natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the main case, since there was no dispute that an intraCommunity supply was made, fiscal neutrality required that exemption be allowed if the substantive requirements were satisfied, even if the taxable person had failed to comply with some of the formal requirements.
Kuna põhikohtuasjas oli ühendusesisene tarne vaieldamatult toimunud, nõudis maksustamise neutraalsuse põhimõte, et tarne tuleb käibemaksust vabastada, kui sisulised nõuded on täidetud, ja seda isegi siis, kui maksukohustuslane oli jätnud täitmata mõned formaalsed nõuded.
The only exception would be if noncompliance with such formal requirements would effectively prevent
See oleks teisiti vaid siis, kui selliste formaalsete nõuete rikkumise tõttu on takistatud vajaliku tõendi esitamine selle kohta, et sisulised nõuded on täidetud. 32
A national measure which makes the right of exemption subject to compliance with formal obligations, without taking account of whether the substantive requirements have been satisfied, goes further than is necessary to ensure the correct levying and collection of the tax. 30
Siseriiklik meede, mis kohustab maksust vabastamisel järgima formaalseid kohustusi, jättes arvesse võtmata, kas sisulised nõuded on täidetud, läheb kaugemale sellest, mis on vajalik maksu nõuetekohase kogumise tagamiseks. 30
It is important to allow amendments to the categorisation of an intraCommunity supply made after the transaction has taken place to be reflected in taxable persons’ accounts.
Oluline on lubada maksukohustus -lase raamatupidamises arvesse võtta pärast tehingu tegemist tagantjärgi muudetud ühen -dusesisese tarne liigitamist.
The intraCommunity nature of a supply must therefore be recognised if the accounts are subsequently adjusted, provided that the objective criteria are met. 33
Raamatupidamise tagantjärgi korrigeerimise korral tuleb tarne ühendusesisest iseloomu tunnustada siis, kui täidetud on objektiivsed kritee -riumid. 33
31 — Paragraph 30 (citing Optigen, paragraph 44, Kittel and Recolta Recycling, paragraph 41, and Transport Service, paragraphs 18 and 19).
31 — Punkt 30 (viitega kohtuotsusele Optigen, punkt 44, kohtuotsusele Kittel ja Recolta Recycling, punkt 41, ning määrusele Transport Service, punktid 18 ja 19).
29 — Paragraphs 25 and 26 (citing Joined Cases C-110/98 to C-147/98 Gabalfrisa [2000] ECR I-1577, paragraph 52, Case C-395/02 Transport Service [2004] ECR I-1991, paragraph 29, Case C-454/98 Schmeink & Cofreth [2000] ECR I-6973, paragraph 59, and Case C-255/02 Halifax [2006] ECR I-1609, paragraph 92). 32 — Paragraph 31.33 — Paragraph 33.
29 — Punktid 25 ja 26 (viitega 21. märtsi 2000. aasta otsusele liidetud kohtuasjades C-110/98— C-147/98: Gabalfrisa, EKL 2000, lk I-1577, punkt 52; 3. märtsi 2004. aasta määrusele kohtuasjas C-395/02: Transport Service, EKL 2004, lk I-1991, punkt 29; 19. septembri 2000. aasta otsusele kohtuasjas C-454/98: Schmeink & Cofreth, EKL 2000, lk I-6973, punkt 59, ning 21. veebruari 2006. aasta otsusele kohtuasjas C-255/02: Halifax, EKL 2006, lk I-1609, punkt 92). 32 — Punkt 31.33 — Punkt 33.
ECOTRADE revenue belongs to the Member State of final consumption. 35
Tulu kuulub liikmesriigile, kus toimus lõpptarbimine. 35
Finally, Community law does not prevent Member States, in certain circumstances, from treating concealment of the existence of an intraCommunity transaction as an attempt to evade VAT and from imposing penalties prescribed by domestic law.
Lõpuks ei takista ühenduse õigus liikmesriikidel teatavatel tingimustel käsitleda ühendusesisese tehingu varjamist käibemaksupettuse katsena ning sellisel juhul kohaldada siseriiklikus õiguses ettenähtud karistusi.
However, such penalties should always be proportionate to the gravity of the abuse. 36
Sellised karistused peavad olema siiski rikkumise raskusega proportsionaalsed. 36
Whether the fact that the taxable person initially concealed the intraCommunity supply is relevant, and whether the exemption may be conditional upon his good faith, depends on whether the Member State concerned is at risk of losing any tax revenue.
Vastus küsimusele, kas tähtsust omab asjaolu, et maksukohustuslane on esialgu varjanud ühendusesisest tarnet, ja kas seetõttu võib käibemaksust vabastamise seada sõltuvusse maksukohustuslase heausksusest, sõltub sellest, kas liikmesriigil esineb maksutulude saamatajäämise oht.
To ensure VAT neutrality, Member States must provide for correcting any tax improperly invoiced where the person who issued the invoice shows that he acted in good faith.
Käibemaksu neutraalsuse tagamiseks peavad liikmesriigid nägema ette võimaluse korrigeerida arvele alusetult märgitud maksu, kui arve väljastaja tõendab oma heausksust.
However, where that person has in sufficient time wholly eliminated the risk of any loss in tax revenues, the principle of neutrality requires that VAT which has been improperly invoiced can be adjusted without adjustment being conditional on his having acted in good faith.
Kui arve väljastaja kõrvaldab õigeaegselt maksutulude saamatajäämise ohu, nõuab käibemaksu neutraalsuse põhimõte, et arvele alusetult märgitud käibemaksu saaks korrigeerida, ilma et see seataks sõltuvusse arve väljastaja heausksusest.
The same applies to an account adjustment made to obtain exemption in respect of an intraCommunity supply. 34
Sama kehtib raamatupidamise korrigeerimise suhtes, mida tehakse selleks, et saada ühendusesisese tarne maksuvabastus. 34
Transposition to the present case
Ülekandmine käesolevale kohtuasjale
It seems to me that the Court’s reasoning in Collée can be transposed very neatly to the present case.
Mulle näib, et Euroopa Kohtu argumentatsioon kohtuotsuses Collée on hästi ülekantav käesolevale kohtuasjale.
I would do so as follows.
Ma teek -sin seda järgmiselt.
Non-collection of VAT on an intraCommunity supply which initially was incorrectly described as a supply within the territory of the country — giving rise, in principle, to the collection of VAT — cannot be regarded as a loss in tax revenue. The
Maksutulu saamatajäämisena ei saa käsitleda ühendusesisese tarne käibemaksuga maksustamata jätmist, kui esialgu loeti ühendusesisene tarne ekslikult riigi territooriumil toimunud tarneks, mis annab üldjuhul alust
The reverse charge mechanism seeks to avoid double taxation and to ensure fiscal neutrality.
Pöördmaksustamise süsteemi eesmärk on vältida topeltmaksustamist ja tagada maksustamise neutraalsus.
Measures under Articles 18(1)(d)
Kuuenda direktiivi artikli 18 lõike 1 punkti d või artikli 22 lõike 7 või lõike 8 alusel võetud meetmed ei
34 — Paragraphs 34 and 35 (citing Schmeink & Cofreth, paragraphs 60 and 63, and Joined Cases C-78/02 to C-80/02 Karageorgou [2003] ECR I-13295, paragraph 50). The apparent discrepancy between the two statements concerning the need for good faith stems from the fact that in Schmeink & Cofreth the Court considered that the requirement of good faith which it had mentioned in Case C-342/87 Genius Holding [1989] ECR 4227 was not essential (see Schmeink & Cofreth, in particular at paragraphs 50 to 58 of the judgment). 35 — Paragraph 37.36 — Paragraph 40 (citing Schmeink & Cofreth, paragraph 62). I - 3475
34 — Punktid 34 ja 35 (viitega kohtuotsusele Schmeink & Cofreth, punktid 60 ja 63, ja 6. novembri 2003. aasta otsusele liidetud kohtuasjades C-78/02—C-80/02: Karageorgou, EKL 2003, lk I-13295, punkt 50). Vastuolu, mis ilmneb nende kahe heausksuse nõuet käsitleva väite vahel, tuleneb asjaolust, et kohtuasjas Schmeink & Cofreth leidis Euroopa Kohus, et heausksuse nõue, mida ta oli maininud 13. detsembri 1989. aasta otsuses kohtuasjas C-342/87: Genius Holding (EKL 1989, lk 4227), ei olnud peamine (vt kohtuotsus Schmeink & Cofreth, eelkõige punktid 50–58). 36 — Punkt 40 (viitega kohtuotsusele Schmeink & Cofreth, punkt 62). I - 3475
OPINION OF MS SHARPSTON — JOINED CASES C-95/07 AND C-96/07 or 22(7) or (8) of the Sixth Directive must not go further than necessary to attain the objectives for which they are authorised, or undermine neutrality.
KOHTUJURIST SHARPSTONI ETTEPANEK — LIIDETUD KOHTUASJAD C-95/07 JA C-96/07 isegi siis, kui maksukohustuslane on jätnud täitmata mõned formaalsed nõuded.
Transactions should be taxed on the basis of their objective characteristics.
Oluline on lubada maksukohustuslase raamatupidamises tarne liigitust muuta.
If a transaction meets the conditions for deduction, VAT is deductible.
Seetõttu tuleb raamatupidamisarvestuse tagantjärgi korrigeerimise korral arvesse võtta tarne tõelist laadi, kui täidetud on objektiivsed kriteeriumid.
Where it is clear that liability under the reverse charge mechanism gives rise to a right to deduct, fiscal neutrality requires that deduction be allowed if the substantive requirements were satisfied, even if the taxable person failed to comply with some of the formal requirements.
Kui ei ole maksutulu kaotamise ohtu, nõuab neutraalsuse põhimõte, et valesti täidetud käibedeklaratsioone võib korrigeerida.
It is important to allow the categorisation of a supply to be amended in taxable persons’ accounts.
Sellist ohtu ei ole, kui kohustus ja mahaarvamisõigus on tasakaalus.
Its true nature must therefore be recognised if the accounts are subsequently adjusted, provided that the objective criteria are met.
Selle eest, et tehinguid ei deklareeritud õigesti, võib siiski määrata sobivaid ja proportsionaalseid tohi minna kaugemale sellest, mis on vajalik nende aluseks olevate eesmärkide saavutamiseks, ega õõnestada neutraalsust.
Where there is no risk of any loss in tax revenue, the principle of neutrality requires that VAT returns which have been erroneously completed can be adjusted.
Meede, mis kohustab mahaarvamisõiguse kasutamisel järgima formaalseid kohustusi olenemata sellest, kas sisulised nõuded on täidetud, läheb kaugemale vajalikust.
There is no such risk where liability and the right to deduct cancel each other out.
Kui tehing vastab mahaarvamise tingimustele, võib käibemaksu maha arvata.
Appropriate and proportionate penalties may none the less be imposed for failure to declare transactions correctly.
Kui on selge, et pöördmaksustamise süsteemi kohaselt tekkinud kohustusega kaasneb mahaarvamisõigus, nõuab maksustamise neutraalsuse põhimõte mahaarvamise lubamist, kui sisulised nõuded on täidetud, ja seda karistusi.
In the light of all the foregoing, I am of the opinion that the Court should answer the questions raised by the Commissione Tributaria Provinciale di Genova as follows:
Neil kaalutlustel olen arvamusel, et Euroopa Kohus peaks Genova Commissione Tributaria Provinciale esitatud küsimustele vastama järgmiselt:
ECOTRADE taxable transactions, provided that the period in question is not less favourable than those applicable to similar domestic situations and that it does not render the exercise of the right virtually impossible or excessively difficult.
ECOTRADE kasutada õigust arvata maha sisendkäibemaksu kaupadelt ja teenustelt, mida ta on kasutanud seoses oma maksustatavate tehingutega, tingimusel et kõnealune tähtaeg ei ole ebasoodsam samalaadsetes siseriiklikes olukordades kohaldatavatest tähtaegadest ega muuda kõnealuse õiguse kasutamist praktiliselt võimatuks või ülemäära raskeks.
REFERENCES for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Commissione tributaria provinciale di Genova (Italy), made by decision of 13 December 2006, received at the Court on 20 February 2007, in the proceedings
Liidetud kohtuasjades C-95/07 ja C-96/07, mille ese on EÜ artikli 234 alusel Commissione tributaria provinciale di Genova (Itaalia) 13. detsembri 2006. aasta otsustega esitatud eelotsusetaotlused, mis saabusid Euroopa Kohtusse 20. veebruaril 2007, menetlustes
THE COURT (Third Chamber), composed of A. Rosas, President of the Chamber, U. Lõhmus, A. Ó Caoimh, P. Lindh and A. Arabadjiev (Rapporteur), Judges,
EUROOPA KOHUS (kolmas koda), koosseisus: koja esimees A. Rosas, kohtunikud U. Lõhmus, A. Ó Caoimh, P. Lindh ja A. Arabadjiev (ettekandja),
Advocate General: E. Sharpston, Registrar: C. Strömholm, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 16 January 2008, after considering the observations submitted on behalf of:
ECOTRADE kohtujurist: E. Sharpston, kohtusekretär: ametnik C. Strömholm, arvestades kirjalikus menetluses ja 16. jaanuari 2008. aasta kohtuistungil esitatut, arvestades kirjalikke märkusi, mille esitasid:
— the Italian Government, by I.M. Braguglia, acting as Agent, and G. De Bellis, avvocato dello Stato,
— Itaalia valitsus, esindaja: I. M. Braguglia, keda abistas avvocato dello Stato G. De Bellis,
— the Cypriot Government, by A. Pantazi-Lambrou, acting as Agent,
— Küprose valitsus, esindaja: A. Pantazi-Lambrou,
— the Commission of the European Communities, by A. Aresu and M. Afonso, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 13 March 2008, gives the following
— Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: A. Aresu ja M. Afonso, olles 13. märtsi 2008. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku, on teinud järgmise otsuse
These references for a preliminary ruling concern the interpretation of Articles 17 and 18(1)(d), 21(1) and 22 of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover
Eelotsusetaotlused puudutavad nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide
The references were made in the course of two disputes between Ecotrade SpA (‘Ecotrade’) and Agenzia delle Entrate — Ufficio di Genova 3 (‘the Agenzia’), concerning a number of recovery notices issued by the latter reassessing, for the purposes of value added tax (‘VAT’), tax returns submitted by Ecotrade for the tax years 2000 and 2001.
Need taotlused on esitatud kahes Ecotrade SpA (edaspidi „Ecotrade”) ja Agenzia delle Entrate — Ufficio di Genova 3 (edaspidi „Agenzia”) vahelises kohtuvaidluses seoses viimase koostatud mitme maksuteatega, mis sisaldasid nimetatud äriühingu poolt 2000. ja 2001. aastal esitatud maksudeklaratsioonides käibemaksu osas tehtud parandusi.
As regards the right to deduct, Article 17(1) and (2)(a) of the Sixth Directive, in the version resulting from Article 28f(1) thereof provides:
Kuuenda direktiivi artikli 17 lõige 1 ja lõike 2 punkt a sätestavad mahaarvamisõiguse kohta selle direktiivi artiklist 28f tulenevas sõnastuses järgmist:
In so far as the goods and services are used for the purposes of his taxable transactions, the taxable person shall be entitled to deduct from the tax which he is liable to pay:
Kui kaupa ja teenuseid kasutatakse maksukohustuslase maksustatavate tehingutega seoses, on maksukohustuslasel õigus tasumisele kuuluvast käibemaksust maha arvata: a) käibemaks, mis tuleb tasuda või on tasutud tema poolt teisele maksukohustuslasele tarnitud või tarnitavalt kaubalt või osutatud või osutatavalt teenuselt”.
According to Article 17(6), until the Council of the European Union has decided what expenditure is not to be eligible for a deduction of value added tax, Member States may retain all the exclusions provided for under their national laws when the Sixth Directive came into force, subject to the qualification that VAT may in no circumstances be deductible on expenditure which is not strictly business expenditure, such as that on luxuries, amusements or entertainment.
Nimetatud artikli 17 lõige 6 sätestab, et kui Euroopa Liidu Nõukogu ei ole kindlaks määranud kulusid, mis annavad käibemaksu mahaarvamise õiguse, võivad liikmesriigid säilitada kõik erandid, mis on ette nähtud siseriiklike õigusaktidega kuuenda direktiivi jõustumise ajal, kuid olgu täpsustatud, et mingil juhul ei ole mahaarvamiseks kõlblikud kulud, mis ei ole rangelt majanduskulud, näiteks kulutused luksuskaupadele, lõbustustele või meelelahutusele.
Article 17(7) allows Member States, subject to the consultation procedure provided for in Article 29, to exclude for cyclical economic reasons totally or partly all or some capital goods or other goods from the system of deductions.
Nimetatud artikli lõige 7 lubab liikmesriikidel seoses majanduse tsüklilisusega mahaarvamissüsteemist osaliselt või täielikult välja arvata mõningad või kõik kapitalikaubad või muud kaubad.
According to Article 21(1)(b) of the Sixth Directive, in the version resulting from Article 28g thereof, VAT is payable, under the internal system, by taxable persons to whom services covered inter alia by Article 28bC are supplied, if the services are carried out by a taxable person established abroad.
Kuuenda direktiivi artikli 21 lõike 1 punkti b kohaselt selle direktiivi artiklist 28g tulenevas sõnastuses vastutab käibemaksu tasumise eest siseriikliku süsteemi alusel eelkõige isik, kellele välismaal asuv maksukohustuslane osutab artikli 28b C osas nimetatud teenust.
Article 28bC to which it refers covers ‘services in the intraCommunity transport of goods’.
Artikli 28b C osa, millele on selles viidatud, nimetab „ühendusesisese kaubaveoga seotud teenuseid”.
That regime, which is also applicable to other services, is widely known as the ‘reverse charge procedure’.
Seda süsteemi, mida kohaldatakse ka teistele teenustele, tuntakse tavaliselt nimetuse „pöördmaksustamine” all.
With regard to the rules for exercise of the right to deduct in circumstances such as those described in the preceding paragraph, Article 18(1)(d) of the Sixth Directive, in
Mis puudutab mahaarvamisõiguse eeskirju sellistel asjaoludel nagu eelmises punktis kirjeldatud, siis näeb kuuenda direktiivi artikli 18 lõike 1 punkt d sama direktiivi
Article 18(2) and (3) of the Sixth Directive provides as follows:
Kuuenda direktiivi artikli 18 lõiked 2 ja 3 on sõnastatud järgmiselt:
The taxable person shall effect the deduction by subtracting from the total amount of value added tax due for a given tax period the total amount of the tax in respect of which, during the same period, the right to deduct has arisen and can be exercised under the provisions of paragraph 1.
Maksukohustuslane teeb mahaarvamise, lahutades vastava maksustamisperioodi tasumisele kuuluvast käibemaksu kogusummast maksu kogusumma, mille suhtes on samal perioodil tekkinud lõike 1 kohaselt teostatav mahaarvamisõigus.
Member States shall determine the conditions and procedures whereby a taxable person may be authorised to make a deduction which he has not made in accordance with the provisions of paragraphs 1 and 2.’
Liikmesriigid määravad kindlaks tingimused ja protseduurid, mille kohaselt antakse maksukohustuslasele luba arvata maha muudel kui lõigetes 1 ja 2 sätestatud alustel.”
Furthermore, Article 22 of the Directive, in the version resulting from Article 28h, lays down a series of obligations on persons liable for payment of VAT.
Lisaks näeb kuuenda direktiivi artikkel 22 selle direktiivi artiklist 28h tulenevas sõnastuses maksukohustuslasele ette rea kohustusi.
Among those obligations is the obligation in Article 22(2)(a), according to which every taxable person is to keep accounts in sufficient detail for VAT to be applied and inspected by the tax authority, and the obligation provided for in Article 22(4)(a) and (b), according to which every taxable person is to submit a return by the stated deadline which must set out all the information needed to calculate the tax that has become chargeable and the deductions to be made.
Nende kohustuste hulka kuulub artikli 22 lõike 2 punktis a nimetatud kohustus, mille kohaselt peab maksukohustuslane pidama piisavalt üksikasjalikku raamatupidamisarvestust, mis võimaldab käibemaksu kohaldada ja maksuhalduri poolt seda kontrollida, ning antud artikli lõike 4 punktides a ja b sätestatud kohustus, mille kohaselt peab maksukohustuslane esitama ettenähtud tähtajaks deklaratsiooni, milles tuleb esitada kõik sissenõutavaks muutunud maksu ning tehtavate mahaarvamiste arvutamiseks vajalikud andmed.
Finally, Article 22(7) and (8) are worded as follows:
Lõpuks, artikli 22 lõiked 7 ja 8 on sõnastatud järgmiselt:
Member States shall take the measures necessary to ensure that those persons who, in accordance with Article 21(1)(a) and (b), are considered to be liable to pay the tax instead of a taxable person not established within the territory of the country … comply with the above obligations relating to declaration and payment.
Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et isikud, keda artikli 21 lõike 1 punktide a ja b kohaselt loetakse kohustatuks tasuma maksu välismaal asuva maksukohustuslase asemel […], täidavad eespool nimetatud kohustusi seoses deklareerimise ja tasumisega.
In Italian law, most of the relevant provisions relating to VAT are laid down by Presidential Decree No 633 of 26 October 1972 establishing and laying down rules on value added tax (Ordinary Supplement to the GURI No 292 of 11 November 1972), amended on several occasions (‘DPR No 633/72’) and Decree-Law No 331 of 30 August 1993 (GURI No 203 of 30 August 1993) (‘Decree-Law No 331/93’).
Itaalia õiguses on põhilised käibemaksualased õigusnormid sätestatud esiteks Vabariigi presidendi 26. oktoobri 1972. aasta dekreediga nr 633, mis puudutab käibemaksu korraldust (GURI nr 292, regulaarne lisa, 11.11.1972), mida on korduvalt muudetud (edaspidi „DPR nr 633/72”), ja teiseks 30. augusti 1993. aasta dekreetseadusega nr 331 (GURI nr 203, 30.08.1993; edaspidi „dekreetseadus nr 331/93”).
The first sentence of Article 17(3) of the DPR No 633/72 provides:
DPR nr 633/72 artikli 17 kolmanda lõigu esimene lause sätestab:
‘The obligations relating to … the supply of services in the territory of the State by nonresident persons … shall be met by the purchasers resident in the territory of the State who … use the services in pursuit of business, artistic activities or professions.’
„Kohustusi, mis on seotud riigi territooriumil […] teenuste osutamisega mitteresidentidest isikute poolt, […] täidavad riigi residendist ostjad, kes […] kasutavad teenuseid äri-, kunsti- või kutsealal tegutsemiseks.”
Article 19(1) of the DPR No 633/72 provides:
DPR nr 633/72 artikli 19 esimene lõik sätestab:
‘… The right to deduct the tax on the goods and services purchased or imported shall arise at the time when the tax becomes chargeable and may be exercised, at the latest, in the tax return for the second year after the year in which the right to deduct arose and subject to the conditions applying at the time when the right arose.’
„[…] Ostetud või imporditud kaupadelt või teenustelt ettenähtud maksu mahaarvamise õigus tekib mahaarvatava maksu sissenõutavaks muutumise hetkel ja seda võib kasutada hiljemalt mahaarvamisõiguse tekkimise aastale järgneva teise aasta deklaratsioonis vastavalt õiguse tekkimise hetkel kehtinud tingimustele.”
According to Article 23(1) and (2) of the DPR No 633/72, entitled ‘Registration of invoices’, taxable persons must record invoices issued in an appropriate register within 15 days, indicating for each invoice the serial number, the date of issue, the taxable amount of the transaction(s) and the amount of VAT, shown separately for each rate, and the undertaking, the name or company name of the purchaser of the goods or services or, in the cases to which Article 17(3) refers, the seller or supplier’s name.
DPR nr 633/72 artikli 23, pealkirjaga „Arvete registreerimine”, lõigete 1 ja 2 kohaselt peab maksumaksja kandma oma arved viieteistkümne päeva jooksul vastavasse registrisse, märkides iga arve numbri, väljastamise kuupäeva, tehingu või tehingute maksustatava summa ja käibemaksusumma käibemaksumäärade kaupa, samuti kauba omandaja või teenuse saaja või, selle dekreedi artikli 17 lõikes 3 nimetatud juhtudel, kauba üleandja või teenuse osutaja ettevõtte, nimetuse või ärinime.
Under the heading ‘Registration of purchases’, Article 25(1) of the DPR No 633/72 requires taxable persons to number sequentially invoices and customs dockets relating to goods and services purchased or imported in the course of their business,
DPR nr 633/72 artikli 25, pealkirjaga „Ostude registreerimine”, lõige 1 kohustab maksumaksjaid ostetud või imporditud kaupade või teenustega seotud arved ja saatekirjad, sealhulgas nimetatud dekreedi artikli 17 lõike 3 kohaselt väljastatud arved,