natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Although: (i) the dominant element of the contested trademark is its verbal element, namely the word ‘castellani’; (ii) the word elements ‘castellani’ and ‘castelluca’ have a certain degree of visual similarity, since they are of the same length and the first seven letters are identical and placed in the same order (‘c-a-s-t-e-l-l’); and (iii) the consumer’s attention is often caught by the first part of words, the use of words meaning ‘castle’ is very common for the goods concerned, and in order to be able correctly to identify a wine whose name begins with one of those words, the consumer must examine the suffix attached to it very carefully.
Kuigi taotletava kaubamärgi domineeriv osa on selle sõnaline osa, s.o sõna „castellani”, kuigi sõnalised osad „castellani” ja „castelluca” on visuaalselt sarnased seetõttu, et need on sama pikkusega ning nende seitse esimest tähte on identsed ning samas järjekorras („castell”) ning kuigi tarbija tähelepanu koondub sageli sõnade esimesele osale, on sõna „kindlus” kasutamine asjaomaste kaupade puhul väga levinud ning tarbija peab sellise veini õigeks identifitseerimiseks, mille nimi algab ühega neist sõnadest, sellega ühendatud eesliidet tähelepanelikult uurima.
In the present case, the final letters of the conflicting signs, that is,‘a’,‘n’ and ‘i’ in the contested trademark and ‘u’,‘c’ and ‘a’ in the earlier mark, are different .
Käesoleval juhul on vastandatud tähiste viimased tähed, s.o „a”, „n” ja „i” taotletava kaubamärgi osas ning „u”, „c” ja „a” varasema kaubamärgi osas, erinevad.
Accordingly, in the overall visual assessment of the signs, the
Seetõttu on asjaomaste tähiste igakülgsel visuaalsel
As regards the conceptual comparison, it should be noted, first, that the use of a word meaning ‘castle’ is common in the wine sector, and that the German consumer is accustomed to seeing a large number of trademarks for wine whose name begins with ‘Schloss’, ‘castello’, ‘château’, ‘castel’ or ‘castle’ when purchasing wine in a specialist shop, a supermarket or a hypermarket or when choosing a wine from a wine list in a restaurant.
Kontseptuaalse võrdluse osas tuleb esiteks meenutada, et sõna „kindlus” kasutamine on veinisektoris levinud ja Saksa tarbija on spetsiaalsetest kauplusest, selvehallidest ning toidukaubamajadest veini ostes ning restoranide veinikaartidelt veine valides harjunud nägema suurt hulka veinikaubamärke, mille nimi algab sõnadega „Schloss”, „castello”, „château”, „castel” või „castle”.
He will therefore attach less significance to the prefix and closely examine the suffix of the mark on the bottle label.
Seega pöörab ta vähem tähelepanu eesliitele ning uurib tähelepanelikult pudelietiketil kirjas olevat kaubamärgi järelliidet.
Secondly, the trademark applied for contains an Italian family name, which will be recognised as such by the target public.
Teiseks sisaldab taotletud kaubamärk Itaalia päritolu perekonnanime, millisena asjaomane avalikkus seda ka mõistab.
Thus, when making an overall assessment of the marks at issue, the visual, phonetic and conceptual differences between the conflicting signs are sufficient, in spite of the identical nature of the goods covered, to
Nii piisab asjaomaste kaubamärkide igakülgsel hindamisel vaidlusaluste tähiste visuaalsetest, foneetilistest ja kontseptuaalsetest erinevustest selleks, et vaatamata tähistatud kaupade identsusele vältida vaidlusaluste tähiste sarnasusega kaasnevat
In Case T-149/06,
Kohtuasjas T-149/06,
Castellani SpA, established in Campagna Gello (Italy), represented by A . Di Maso and M. Di Maso, lawyers, applicant, v
Castellani SpA, asukoht Campagna Gello (Itaalia), esindajad: advokaadid A Di Maso ja M. Di Maso, hageja, versus
Office for Harmonization in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM), represented by J. García Murillo, acting as Agent, defendant,
Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused), esindaja: J. García Murillo, kostja,
ACTION brought against the decision of the First Board of Appeal of OHIM of 22 February 2006 (Case R 449/2005-1), relating to opposition proceedings between Markant Handels und Service GmbH and Castellani SpA,
Markant Handels und Service GmbH, asukoht Offenburg (Saksamaa), mille ese on hagi Siseturu Ühtlustamise Ameti esimese apellatsioonikoja 22. veebruari 2006. aasta otsuse (asi R 449/2005-1) peale, mis on tehtud Markant Handels und Service GmbH ja Castellani SpA vahelises vastulausemenetluses,
THE COURT OF FIRST INSTANCE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES (First Chamber), composed of J.D. Cooke, President, I. Labucka and M. Prek, Judges,
EUROOPA ÜHENDUSTE ESIMESE ASTME KOHUS (esimene koda), koosseisus: koja esimees J. D. Cooke, kohtunikud I. Labucka ja M. Prek, kohtusekretär: ametnik C. Kristensen, arvestades 17. mail 2006 Esimese Astme Kohtu kantseleisse saabunud hagiavaldust, arvestades 13. septembril 2006 Esimese Astme Kohtu kantseleisse saabunud kostja vastust, arvestades 6. veebruaril 2007 toimunud kohtuistungil esitatut,
On 25 September 2001, Castellani SpA filed an application for registration of a Community trademark at the Office for Harmonization in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM) under Council Regulation (EC) No 40/94 of 20 December 1993 on the Community trademark (OJ 1994 L 11, p. 1), as amended.
Castellani SpA esitas 25. septembril 2001 Siseturu Ühtlustamise Ametile (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) (edaspidi „ühtlustamisamet”) nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määruse (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT 1994, L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 146) (muudetud kujul) alusel ühenduse kaubamärgi taotluse.
Registrationwas sought for the following figurative mark:
Kaubamärk, mille registreerimist taotleti, on alljärgnev kujutismärk:
The goods in respect of which registrationwas sought are in Class 33 of the Nice Agreement concerning the International Classification of Goods and Services for the Purposes of the Registration of Marks of 15 June 1957, as revised and amended, and correspond to the following description: ‘Alcoholic drinks (except beers)’.
Kaubad, mille jaoks kaubamärgi registreerimist taotleti, kuuluvad 15. juuni 1957. aasta märkide registreerimisel kasutatava kaupade ja teenuste rahvusvahelise klassifikatsiooni Nizza kokkuleppe (uuesti läbi vaadatud ja parandatud kujul) klassi 33 ning vastavad järgmisele kirjeldusele: „alkoholjoogid (v.a õlu)”.
During the opposition proceedings, the applicant restricted its application to ‘alcoholic beverages except beer, liqueur, sparkling wine and Champagne’.
Vastulausemenetluse käigus piiras hageja taotlust kaupadele: „alkoholjoogid (v.a õlu, liköörid, vahuveinid ja champagne)”.
The application was published in Community TradeMarks Bulletin No 45/2002 of 10 June 2002.
Taotlus avaldati 10. juuni 2002. aasta väljaandes Bulletin des marques communautaires (Ühenduse Kaubamärgibülletään) nr 45/2002.
On 4 September 2002, Markant Handels und Service GmbH filed a notice of opposition to registration of the trademark applied for, under Article 42 of Regulation No 40/94.
Markant Handels und Service GmbH esitas 4. septembril 2002 määruse nr 40/94 artikli 42 alusel vastulause taotletud kaubamärgi registreerimisele.
The opposition was based on the following earlier registrations:
Vastulause tugines järgmistele varasematele registreeringutele:
German registration No 1148027, CASTELLUM, dated 17 October 1989, for ‘wines, with the exception of sparkling wine’, in Class 33;
– Saksa 17. oktoobri 1989. aasta registreering nr 1148027 CASTELLUM klassi 33 kuuluvate kaupade jaoks „veinid (v.a vahuveinid)”;
German registration No 39720803.0, CASTELLUCA, dated 20 August, 1997 for ‘wines’, in Class 33.
– Saksa 20. augusti 1997. aasta registreering nr 39720803.0 CASTELLUCA klassi 33 kuuluvate kaupade jaoks „veinid”.
The opposition referred to all the goods covered by the earlier registrations and was directed against all the goods in respect of which registrationwas sought.
Vastulause hõlmas kõiki varasemate registreeringutega kaetud kaupu ja oli suunatud kõikide kaupade vastu, mille jaoks kaubamärki taotleti. Vastulauset põhjendati
The applicant requested the opponent to furnish proof of genuine use of its earlier trademark CASTELLUM.
Hageja nõudis, et menetlusse astuja tõendaks, et viimase varasemat kaubamärki CASTELLUM on tegelikult kasutatud.
The opponent complied with that request on 31 July 2003.
Menetlusse astuja rahuldas selle nõude 31. juulil 2003.
By decision of 10 March 2005, the Opposition Division of OHIM rejected the opposition in its entirety.
Vastulausete osakond lükkas 10. märtsi 2005. aasta otsusega vastulause tervikuna tagasi.
In its decision, it did not evaluate the evidence of use provided by the opponent and simply compared the trademarks ought with the two earlier marks on which the opposition was based .
Vastulausete osakond ei hinnanud vastulause esitaja tõendeid kasutamise kohta ning piirdus taotletava kaubamärgi ning nende kahe varasema kaubamärgi võrdlemisega, millele tugineti vastulauses.
It was considered that the trademark applied for and the earlier marks were visually and phonetically dissimilar and that, from the conceptual point of view, since all the signs were devoid of meaning in German, the relevant public would not perceive any conceptual similarity between the marks in dispute.
Vastulausete osakond leidis, et taotletav kaubamärk ning varasemad kaubamärgid on visuaalselt ning foneetiliselt erinevad ning kuna kontseptuaalsest küljest puudub tähistel saksa keeles tähendus, siis ei taju asjaomane avalikkus vastandatud kaubamärkide mingit kontseptuaalset sarnasust.
On 20 April 2005, the opponent filed an appeal, pursuant to Articles 57 to 59 of Regulation No 40/94, against the decision of the Opposition Division.
Menetlusse astuja esitas 20. aprillil 2005 määruse nr 40/94 artiklite 57–59 alusel vastulausete osakonna otsuse peale kaebuse.
By decision of 22 February 2006 (‘the contested decision’), the First Board of Appeal of OHIM annulled the decision of the Opposition Division and rejected the application for registration .
Esimese apellatsioonikoja 22. veebruari 2006. aasta otsusega (edaspidi „vaidlustatud otsus”) tühistati vastulausete osakonna otsus ning jäeti registreerimistaotlus rahuldamata.
Essentially, the Board of Appeal considered that, bearing in mind, in particular, the visual and conceptual similarity of the trademarks and the identity of the goods in question, there was a likelihood of confusion between the trademark applied for and the earlier trademark CASTELLUCA.
Apellatsioonikoda leidis sisuliselt, et arvestades kaubamärkide visuaalset ja kontseptuaalset sarnasust ning asjaomaste kaupade identsust, on taotletava kaubamärgi ja varasema kaubamärgi CASTELLUCA segiajamine tõenäoline.
— dismiss the action in its entirety;
– jätta hagi tervikuna rahuldamata;
In support of its application, the applicant relies on a single plea, alleging breach of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94.
Oma hagi toetuseks esitab hageja üheainsa väite määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumise kohta.
The applicant observes, first of all, that the Board of Appeal correctly compared only the trademark applied for and the earlier trademark CASTELLUCA, since the opponent had failed to furnish any appropriate proof of use of the earlier mark CASTELLUM during the five previous years in accordance with Article 43(2) and (3) of Regulation No 40/94.
Hageja märgib esiteks, et apellatsioonikoda tegi õigesti, kui võrdles taotletava kaubamärgiga üksnes varasemat kaubamärki CASTELLUCA, kuna menetlusse astuja ei olnud esitanud ühtki asjakohast tõendit selle kohta, et varasemat kaubamärki CASTELLUM on vastavalt määruse nr 40/94 artikli 43 lõigetele 2 ja 3 viimase viie aasta jooksul kasutatud.
As regards the comparison of the goods in question, the applicant acknowledges that the goods covered by the conflicting marks are identical, that is to say, wine .
Asjaomaste kaupade võrdluse osas möönab hageja, et vastandatud kaubamärkidega hõlmatud kaubad on identsed, kuna tegemist on veinidega.
On the other hand, as regards the comparison of the conflicting signs CASTELLANI and CASTELLUCA, the applicant considers that there is no similarity between them giving rise to a likelihood of confusion on the part of consumers, in particular German consumers, who are deemed to be reasonably well-informed.
Seevastu vastandatud tähiste CASTELLANI ja CASTELLUCA võrdluse osas leiab hageja, et nende vahel ei ole mingit sarnasust, mille tulemusel võiksid tarbijad ja eelkõige Saksa tarbijad, keda peetakse piisavalt informeerituks, kõnealused kaubamärgid segi ajada.
On a visual level, the applicant points out that the trademark applied for has features which are different from those of the earlier trademark CASTELLUCA.
Visuaalse külje kohta märgib hageja, et taotletav kaubamärk sisaldab varasema kaubamärgiga CASTELLUCA võrreldes erinevaid osasid.
First, there is the presence of the letters ‘a’,‘n’ and ‘i’ in the mark applied for and the letters ‘u’,‘c’ and ‘a’ in the earlier mark . Secondly, the trademark applied for, unlike the earlier mark, is a figurative mark, consisting of the word ‘Castellani’ underlined by two horizontal lines with a turreted crown in the middle, and placed below a shield with a castle with two towers, surmounted by a crown with two palm branches and a Latin cross in the centre.
Ta rõhutab esiteks, et taotletavas kaubamärgis on tähed „a”, „n” ja „i”, varasemas kaubamärgis aga tähed „u”, „c” ja „a”, ning teiseks on taotletav kaubamärk erinevalt varasemast kaubamärgist kujutismärk, mis koosneb esiteks sõnast „castellani”, mille all on kaks horisontaalset joont ja joonte vahel tornidega kaunistatud kroon, ning teiseks selle kohal asuvast vapikilbist, millel on kujutatud kahe torniga kindlus ja selle kohal kahe palmioksaga kroon, mille keskel omakorda ladina rist.
The applicant considers that that figurative element is highly distinctive, in contrast with the prefix of the conflicting marks, which is devoid of distinctive character as regards the goods covered .
Hageja leiab, et erinevalt vastandatud kaubamärkide eesliitest, mis ei ole hõlmatavaid kaupu eristav, on see kujutisosa väga eristav.
On a phonetic level, the applicant submits that there is a difference in the pronunciation of the two marks in all the European languages and, in particular, in German.
Foneetilisest küljest märgib hageja, et asjaomaste kaubamärkide hääldus on erinev kõigis Euroopa keeltes ja eriti saksa keeles.
It observes that, even though the prefix parts of the marks are alike and have the same pronunciation, the suffix parts are pronounced differently.
Ta väidab, et isegi kui kaubamärkide eesliited on sarnased ning neid hääldatakse ühtmoodi, siis hääldatakse järelliiteid erinevalt.
The applicant adds that the earlier trademark CASTELLUCA is a fanciful word and the correct pronunciation is [kastelluka], whereas the trademark applied for is an Italian word, which is pronounced [kastellani].
Ta lisab, et varasem kaubamärk CASTELLUCA on väljamõeldud sõna, mille õige hääldus on [kastelluka], samas kui taotletav kaubamärk on itaaliakeelne sõna, mida hääldatakse [kastellani].
On a conceptual level, the applicant points out that the two marks are not German words, even though the prefix ‘castel’ is the prefix of the Latin word ‘castellum’, meaning castle, and that prefix is translated into German by its phonetic equivalent ‘Kastell’.
Kontseptuaalsest küljest väidab hageja, et asjaomased kaubamärgid ei vasta saksakeelsetele sõnadele, kuigi eesliide „castel” on ladinakeelse sõna „castellum” eesliide, mis tähendab kindlust ja mida tõlgitakse saksa keelde foneetilise vastega „Kastell”.
The applicant adds that the two words have different connotations in that the earlier mark CASTELLUCA suggests ‘Luca’s Castle’ or ‘the Castle of Lucas’, whereas the component ‘castellani’ of the trademark applied for is an Italian word (being the plural or the genitive of the word ‘castellano’) which means lords of the manor (Kastellan in German).
Hageja rõhutab selles osas, et asjaomastel sõnadel on erinevad tähendused, kuna varasem kaubamärk CASTELLUCA viitab „Luca kindlusele” või „Lucas asuvale kindlusele”, samas kui taotletava kaubamärgi osa „castellani” on itaaliakeelne sõna (tegemist on sõna „castellano” mitmuse või gerundiumi vormiga), mis tähendab lossihärrat (saksa keeles „Kastellan”).
At the hearing, the applicant confirmed that Castellani is a patronymic and not the name of the estate.
Kohtuistungil kinnitas hageja, et Castellani on perekonnanimi, mitte veinikasvanduse nimi.
It stated that for almost a century the Castellani family has been producing and exporting wine abroad, in particular, to Germany .
Ta märkis, et perekond Castellani on peaaegu sajandi jooksul tootnud veini ja eksportinud seda välismaale, eelkõige Saksamaale.
The applicant disputes the Board of Appeal’s assertion that the attention of the consumer will focus on the prefix of the marks and points out that the idea of a ‘castle’ is very common in the wine sector.
Hageja vaidlustab apellatsioonikoja seisukoha, mille kohaselt tarbijate tähelepanu on eelkõige suunatud kaubamärkide eesliitele, märkides, et sõna „kindlus” kasutamine on veinisektoris väga levinud.
It states that, in the territory concerned, there area number of registered trademarks containing the prefixes ‘castel’, ‘castle’, ‘Kastel’ or ‘château’ and that consumers identify a wine by means of the suffix attached to those prefixes, which are devoid of distinctive character.
Ta väidab, et asjaomasel territooriumil on teatav hulk registreeritud kaubamärke, mis sisaldavad eesliidet „castel”, „castle”, „Kastel” või „château” ning et tarbijad tunnevad teatava veini ära asjaomase kaubamärgi täiesti eristusvõimetu eesliitega ühendatud järelliite abil.
It follows,
Hageja sõnul tuleneb sellest, et
As to assessment of the likelihood of confusion, the applicant claims that the public is not likely to believe that the goods or services come from the same undertaking or from economically-linked undertakings (Case T-31/03 Grupo Sada vOHIM— Sadia (GRUPO SADA) [2005] ECR II-1667, paragraph 42, and Case T-126/03 Reckitt Benckiser (España) vOHIM— Aladin (ALADIN) [2005] ECR II-2861, paragraph 78).
Mis puutub segiajamise tõenäosusesse, siis ei ole hageja sõnul tõenäoline, et avalikkus võib arvata, et vaidlusaluste märkidega tähistatud kaubad või teenused pärinevad ühelt ja samalt ettevõtjalt või omavahel majanduslikult seotud ettevõtjatelt (Esimese Astme Kohtu 11. mai 2005. aasta otsus kohtuasjas T-31/03: Grupo Sada vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Sadia (GRUPO SADA), EKL 2005, lk II-1667, punkt 42, ja 14. juuli 2005. aasta otsus kohtuasjas T-126/03: Reckitt Benckiser (España) vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Aladin (ALADIN), EKL 2005, lk II-2861, punkt 78).
The applicant considers that, since the prefix ‘castel’ has little capacity to distinguish goods as coming from a particular undertaking, the average consumer who is reasonably wellinformed and observant cannot rely on that prefix to differentiate between the competing marks.
Hageja leiab, et kuna eesliide „castel” ei võimalda eristada kaupu vastavalt sellele, milliselt ettevõtjalt need pärinevad, ei saa piisavalt informeeritud ja mõistlikult tähelepanelikud keskmised tarbijad vastandatud kaubamärke selle eesliite abil eristada.
According to the applicant, the average consumer knows that it is not necessarily the case that two wines whose trademarks begin with ‘castel’ come from the same undertaking or from economically-linked undertakings and that he must focus his attention on the name of the company, the type of grape, the provenance of the wine etc.
Hageja sõnul teab keskmine tarbija, et veinid, mille kaubamärgid algavad eesliitega „castel”, ei pärine ilmtingimata samalt ettevõtjalt või omavahel majanduslikult seotud ettevõtjatelt, ning et ta peab pöörama tähelepanu ettevõtja nimele, viinamarjasordile, veini päritolule jne.
It considers that, in the present case, the average consumer cannot be misled as to the origin of the wine when looking at the two marks in question, which are different, and, accordingly, the trademark applied for cannot give rise to confusion on the part of German consumers.
Hageja arvates ei saa keskmine tarbija kaht asjaomast kaubamärki uurides käesoleval juhul eksida veini päritolus, mistõttu ei saa Saksa tarbijad taotletavat kaubamärki segi ajada.
In conclusion, the applicant claims that the earlier trademark CASTELLUCA is not valid, since it has been using its mark CASTELLANI in Germany since 1978 for the same goods as those covered by the earlier mark, as it has proved, and that that use therefore preceded the registration of the earlier mark .
Lõpuks märgib hageja, et varasem kaubamärk CASTELLUCA ei ole kehtiv ja väidab, et kasutas alates aastast 1978 Saksamaal kaubamärki CASTELLANI varasema kaubamärgiga identsete kaupade jaoks, mille kohta ta esitas ka tõendi, ning et nimetatud kasutamine eelnes seega varasema kaubamärgi registreeringutele.
As a preliminary point, OHIM disputes the applicant’s assertion that the Board of Appeal compared only the earlier mark CASTELLUCA and the mark applied for because the proof of use furnished in relation to the earlier mark CASTELLUM was insufficient.
Esiteks vaidlustab ühtlustamisamet hageja väite, mille kohaselt apellatsioonikoda võrdles taotletavat kaubamärki üksnes varasema kaubamärgiga CASTEL-LUCA põhjusel, et varasema kaubamärgi CASTELLUM kasutamise kohta esitatud tõendid ei olnud piisavad.
It confirms that the Board of Appeal did not assess that evidence because the opponent’s claims in relation to the earlier mark CASTELLUCA, on which the opposition was also based, were upheld.
Ühtlustamisamet kinnitab, et apellatsioonikoda ei ole seda tõendit hinnanud, kuna nõustuti menetlusse astuja väidetega varasema kaubamärgi CASTELLUCA kohta, millele ka vastulauses tugineti.
OHIM points out, in this respect, that a finding that there is a likelihood of confusion on the basis of one of the earlier marks is sufficient for the Community trademark application to be rejected as a whole and that it is therefore not obliged in such a case to enter into the examination of each of the earlier rights on which the opposition is based (Joined Cases T-183/02 and T-184/02 El Corte Inglés vOHIM— González Cabello and Iberia Líneas Aéreas de España (MUNDICOR) [2004] ECR II-965, paragraphs 70 to 72, and Case T-342/02 Metro-Goldwyn-Mayer Lion vOHIM— Moser Grupo Media (Moser Grupo Media), [2004] ECR II-3191, paragraph 48).
Ühtlustamisamet meenutab selles osas, et ühe varasema kaubamärgi segiajamise tõenäosuse tuvastamisest piisab ühenduse kaubamärgitaotluse rahuldamata jätmiseks tervikuna, ning ta ei ole kohustatud kontrollima kõiki varasemaid kaubamärgiõigusi, millele vastulauses tuginetakse (Esimese Astme Kohtu 17. märtsi 2004. aasta otsus liidetud kohtuasjades T-183/02 ja T-184/02: El Corte Inglés vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – González Cabello ja Iberia Líneas Aéreas de España (MUNDICOR), EKL 2004, lk II-965, punktid 70–72, ja 16. septembri 2004. aasta otsus kohtuasjas T-342/02: Metro-Goldwyn-Mayer Lion vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Moser Grupo Media (Moser Grupo Media), EKL 2004, lk II-3191, punkt 48).
As regards the goods in question, OHIM points out that it is common ground that the goods protected by the conflicting marks are identical.
Asjaomaste kaupade osas on ühtlustamisameti sõnul selge, et vastandatud kaubamärkidega kaitstud kaubad on identsed.
With regard to the comparison of the signs in question, OHIM states that, on the visual level, as was observed by the Board of Appeal, the figurative elements of the contested application would be perceived simply as an illustration of a castle and those elements have but a weak distinctive character.
Asjaomaste tähiste võrdluse osas väidab ühtlustamisamet, et nagu apellatsioonikoda märkis, tajutakse taotletava kaubamärgi kujutisosi visuaalselt kui lihtsalt kindluse kujutist ning neil on nõrk eristusvõime.
It considers that the dominant feature of the mark applied for is the term ‘castellani’.
Ühtlustamisamet leiab, et taotletud kaubamärgi domineeriv osa on sõna „castellani”.