natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This customer added, however, that it would resume selling malathion if it returned to the market.
Samas möönis see klient, et malatiooni uuesti turuletoomisel hakkaks ta seda ka uuesti müüma.
The other customers envisaged the return of malathion to the market subject to conditions relating the product’s effectiveness and the competitiveness of its price .
Teised kliendid leidsid, et malatiooni uuesti turuletoomine sõltub toote tõhususest ning selle hinna konkurentsivõimest.
The applicants have not stated that malathion is less effective than the substitute products which will have taken the market shares lost because of the contested
Hagejad ei kinnitanud, et malatioon oleks vähem tõhus kui vaidlustatud otsuse tõttu kaotatud turuosa haaranud asendustooted. Hinnataseme osas rõhutasid hagejad ise
As regards price level, the applicants themselves have referred to a relatively high profit margin on certain of their malathionbased products, namely [confidential]%, a fact which could enable them to reduce prices in order to support the re-entry of those products on to the market.
KOMISJON mõne oma malatiooni baasil toote suurt kasumlikkuse taset – täpsemalt [konfidentsiaalne]% –, mis võimaldab neil toodete uuesti turuletoomise soodustamiseks hindu langetada.
It follows that, while recapture by malathion of the market shares lost because of the contested decision may, financially and economically, be quite onerous, such a return to the market, including restoration of malathion’s reputation, does not appear impossible (see, to this effect, the order in Pfizer Animal Health v Council, cited in paragraph 100 above, paragraphs 161 to 165).
Sellest tuleneb, et kuigi vaidlustatud otsuse tõttu kaotatud turuosade tagasivõitmine malatiooni abil võib olla majanduslikult ja rahaliselt küllaltki kulukas, ei tundu selline tagasitulek – kaasa arvatud malatiooni maine taastamine – võimatuna (vt selle kohta eespool punktis 100 viidatud 30. juuni 1999. aasta määrus Pfizer Animal Health vs. nõukogu, punktid 161-165).
The damage allegedly suffered by Cheminova A/S on account of the contested decision cannot therefore be regarded as irreparable, and there is no need to examine the other questions, in particular of substitutability, raised in the context of urgency.
Cheminova A/S-i poolt vaidlustatud otsuse tõttu väidetavalt kantud kahju ei saa seega pidada korvamatuks, ilma et oleks vaja uurida teisi küsimusi, sealhulgas eelkõige kiireloomulisuse kontekstis tõusetunud küsimust asendatavusest.
It follows from all of the foregoing that the applicants have not shown, as matters now stand, that Cheminova A/S would suffer serious and irreparable damage if suspension of operation of the contested decision were not granted.
Eeltoodust tuleneb, et hagejad ei ole kõiki asjaolusid arvestades tõendanud, et Cheminova A/S kannaks tõsist ja korvamatut kahju, kui täitmise peatamise taotlust ei rahuldata.
Consequently, the application for interimmeasures must be dismissed for lack of urgency, without any need to examine whether the other conditions governing suspension of the contested decision’s operation are met.
Neil kaalutlustel tuleb jätta ajutiste meetmete kohaldamise taotlus kiireloomulisuse puudumise tõttu rahuldamata, ilma et oleks vaja uurida, kas teised täitmise peatamiseks vajalikud tingimused on täidetud.
THE PRESIDENT OF THE COURT OF FIRST INSTANCE hereby orders:
ESIMESE ASTME KOHTU PRESIDENT määrab:
The application for interimmeasures is dismissed.
Jätta ajutiste meetmete kohaldamise taotlus rahuldamata.
Case T-86/05
Kohtuasi T-86/05
K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG v Office for Harmonization in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM)
K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KGversus Siseturu Ühtlustamise Amet(kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)
(Community trade mark—Opposition proceedings — Application for the figurativemark CORPO LIVRE — National and international word marks LIVRE — Proof of use of the earlier marks submitted out of time)
Ühenduse kaubamärk – Vastulausemenetlus – Kujutismärgi CORPO LIVRE taotlus – Siseriiklikud ja rahvusvahelised sõnamärgid LIVRE – Varasemate kaubamärkide kasutamise hilinenult tõendamine
Judgment of the Court of First Instance (Second Chamber), 12 December 2007 II - 4926
Esimese Astme Kohtu otsus (teine koda), 12. detsember 2007 . . . . . . . . . II - 4926
Community trademark — Procedural provisions — Time-limits (Commission Regulation No 2868/95, Art. 71(1) and (2))
Ühenduse kaubamärk – Menetlusnormid – Tähtaeg (Komisjoni määrus nr 2868/95, eeskirja 71 lõiked 1 ja 2)
SUMMARY — CASE T-86/05
KOKKUVÕTE – KOHTUASI T-86/05
Community trademark — Procedural provisions — Opposition proceedings (Commission Regulation No 2868/95, Rule 22(1))
Ühenduse kaubamärk – Menetlusnormid – Vastulausemenetlus (Komisjoni määrus nr 2868/95, eeskirja 22 lõige 1)
make it appropriate to grant an extension, those circumstances must be specified in the related request .
pikendamist õigustavad asjaolud, peavad need asjaolud olema pikendamistaotluses täpsustatud.
It follows from the second sentence of Rule 71(1) of Regulation No 2868/95 implementing Regulation No 40/94 on the Community trademark that extension of the time-limits specified by the Office for Harmonization in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM) is not automatic, but depends on circumstances which are specific to the individual case and which make it appropriate to grant an extension, as well as on the submission of a request for an extension.
Määruse nr 2868/95 (millega rakendatakse nõukogu määrus nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta) eeskirja 71 lõike 1 teisest lausest tuleneb, et Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) määratud tähtaegade pikendamine ei ole automaatne, vaid oleneb iga juhtumi konkreetsetest asjaoludest, mis võivad pikendamist õigustada, ning pikendamistaotluse esitamisest.
That holds especially true in relation to inter partes proceedings, in which an advantage granted to one of the parties constitutes a disadvantage for the other .
See kehtib veelgi enam pooltevahelises menetluses, milles ühele poolele antud eelis halvendab teise poole olukorda.
In such cases, the Office must therefore ensure that it remains impartial with regard to the parties.
Sellises olukorras peab ühtlustamisamet jälgima, et ta jääks mõlema poole suhtes erapooletuks.
Moreover, it is apparent from the overall scheme of Rule 71 that paragraph 2, which provides that, where there are two or more parties, the Office may extend the period specified, subject to the agreement of the other parties, does not lay down a single condition sufficient for the extension of a period specified; rather, it adds another condition to those set out in paragraph 1 that the extension must be requested by the party concerned before the expiry of the period specified and that it must be appropriate under the circumstances .
Lisaks tuleneb eeskirja 71 ülesehitusest, mis näeb ette, et kahe või enama poole puhul võib ühtlustamisamet tähtaega pikendada teiste poolte nõusolekul, et selle sätte lõige 2 ei näe tähtaja pikendamise suhtes ette ühtki tingimust, vaid lisab lõikes 1 esitatud tingimustele täiendava tingimuse – et enne määratud tähtaja pikendamist tuleb küsida teise poole arvamust ning et asjaolud peavad pikendamist õigustama.
(see paras 21, 22, 55, 56)
(vt punktid 21, 22, 55 ja 56)
It is for the party requesting an extension to plead the circumstances making it appropriate, since it is in the interests of that party that the extension is sought and may be granted.
Pikendamist õigustavate asjaolude esitamine on pikendamist taotleva poole kohustus, kuna pikendamise taotlemine ning võimalik pikendamine toimub tema huvides.
Furthermore, where those circumstances are specific to the party requesting the extension, that party is the only one who can provide the Office with the relevant information regarding them.
Pealegi saab siis, kui asjaolud sõltuvad ainult taotluse esitanud poolest, anda ühtlustamisametile nende kohta asjakohast teavet üksnes see pool.
Accordingly, for the Opposition Division to be able to assess the existence of circumstances which
Selleks et vastulausete osakond saaks anda hinnangu, kas esinevad võimalikku
It is apparent from the second sentence of Rule 22(1) of Regulation No 2868/95 implementing Regulation No 40/94 on the Community trademark that sub-
Määruse nr 2868/95 (millega rakendatakse nõukogu määrus nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta) eeskirja 22
K & L RUPPERT STIFTUNG vOHIM— LOPES DE ALMEIDA CUNHA AND OTHERS (CORPO LIVRE) earlier mark is a preliminary matter which must accordingly be settled before a decision is taken on the opposition proper . mission of proof of use of the earlier mark after the expiry of the period specified for that purpose results, in principle, in the rejection of the opposition without the Office having a discretion in that regard.
K & L RUPPERT STIFTUNG VS. SISETURU ÜHTLUSTAMISE AMET – LOPES DE ALMEIDA CUNHA JT (CORPO LIVRE) küsimus, mis tuleb lahendada enne, kui tehakse otsus vastulause enda suhtes. lõike 1 teisest lausest tuleneb, et kui tõendid varasema kaubamärgi kasutamise kohta esitatakse pärast määratud tähtaja möödumist, peab Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) põhimõtteliselt vastulause tagasi lükkama, ilma et tal oleks selles osas kaalutlusruumi.
Genuine use of the
Varasema kaubamärgi tegelik kasutamine on
JUDGMENT OF THE COURT OF FIRST INSTANCE (Second Chamber) 12 December 2007 *
ESIMESE ASTME KOHTU OTSUS (teine koda)
In Case T-86/05,
Kohtuasjas T-86/05,
K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG, established in Weilheim (Germany), represented by D. Spohn and A . Kockläuner, lawyers, applicant, v Office for Harmonization in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM), represented by G. Schneider, acting as Agent, defendant, the other party to the proceedings before the Board of Appeal of OHIM being
K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG, asukoht Weilheim (Saksamaa), esindajad advokaadid D. Spohn ja A. Kockläuner, hageja, versus Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused), esindaja: G. Schneider, kostja, mille esemeks on hagi Siseturu Ühtlustamise Ameti esimese apellatsioonikoja 7. detsembri 2004. aasta otsuse (asi R 328/2004-1) peale, mis on tehtud K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG ning Natália Cristina Lopes de Almeida Cunha, Cláudia Couto Simões ja Marly Lima Jatobá vahelises vastulausemenetluses, * Kohtumenetluse keel: saksa.
Marly Lima Jatobá, residing in Vila Nova de Gaia,
Marly Lima Jatobá, elukoht Vila Nova de Gaia,
ACTION brought against the decision of the First Board of Appeal of OHIM of 7 December 2004 (Case R 328/2004-1), relating to opposition proceedings between K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG and Natália Cristina Lopes de Almeida Cunha, Cláudia Couto Simões and Marly Lima Jatobá, THE COURT OF FIRST INSTANCE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES (Second Chamber), composed of A.W.H. Meij, acting for the President, I. Pelikánová and S. Papasavvas, Judges,
EUROOPA ÜHENDUSTE ESIMESE ASTME KOHUS (teine koda), koosseisus: kohtunik A. W. H. Meij koja esimehe ülesannetes, kohtunikud I. Pelikánová ja S. Papasavvas, kohtusekretär: ametnik K. Andová, arvestades 22. veebruaril 2005 Esimese Astme Kohtu kantseleisse saabunud hagiavaldust, arvestades 23. juunil 2005 Esimese Astme Kohtu kantseleisse saabunud kostja vastust, arvestades 12. juunil 2007 toimunud kohtuistungil esitatut,
On 16 August 2000, Natália Cristina Lopes de Almeida Cunha, Cláudia Couto Simões and Marly Lima Jatobá applied to OHIM, pursuant to Council Regulation (EC) No 40/94 of 20 December 1993 on the Community trademark (OJ 1994 L 11, p. 1), as revised and amended, for registration as a Community trademark of the figurativemark reproduced below.
Natália Cristina Lopes de Almeida Cunha, Cláudia Couto Simões ja Marly Lima Jatobá esitasid 16. augustil 2000 Siseturu Ühtlustamise Ametile (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused; edaspidi „ühtlustamisamet”) nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määruse (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT 1994, L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/1, lk 146;muudetud kujul) alusel alljärgneva ühenduse kujutismärgi registreerimise taotluse.
K & L RUPPERT STIFTUNG vOHIM— LOPES DE ALMEIDA CUNHA AND OTHERS (CORPO LIVRE) 2
K & L RUPPERT STIFTUNG VS. SISETURU ÜHTLUSTAMISE AMET – LOPES DE ALMEIDA CUNHA JT (CORPO LIVRE) 2
The goods in respect of which registrationwas sought are in Classes 18 and 25 of the Nice Agreement concerning the International Classification of Goods and Services for the Purposes of the Registration of Marks of 15 June 1957, as revised and amended, and correspond, for each of those classes, to the following description:
Kaubad, mille jaoks registreerimist taotleti, kuuluvad 15. juuni 1957. aasta märkide registreerimisel kasutatava kaupade ja teenuste rahvusvahelise klassifikatsiooni Nizza kokkuleppe (uuesti läbi vaadatud ja parandatud kujul) klassidesse 18 ja 25 ning vastavad neis klassides alljärgnevatele kirjeldustele:
‘Travelling trunks; handbags; beach bags; travelling bags; cases of leather or leatherboard (imitation leather); travelling sets (leatherware); key cases (leatherware); briefcases; purses, not of precious metal’ in Class 18;
– „kohvid; käekotid; rannakotid, reisikotid; nahast või nahka jäljendavast papist (tehisnahast) kastid; reisikotid (nahktooted); võtmetoosid (nahktooted); dokumendikotid; rahakotid, mis ei ole valmistatud väärismetallidest”, mis kuuluvad klassi 18;
‘Articles of clothing; namely beach clothes and sportswear; shoes, namely beach shoes and sports shoes; headgear’ in Class 25 .
– „rõivad, eelkõige ranna- ja spordirõivad; jalanõud, eelkõige ranna- ja spordijalanõud; peakatted”, mis kuuluvad klassi 25.
The application for the trademark was published in Community TradeMarks Bulletin No 33/2001 of 9 April 2001.
Kaubamärgitaotlus avaldati 9. aprilli 2001. aasta väljaandes Bulletin des marques communautaires (Ühenduse Kaubamärgibülletään) nr 33/2001.
On 4 July 2001, K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG (‘Ruppert’ or ‘the applicant’) lodged an opposition against registration of the mark applied for, on the basis of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94. The opposition was directed against the goods in Class 25 . II - 4929
Hageja esitas määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b alusel 4. juulil 2001 vastulause taotletud kaubamärgi registreerimisele. Vastulause oli suunatud klassi 25 kuuluvate kaupade vastu.
The opposition was based on the following earlier marks (‘the earlier marks’):
Vastulause tugines alljärgnevatele varasematele kaubamärkidele (edaspidi „varasemad kaubamärgid”):
— the German word mark No 11 73 609, LIVRE, filed on 23 March 1990, registered on 5 March 1991 and renewed with effect from 24 March 2000 to cover the ‘clothing and shoes’ in Class 25;
– Saksa sõnamärk nr 1173609 LIVRE klassi 25 kuuluvate kaupade „rõivad ja jalanõud” jaoks, mille taotlus esitati 23. märtsil 1990, mis registreeriti 5. märtsil 1991 ja mille kehtivuse pikendamine jõustus 24. märtsist 2000;
— the international word mark No 568 850, LIVRE, filed on 27 March 1991 and registered on 3 June 1991, with effect in Austria, France and Italy to cover the ‘clothing and shoes’ in Class 25 .
– rahvusvaheline sõnamärk nr 568850 LIVRE klassi 25 kuuluvate kaupade „rõivad ja jalanõud” jaoks, mille taotlus esitati 27. märtsil 1991, mis registreeriti 3. juunil 1991 ning mis kehtib Austrias, Prantsusmaal ja Itaalias.
Following a request dated 19 April 2002 from the applicants for the Community trade mark, OHIM granted Ruppert, by letter of 8May 2002, a period expiring on 9 July 2002 in which to prove the use of the earlier marks, in accordance with Article 43(2) of Regulation No 40/94 and with Rule 20(4) and Rule 22 of Commission Regulation (EC) No 2868/95 of 13December 1995 implementing Council Regulation (EC) No 40/94 (OJ 1995 L 303, p. 1), in the version applicable to the facts of the case .
Ühenduse kaubamärgi taotlejate 19. aprilli 2002. aasta taotluses, mis saabus ühtlustamisametisse 8. mai 2002. aasta kirjaga, anti vastavalt määruse nr 40/94 artikli 43 lõikele 2 ning komisjoni 13. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ) nr 2868/95, millega rakendatakse nõukogu määrus (EÜ) 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT L 303, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 189) käesoleva kohtuasja asjaolude suhtes kehtiva redaktsiooni eeskirja 20 lõikele 4 ja eeskirjale 22 hagejale varasemate kaubamärkide kasutamise tõendamiseks aega kuni 9. juulini 2002.
On 9 July 2002, Ruppert’s representative submitted at 16:56, by fax, a request seeking to have the period specified extended until 9 September 2002.
Hageja esindaja esitas 9. juulil 2002 kl 16.56 faksiga taotluse, et tähtaega pikendataks 9. septembrini 2002.
The reason given for the application was as follows:
Taotlust põhjendati järgmiselt:
‘Unfortunately, we have not yet received the documents which are necessary to prove the use of the earlier mark, but we will remind the opposing party to make them quickly available .
„Kahjuks ei ole me veel saanud varasemate kaubamärkide kasutamist tõendavaid vajalikke dokumente, kuid me tuletame vastulause esitajale meelde, et need tuleb kiiresti kättesaadavaks teha.
For that reason we request that you grant this extension.’
Sel põhjusel palume tähtaega pikendada.”
K & L RUPPERT STIFTUNG vOHIM— LOPES DE ALMEIDA CUNHA AND OTHERS (CORPO LIVRE) 8
K & L RUPPERT STIFTUNG VS. SISETURU ÜHTLUSTAMISE AMET – LOPES DE ALMEIDA CUNHA JT (CORPO LIVRE) 8
By letter of 15 July 2002, OHIM told Ruppert that its request for an extension of the period specified would not be granted, given that the reasons it had submitted did not show that there were any exceptional and unforeseen circumstances .
Ühtlustamisamet teatas 15. juuli 2002. aasta kirjas hagejale, et tähtaja pikendamise taotlust ei rahuldata, kuna hageja esitatud põhjendustest ei ilmnenud, et esinesid erakorralised ja ettenägematud asjaolud.
On 6 September 2002, Ruppert nevertheless sent to OHIM various documents to provide proof of use of the earlier marks.
Siiski esitas hageja 6. septembril 2002 ühtlustamisametile varasemate kaubamärkide kasutamise tõendamiseks mitmesuguseid dokumente.
On 9 September 2002, it protested against the refusal to extend the period specified and requested that the documents sent be taken into account despite the expiry of the initial time-limit.
Hageja vaidlustas 9. septembril 2002 tähtaja pikendamisest keeldumise ning palus, et hoolimata esialgse tähtaja möödumisest võetaks esitatud dokumente arvesse.
On 11 October 2002, OHIM informed the parties that neither the documents sent on 6 September 2002 nor the observations of 9 September 2002 would be taken into consideration.
Ühtlustamisamet teavitas 11. oktoobril 2002 pooli sellest, et ei 6. septembril 2002 saadetud dokumente ega 9. septembri 2002. aasta seisukohti ei võeta arvesse.
By decision of 2 March 2004, the Opposition Division rejected Ruppert’s opposition on account of failure to prove use of the earlier marks.
Vastulausete osakond jättis 2. märtsi 2004. aasta otsusega hageja vastulause rahuldamata, kuna varasemate kaubamärkide kasutamise kohta ei olnud tõendeid esitatud.
On 29 April 2004, Ruppert appealed against that decision.
Hageja esitas 29. aprillil 2004 selle otsuse peale kaebuse.
In that context, Ruppert argued that, in the light of OHIM’s practice concerning the extension of time-limits, it was entitled to think that an initial extension would be granted to it in the context of the present procedure.
Hageja väitis kaebuses, et arvestades ühtlustamisameti praktikat tähtaegade pikendamisel, oli tal õigus eeldada, et talle käesoleva menetluse raames määratud tähtaega esimesel korral pikendatakse.
Ruppert further submitted that the person within the company who was authorised to sign the sworn statement, which constituted part of the evidence of use of the earlier marks, was on a trip at the time when the period expired.
Lisaks väitis ta, et pädev isik, kes võis äriühingu nimel varasemate kaubamärkide kasutamise kohta vande all ütlusi anda, viibis tähtaja lõppemise ajal reisil.
By decision of 7 December 2004 (‘the contested decision’), the First Board of Appeal of OHIM dismissed the appeal.
Ühtlustamisameti esimese apellatsioonikoja 7. detsembri 2004. otsusega (edaspidi „vaidlustatud otsus”) jäeti kaebus rahuldamata.
It found, in essence, that:
Selles otsuses leiti sisuliselt, et:
— pursuant to Rule 71 of Regulation No 2868/95, OHIM could refuse a request for extension of the period specified where that extension was not appropriate in the circumstances; in the present case, the request for an extension had been submitted only a few hours before the expiry of the time-limit and without reference to particular reasons;
– vastavalt määruse nr 2868/95 eeskirjale 71 võis ühtlustamisamet tähtaja pikendamise taotluse tagasi lükata, kuna seda põhjendavad asjaolud puudusid; nimelt oli käesoleval juhul tähtaja pikendamise taotlus esitatud kõigest mõni tund enne tähtaja lõppemist, ilma et selle kohta oleks esitatud erilisi põhjendusi;
— the reason submitted after the expiry of the time-limit (absence on holiday) did not, moreover, constitute an exceptional circumstance and was foreseeable before the expiry of the time-limit;
– pealegi ei ole pärast tähtaja lõppemist esitatud põhjendus (puudus töölt puhkuse tõttu) erakorraline asjaolu ning see oli enne tähtaja lõppemist ettenähtav;
— it was not appropriate for the Board of Appeal to take into account the documents produced after the expiry of the time-limit, in view of the wording of Rule 22 of Regulation No 2868/95 in the version applicable to the facts of the case and given the related caselaw (Case T-388/00 Institut für Lernsysteme vOHIM— Educational Services (ELS) [2002] ECR II-4301, and Case T-334/01 MFE Marienfelde vOHIM— Vétoquinol (HIPOVITON) [2004] ECR II-2787).
– pärast tähtaja möödumist esitatud dokumentide arvesse võtmine apellatsioonikoja poolt ei ole õigustatud, kui arvestada määruse nr 2868/95 käesoleva kohtuasja faktiliste asjaolude suhtes kehtiva redaktsiooni eeskirja 22 sisu ning kohtupraktikat selle sätte kohta (Esimese Astme Kohtu 23. oktoobri 2002. aasta otsus kohtuasjas T-388/00: Institut für Lernsysteme vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Educational Services (ELS), EKL 2002, lk II-4301, ja 8. juuli 2004. aasta otsus kohtuasjas T-334/01: MFE Marienfelde vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Vétoquinol (Hipoviton), EKL 2004, lk II-2787).
By order of 24 April 2006, the President of the Second Chamber of the Court of First Instance, after hearing the parties, ordered the proceedings to be stayed pending a
Pärast poolte seisukohtade ärakuulamist peatas Esimese Astme Kohtu teise koja esimees 24. aprillil 2006 määrusega menetluse kuni Euroopa Kohtu 13. märtsi
K & L RUPPERT STIFTUNG vOHIM— LOPES DE ALMEIDA CUNHA AND OTHERS (CORPO LIVRE) final decision in the case which gave rise to the judgment in Case C-29/05 P OHIM v Kaul [2007] ECR I-2213. As a measure of organisation of procedure, the parties were requested to express their views at the hearing on the consequences which, in their opinion, had to be drawn in respect of the present case from the judgment in OHIM v Kaul. 15
K & L RUPPERT STIFTUNG VS. SISETURU ÜHTLUSTAMISE AMET – LOPES DE ALMEIDA CUNHA JT (CORPO LIVRE) 2007. aasta otsuse tegemiseni kohtuasjas C-29/05 P: Siseturu Ühtlustamise Amet vs. Kaul (EKL 2007, lk I-2213). Menetlust korraldava meetmena paluti pooltel avaldada oma seisukoht selle kohta, milliseid tagajärgi toob eespool nimetatud kohtuotsus Siseturu Ühtlustamise Amet vs. Kaul kaasa seoses käesoleva kohtuasjaga.
By decision of the President of the Court of First Instance of 21 March 2007, Mr A.W.H. Meij was designated as acting President of the Chamber, replacing Mr J. Pirrung who was unable to sit, and Mr S. Papasavvas was designated to complete the formation.
Esimese Astme Kohtu esimehe 21. märtsi 2007. aasta otsusega määrati kohtunik J. Pirrungi asemel, kellel esinenud takistuse tõttu ei olnud võimalik osaleda käesoleva asja arutamisel, koja esimehe ülesandeid täitma kohtunik A. W. H. Meij ning kohtunik S. Papasavvas määrati koja koosseisu, et see oleks täielik.
— dismiss the action;
– jätta hagi tervikuna rahuldamata;