis on märkimisväärse turujõuga ettevõtjale asjaomasel turul kehtestatud vastavalt raamdirektiivi artikli 16 lõigetele 3 ja 4 ja nendes viidatud juurdepääsu käsitleva direktiivi sätetele, kujutavad endast kaitsemeetmeid, mis on kehtestatud konkureerivate ettevõtjate huvides ning mis võivad neile õigusi anda.
Among those measures are, for example, those which may be adopted by regulatory authorities under Article 8 of the Access
Nende kaitsemeetmete hulka kuuluvad näiteks meetmed, mis riigi reguleeriv asutus
TELE2 TELECOMMUNICATION therefore those competitors which are the immediate beneficiaries of the rights corresponding to the specific obligations imposed by the regulatory authority on the operator which has significant market power.
TELE2 TELECOMMUNICATION kasutamist eesmärk anda selline õigus kõnealusest juurdepääsust huvitatud konkurentidele. Seega tekivad reguleeriva asutuse poolt märkimisväärse turujõuga ettevõtjale kehtestatud erikohustustele vastavad vahetud õigused just konkurentidele.
24 observations that, although Tele2 had established contractual relations with the undertaking formerly having significant market power, those rights were based on the specific obligations which the regulatory authority had imposed on the latter undertaking under Article 16(4) of the Framework Directive and the provisions of the Access Directive cited therein.
24 märkimisväärse turujõuga olnud ettevõtja suhtes lepinguga määratletud õigused, siis need õigused põhinevad reguleeriva asutuse poolt vastavalt raamdirektiivi artikli 16 lõikele 4 ja selles viidatud juurdepääsu käsitleva direktiivi sätetele märkimisväärse turujõuga ettevõtjale kehtestatud erikohustustel.
Clearly, Tele2 is the contractual partner of the undertaking formerly having significant market power because that undertaking has had obligations imposed upon it by the regulatory authority which forced it to enter into contractual relations with Tele2 on specific terms.
Ilmselgelt on Tele2 varem märkimisväärse turujõuga olnud ettevõtja lepingupartner selle pärast, et reguleeriv asutus kehtestas viimasele teatud kohustused, mis sundisid teda Tele2-ga teatud tingimustel lepingu sõlmima.
Tele2’s access rights were therefore conferred on it by Community law in so far as they flow from the specific obligations imposed on the dominant undertaking under Community law.
Seega tulenevad Tele2 juurdepääsuõigused ühenduse õigusest, kuivõrd need lähtuvad turgu valitseva seisundiga ettevõtjale kehtestatud erikohustustest.
The imposition of obligations such as those laid down in Articles 10 and 12 of the Access Directive thus confers rights of access and/or non-discriminatory treatment on competing undertakings which are the beneficiaries of those obligations.
Nii annab selliste regulatiivsete erikohustuste kehtestamine, nagu on juurdepääsu käsitleva direktiivi artiklites 10 ja 12 ette nähtud, konkureerivatele ettevõtjatele õiguse juurdepääsule ja/või mittediskrimineerivale kohtlemisele.
The imposition of such obligations obliges the undertaking having significant market power to make available to competing undertakings, under clearly defined and non-discriminatory conditions, facilities and/or services for the purpose of providing electronic communications services.
Õieti sunnib nende kohustuste kehtestamine märkimisväärse turujõuga ettevõtjat andma täpselt määratletud ja mittediskrimineerivatel tingimustel temaga konkureerivate ettevõtjate käsutusse elektrooniliste sideteenuste osutamisega seotud vahendid ja teenused.
25In those circumstances, for example, a decision taken by a national regulatory authority to withdraw obligations of that kind imposed on an undertaking having significant market power will affect the rights under Community law of competing operators which, like Tele2, are contractual partners of that undertaking.
25 Neil asjaoludel mõjutaks näiteks riigi reguleeriva asutuse otsus tühistada sellised märkimisväärse turujõuga ettevõtjale kehtestatud kohustused konkureerivate operaatorite, kes on sama moodi Tele2-ga sellise ettevõtja lepingupartnerid, ühenduse õigusest tulenevaid õigusi.
It can be seen from the order for reference and from the applicant’s written
Eelotsusetaotlusest ja kaebaja kirjalikest märkustest selgub, et kuigi Tele2-l on varem
24 — See, in that regard, recital 6 in the preamble to the Access Directive, which states that ‘[i]n markets where there continue to be large differences in negotiating power between undertakings, and where some undertakings rely on infrastructure provided by others for delivery of their services, it is appropriate to establish a framework to ensure that the market functions effectively.
24 – Vt selle kohta juurdepääsu käsitleva direktiivi põhjendust 6, mis näeb ette, et „[t]urgudel, kus erinevused ettevõtjate läbirääkimisasendi tugevuses on jätkuvalt väga suured ja kus ühed ettevõtjad sõltuvad oma teenuste pakkumisel teiste ettevõtjate infrastruktuuridest, on otstarbekas luua raamistik, mis tagaks turu tõhusa toimimise.
National regulatory authorities should have the power to secure, where commercial negotiation fails, adequate access and interconnection …’.
Kaubandusläbirääkimiste ebaõnnestumise korral peaksid liikmesriikide reguleerivatel asutustel olema volitused, et tagada lõpptarbijate huvides piisav juurdepääs ja vastastikune sidumine ning teenuste koostalitlusvõime”.
25 — See the definition of ‘access’ in Article 2(a) of the Access Directive.
25 – Vt termini „juurdepääs” definitsioon juurdepääsu käsitleva direktiivi artikli 2 punktis a.
It follows that decisions of the regulatory authority adopted on the basis of Article 16(3) of the Framework Directive which amend or withdraw obligations to grant access previously imposed on the undertaking having significant market power are liable to affect the corresponding rights conferred by Community law.
Sellest tuleneb, et raamdirektiivi artikli 16 lõike 3 alusel reguleeriva asutuse poolt tehtud otsused, millega muudetakse või tühistatakse märkimisväärse turujõuga ettevõtjale varem kehtestatud kohustusi, mõjutavad vastavaid ühenduse õigusest tulenevaid õigusi.
When a competing undertaking has a contractual relationship with the undertaking having significant market power which is based on specific obligations imposed on the latter undertaking by the regulatory authority, the competing undertaking must be granted a right of appeal within the meaning of Article 4 of the Framework Directive against
Kui konkureeriv ettevõtja säilitab märkimisväärse turujõuga ettevõtjaga lepingulised suhted, mis põhinevad viimasele reguleeriva asutuse poolt kehtestatud erikohustustel, siis tuleb tunnustada tema õigust esitada raamdirektiivi artikli 4 alusel kaebus reguleeriva asutuse sellise otsuse peale, mil-
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-426/05 decisions of the regulatory authority which may amend or withdraw such obligations.
KOHTUJURIST POIARES MADURO ETTEPANEK – KOHTUASI C-426/05 lega võidakse selliseid kohustusi muuta või tühistada.
26 undertaking is faced with a decision of a regulatory authority concerning the imposition, amendment or withdrawal of specific obligations on the undertaking having significant market power which does not permit the establishment of the contractual relationship desired by the competing undertaking, that undertaking ought also to be able to avail itself of the rights guaranteed by Community law.
26 suhtes erikohustuste kehtestamise, muutmise või tühistamise kohta, mis ei anna võimalust konkureeriva ettevõtja poolt soovitud lepinguliste suhete sõlmimiseks, siis peaks ka neil olema võimalus kasutada ühenduse õigusega tagatud õigusi.
It must therefore be accepted that a competing undertaking must, in those circumstances, have a right of appeal against the decisions of the regulatory authority which infringe Community telecommunications law.
Seega tuleb nõustuda, et konkureerival ettevõtjal võib olla sellistel asjaoludel õigus esitada kaebus reguleeriva asutuse otsuse peale, mis rikub ühenduse telekommunikatsiooniõigust.
The question whether competitors which are not in contractual relations with an undertaking formerly having significant market power ought also to have a right of appeal under Article 4 of the Framework Directive was discussed at the hearing.
Kohtuistungil arutleti küsimuse üle, kas konkurentidel, kellel ei ole varem märkimisväärse turujõuga olnud ettevõtjaga lepingulisi suhteid, peab samuti olema kaebeõigus vastavalt raamdirektiivi artiklile 4.
An analysis of that problem may be of use to the national court.
Selle probleemi analüüs võib eelotsusetaotluse esitanud kohtu jaoks vajalik olla.
Where a competing
Juhul kui konkureeriv ettevõtja satub silmitsi reguleeriva asutuse otsusega märkimisväärse turujõuga ettevõtja
26 — See, by analogy, Case 11/82 Piraiki-Patraiki and Others [1985] ECR 207, concerning applications for annulment brought by third parties affected by a Commission decision authorising a Member State (in that case, the French Republic) to impose a system of quotas on imports of cotton yarn from Greece.
26 – Vt analoogia alusel 17. jaanuari 1985. aasta otsus kohtuasjas 11/82: Piraiki-Patraiki jt (EKL 1985, lk 207), mis käsitles tühistamishagi, mille esitasid kolmandad isikud, keda mõjutas komisjoni otsus, millega lubati liikmesriigil (antud juhul Prantsuse Vabariigil) kehtestada Kreeka päritolu puuvillakiu impordile piirangute süsteem.
The Court took the view (in paragraph 19) that ‘the fact that, before the adoption of the decision at issue, [the applicants] had entered into contracts which were to be carried out during the months to which the decision applied constitutes a circumstance which distinguishes them from any other person concerned by the decision, in so far as the execution of their contracts was wholly or partly prevented by the adoption of the decision’.
Euroopa Kohus ütles (punktis 19), et „asjaolu, et nad sõlmisid enne vaidlusaluse otsuse tegemist lepingud, mille täitmine oli ette nähtud nimetatud otsusega hõlmatud kuudel, kujutab endast faktilist olukorda, mis eristab neid kõigist teistest isikutest, keda see otsus mõjutab, kuivõrd selle otsuse vastu võtmine takistab osaliselt või tervikuna nende lepingute täitmist”.
See also paragraph 31 of that judgment.
Vt ka selle kohtuotsuse punkt 31.
I am thinking, in particular, of undertakings which do not have contractual relations with the undertaking having significant market power but which, as direct beneficiaries of the Community rules designed to promote competition in the telecommunications sector, are adversely affected by a
Pean muu hulgas silmas ka ettevõtjaid, kellel ei ole märkimisväärse turujõuga ettevõtjaga lepingulisi suhteid, kuid keda nende ühenduse sätete, mille eesmärk on konkurentsi edendamine telekommunikatsiooni valdkonnas, otseselt soodustatud isikutena
TELE2 TELECOMMUNICATION decision adopted by a national regulatory authority in the course of market analysis proceedings.
TELE2 TELECOMMUNICATION mõjutab negatiivselt reguleeriva asutuse otsus, mis on tehtud turuanalüüsi menetluses.
Those undertakings, which are not in contractual relations with the undertaking having significant market power, should also be granted a right of appeal under Article 4(1) of the Framework Directive.
Ka neile lepinguliste suheteta ettevõtjatele peaks olema tagatud õigus esitada kaebus raamdirektiivi artikli 4 lõike 1 alusel.
Community rules designed to ensure effective competition in the telecommunications sector through the imposition, amendment or withdrawal of obligations to grant access to specific network elements and associated facilities belonging to an undertaking having significant market power.
mide kohaldamine, mille eesmärk on tagada telekommunikatsiooni valdkonnas tõhus konkurents märkimisväärse turujõuga ettevõtjate konkreetsetele võrguelementidele ja nendega seotud vahenditele juurdepääsu kohustuste kehtestamise, säilitamise, muutmise või tühistamise teel.
It could logically be supposed that neither the undertaking having significant market power nor its competitors which already have a contractual right of access would have any interest in lodging an appeal against decisions adopted by a regulatory authority which are to the disadvantage of other undertakings which have recently entered the market and which may wish to establish new relationships with the undertaking having significant market power.
Õigupoolest võib loogiliselt eeldada, et ei märkimisväärse turujõuga ettevõtjal ega tema konkurentidel, kellele juba on lepinguga tagatud juurdepääs, ei ole huvi esitada kaebust reguleeriva asutuse võimalike otsuste peale, mis kahjustavad teisi, äsja turule tulnud ettevõtjaid, kes soovivad sõlmida uusi lepingulisi suhteid märkimisväärse turujõuga ettevõtjaga.
According a right of appeal to such competing undertakings which are not yet contractual partners is essential in order to ensure genuine protection for the competition objectives referred to in the Community rules designed to promote the entry and integration of market newcomers.
Ühenduse õiguse sätetega – mille eesmärk on toetada uute ettevõtjate tulekut telekommunikatsiooniturule ja seal integreerumist – taotletavate konkurentsiõiguse eesmärkide reaalse kaitse tagamiseks on oluline anda kaebeõigus ka sellistele konkureerivatele ettevõtjatele, kes veel ei ole lepingupartnerid.
Recognition of a right of appeal for those whose pre-existing legal relationships are affected may, in some cases, be sufficient to guarantee achievement of the objectives fixed by the provisions of Community law at issue.
Teatud juhtudel võib asjaomaste ühenduse õiguse sätetega taotletavate eesmärkide tõhusaks saavutamiseks olla piisav see, kui kaebeõigus antakse neile, keda asjaomane otsus puudutab varasemate õigussuhete kaudu.
This follows from the symmetry which exists between the protection of the rights arising under those legal relationships by way of the corresponding right of appeal granted to contractual partners affected by a decision and the protection of the social values upheld by the Community rule on the basis of which those relationships were established.
See tuleneb sümmeetriast neist õigussuhetest tekkivate õiguste kaitse, mis teostub kaebeõiguse andmise kaudu neile lepingupartneritele, keda teatud otsus mõjutab, ja sotsiaalsete väärtuste vahel, mida hõlmab see ühenduse õigusnorm, mille alusel need suhted sõlmiti.
However, it is possible that that symmetry may be imperfect, in particular in so far as the beneficiaries of the values which the rule seeks to protect are a group of persons larger, for example, than that of the contractual partners.
Siiski on võimalik, et see sümmeetria on ebatäiuslik, eelkõige olukorras, kus selle normiga kaitstavate väärtuste tõttu soodustatud isikute ring ületab näiteks lepingupartnerite hulga.