natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Treaty on European Union, on the European Union’s contribution to combating the destabilising accumulation and spread of small arms and light weapons (OJ 1999 L 9, p. 1).
NÕUKOGU alusel vastuvõetud nõukogu 17. detsembri 1998. aasta ühismeetme 1999/34/ÜVJP, mis käsitleb Euroopa Liidu osalemist väike- ja kergrelvade destabiliseeriva hankimise ja leviku vastases võitluses (EÜT 1999, L 9, lk 1).
According to Article 1(1) of the contested joint action, ‘[t]he objectives of this Joint Action are:
Vaidlusaluse ühismeetme artikli 1 lõike 1 kohaselt on selle eesmärgid järgmised:
— to combat, and contribute to ending, the destabilising accumulation and spread of small arms,
„— võidelda väikerelvade destabiliseeriva hankimise ja leviku vastu ning kaasa aidata selle nähtuse likvideerimisele,
Title I of the contested joint action, entitled ‘Principles on preventive and reactive aspects’, sets out the programme on the basis of which the European Union will aim to build consensus in the relevant regional and international forums.
Vaidlusaluse ühismeetme I jaotises „Ennetus- ja vastutegevust käsitlevad põhimõtted” kehtestatakse põhimõtted ja eesmärgid, mille osas Euroopa Liit püüab saavutada konsensust asjakohastel piirkondlikel ja rahvusvahelistel foorumitel.
To this end, it sets out the principles and measures which must be realised in order to prevent the further destabilising accumulation of small arms (Article 3) and to reduce existing accumulations of small arms and their ammunition (Article 4).
Seal loetletakse põhimõtted ja meetmed, mida tuleb rakendada väikerelvade edasise destabiliseeriva hankimise takistamiseks (artikkel 3) ja väikerelvade ning nende laskemoona olemasolevate koguste vähendamiseks (artikkel 4).
Among the principles and measures which must be realised in order to prevent the further destabilising accumulation of small arms, Article 3 of the contested joint action refers to commitments by all the countries concerned regarding the production, export, import and holding of those arms, as well as the establishment and maintenance of national inventories of weapons and the establishment of restrictive national weapons legislation.
Nende põhimõtete ja meetmete hulgas, mida tuleb rakendada väikerelvade edasise destabiliseeriva hankimise vältimiseks, nimetatakse I jaotise artiklis 3 kõikide asjaomaste riikide kohustusi, mis puudutavad nimetatud relvade tootmist, eksporti, importi ja hoidmist, relvade riikliku nimekirja koostamist ja pidamist ning piirangute kehtestamist siseriiklikes relvi käsitlevates õigusaktides.
Among the principles and measures which must be realised in order to reduce existing accumulations of small arms and their ammunition, Article 4 of the contested joint action mentions the provision of assistance as appropriate to countries requesting support for controlling or eliminating surplus small arms on their territory, and the promotion of confidencebuilding measures and incentives to encourage the voluntary surrender of surplus or illegally-held small arms and their ammunition.
Nende põhimõtete ja meetmete hulgas, mida tuleb rakendada väikerelvade ja nende laskemoona olemasolevate koguste vähendamiseks, nimetatakse selle ühismeetme artiklis 4 eelkõige asjakohase abi osutamist riikidele, kes taotlevad toetust oma territooriumil asuvate liigsete väikerelvakoguste ja nende laskemoona kontrollimiseks või likvideerimiseks, usaldust suurendavate meetmete edendamist ning algatusi, millega toetatakse liigses koguses või ebaseaduslikult hoitavate väikerelvade ja laskemoona vabatahtlikku loovutamist.
Title II of the contested joint action, headed ‘Contribution by the Union to specific actions’, provides, in particular, for financial and technical assistance to programmes and projects which make a direct contribution to the principles and measures referred to in Title I.
Vaidlusaluse ühismeetme II jaotises „Euroopa Liidu osalemine erimeetmetes” nähakse eelkõige ette majanduslik ja tehniline abi programmidele ja projektidele, mis aitavad otseselt ja märgatavalt kaasa I jaotises sätestatud põhimõtete ja meetmete kohaldamisele.
Article 6(2) of the joint action states:
Nimetatud ühismeetme artikli 6 lõige 2 näeb ette:
‘In providing such assistance, the Union shall take into account in particular the recipients’ commitments to comply with the principles mentioned in Article 3; their respect for human rights; their compliance with international humanitarian law
„Abi andmisel võtab liit arvesse eelkõige seda, kas vastuvõtja täidab ühismeetme artiklis 3 nimetatud põhimõtetega seotud kohustusi, kas ta austab inimõigusi, täidab rahvusvahelise humanitaarõiguse ja õigusriigi kaitse põhimõtteid, ning kas ta täidab
COMMISSION v COUNCIL and the protection of the rule of law; and their compliance with their international commitments, in particular with regard to existing peace treaties and international arms control agreements.’
KOMISJON VS. NÕUKOGU oma rahvusvahelisi kohustusi, eelkõige kehtivaid rahulepinguid ja relvakontrolli kokkuleppeid.”
Under Article 7(1) of the contested joint action, the Council is to decide on the allocation of the financial and technical assistance referred to in Article 6(1) of the joint action, on the priorities for the use of those funds and on the conditions for implementing specific actions of the Union.
Vaidlusaluse ühismeetme artikli 7 lõike 1 kohaselt otsustab nõukogu ühismeetme artiklis 6 nimetatud finants- ja tehnilise abi andmise, kõnealuste summade kasutamise prioriteedid ja liidu erimeetmete rakendamise tingimused.
Article 7(2) provides that ‘[t]he Council shall decide on the principle, arrangements and financing of such projects on the basis of concrete and properly-costed project proposals and on a case-by-case basis, without prejudice to Member States’ bilateral contributions and operation of the Community’.
Artikli 7 lõige 2 näeb ette, et „[n]õukogu teeb otsuse kõnealuste projektide põhimõtte, korralduse ja rahastamise kohta üksikjuhtude kaupa vastavalt konkreetsetele ettepanekutele projektides, mis on varustatud asjakohaste kulude kalkulatsioonidega, ilma et see piiraks liikmesriikide kahepoolseid toetusi ja ühenduse tegevust”.
Article 8 of the contested joint action provides:
Vaidlusaluse ühismeetme artikkel 8 sätestab:
Article 9(1) of the joint action provides:
Ühismeetme artikli 9 lõige 1 näeb ette:
For this purpose, Member States and the Commission shall submit any relevant information to the relevant Council bodies. The Council and the
Sel eesmärgil esitavad liikmesriigid ja komisjon nõukogu asjaomastele organitele kõikvõimalikku
Commission shall ensure implementation of their respective action, each in accordance with its powers.’
Nõukogu ja komisjon tagavad asjaomaste meetmete rakendamise vastavalt oma volitustele.”
The contested decision
Vaidlustatud otsus
On 2 December 2004, the Council adopted the contested decision, which implements the contested joint action with a view to a contribution by the Union to ECOWAS in the framework of the Moratorium on Small Arms and Light Weapons.
Nõukogu võttis 2. detsembril 2004 vastu käesolevas kohtuasjas vaidlustatud otsuse vaidlusaluse ühismeetme rakendamise ja LARMÜ-le antava Euroopa Liidu toetuse kohta seoses väike- ja kergrelvade moratooriumiga.
As its legal basis, the contested decision refers to the contested joint action, in particular Article 3 thereof, in conjunction with Article 23(2) EU.
Vaidlustatud otsuse õiguslikuks aluseks on vaidlusalune ühismeede, eelkõige selle artikkel 3, ning EL artikli 23 lõige 2.
The preamble of the contested decision contains the following recitals:
Vaidlustatud otsuse põhjendused on järgmised:
(2) In pursuing the objectives set out in Article 1 of [the contested] Joint Action, the European Union envisages operating within the relevant international forums to promote confidencebuilding measures.
(2) [Vaidlusaluse] [ü]hismeetme […] artiklis 1 sätestatud eesmärkide saavutamiseks kavatseb Euroopa Liit tegutseda rahvusvaheliste organite kaudu, mis on pädevad usaldust loovate meetmete edendamisel.
(3) The European Union considers that a financial contribution and technical assistance would help to consolidate the [ECOWAS] initiative concerning small arms and light weapons.
(3) Euroopa Liit leiab, et rahaline toetus ja tehniline abi aitaksid kindlustada […] LARMÜ[…] algatust väike- ja kergrelvade alal.
(4) The European Union therefore intends to offer financial support and technical assistance to ECOWAS in accordance with Title II of [the contested] Joint Action.’
(4) Euroopa Liit kavatseb seetõttu anda Lääne-Aafrika riikide majandusühendusele rahalist toetust ja tehnilist abi [vaidlusaluse] ühismeetme […] II jaotise kohaselt.”
Under Article 1 of the contested decision, the Union is to contribute towards implementing projects in the framework of the ECOWAS Moratorium on the Import, Export and Manufacture of Small Arms and Light Weapons.
Vaidlustatud otsuse artikli 1 kohaselt osaleb Euroopa Liit Lääne-Aafrika riikide majandusühenduse kergrelvade importi, eksporti ja tootmist käsitleva moratooriumiga seotud projektide teostamises.
To that end, it is to offer a financial contribution and technical assistance in order to set up the Light Weapons Unit within the ECOWAS Technical Secretariat and to convert the Moratorium into a Convention on small arms and light weapons between the ECOWAS Member States.
Euroopa Liit annab sel eesmärgil rahalist toetust ja tehnilist abi, et luua LARMÜ tehnilise sekretariaadi juurde kergrelvade üksus ning muuta moratoorium LARMÜ liikmesriikide vaheliseks kergrelvi käsitlevaks konventsiooniks.
Article 3 of the contested decision provides:
Vaidlustatud otsuse artikkel 3 sätestab:
Amongst other things, this grant shall cover, over a period of 12 months, salaries, travel expenses, supplies and equipment necessary for setting up the Light Weapons Unit within the ECOWAS Technical Secretariat and converting the Moratorium into a Convention on small arms and light weapons between the ECOWAS Member States. …’
Kõnealuse abiga kaetakse 12 kuu jooksul eelkõige töötasud, sõidukulud, kulutused varustusele ja seadmetele, mis on vajalikud selleks, et luua Lääne-Aafrika riikide majandusühenduse tehnilise sekretariaadi juurde kergrelvade üksus ning muuta moratoorium Lääne-Aafrika riikide majandusühenduse liikmesriikide vaheliseks väike- ja kergrelvi käsitlevaks konventsiooniks […]”
Article 4(2) of the decision provides:
Nimetatud otsuse artikli 4 lõige 2 sätestab:
‘The Presidency and the Commission shall submit to the relevant Council bodies regular reports on the consistency of the European Union’s activities in the field of small arms and light weapons, in particular with regard to its development policies, in accordance with Article 9(1) of [the contested] Joint Action.
„Eesistujariik ja komisjon esitavad pädevatele nõukogu organitele korrapäraseid aruandeid Euroopa Liidu tegevuse ühtsuse kohta väikerelvade valdkonnas, eelkõige seoses rakendatava arengupoliitikaga, vastavalt [vaidlusaluse] ühismeetme […] artikli 9 lõikele 1.
This information shall be based, amongst other things, on regular reports to be supplied by ECOWAS under its contractual relationship with the Commission.’
See teave peab põhinema eelkõige Lääne-Aafrika riikide majandusühenduse korrapärastel aruannetel, mida esitatakse komisjoniga sõlmitud lepingu kohaselt.”
When the draft of the contested decision was discussed by the Committee of Permanent Representatives on 24 November 2004, the Commission made the following declaration to the minutes of the Council meeting (document No 15236/04 PESC 1039 of 25 November 2004):
Komisjon palus vaidlustatud otsuse eelnõu aruteludel alaliste esindajate komitees 24. novembril 2004 kanda nõukogu istungi protokolli järgmise avalduse (dokument nr 15236/04 EVJP 1039, 25.11.2004):
‘In the view of the Commission this Joint Action should not have been adopted and the project ought to have been financed from the 9th [European Development Fund — “EDF”] under the Cotonou Agreement.
„Komisjon on seisukohal, et seda ühismeedet ei oleks tohtinud vastu võtta ja et projekti oleks tulnud rahastada Cotonou’ lepingu alusel üheksandast [Euroopa Arengufondist (edaspidi „EAF”)].
This is clearly borne out by Article 11(3) of the Cotonou Agreement which specifically mentions the fight against the accumulation of small arms and light weapons as a relevant activity.
Seda arvamust kinnitab selgelt Cotonou’ lepingu artikli 11 lõige 3, milles märgitakse asjakohaste meetmete hulgas sõnaselgelt väike- ja kergrelvade kogumise vastu võitlemist.
It is also reflected in the annotation to the relevant [Common Foreign and Security Policy — “CFSP”] budget line (19 03 02) in the 2004 budget, which excludes CFSP financing of such projects if they “are already covered by the provisions of the Cotonou Agreement …”.
Peale selle nähtub 2004. aasta eelarve vastava [ühise välis- ja julgeolekupoliitika (edaspidi „ÜVJP”)] eelarverea (19 03 02) märkustest, et selliste projektide rahastamine ÜVJP alusel on välistatud, kui Cotonou’ leping juba katab neid projekte.
The Joint Action for financing under the CFSP would have been eligible under the 9th EDF and fully coherent with the regional indicative programme with ECOWAS.
ÜVJP alusel rahastatav ühismeede oleks võinud saada toetust üheksandast EAF-ist ja see oleks väga hästi sobinud LARMÜ regionaalsesse näidisprogrammi.
This is demonstrated by the fact that the Commission is already preparing a financing proposal for an indicative amount of EUR 1.5 million to support the implementation of the ECOWAS moratorium on small arms and light weapons (SALW).
Komisjonil on valmimas rahastamisettepanek väike- ja kergrelvade kohta kehtestatud LARMÜ moratooriumi rakendamise toetamiseks soovituslikus summas 1,5 miljonit eurot.
The Commission reserves its rights in this matter.’
Komisjon jätab endale õiguse kasutada oma sellealaseid õigusi.”
Taking the view that the contested decision was not adopted on the correct legal basis, and that by virtue of that fact Article 47 EU was infringed, the Commission brought the present action.
Kuna komisjon leidis, et vaidlustatud otsuse vastuvõtmisel ei ole kasutatud õiget õiguslikku alust ning seetõttu on rikutud EL artiklit 47, esitas ta käesoleva hagi.
The Commission claims that the Court should:
Komisjon palub Euroopa Kohtul:
— annul the contested decision;
— tühistada vaidlustatud otsus;
— declare illegal and hence inapplicable the contested joint action, in particular Title II thereof.
— tunnistada vaidlusalune ühismeede, eriti selle II jaotis õigusvastaseks ning seetõttu kohaldamatuks.
— dismiss the application for annulment of the contested decision as unfounded;
— jätta vaidlustatud otsuse tühistamise nõue põhjendamatuse tõttu rahuldamata;
— dismiss the Commission’s application for a declaration of the inapplicability of the contested joint action as inadmissible and, in the alternative, as unfounded;
— jätta komisjoni nõue, et vaidlusalune ühismeede tuleb tunnistada kohaldamatuks, vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata ja teise võimalusena põhjendamatuse tõttu rahuldamata;
By order of the President of the Court of 7 September 2005, the European Parliament was granted leave to intervene in support of the form of order sought by the Commission.
Euroopa Kohtu president lubas 7. septembri 2005. aasta määrusega Euroopa Parlamendil komisjoni nõuete toetuseks menetlusse astuda.
By the same order, the Kingdom of Spain, the French Republic, the Kingdom of the Netherlands, the Kingdom of Sweden and the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland were granted leave to intervene in support of the form of order sought by the Council.
Sama määrusega lubati nõukogu nõuete toetuseks menetlusse astuda Hispaania Kuningriigil, Prantsuse Vabariigil, Madalmaade Kuningriigil, Rootsi Kuningriigil ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigil.
By order of the President of the Court of 12 September 2005, the Kingdom of Denmark was granted leave to appeal in support of the form of order sought by the Council.
Euroopa Kohtu president lubas 12. septembri 2005. aasta määrusega nõukogu nõuete toetuseks menetlusse astuda ka Taani Kuningriigil.
Jurisdiction of the Court
Euroopa Kohtu pädevus
By the present action for annulment, brought under Article 230 EC, the Commission is seeking a declaration that the Council, by adopting the contested decision, has encroached upon Community competences and, therefore, infringed Article 47 EU.
Komisjon palub käesolevas asjas EÜ artikli 230 alusel esitatud tühistamishagiga tuvastada, et nõukogu on vaidlustatud otsuse vastuvõtmisel tunginud ühenduse pädevusalasse ja seeläbi rikkunud EL artiklit 47.
In so far as the contested decision is based on the contested joint action, the Commission relies on Article 241 EC in order to invoke the inapplicability of that joint action, in particular Title II thereof, on the ground that it also infringes Article 47 EU.
Kuivõrd vaidlustatud otsus põhineb vaidlusalusel ühismeetmel, tugineb komisjon EÜ artiklile 241, väites, et ühismeede ja eelkõige selle II jaotis ei kuulu kohaldamisele, kuna on rikutud EL artiklit 47.
Without thereby calling in question the jurisdiction of the Court to rule on the action, the Council, supported by the Spanish and United Kingdom governments, submits, in particular with regard to the plea based on the illegality of the contested joint action, that the Court has no jurisdiction to rule on the legality of a measure falling within the CFSP.
Nõukogu, keda toetavad Hispaania ja Ühendkuningriigi valitsus — seadmata kahtluse alla Euroopa Kohtu pädevust käesoleva hagi läbivaatamiseks —, märgib seoses vaidlusaluse ühismeetme vastu esitatud õigusvastasuse väitega, et Euroopa Kohus ei ole pädev otsustama ÜVJP valdkonda kuuluva õigusakti õiguspärasuse üle.
In that regard, it follows from Article 46(f) EU that the provisions of the EC Treaty concerning the powers of the Court and the exercise of those powers are applicable to Article 47 EU.
EL artikli 46 punkti f kohaselt on Euroopa Kohtu volitusi ja nende volituste kasutamist käsitlevad EÜ asutamislepingu sätted kohaldatavad EL artikli 47 suhtes.
Under Article 47 EU, none of the provisions of the EC Treaty is to be affected by a provision of the Treaty on European Union (Case C-176/03 Commission v Council [2005] ECR I-7879, paragraph 38, and Case C-440/05 Commission v Council [2007] ECR I-9097, paragraph 52).
Vastavalt EL artiklile 47 ei mõjuta miski Euroopa Liidu lepingus EÜ asutamislepingut (13. septembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C-176/03: komisjon vs. nõukogu, EKL 2005, lk I-7879, punkt 38, ja 23. oktoobri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-440/05: komisjon vs. nõukogu, EKL 2007, lk I-9097, punkt 52).
It is therefore the task of the Court to ensure that acts which, according to the Council, fall within the scope of Title V of the Treaty on European Union and which, by their nature, are capable of having legal effects, do not encroach upon the powers conferred by the EC Treaty on the Community (see, to that effect, Case C-170/96 Commission v Council [1998] ECR I-2763, paragraph 16; Case C-176/03 Commission v Council, paragraph 39; and Case C-440/05 Commission v Council, paragraph 53).
Euroopa Kohtu ülesanne on jälgida, et õigusaktid, mis nõukogu väitel tuginevad EL lepingu V jaotisele ja võivad oma laadist tulenevalt kaasa tuua õiguslikke tagajärgi, ei tungiks EÜ asutamislepingu sätetega ühendusele antud pädevusalale (vt 12. mai 1998. aasta otsus kohtuasjas C-170/96: komisjon vs. nõukogu, EKL 1998, lk I-2763, punkt 16; eespool viidatud 13. septembri 2005. aasta otsus kohtuasjas komisjon vs. nõukogu, punkt 39, ja eespool viidatud 23. oktoobri 2007. aasta otsus kohtuasjas komisjon vs. nõukogu, punkt 53).
It follows that the Court has jurisdiction to consider the action for annulment brought by the Commission under Article 230 EC and, in that context, to consider the pleas invoked in accordance with Article 241 EC in so far as they allege an infringement of Article 47 EU.
Sellest tuleneb, et Euroopa Kohus on pädev komisjoni poolt EÜ artikli 230 alusel esitatud tühistamishagi läbi vaatama ning uurima EÜ artikli 241 alusel esitatud väiteid EÜ artikli 47 rikkumise kohta.
The Commission, supported by the Parliament, claims that the contested decision should be annulled because it impinges upon competences conferred upon the Community in the area of development cooperation, thus infringing Article 47 EU.
Komisjon, keda toetab parlament, väidab, et vaidlustatud otsus tuleb tühistada põhjusel, et see tungib ühenduse pädevusalasse arengukoostöö valdkonnas, rikkudes EÜ artiklit 47.
The Commission and the Parliament take the view that Article 47 EU establishes a ‘fixed’ boundary between the competences of the Community and those of the Union.
Komisjon ja parlament on seisukohal, et EL artikkel 47 määrab „kindla” piiri ühenduse ja liidu pädevuse vahel.
If, in an area of shared competence, such as development cooperation policy, the Member States retain the competence to act by themselves, whether individually or collectively, to the extent that the Community has not yet exercised its competence, the same cannot be said for the Union which, under Article 47 EU, does not
Kui sellises jagatud pädevuse valdkonnas nagu arengukoostöö poliitika säilib liikmesriikide pädevus tegutseda omaette, eraldi või ühiselt — tingimusel et ühendus ei ole oma pädevusi veel kasutanud —, siis sama ei kehti Euroopa Liidu puhul, kellel ei ole niisugust täiendavat pädevust ja kes peab EL
COMMISSION v COUNCIL enjoy the same complementary competence, but must respect the competences of the Community, whether exclusive or not, even if they have not been exercised.
KOMISJON VS. NÕUKOGU artikli 47 alusel respekteerima ühenduse pädevusi — nii ainu- kui üldist pädevust —, isegi kui tegemist on pädevusega, mida ühendus ei kasuta.
Therefore, there is an encroachment upon Community competences whenever the Council adopts, in the framework of the CFSP, an act which could properly have been adopted on the basis of the EC Treaty.
Seega, kui nõukogu võtab ÜVJP valdkonnas vastu akti, mille oleks saanud õiguspäraselt vastu võtta EÜ asutamislepingu alusel, on tegemist ühenduse pädevusalasse tungimisega.
According to the Commission and the Parliament, the combating of the proliferation of small arms and light weapons, since it has become an integral part of development cooperation policy, falls within the scope of the competences conferred on the Community in that field.
Komisjon ja parlament on seisukohal, et kuivõrd väike- ja kergrelvade leviku vastane võitlus on saanud arengukoostöö poliitika lahutamatuks osaks, kuulub see ühendusele selles valdkonnas antud pädevusse.
Cooperation in the longterm development of a country can be effective only where there is a minimum degree of stability and democratic legitimacy.
Nimelt saab riigi kestev arengukoostöö olla tõhus ainult siis, kui on tagatud minimaalne stabiilsus ja demokraatlik legitiimsus.
As part of that stability perspective, the policy of mine clearance and decommissioning of small arms and light weapons constitutes an indispensable means of achieving the objectives of development cooperation policy.
Seda stabiilsust silmas pidades on demineerimise ning väike- ja kergrelvade kahjutustamise poliitika möödapääsmatu vahend arengukoostöö poliitika eesmärkide saavutamiseks.
The Commission claims that the integration of the campaign against the proliferation of small arms and light weapons into Community development cooperation policy was established by the Cotonou Agreement, in particular Article 11(3) thereof.
Komisjon väidab, et väike- ja kergrelvade leviku vastase võitluse integreerimine ühenduse arengukoostöö poliitikasse sätestati Cotonou’ lepingu artikli 11 lõikes 3.
The connection between the destabilising accumulation of small arms and light weapons and development cooperation policy is moreover recognised by the Council itself and by the international community.
Väike- ja kergrelvade destabiliseerivat hankimist ja arengukoostöö poliitikat ühendavat seost tunnustavat ka nõukogu ise, samuti rahvusvaheline üldsus.