natgillin/translations-raw huggingface dataset:
90 — The last sentence of paragraph 289 of the judgment under appeal.
93 – Vt veel kord eeskätt vaidlustatud kohtuotsuse punkti 289 viimane lause, punkti 294 viimane lause ja punkti 320 viimane lause.
93 — Again, see in particular the last sentence of each of paragraphs 289, 294 and 320 of the judgment under appeal.
90 – Vaidlustatud kohtuotsuse punkti 289 viimane lause.
91 — The second sentence of paragraph 320 of the judgment under appeal; to the same effect see the last sentence of paragraph 289 of the judgment under appeal.
91 – Vaidlustatud kohtuotsuse punkti 320 teine lause; samas tähenduses vaidlustatud kohtuotsuse punkti 289 viimane lause.
94 — This distinguishes the present case from Kaysersberg (cited above, footnote 8), paragraphs 159 and 160, in which the Court of First Instance was of the opinion that the inadequacy complained about in the reasons given did not involve a fundamental part of the Commission’s decision.
94 – See eristabki käesolevat asja eespool 8. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsusest Kaysersberg vs. komisjon (punktid 159 ja 160), milles Esimese Astme Kohtu arvates ei omanud ebapiisavalt põhjendatud komisjoni otsuse osa põhimõttelist tähendust.
92 — The first sentence of paragraph 320 of the judgment under appeal.
92 – Vaidlustatud kohtuotsuse punkti 320 esimene lause.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-413/06 P influence the functioning of the market, it must not only identify these factors in its decision but also state their effects.
KOHTUJURIST KOKOTT’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-413/06 P siis tuleb tal otsuses need tegurid mitte ainult nimetada, vaid ka selgitada nende mõju.
98 upon for the first clearance decision.
98 kesksel kohal.
95In this regard the Court of First Instance rightly imposed high standards on the reasons given for the first clearance decision and subjected those reasons to an intense review.
95Seetõttu esitas Esimese Astme Kohus esimese koondumisloa otsuse põhjendustele selles osas õigesti kõrgendatud nõudmised ja kontrollis nimetatud põhjendust eriti hoolikalt.
This consideration may be transposed to the field of competition law and merger control. If, in its assessment of the effect on competition of a concentration, the Commission attaches particular importance to certain factors which are relevant to the market, it must not only identify these factors in its decision but must also describe, sufficiently precisely, their effects on the functioning of the markets in question.
Eeltoodud arutluskäigu võib pikemata üle kanda konkurentsiõigusele ja koondumiste kontrollile: kui komisjon omistab koondumisele konkurentsiõigusliku hinnangu andmisel teatavatele turuga seonduvatele teguritele erilise tähenduse, siis peab ta lisaks nende otsuses nimetamisele piisava täpsusega kirjeldama, millist mõju asjaomased tegurid avaldavad turu toimimisele.
High standards were also justified here because, as regards market transparency, the Commission was required to assess complex economic situations, in relation to which it enjoyed a not insignificant margin of discretion, as is usual in the field of merger control.
Kõrgendatud nõudmised olid siinkohal õigustatud ka seetõttu, et komisjon pidi turu läbipaistvuse seisukohast hindama keerukaid majanduslikke seoseid, milleks komisjonil on ulatuslik kaalutlusõigus nagu tavaliselt koondumiste kontrolli puhul.
96 However, where the Commission has such a margin of discretion, observance of the guarantees conferred by the Community legal order in administrative proceedings acquires more importance.
96Kui komisjonil on selline kaalutlusõigus, siis omandab seda suurema tähtsuse nende tagatiste järgimine, mis ühenduse õiguskord näeb ette haldusmenetluses.
These guarantees include not least the obligation to give sufficient reasons for a decision. 97
Selliseks tagatiseks – ja mitte teisejärguliseks – on otsuse piisava põhjendamise kohustus. 97
If, in the exercise of its discretion, the Commission takes into account factors which
Kui komisjon arvestab kaalutlusõiguse raames turu toimimist mõjutavaid tegureid,
95 — See paragraphs 286 and 289 of the judgment under appeal, according to which — as according to the view expressed by the Commission in the proceedings at first instance — ‘transparency is the essential, and indeed the only, ground for the assertion that there is no collective dominant position on the markets for recorded music’ (paragraph 289).
95 – Vt selle kohta vaidlustatud kohtuotsuse punktid 286 ja 289 ning komisjoni väljendatud seisukoht Esimese Astme Kohtu menetluses, et „läbipaistvus on peamine, kui mitte ainus põhjus, millele tugineb väide, et salvestatud muusika turgudel ei olnud kollektiivset turgu valitsevat seisundit” (punkt 289).
In a case in which all other factors point to the transparency of the market, the factor which, in the Commission’s view, points decisively against the market’s being sufficiently transparent cannot be simply mentioned without further explanation.
Juhul kui kõik ülejäänud tegurid viitavad turu läbipaistvusele, ei või komisjon tegurit, mis on tema arvates otsustava tähtsusega, kuid kõneleb turu piisava läbipaistvuse vastu, üksnes muu hulgas märkida.
As the Court of First Instance correctly emphasises, what is instead necessary is for the Commission to substantiate the effects of this factor in its decision with specific details; 99 it cannot simply rely on the surmise, hesitantly expressed, that ‘this factor could reduce transparency in the market and may make tacit collusion more difficult’, 100and just as little on the mere conjecture that ‘it appears
Esimese Astme Kohus rõhutab õigesti, et komisjon peab oma otsuses asjaomase teguri mõjud üksikasjalikult esile tooma, 99 mitte piirduma kõhkleva oletusega, et „see vajadus võis vähendada turu läbipaistvust ja muuta vaikivad kokkulepped keerulisemaks” 100 ega ka oletusega, et
96 — Kali & Salz (cited above, footnote 16), paragraph 223, and Case C-12/03 Commission v Tetra Laval [2005] ECR I-987, paragraph 38; see also Gencor (cited above, footnote 16), paragraph 246, and Case T-210/01 General Electric v Commission [2005] ECR II-5575, paragraph 60, from the Court of First Instance. 98 — To this effect, an example from the field of agricultural policy is Case C-358/90 Compagnia italiana alcool v Commission [1992] ECR I-2457, paragraph 42.
96 – Eespool 16. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus „Kali & Salz”, punkt 223, ja 15. veebruari 2005. aasta otsus kohtuasjas C-12/03 P: komisjon vs. Tetra Laval (EKL 2005, lk I-987, punkt 38); vt ka eespool 16. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Gencor vs. komisjon, punkt 246, ja Esimese Astme Kohtu 14. detsembri 2005. aasta otsus kohtuasjas T-210/01: General Electric vs. komisjon (EKL 2005, lk II-5575, punkt 60). 98 – Vt selle kohta põllumajanduspoliitika juhtumi näitel 7. aprilli 1992. aasta otsus kohtuasjas C-358/90: Compagnia italiana alcool vs. komisjon (EKL 1992, lk I-2457, punkt 42).
99 — The last sentence of paragraph 289 of the judgment under appeal.
99 – Vaidlustatud kohtuotsuse punkti 289 viimane lause.
97 — Case C-269/90 Technische Universität München [1991] ECR I-5469, paragraph 14; Joined Cases C-258/90 and C-259/90 Pesquerias De Bermeo und Naviera Laida v Commission [1992] ECR I-2901, paragraph 26, as well as Case C-525/04 P Spain v Lenzing [2007] ECR I-9947, paragraph 58.
97 – 21. novembri 1991. aasta otsus kohtuasjas C-269/90: Technische Universität München (EKL 1991, lk I-5469, punkt 14); 7. mai 1992. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-258/90 ja C-259/90: Pesquerias De Bermeo ja Naviera Laida vs. komisjon (EKL 1992, lk I-2901, punkt 26) ja 22. novembri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-525/04 P: Hispaania vs. Lenzing (EKL 2007, lk I-9947, punkt 58).
In addition, see Joined Cases 36/59 to 40/59 Präsident Ruhrkohlen-Verkaufsgesellschaft and Others v High Authority [1960] ECR 423, at p. 439 et seq.
Vt lisaks 15. juuli 1960. aasta otsus liidetud kohtuasjades 36/59–40/59: Präsident Ruhrkohlen-Verkaufsgesellschaft jt vs. ESTÜ Ülemamet (EKL 1960, lk 887, punkt 921 jj).
100 — On this point see recital 111 of the first clearance decision, quoted in paragraph 289 of the judgment under appeal (emphasis added).
100 – Vt selle kohta vaidlustatud kohtuotsuse punktis 289 viidatud koondumisloa otsuse põhjendus 111 (kohtujuristi kursiiv).
First, the appellants claim that less stringent requirements are to be imposed in relation to the reasoning of a clearance decision than in relation to a prohibition decision, because the weaker position of third parties in the procedure means that they cannot expect the same degree of precision in the reasoning as the parties to the concentration can in case of a refusal.
Esiteks väidavad apellandid, et koondumisloa otsuse põhjendamisele tuleb esitada vähem ranged nõuded kui keelava otsuse põhjendamisele, sest oma nõrgema menetlusliku seisundi tõttu ei saa kolmandad isikud oodata põhjendamise samasugust üksikasjalikkust kui koondumises osalejad keeldumise korral.
In all, the Court of First Instance therefore rightly held that the Commission ought not to have restricted itself to ‘vague assertions’ 102as regards the factors which were decisive for its decision, which were ‘unsubstantiated’, ‘rather limited’ 103 and in addition internally contradictory. 104
Esimese Astme Kohus märkis kokkuvõttes seega õigesti, et otsuse jaoks olulise tähtsusega tegureid silmas pidades ei tohiks komisjon piirduda „ebamääraste kinnitustega” 102, mis on „piiratud ulatusega” ja „põhjendamata” 103ning lisaks vasturääkivad 104.
This argument is not convincing.
Kõnealune argument ei ole veenev.
Neither Article 253 EC nor the third indent of Article 41(2) of the Charter of fundamental rights distinguishes between decisions which benefit their respective addressees and those which are disadvantageous for them as regards the requirement to state reasons.
EÜ artikkel 253 ega ka Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõike 2 kolmas taane ei tee põhjendamise nõuetes vahet otsustel, mis on adressaadile soodsad või mis adressaati koormavad.
Against this background I am of the view that the Court of First Instance did not make any error of law in finding that the first clearance decision gave insufficient reasons as regards the Commission’s finding in relation to (insufficient) market transparency. 105
Eelnevale tuginedes leian ma kokkuvõttes, et Esimese Astme Kohus ei ole õigusnormi rikkunud, kui ta leidis lähtuvalt komisjoni kinnitustest turu (vähese) läbipaistvuse kohta, et esimene koondumisloa otsus ei olnud piisavalt põhjendatud.
For the sake of completeness, in what follows I consider some further arguments which the appellants put forward in their sixth ground of appeal.
Pelgalt terviklikkuse huvides peatun järgnevas veel apellatsioonkaebuse kuuendas väites esitatud teistel argumentidel.
In any event, where a third party has been included in a merger control procedure and has been formally heard by the Commission — as was the case with Impala here — the duty to state reasons is intended also to protect its rights and interests.
Kui kolmas isik on kaasatud koondumiste kontrolli menetlusse ja komisjon kuulab ta ametlikult ära – nagu käesoleval juhul Impala –, kaitseb põhjendamiskohustus igal juhul tema õigusi ja huve.
The third party may expect at least persuasive, comprehensible and internally consistent reasons as regards the essential factual and legal considerations on which the Commission bases its clearance decision.
Kolmandal isikul on sel juhul õigus vähemalt ootusele, et komisjoni koondumisloa otsuse faktilistel ja õiguslikel asjaoludel põhinevaid kaalutlusi on loogiliselt, jälgitavalt ja vastuoludeta põhjendatud.
It is precisely these minimum requirements which are the subject of the present case. 106
Käesoleval juhul on tegemist just selliste miinimumnõuetega 106.
102 — The last sentence of paragraph 289 of the judgment under appeal.
101 – Vt selle kohta vaidlustatud kohtuotsuse punktides 315 ja 316 viidatud koondumisloa otsuse põhjendus 80 (kohtujuristi kursiiv).
103 — Paragraph 294 of the judgment under appeal.104 — Paragraph 320 of the judgment under appeal.105 — Paragraph 325 of the judgment under appeal.
102 – Vaidlustatud kohtuotsuse punkti 289 viimane lause.103 – Vaidlustatud kohtuotsuse punkt 294.104 – Vaidlustatud kohtuotsuse punkt 320.105 – Vaidlustatud kohtuotsuse punkt 325.
106 — See above, point 119 et seq.
106 – Vt eespool käesoleva ettepaneku punkt 119 jj.
Specifically, whether a statement of reasons satisfies the legal requirements of Article 253 EC depends ultimately on object- ive criteria, including in particular whether the essential factual and legal considerations are logical, comprehensible and free from contradiction.
See, kas põhjendus vastab EÜ artikli 253 õiguslikele nõuetele, sõltub objektiivsetest kriteeriumidest, sealhulgas peamiste faktilistel ja õiguslikel asjaoludel põhinevate kaalutluste loogilisusest, jälgitavusest ja vastuolude puudumisest.
109If, as in the present case, a statement of reasons is not logical, comprehensible and free from contradiction on an essential matter, the decision in question is to be annulled even if the applicant’s rights of defence have not suffered any damage as regards his other pleas.
109Kui põhjendus ei ole olulises osas küllalt loogiline, jälgitav ja vastuoludeta, tuleb asjaomane otsus tühistada isegi siis, kui hageja teised väited ei anna alust tema õiguste rikkumise tuvastamiseks. Vastasel juhul puuduks hagejal praktiliselt võimalus esitada tühistamishagis teiste tühistamisaluste kõrval edukalt ebapiisava põhjendamise väide.
Otherwise, it would be in practice impossible for an applicant in an annulment action to succeed on the ground that the reasoning was insufficient while also raising other grounds of invalidity.
107Öeldust ei saa siiski järeldada, et kolmanda isiku menetluslik seisund oleks piiratud ka otsuse ebapiisava põhjendamise vaidlustamise seisukohalt.
Second, the appellants claim that in the present case both Impala and the Court of First Instance had easily understood the reasons for the first clearance decision.
Teiseks väidavad apellandid, et nii Impala kui ka Esimese Astme Kohus said käesoleval juhul esimese koondumisloa otsuse põhjendustest raskusteta aru.
From this they conclude that the decision included sufficient reasons.
Sellest järeldavad nad, et osundatud otsus on piisavalt põhjendatud.
Contrary to the appellants’ view, it is incidentally by no means contradictory for the Court of First Instance in the present case to have found at one and the same time that the reasons given were insufficient and that the Commission made a manifest error of assessment.
Erinevalt apellantide arvamusest ei ole iseenesest vastuoluline, et Esimese Astme Kohus leidis käesoleval juhul, et tegemist on ühtaegu nii otsuse ebapiisava põhjendamise kui ka komisjoni ilmse kaalutlusveaga.
A decision by the Commission may be vitiated by both procedural and substantive flaws.
Komisjoni otsuses võivad esineda nii menetlusõiguslikud kui ka materiaalõiguslikud vead.
The fact that the reasons given for a decision — for example on account of not being logical — are deficient does not preclude the possibility that the same decision is also substantively flawed.
See, et otsuse põhjendus on puudulik – näiteks vähese loogilisuse tõttu –, ei välista, et sama otsusega on rikutud materiaalõigusnormi.
This argument is likewise not to the point.
See argument ei ole samuti asjakohane.
The fact that the applicant has been able to make his other pleas sufficiently clear before the Court of First Instance may constitute an initial factor pointing to the conclusion that adequate reasons were given.
Öeldu võib küll olla üks pidepunkt piisava põhjendamise kohta, kui hageja teised etteheited on kohut piisavalt veennud.
108However, this cannot be regarded as more than a rebuttable presumption.
108 See ei ole siiski enamat, kui ümberlükatav oletus.
Third, the appellants claim that, in laying down requirements as to the reasons to be given in a merger control decision, account must be taken of the confidentiality of sensitive commercial information.
Kolmandaks väidavad apellandid, et koondumiste kontrolli otsuse põhjendamisele esitatavate nõuete sätestamisel tuleb arvestada tundliku äriteabe konfidentsiaalsusega.
Thus, in their view, the Court of First Instance made an error in law in that in paragraph 411
Esimese Astme Kohus rikkus seega õigusnormi, kui ta nõudis komisjonilt vaidlustatud kohtuotsuse punktis 411 teiste suurte
107 — Kaysersberg (cited above, footnote 8), paragraph 105.
107 – Eespool 8. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Kaysersberg vs. komisjon, punkt 105.
108 — To this effect see Case C-342/03 Spain v Council [2005] ECR I-1975, paragraph 59, and Kaysersberg (cited above, footnote 8), paragraph 160.
108 – Vt selle kohta nt 10. märtsi 2005. aasta otsus kohtuasjas C-342/03: Hispaania vs. nõukogu (EKL 2005, lk I-1975, punkt 59) ja eespool 8. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Kaysersberg vs. komisjon, punkt 160.
109 — See above, point 119.
109 – Vt eespool viidatud ettepaneku punkt 119.
(d) Interim conclusion of the judgment under appeal it required the Commission to publish details of the pricing and discounting policies of the other majors.
IMPALA d) Järeldus plaaditootjate hinna- ja allahindluspoliitika üksikasjade avaldamist.
In all, it follows that the Court of First Instance did not make any errors in law in reaching the conclusion in paragraphs 325 and 542 of the judgment under appeal that insufficient reasons were given for the first clearance decision, which had, for that reason, to be set aside.
Kokkuvõttes ei ole Esimese Astme Kohus rikkunud õigusnormi, järeldades vaidlustatud kohtuotsuse punktides 325 ja 542, et esimene koondumisloa otsus ei ole piisavalt põhjendatud ja tuleb seepärast tühistada.
Accordingly, the first and third parts of the sixth ground of appeal are unfounded.
Tuginedes eelnevale, on kuuenda väite esimene ja kolmas osa alusetud.
This submission too is not convincing.
Ka see väide ei ole veenev.
It is clearly based on a misunderstanding of paragraph 411 of the judgment under appeal.
Kõnealune väide rajaneb ilmselt vaidlustatud kohtuotsuse punkti 411 vääral tõlgendusel.
In that paragraph the Court of First Instance by no means required the Commission to disclose business secrets of individual market participants.
Esimese Astme Kohus ei nõudnud komisjonilt sugugi turuosaliste ärisaladuste avaldamist.
It merely — and correctly — rejected the Commission’s argument that because of their confidential character certain figures could not have been included at all in the first clearance decision.
Kohus jättis vaid õigustatult tähelepanuta komisjoni argumendi, et ta ei saanud esimeses koondumisloa otsuses tugineda teatavatele arvandmetele nende konfidentsiaalse iseloomu tõttu.
This is because the obligation of professional secrecy (Article 287 EC) cannot be interpreted so broadly as to undermine the requirement to state reasons for a decision. 110
Ametisaladuse hoidmise kohustust (EÜ artikkel 287) ei saa tõlgendada nii laialt, et see õõnestaks otsuse põhjendamise nõuet. 110
In their first ground of appeal and in the second part of their sixth ground of appeal the appellants claim that the Court of First Instance wrongly used the statement of objections as a benchmark for its substantive assessment of the first clearance decision and wrongly required of the Commission that it justify any deviations from the objections in its decision.
Oma esimese väite ja kuuenda väite teise osaga väidavad apellandid, et Esimese Astme Kohus on ekslikult lähtunud komisjoni esimese koondumisloa otsuse kohtuliku kontrolli kriteeriumina vastuväiteteatisest ja nõudnud komisjonilt igasuguse vastuväiteteatisest kõrvalekaldumise põhjendamist.
So far as figures include business secrets, the Commission’s present practice in competition law is to replace such figures in its decision with ranges of figures, or otherwise to summarise them or describe them.
Kui arvandmed on ärisaladus, siis on komisjoni väljakujunenud praktikaga konkurentsiõiguse valdkonnas kooskõlas, et vastavad arvud asendatakse otsuses nurksulgudesse pandud kolme punktiga või esitatakse muul viisil kokkuvõtlikult või ümbersõnastatult.
The Court of First Instance rightly points out 111that at other places in its first clearance decision the Commission indeed provided information, including figures, on the pricing policy of individual market participants. 112
Esimese Astme Kohus viitab õigesti asjaolule, 111et komisjon on samas oma esimese koondumisloa otsuse teistes osades esitanud turuosaliste hinnapoliitika kohta arvandmeid. 112
110 — Joined Cases 296/82 and 318/82 Netherlands and Others v Commission [1985] ECR 809, paragraph 27.
110 – 13. märtsi 1985. aasta otsus liidetud kohtuasjades 296/82 ja 318/82: Madalmaad jt vs. komisjon (EKL 1985, lk 809, punkt 27).
111 — Paragraph 413 of the judgment under appeal.
111 – Vaidlustatud kohtuotsuse punkt 413.
112 — On this point see for example recitals 74, 81, 88, 95 and 102 of the first clearance decision.
112 – Vt selle kohta nt esimese koondumisloa otsuse põhjendused 74, 81, 88, 95 ja 102.
It is not disputed that the judgment under appeal contains numerous references to the statement of objections.
Vaieldamatult sisaldab vaidlustatud kohtuotsus mitmeid viiteid vastuväiteteatisele.
In the following I shall consider, as a first step, the Court of First Instance’s approach in general to the relationship between the clearance decision and the statement of objections, and then, as a second step, I shall consider in
Järgnevas käsitlen esiteks seda, kuidas Esimese Astme Kohus on mõistnud koondumisloa otsuse ja vastuväiteteatise vahelist seost, ja uurin siis teiseks Esimese Astme
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-413/06 P more detail the specific references the Court of First Instance made to individual passages in the statement of objections.
KOHTUJURIST KOKOTT’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-413/06 P
(a) The Court of First Instance’s approach in general to the relationship between the clearance decision and the statement of objections
Kohtu konkreetseid viiteid vastuväiteteatise eri osadele.
The ultimate clearance of the concentration was described by the Court of First Instance as a ‘fundamental U-turn in the Commission’s position’ which was ‘surprising, particularly in view of the late stage at which it was made’; 114in addition, reference was made to the requirement to comply with mandatory timelimits in merger control procedures, which, according to the Court of First Instance, ‘does not allow [the Commission] to extend its investigation, thus reducing the likelihood that the Commission will fundamentally alter its position as the administrative procedure advances’. 115
Seda, et lõppkokkuvõttes anti koondumiseks luba, nimetab Esimese Astme Kohus „komisjoni seisukoha täielikuks muutuseks”, mis „võib tõepoolest tunduda üllatav, arvestades eeskätt seda, kui hilja see muutus toimus” 114; lisaks viidatakse koondumiste kontrolli menetluse tähtaegade järgimise nõudele, mis Esimese Astme Kohtu arvates „ei võimalda [komisjonil] uurimist pikendada, muutes seega üha ebatõenäolisemaks, et komisjon haldusmenetluse edenedes oma seisukohta põhjalikult muudab” 115.
The appellants, supported by the Commission, object generally to the Court of First Instance’s discussion of the relationship between the clearance decision and the statement of objections.
Apellandid, keda toetab komisjon, heidavad Esimese Astme Kohtule üldsõnaliselt ette seda, kuidas viimane on käsitlenud koondumisloa otsuse ja vastuväiteteatise vahelist seost.
In their opinion the Court of First Instance misunderstood the nature and function of a statement of objections, and this ‘coloured’ the rest of the judgment.
Apellandid leiavad, et kohus ei mõistnud vastuväiteteatise olemust ja ülesannet ning et see „avaldab mõju” ka kogu ülejäänud kohtuotsusele.
As in antitrust proceedings, in merger control proceedings it is essential to observe the rights of the defence before making a decision which may adversely affect the undertakings concerned. 116
Nii nagu kartelliõiguslikus menetluses, tuleb ka koondumiste kontrolli menetluses austada kaitseõigusi, mis võib viia selle ettevõtja kahjuks tehtud otsuseni. 116