natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Every year the Council opens its doors to the public for the Interinstitutional Open Day.
Nõukogu avab igal aastal oma uksed avalikkusele institutsioonidevahelisel lahtiste uste päeval.
Throughout the day the public can take part in a guided tour of the Council’s headquarters in Brussels.
Huvilised võivad terve päeva jooksul osaleda giidiga ringkäigul nõukogu peahoones Brüsselis.
The GSC’s Public Information Service deals with questions and requests for information concerning the Council’s activities, in all the o cial languages of the EU.
Nõukogu peasekretariaadi avaliku teabe talitus tegeleb nõukogu tegevust puudutavate küsimuste ja teabepäringutega kõikides ELi ametlikes keeltes.
The General Secretariat arranges information visits in the Justus Lipsius building for groups of at least 10 people.
Peasekretariaat korraldab Justus Lipsiuse nimelises hoones tutvumiskülastusi vähemalt 10-liikmelistele rühmadele.
The visit involves a presentation by
Külastuse käigus tutvustab nõukogu
The European Union could not function without a high degree of cooperation between the institutions.
Euroopa Liit ei saaks toimida ilma tiheda institutsioonidevahelise koostööta.
cooperation in civil matters, specific supporting measures in respect of industry, economic and social cohesion measures, the status of European parties and, finally, measures concerning visas, asylum and immigration.
Eesistujariigil ja nõukogu peasekretariaadil on samuti kohustus tagada tõhus ja viljakas institutsioonidevaheline koostöö.
Budgetary procedure: agreements between the Council, Parliament and Commission in 1988, 1993, 1999 and more recently the Interinstitutional Agreement of 17 May 2006 on sound financial management, have speeded up procedures for adopting the annual budget and strengthened budgetary discipline.
Eelarvemenetlus: nõukogu, Euroopa Parlamendi ja komisjoni vahel 1988., 1993. ja 1999. aastal sõlmitud kokkulepped ning viimati 17. mail 2006 sõlmitud institutsioonidevaheline kokkulepe usaldusväärse -nantsjuhtimise kohta on kiirendanud igaaastase eelarve vastuvõtmise menetlusi ning tugevdanud eelarvedistsipliini.
In recent years, the successive reforms of the treaties have strengthened the trend towards the gradual sharing of legislative powers between the European Parliament and the Council.
Viimastel aastatel on aluslepingute järjestikuste reformidega võetud suund seadusandlike volituste järkjärgulisele jagamisele Euroopa Parlamendi ja nõukogu vahel.
During the passage of legislation, both these institutions have to work closely together according to procedures which vary according to the provisions of the Treaty for the policy area concerned.
Õigusakti vastuvõtmisprotsessi ajal peavad need kaks institutsiooni tegema tihedat koostööd erinevate menetluste raames, sõltuvalt asjaomases valdkonnas kohaldatavatest asutamislepingu sätetest.
– the Parliament may amend the budget and if it does so, the Council takes a position on the amendments by qualified majority voting before sending the budget back to Parliament.
• parlament võib eelarvet muuta ning sellisel juhul võtab nõukogu muudatusettepanekute suhtes seisukoha kvalifitseeritud häälteenamusega ning edastab seejärel eelarve uuesti parlamendile.
Usually further negotiations are needed between the Council and Parliament before the budget is o -cially signed by the President of the Parliament.
Enne kui parlamendi president eelarve ametlikult allkirjastab, tuleb nõukogul ja parlamendil tavaliselt pidada uusi läbirääkimisi.
It should be noted that Parliament has the nal word on non-com-pulsory expenditure entered in the budget while for compulsory expenditure this power falls to the Council.
Meeldetuletuseks veel, et parlamendil on viimane sõna eelarves näidatud mittekohustuslike kulude küsimuses ning nõukogul kohustuslike kulude küsimuses.
Co-decision: This procedure was introduced by the Treaty of Maastricht.
Nõusolek: teatud aluslepingutes ettenähtud juhtudel ei saa nõukogu õigusakti ilma parlamendi nõusolekuta vastu võtta.
It gives the European Parliament the power to adopt acts jointly with the Council.
Euroopa Parlamendi nõusolek on vajalik oluliste rahvusvaheliste lepingute, näiteks uute liikmesriikide ühinemist käsitlevate lepingute, kolmandate riikidega sõlmitavate assotsiatsioonilepingute ning struktuuri- ja ühtekuuluvusfondide (millega edendatakse liikmesriikides ja liikmesriikide vahel tasakaalustatud majandusarengut) korralduse ja eesmärkide puhul.
The co-decision procedure involves one, two or three readings.
Kaasotsustamismenetlus: loodi Maastrichti lepinguga.
It has the effect of increasing contacts between the Parliament and the Council, the co-legislators, and with the Commission.
Euroopa Parlament on seeläbi volitatud võtma õigusakte vastu koos nõukoguga.
The co-de-cision procedure was simplified by the Treaty of Amsterdam to make it more eficient and faster and to strengthen the Parliament’s role.
Kaasotsustamismenetlus sisaldab ühte, kahte või kolme lugemist.
It has also been extended to cover new areas, in particular social exclusion, public health and the prevention of fraud affecting the European Community’s financial interests.
Selle eesmärgiks on tihendada nii kaasseadusandjate parlamendi ja nõukogu vahelisi kui ka komisjoniga toimuvaid kontakte.
The Treaty of Nice again transferred seven additional areas to qualified majority voting in the Council and the co-decision procedure.
Kaasotsustamismenetlust lihtsustati Amsterdami lepinguga, et muuta menetlust tõhusamaks ja kiiremaks ning tugevdada parlamendi rolli.
The areas concerned are incentives to combat discrimination, judicial
Lisaks laiendati seda uutele valdkondadele, nagu sotsiaalne tõrjutus, rahvatervis ja Euroopa Ühenduse nantshuve kahjustava pettuse vastane võitlus.
Assent: in certain cases provided for in the treaties, the Council cannot adopt an act without Parliament’s favourable opinion.
Nice’i lepinguga mindi üle nõukogus kvalifitseeritud häälteenamuse ja kaasotsustamismenetluse kasutamisele veel seitsmes valdkonnas.
The European Parliament’s assent is required for important international agreements am805477EN_Int.indd 31 am805477EN_Int.indd 31
Nendeks on diskrimineerimise vastast võitlust julgustavad meetmed, õigusalane koostöö tsiviilasjades, tööstusvaldkonda toetavad erimeetmed, meetmed majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse valdkonnas, Euroopa erakondi reguleerivad määrused ning viisade, varjupaiga ja sisserändega seotud meetmed.
Consultation procedure: requires an advisory opinion from the Parliament before the Council can adopt a legislative proposal from the Commission.
Nõuandemenetlus: selle menetluse kohaselt peab parlament andma nõuandva arvamuse, enne mida ei või nõukogu komisjoni esitatud seadusandlikku ettepanekut vastu võtta.
This applies, for example, to the annual agricultural price review and to decisions and agreements on trade matters.
Nõuandemenetlust kohaldatakse näiteks põllumajandustoodete hindade iga-aastasel kindlaksmääramisel või kaubandusvaldkonnas tehtavate otsuste ja kokkulepete puhul.
Responding to Parliament
Sõnavõtud parlamendis
The Council Presidency has a vital role in representing the Council before the Parliament.
Nõukogu eesistujariigil on oluline roll nõukogu esindamisel parlamendis.
• presents its programme to the Parliament at the beginning of its term and reports on progress at the end;
Kuuekuulise eesistumisperioodi vältel on tal järgmised ülesanded:
• delivers an oral report by the President following each meeting of the European Council; appears before parliamentary committees to make a statement and answer questions.
• tutvustada parlamendile oma eesistumisperioodi alguses programmi ning esitada ametiaja lõpus aruanne saavutatud edusammude kohta; esineda parlamendikomisjonide ees avaldusega ja vastates küsimustele.
It is usually represented by a Minister for European Affairs or by the minister who is the President of the Council responsible for the matter under discussion.
Eesistujariiki esindab tavaliselt Euroopa asjade minister või asjaomase küsimuse eest vastutava nõukogu eesistujaks olev minister.
During each Presidency there is normally one ministerial appearance before each parliamentary committee.
Tavaliselt esinetakse iga eesistumisperioodi jooksul ettekandega üks kord iga parlamendikomisjoni ees.
This occurs more regularly before the Committee on Foreign Affairs, its Subcommittees on Security and Defence and Human Rights, and the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs.
Väliskomisjoni, julgeoleku ja kaitse allkomisjoni, inimõiguste allkomisjoni ning kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni ees esinemist tuleb ette sagedamini.
According to the EU Treaty, under the Common Foreign and Security Policy the Presidency is assisted by the Secretary General/High Representative for the CFSP.
ELi lepingu kohaselt abistab eesistujariiki ühise välis- ja julgeolekupoliitika raames peasekretär / ÜVJP kõrge esindaja, kes esineb samuti korrapäraselt parlamendi täiskogu ja väliskomisjoni ees.
The latter also appears regularly before the Parliament’s plenary session and Committee on Foreign Affairs. airs.
• esitada eesistuja vahendusel suuline aruanne iga Euroopa Ülemkogu kohtumise kohta;
Relations with the Commission
Suhted komisjoniga
This relationship is marked by constructive cooperation and some eeting tension.
Nõukogu ja komisjoni suhteid iseloomustab konstruktiivne koostöö, mille jooksul tekivad ka mõningad hetkelised pinged.
Formally, the Commission initiates the policy and decision-making process.
Ametlikult teeb komisjon poliitikaalgatusi ja käivitab otsustamisprotsessi.
It does not always get its way with the Council but it plays a pivotal role in much of the Council’s work.
Nõukogu ei järgi alati komisjoni algatusi, kuid komisjonil on enamiku nõukogu menetluste puhul keskne roll.
Mr Hans Gert Pöttering, President of the European Parliament, and Mr Javier Solana, SG/HR am805477EN_Int.indd 32 am805477EN_Int.indd 32
Euroopa Parlamendi president Hans-Gert Pöttering ja peasekretär / kõrge esindaja Javier Solana.
Presidency Ministers present the Presidency’s work programme to these Committees and occasionally attend plenary sessions to discuss specific subjects. In some areas, the Treaties require the Council to take note of the Committees’ opinions on legislative proposals.
Suhted Majandus- ja Sotsiaalkomiteega ja Regioonide Komiteega komisjon võib aidata eesistujariigil kokkuleppele jõuda, tugevdades oma jõupingutusi nõukogu liikmete vahendajana ning läbirääkimiste käigus olenevalt olukorrast andes või mitte nõusoleku oma ettepaneku muutmiseks, et saavutada nõutavat kvalifitseeritud häälteenamust;
• the Commission can help the Presidency to secure agreement by supporting its efforts to mediate between the Council’s Members, and by being ready or not, as the case may be, to amend its proposals during the course of a negotiation in order to secure the necessary quali- ed majority;
Eesistujaks oleva liikmesriigi ministrid esitavad nimetatud kahele komiteele eesistujariigi tööprogrammi ning osalevad mõnikord täiskogu istungitel, et arutada teatud konkreetseid teemasid. Teatavates valdkondades kohustavad aluslepingud nõukogu küsima seadusandlike ettepanekute kohta nimetatud komiteede arvamust.
− by offering its opinions, the Commission can help to shape the Presidency’s work programme;
komisjon võib oma arvamuste kaudu anda panuse eesistujariigi tööprogrammi koostamisse;
The judges of the Court of Justice, the Court of First Instance and the European Union Civil Service Tribunal and the members of the Court of Auditors are appointed by the Council, on proposals from the Member States.
Liikmesriigid, teised institutsioonid, eraisikud ja ettevõtted võivad aluslepingutes kindlaksmääratud juhtudel kaevata nõukogu, nagu ka teiste ELi institutsioonide õigusaktid Esimese Astme Kohtusse ja Euroopa Kohtusse.
the Commission and Council coordinate closely on external issues because both have responsibilities for representing the EU to the outside world.
• komisjon ja nõukogu kooskõlastavad tihedalt oma välisküsimustega seotud tegevust, kuna mõlemad on pädevad esindama ELi mujal maailmas.
On many trade issues, for example, the Commission negotiates not only for the Community, but also for all Member States and is their authorised representative (e.g. in the World Trade Organization in general).
Mitmetes kaubandusküsimustes peab komisjon näiteks läbirääkimisi mitte ainult ühenduse, vaid ka kõikide liikmesriikide nimel; ta on nende ametlik esindaja (näiteks Maailma Kaubandusorganisatsioonis üldiselt).
In many relationships with third States (e.g. those covered by association agreements) the Commission negotiates while sharing representation with the Council.
Suhetes kolmandate riikidega peab tihti läbirääkimisi komisjon (näiteks juhtudel, mil on olemas assotsiatsioonilepingud), jagades siiski esindamise funktsiooni nõukoguga.
In the area of foreign policy, the Council Presidency negotiates on behalf of the EU and is its sole representative.
Välispoliitika valdkonnas peab ELi nimel läbirääkimisi ja on selle ainus esindaja nõukogu.
PROMOTING PROSPERITY AND PRESERVING PEACE – THE COUNCIL’S ROLE IN EXTERNAL RELATIONS am805477EN_Int.indd 34 am805477EN_Int.indd 34
HEAOLU EDENDAMINE JA RAHU SÄILITAMINE.NÕUKOGU ROLL VÄLISSUHETES
INTRODUCTION emergency relief in the wake of disasters. The Union has a High Representative, Javier Solana, as its face and voice abroad.
SISSEJUHATUS strateegilistes suhetes olulisimate partnerriikide ja -regioonidega, kellega EL peab korrapäraselt tippkohtumisi.
EU Special Representatives work in all corners of the world to further the Union’s foreign policy aims.
Igas maailma nurgas töötavad liidu välispoliitika eesmärkide edendamise nimel ELi eriesindajad.
The European Union is now a major player on the world stage.
Euroopa Liidust on tänaseks saanud arvestatav tegija maailmaareenil.
With a population of some 500 million people representing over 25 % of the world’s gross domestic product (GDP), providing half of all development aid and contributing to a fth of world-wide imports and exports, the Union is an active political player, with regional and global security interests and responsibilities to match.
Euroopa Liidu elanikkond moodustab ligi 500 miljonit inimest. EL moodustab üle 25% maailma SKPst, annab poole arenguabist ja moodustab viiendiku ülemaailmsest impordist ja ekspordist ning osaleb aktiivselt poliitikas, jälgides nii piirkondlikke kui ka ülemaailmseid huve ja kandes nendega seonduvat vastutust.
It is a role that Europeans and non-Europeans alike want the EU to play.
Selle rolli täitmist oodatakse ELilt nii Euroopas kui ka väljaspool Euroopat.
The Union has privileged relationships with its closest neighbours in the Western Balkans and the Mediterranean region.
Liidul on erisuhted lähinaabritega Lääne-Bal-kani ja Vahemere piirkonnas.
It has a vast web of complex relationships with the rest of the world covering political cooperation, trade and development aid, and it plays a key role in international agreements on trade, the environment and human rights.
Ülejäänud maailmaga on ELil tihedad ja mitmekülgsed suhted nii poliitilise koostöö, kaubanduse kui ka arengukoostöö alal, millel on oluline roll rahvusvahelistes kaubandus-, keskkonna- ja inimõiguste alastes lepingutes.
Since January 2007, the Union numbers 27 Member States, following the most recent wave of enlargement that has taken in 12 new members, overcoming the divisions of the continent in the 20th century.
Alates 2007. aasta jaanuarist kuulub liitu 27 liikmesriiki. Viimase laienemislainega võeti ELi 12 uut liikmesriiki, ühendades 20. sajandil jagatud maailmajao.
The Common Foreign and Security Policy (CFSP)
Ühine välis- ja julgeolekupoliitika (ÜVJP)
Mr Javier Solana, SG/HR, welcomes Mr Ban Ki-moon, Secretary General of the United Nations
Peasekretär / kõrge esindaja Javier Solana tervitab ÜRO peasekretäri Ban Ki-mooni.
It was the geopolitical changes that followed the collapse of communism at the end of the 1980s, the reunification of Germany, the conflicts in the former Yugoslavia in the 1990s and the threat of international terrorism that prompted EU leaders to create and develop its formal instruments of diplomacy and intervention under the Maastricht Treaty in 1993 and the Amsterdam Treaty in 1999.
ELi riigijuhte innustasid 1993. aastal jõustunud Maastrichti lepinguga ja 1999. aastal jõustunud Amsterdami lepinguga ELi enda diplomaatia- ja sõjalise sekkumise instrumente looma ja välja kujundama 1980. aastate lõpus kommunismi kokkuvarisemisele järgnenud geopoliitilised muutused, Saksamaa taasühendamine, 1990. aastate konfliktid endises Jugoslaavias ning rahvusvahelise terrorismi oht.
These treaties gave the Union the means to respond to the crises that confronted it on its doorstep and to project its values around the world as a whole, replacing European Political Cooperation (which had begun in 1970 and was formalised
Need lepingud andsid liidule vahendid, et reageerida ELi ukse ees asetleidvatele kriisidele ja propageerida kogu maailmas ELi kui terviku väärtusi, ning asendasid aastakümneid väldanud 1970. aastal alguse ja 1986. aastal ametliku vormi saanud Euroopa poliitilise koostöö, mille raames liikmesriigid üksnes konsulteerisid üksteisega, et teha koostööd olulistes rahvusvahelise poliitika küsimustes.
The EU has a common foreign policy through which it speaks with one voice on key international issues.
ELil on ühine välispoliitika, mille kaudu ta väljendab olulisimates rahvusvahelistes küsimustes ühehäälseid seisukohti.
It is playing an essential role in the Middle East peace process, in diplomacy with Iran and in strengthening the stability of the Western Balkans, including in Kosovo.
EL mängib otsustavat rolli Lähis-Ida rahuprotsessis, diplomaatilistes suhetes Iraaniga ning tugevdades stabiilsust Lääne-Balkani riikides, sealhulgas Kosovos.
It has troops, police and judges helping to save lives, and stabilise countries and regions after conflicts across the globe, from Kosovo to Afghanistan and from the Palestinian Territories to Chad.
EL on inimelude päästmiseks ning riikide ja piirkondade kon iktidejärg-seks stabiliseerimiseks saatnud sõjaväelasi, politseinikke ja kohtunikke üle kogu maailma, Kosovost Afganistanini ja Palestiina aladelt Tšaadini. EL annab katastroofide järgset hädaabi.
It provides am805477EN_Int.indd 35 am805477EN_Int.indd 35
Ülemaailmsetele ohtudele reageerimisel juhindub EL oma julgeolekustrateegiast, millele EL tugineb ka
Page 36
36 kaitsepoliitika (EJKP), kusjuures hiljem on võimalik luua ühine kaitsestruktuur.
36 in 1986) whereby Member States merely consulted one another with a view to cooperating on major international policy issues.
ÜVJPd tugevdati hiljem veelgi 2001. aasta Nice’i lepinguga, mis jõustus 2003. aastal.
EU in the international Quartet dealing with the Middle East peace process.
Kõrget esindajat toetab hulk Euroopa Liidu eriesindajaid, kelle nimetab Solana soovitusel ametisse nõukogu ning kes vastutavad liidu välispoliitika eesmärkide väljatöötamise ja nende elluviimisele kaasaaitamise eest kogu maailmas.
He has been mandated by the international community to represent it in conducting talks with Iran on its nuclear programme.
ELi eriesindajaid on praegu 11.
He has steered the EU’s active role in a number of countries in the Western Balkans, including the former Yugoslav Republic of Macedonia, where he led the negotiations on the Ohrid Agreement, as well as in Serbia and Montenegro, between whom he facilitated the Belgrade Agreement, and Kosovo.
Kõrge esindaja on nimetanud ka mitu isiklikku esindajat, kes tegelevad konkreetsete küsimustega, nagu massihävitusrelvade leviku tõkestamine, inimõigused ja parlamentaarsed küsimused.
He has also been actively engaged with the countries of Central and Eastern Europe, including Ukraine and Moldova.
Euroopa Liidu leping näeb ette, et ÜVJP eesmärgid on kaitsta liidu ühiseid väärtusi, põhihuve, sõltumatust ning terviklikkust; tugevdada igal viisil liidu julgeolekut; säilitada rahu ja tugevdada rahvusvahelist julgeolekut; edendada rahvusvahelist koostööd; arendada ja tugevdada demokraatiat ja õigusriigi põhimõtteid ning inimõiguste ja põhivabaduste austamist.
The Common Foreign and Security Policy (CFSP) was established under the 1992 Maastricht Treaty, which entered into force in 1993, and was strengthened under the 1997 Amsterdam Treaty, which entered into force in 1999.
Amsterdami lepinguga loodi hulk struktuure kõrge esindaja töö toetamiseks.
The Amsterdam Treaty created the operational arm for the CFSP, the European Security and Defence Policy (ESDP), with the potential for later creating a common defence structure.
Nõukogu peasekretariaadis asuvas poliitika planeerimise ja varajase hoiatamise üksuses töötavad liikmesriikide diplomaadid ning eksperdid nõukogust ja komisjonist.
The objectives of the CFSP under the Treaty on European Union are to safeguard the common values, fundamental interests, independence and integrity of the Union; to strengthen the security of the Union; to preserve peace and strengthen international security; to promote international cooperation, and to develop and consolidate democracy and the rule of law, and respect for human rights and fundamental freedoms.
Üksus jälgib rahvusvahelise olukorra arengut, hoiatab kõrget esindajat ja nõukogu tõenäoliselt puhkeda võivate kriiside eest ning analüüsib nende võimalikke tagajärgi liidule ja liidu võimalikke tegevussuuniseid, võimaldades liidul seeläbi kiiremalt ja tõhusamalt tegutseda.
The High Representative is supported by a number of European Union Special Representatives who are appointed by the Council on his recommendation and are responsible for developing and helping to implement the Union’s foreign policy objectives around the world.
Amsterdami lepingust saadik on nõukogu roll püsivalt suurenenud. Selle lepinguga loodi „tugeva poliitilise profiiliga isikule” ühise välis- ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja koht, et anda ÜVJP-le diplomaatilist kaalu ja järjepidevust.
There are currently 11 EUSRs.
See ametikoht on kombineeritud nõukogu peasekretäri omaga.
The High Representative has also appointed several personal representatives dealing with specific issues such as non-pro-liferation of weapons of mass destruction, human rights and parliamentary affairs. airs.
1999. aastal Kölnis kokkutulnud Euroopa Ülemkogu nimetas esimeseks kõrgeks esindajaks / peasekretäriks Javier Solana.
A set of structures was set up under the Amsterdam Treaty to support the work of the
Javier Solana ametiaega pikendati 2004. aastal viieks aastaks.
Since the Amsterdam Treaty, the role of the Council has steadily increased.
Nice’i lepinguga asutati alaline poliitika- ja julgeolekukomitee, mis koosneb liikmesriikide saadikutasemega esindajatest.
This Treaty created the post of High Representative for the Common Foreign and Security Policy , for ‘a personality with a strong political profile’, in order to give the CFSP diplomatic weight and continuity.
Poliitika ja julgeolekukomitee on ÜVJP toimimise süda.
This position is combined with that of Secretary-General of the Council.
Poliitika- ja julgeolekukomitee jälgib ÜVJP ja EJKPga hõlmatud valdkondades
The Cologne European Council in 1999 designated Javier Solana as the first High Representative/Secretary-General and his mandate was renewed for a second ve-year term in 2004.
Bosnias ja Hertsegoviinas läbiviidav operatsioon Althea, keskel ELi sõjalise staabi peadirektor kindralmajor David Leakey.
The High Representative’s role, under the Treaty, is to assist the Presidency in formulating policy.
Lepingu kohaselt on kõrge esindaja roll abistada eesistujariiki poliitika kujundamisel.
He also acts on behalf of the Council in conducting political dialogue with third parties and he chairs the military committee and the defence agency.
Ta esindab ka nõukogu poliitilistes dialoogides kolmandate riikidega ning juhatab sõjalist komiteed ja kaitseagentuuri.
Together with the Presidency and the commissioner for external relations, Solana represents the
Solana esindab koos eesistuja ja välissuhete volinikuga ELi Lähis-Ida rahuprotsessiga tegelevas rahvusvahelises nelikus.