natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since the industrial revolution there has been a shift away from using renewable resources to non-renewables to fuel our economy.
Tööstusrevolutsioonist alates on meie majanduse elavdamiseks kasutatud taastuvate ressursside asemel aina enam taastumatuid.
Towards the end of the 20th century, non-renewables accounted for some 70 % of total material flows in industrialised countries compared to about 50 % in 1900 (20).
20. sajandi lõpupoole moodustas taastumatute ressursside osakaal tööstusriikides kogu materjalivoost 70% võrreldes ligikaudu 50% aastal 1900 (20).
Europe relies heavily on the rest of the world for non-renewables, and increasingly some of these non-renewables — such as fossil fuels or rare earth metals used in information technology products — are becoming difficult to source cheaply, if at all, often for geopolitical as much as supply reasons.
Euroopa tugineb taastumatute ressursside, nagu fossiilkütus või haruldased muldmetallid, mida kasutatakse infotehnoloogilistes toodetes, osas suuresti ülejäänud maailmale ja need üha kallinevad, tihti geopoliitilistel põhjustel või varude nappuse tõttu.
Such trends make Europe vulnerable to external supply shocks that may result from an over-reliance on non-renewables.
See aga muudab Euroopa ohualtiks välistarnete suhtes.
Addressing this bias could be a key element in meeting the resource efficiency objective under the EU 2020 strategy (15).
See tendents võib saada võtmeks EL 2020 strateegia ressursitõhususe eesmärgi täitmisel (15).
A broader argument for shifting towards long-term development based on natural capital management is that today's poor governance of natural resources is forwarding risks to future generations.
•Muld: Euroopa mullad sisaldavad tohutul hulgal süsinikku, moodustades ligikaudu 70 miljardit tonni, ja kehval majandamisel võivad olla tõsised tagajärjed.
Environmental impacts, as reflected by climate change, biodiversity loss and ecosystem degradation, have steadily built up as a result of decades of over-consumption and under-investment in maintenance and substitution of resources.
Näiteks kui Euroopa veel järelejänud turbarabade kaitse ebaõnnestub, paiskub õhku nii suur hulk süsinikku, nagu oleks Euroopa teedele lisandunud 40 miljonit autot.
These impacts, often concentrated in developing countries, will be difficult to mitigate and adapt to.
Teised vähem intensiivsedpõllumajandusrežiimid,mispõhinevadmitmesugustelgeenidel ja kultuuridel, võivad olla tootlikumad (a), arvestades samal ajal pinnase kandevõimega.
Moreover, property rights for natural capital are often undefined, especially in developing countries, and the relative invisibility of natural capital degradation leads inter alia to passing on of accumulated 'debts' to future generations.
Sel juhul ei ole looduskaitse enam koorem põllumajandustootja õlgadel, vaid mullastiku ja toidu kvaliteedi tagaja ning seega enesestmõistetav tegevus põllumajanduses, toiduainetöstuses ning jaemüjatele ja tarbijatele.
Particularly land and water resources offer viable entry points for strengthening integrated ecosystem-based approaches to resource management. The Water Framework Directive, for example, has the aim of protecting ecosystems — aquatic and terrestrial — at its core.
Tugevam argument, miks minna looduskapitali majandamise põhisele pikaajalisele arengule, on see, et tänapäevane ebapiisav looduskapitali majandamine seab tulevased põlvkonnad ohtu.
Approaches that recognise the multifunctional benefits of ecosystems are central to proposals for post-2010 biodiversity policies and gaining traction in the marine, maritime, agriculture and forestry sectors.
Kliimamuutuse, elurikkuse vähenemise ja ökosüsteemi allakäigust tulenevad keskkonnamõjud on järjekindlalt kasvanud ressursside ületarbimise ning nende säilimisse ja asendamisse alainvesteerimise tagajärjel.
Future environmental prioritie l priorities: s: some ref some reflection le cti on ss
•Märgalad: alates 1900. aastast on märgalasid üle maailma jänud ligikaudu 50% vähemaks.
Accounting for natural capital can help illustrate trade-offs between uses
Peamine põhjus on intensiivne põllumajandus, linnastumine ja infrastruktuuri areng.
The folowing examples provide a flavour of the chalenges related to accounting for natural capital:
Niiviisi on looduskapital vahetatud füsilise ja toodetud kapitali vastu, kuid aruandeid selle kohta, kas uute teenuste värtus on samavärne kadunud teenuste värtusega, ei ole.
•Soil: Europe's soils are an enormous carbon reservoir, containing around 70 bilion tonnes, and poor management can have serious consequences: a failure to protect Europe's remaining peat bogs, for example, would release the same amount of carbon as an additional 40 milion cars on Europe's roads.
Majanduslik mõju ulatub kohalikust majandusest (nt kalandus) Euroopa majanduseni (kui aastaringne maasikavedu lõuna-põhja suunal võistleb märgaladega vee pärast) ja isegi globaalsete tervishoiuküsimusteni (linnugripi pandeemia ohu suurenemine, märgalade kadumisest nende rändeteedel).
, w hile respecting the soil carrying capacity.
•Kala kohta on olemas pügiaruandlus, mis on 1% ELi kogu SKTst ning seda iseloomustab langustrend.
Under these regimes, nature protection is no longer a burden imposed on farmers but an important contributor to soil maintenance and food quality, and therefore to agriculture, the food industry, retailers and consumers.
Kalavarude ammendumine on sageli tingitud ülepügist võrrelduna varude taastumisega ning varude taastumist piirab keskkonnasurve (kliimamuutus, heitkogused), mis imendub mere ökosüsteemi.
Accounting for the benefits of nature protection for al economic actors is mising in current accounting regimes(b).
Aruanded mere ökosüsteemide ja teenuste kasust kõigile majandusvaldkonnas tegutsejatele puuduvad.
•Wetlands: There has been an estimated los of 50% of wetlands globaly since 1900, mainly due to intensive farming, urbanisation and infrastructure development.
Neid mõjusid, mis sageli on koondunud arengumaadesse, on raske leevendada ja nendega kohaneda.
In this way natural capital has been traded for physical and manufactured capital, but accounting systems to check whether the value of the new services balance the value of the depleted services is mising. Economic impacts range acros scales from those on local economies
Veelgi enam, tihti on looduskapitali omandiõigused ebaselged, eriti arenguriikides, ning looduskapitali suhteliselt nähtamatu vähenemine viib selleni, et tulevased põlved peavad tasuma kogunenud võlgu.
-north supplies compete with wetlands for water) and global health
•Õli on peaaegu kõikide orgaanilisi kemikaale sisaldavate tarbekaupade ja -teenuste allikas.
(increased ris k s of bird flu pandemic owing to degradation of wetlands habitats along migratory pathways).
Samuti on see üks peamisi keskkonnamõju allikaid ökosüsteemidele ja inimestele – reostus, saastumine, kliima soojenemine.
Such impacts are not recorded in accounts.
Viimane suur õlireostus Mehiko lahes on jõuliselt esile toonud ökosüsteemi ohtudele vastuvõtlikkuse, majandusliku heaolu, vastutuse ja kahju hüvitamise teemad.
•Fish: Fish are only accounted for in terms of primary production at 1total GDP in EU, with a declining trend.
Praegune aruandlussüsteem ei hõlma selliste juhtumite kahju arvutamist.
Broader measures of the uses of fish acros the economic chain — food procesing, retailers, logistics, and consumers — put the true benefits to society at many times the conventional GDP proportion.
Seoses õlivaru vähenemisega ning julgeolekuküsimustega, tarbib keemiatöstus toormena üha enam biomassi.
Depletion of fish stocks is often due to exces harvesting in relation to the regeneration capacity, and the stock recovery is limited by presures (climate change, emisions) that take advantage of the marine ecosystem as a sink.
See tekitab probleeme maakasutuses, suurendab survet põllumajanduslikele ökosüsteemidele ning vajab aruandlussüsteemi, et toetada arutelusid nende vastuolude lahendamiseks.
•Oil: Oil is the source for almost al organic chemicals contained in day-to-day products and services. It is also the primary source of environmental impacts on ecosystems and people — polution, contamination, climate warming.
Ökosüsteemil põhinevad lähenemisviisid võimaldavad olemasoleva ja prognoositava taastumatute ja taastuvate ressursside nõudluse ladusat majandamist Euroopas ning vältida loodukapitali ületarbimist edaspidi.
The recent oil spil in the Gulf of Mexico has strongly highlighted isues of ecosystem vulnerability, economic welfare, liability and compensation.
Eriti vajavad kaitset maa- ja veevarud.
Rules for calculating the true costs in such instances are not part of existing accounting regimes.
Näiteks veepoliitika raamdirektiivi keskmes on veekeskkonna ja maismaa ökosüsteemide kaitse.
This is creating conflicts over land use, increasing presure on agricultural ecosystems, and caling for accounting regimes to support discusions on the trade-offs inherent in resolving such conflicts.
Ökosüsteemide multifunktsionaalset kasu tunnistavad lähenemisviisid on 2010. aasta järgse elurikkuse poliitika põhielemendid ning leiavad peagi koha ka mere-, põllumajandus- ja metsandussektorites.
As integrated management of natural resources becomes more prominent, competing demand for resources increasingly requires trade-offs.
Kuna loodusvarade integreeritud majandamine muutub aina tähtsamaks, nõuab ressursinõudlusega hakkama saamine jätkuvalt kompromisse.
This creates a need for accounting techniques — including, in particular, comprehensive accounting of land and water resources — that make transparent the full costs and benefits of ecosystem use and maintenance.
See loob vajaduse korralike arvestusmeetodite järele, eriti maa- ja veeressursside arvestuseks, mis muudaksid ökosüsteemi kasutamise ja säilitamise maksumuse ja kasu arusaadavaks ja läbipaistvaks.
The information tools and accounting approaches to support integrated natural capital and ecosystem services management, including their relationship to sectoral activities, are not yet part of the standard administrative and statistical systems.
Looduskapitali ja ökosüsteemiteenuste majandamine, sh selle seosed teiste valdkondadega ning toetavad teabe- ja arvepidamisvahendid, ei ole veel saanud juhtimise ja statistika loomulikuks osaks.
Much can still be gained from asking new questions of existing accounts, for example, on the true benefits to society of nature derived from agriculture, fishing and forestry which currently account for 3 % of EU GDP (as far as priced) but produce benefits many times that across the economy.
Näiteks ELi Cardiffi protsessis alates 1998 (24). Selle tulemusena on mitmed ELi poliitikasuundumused seda ka mingil määral teinud – näiteks ühine transpordipoliitika ja ühine põllumajanduspoliitika, mille aruandlussüsteemid, nagu TERM, energia- ja keskkonnaaruandlus ning indikaatoripõhine aruandlus keskkonnateemade integreerimise kohta põllumajanduspoliitikasse (IRENA) on heal tasemel.
In addition, the identification of critical thresholds in resource use and the development of ecosystem accounts, ecosystem service indicators and ecosystem assessments are ongoing in Europe and globally.
Euroopas ja kogu maailmas tegeldakse ressursikasutuse kriitiliste piirmäärade kehtestamisega, ökosüsteemi arvepidamise arendamisega, ökosüsteemi teenuste indikaatorite väljatöötamise ja ökosüsteemi analüüsimisega.
Examples of such initiatives are The Economics of Ecosystems and Biodiversity (TEEB), the revision of Integrated Environmental and
Näiteks saab tuua sellised algatused, nagu ökosüsteemide ja elurikkuse majanduslikke aspekte käsitlev uuring (TEEB), ÜRO rahvamajanduse arvepidamissüsteem
Economic Accounting (SEEA) by the United Nations (21) (22), the European Strategy for Environmental Accounting (23), and ecosystem accounting work at EEA.
(SEEA) (21) (22), Euroopa strateegia keskkonnaalase arvepidamise kohta (23) ja ökosüsteemide aruandetöö EEAs.
More integrated actions across policy domains can help in greening the economy
Tegevuste suurem integreerimine poliitikavaldkondade vahel võib aidata majandust keskkonnasõbralikumaks muuta
Environmental policies have primarily influenced production processes and protected human health.
Muudel juhtudel seisneb eri allikate ja majandustegevuste vastastikune mõju selles, et nad kas suurendavad või vähendavad teineteise keskkonnamõjusid.
They therefore only partly address today's systemic risks.
Kokkuvõttes põhjustavad nad keskkonnasurvete kogumeid.
This is because many of the causes of environmental problems, such as over-use of the land and oceans, are overwhelming the progress being made (Chapter 1).
Seda sellepärast, et paljud keskkonnaprobleemide põhjused, nagu maa- ja ookeaniressursside ületarbimine, varjutavad tehtud edusamme (1. ptk).
Such causes often originate from multiple sources and economic activities that compete for short-term benefits from resource exploitation.
Need põhjused lähtuvad enamasti mitmest allikast ja majandustegevusest, mis taotleb lühiajalist kasu ressursikasutusest.
Reducing them will require cooperation across several domains to deliver coherent, cost-effective outcomes that address the trade-offs inherent in maintaining capitals in line with society's values and long-term interests, and contribute to greening the economy.
Kõnealuste keskkonnaprobleemide põhjuste leevendamiseks on tarvis mitmete valdkondade vahelist koostööd, mis viiks sidusa ja tasuva tulemuseni – kapitalide säilitamine kooskõlas ühiskonna väärtustega ja pikaajaliste eesmärkidega – ning aitaks majandust keskkonnasõbralikumaks muuta.
S y n the he si s iss maximise benefits and avoid unintended consequences.
See võimaldaks saavutada paremaid tulemusi ja hoida ära soovimatud tagajärjed.
Examples of achieving such coherence include:
Nagu juba eespool öeldud, võib Euroopa majanduse säästlikumaks muutmine aidata vähendada keskkonnasurvet ja -mõju.
Resource efficiency, public goods and ecosystem management� Building on established and emerging practice around ecosystem management in environment and sectoral policies to ensure the long-term viability and efficient use of renewable resources by the main sectors (i.e. agriculture, forestry, transport, industry, fisheries, maritime).
Ressursitõhusus, avalikud hüved ja ökosüsteemi haldus� Toetuda loodud ja arenevatele ökosüsteemi haldamise kogemustele nii keskkonnas kui ka valdkondlikus poliitikas, et kindlustada taastuvate ressursside pikaealisus ja efektiivne kasutamine peamistes majandusvaldkondades (s.o põllumajandus, metsandus, transport, tööstus, kalandus ja merendus).
Agriculture, forestry, maritime, green infrastructure and territorial cohesion� Developing green infrastructure and ecological networks on land and at sea to secure the long-term resilience of Europe's terrestrial and marine ecosystems, the goods and services provided by them and their distributional benefits.
Põllumajandus, metsandus, merendus, roheline infrastruktuur ja territoriaalne ühtsus� Arendada rohelist infrastruktuuri ja ökoloogilist võrgustikku maal ja merel, et kindlustada Euroopa maismaa- ja mereökosüsteemide, nende teenuste ja laialdase kasu pikaajaline kestvus.
Sustainable production, intellectual property rights, trade and aid� Implementing existing product standards and patents for innovation that accelerate substitution out of scarce and insecure non-renewable resources, reduce Europe's trade footprint, promote recycling potential, improve Europe's competitiveness and contribute to welfare improvements worldwide.
Säästlik tootmine, intellektuaalse omandi õigus, kaubandus ja abi� Rakendada olemasolevaid tootestandardeid ja patente innovatsioonis, mis kiirendab piiratud taastumatute ressursside asendamist, vähendab Euroopa kaubanduse jalajälge, edendab taaskasutust, parandab Euroopa konkurentsivõimet ja panustab üleilmse heaolu paranemisse.
Sustainable consumption, food, housing and mobility� Bringing together the three areas of consumption that together contribute more than two-thirds of major worldwide life-cycle environmental pressures from consumption in Europe.
Säästlik tarbimine, toit, eluase ja liikuvus� Ühendada kolm tarbimisvaldkonda, mis moodustab Euroopas enam kui 2/3 suurest ülemaailmsest olelusringi keskkonnasurvest.
More coherent polices across multiple sources of environmental pressures are already emerging in recognition of inter-linkages and aimed at developing cost-efficient solutions.
Omavaheliste seoste tunnustuseks ja tasuvate lahenduste saavutamiseks on juba tekkimas keskkonnasurvete kompleksallikaid hõlmav siduspoliitika.
For example, the links between climate mitigation, reduced reliance on fossil fuels, substitution by renewables, energy efficiency and multi-sectoral energy needs underpin the design of the EU Climate and Energy package.
Seosed kliimamuutuse leevendamise, vähenenud sõltuvusest fossiilkütustest, taastuvate ressursside asendumise, energiaefektiivsuse ja multisektoriaalse energiavajaduse vahel toetavad ELi kliima- ja energeetikapaketi kavatsusi.
This marks a key difference compared to the situation 15 to 20 years ago and provides precedent for more effective collaboration between sectoral and environmental interests.
See on peamine erinevus olukorrast 15–20 aastat tagasi ning pretsedent efektiivsemas koostöös valdkondlike ja keskkonnaeesmärkide vahel.
S y n the he si s iss gains from investments in green technologies.
Kokkuvõte
For example, investment in energy efficiency and renewable energies delivers benefits to the environment, employment, energy security, energy costs, and can help combat fuel poverty.
Keskkondlikud tulevikuprioriteedid, mõningaid mõtteid
The polluter pays principle can stimulate a greening of the economy through taxes that allow market prices to reflect full costs of production, consumption and wastes.
Saastaja-maksab-põhimõte stimuleeriks majanduse rohelisemaks muutmist maksude kaudu, mis võtaks turuhindades arvesse tootmisele, tarbimisele ja jäätmekäitlusele kuluva kogukulu.
This can be achieved via greater use of fiscal reform which in addition to removing harmful subsidies, replaces distortionary taxes on economic 'goods' such as labour and capital, with more efficient taxes on economic 'bads', such as pollution and inefficient resource use (27).
Selleks tuleks kasutusele võtta maksusüsteem, mis peale kahjulike toetuste likvideerimise asendaks ebaefektiivsed maksud (tööle ja kapitalile) efektiivsematega (saastajale ja ebaefektiivsele ressursikasutajale) (27).
In a broader perspective, 'prices' as a facilitator of trade-offs can help improve further progress in sectoral integration and resource efficiency but more fundamentally shift behaviours across governments, businesses and citizens in Europe and globally.
See võimaldaks hinnata meie eluviisi kogumaksumust, paljastada tulevastele põlvedele jäetud peidetud võlad, saada ilmset lisakasu, leida uusi võimalusi majandusarenguks, luua uusi töökohti ning kujundada ümber maksulaekumiste ja nende kasutamise põhimõtted.
However, for this to happen — as known for decades, but rarely applied — prices need to reflect the true economic, environmental and social value of resources, relative to available substitutes.
Kuid et see tõepoolest juhtuks, peavad hinnad kajastama ressursside tegelikku majanduslikku, keskkonna- ja sotsiaalset väärtust võrreldes olemasolevate aseainetega.
Evidence of the benefits of fiscal reform has grown in recent years.
Viimastel aastatel on hakatud enam tunnistama maksureformist tuleneda võivat kasu.
Such benefits include environmental improvements, employment gains, a stimulus to eco-innovation and more efficient tax systems.
Siia kuulub nt keskkonnaseisundi paranemine, tööhõive kasv, ökoinnovatsioon ja efektiivsemad maksusüsteemid.
Studies show the benefits from modest environmental tax reform in several European countries that have been implemented over the last 20 years.
Uuringud toovad välja tagasihoidliku maksureformi kasu mitmes Euroopa riigis, mis seda viimase 20 aasta jooksul on rakendanud.
The revenues from environmental taxes vary significantly across EU Member States, from more than 5 % of GDP in Denmark to less than 2 % in Spain, Lithuania, Romania, and Latvia in 2008 (34).
Keskkonnamaksudest saadav tulu erineb ELis riigiti väga palju, alates enam kui 5% SKTst Taanis kuni vähem kui 2% Hispaanias, Leedus, Rumeenias ja Lätis 2008. aastal (34).
Despite the large benefits of such taxes, and consistent policy support over the last 20 years from OECD and the EU, environmental tax revenues as a proportion of overall tax revenues in the EU are at their lowest level in more than a decade, even if the number of environmental taxes is increasing.
Vaatamata maksudest tulenevale kasule ning vastava poliitika toetusele OECDs ja ELis viimase 20 aasta vältel, on keskkonnamaksudena laekuv tulu kõige madalam kogu maksutulust ELis juba viimased 10 aastat, olgugi, et keskkonnamaksude nimetuste arv kasvab.
The challenge now is to improve the knowledge base in order to support more accountable and participatory decision making.
Keskkondlikud tulevikuprioriteedid, mõningaid mõtteid
A further reflection concerns equipping Europeans with the skills to make the transformation to a green economy.
Liikumine rohelisema majanduse poole Euroopas kindlustab pikaajalise säästva arengu Euroopas ja selle naabruses, kuid see nõuab ka suhtumise muutumist.
Education, research and industrial policy have roles to play here by providing the next generation of materials, technologies, processes and indicators (for example related to systemic risks and vulnerabilities) that help reduce Europe's dependencies, increase resource efficiencies and enhance economic competitiveness in line with the EU 2020 strategy (15).
Sealhulgas eurooplaste suuremat osalemist looduskapitali ja ökosüsteemiteenuste majandamisel, uute ja innovatiivsete lahenduste loomist ressursside efektiivsemaks kasutamiseks, maksureformide rakendamist ning elanikkonna kaasamist hariduse ja sotsiaalmeediavahendite kaudu, et võidelda globaalsete teemadega, nagu 2°C kliimaeesmärgi saavutamine.
Other factors include incentives for businesses using new financial mechanisms, retraining existing workers to contribute to green industries, and deploying unskilled workers displaced by delocalised production.
Eurooplased peavad omandama oskused keskkonnahoidlikule majandusele üleminekuks.
A good example is the European recycling industry which holds a 50 % global market and has been increasing employment by some 10 % annually, mostly for unskilled workers (39).
Haridus, uurimused ja tööstuspoliitika saavad pakkuda uusi materjale, tehnoloogiat, protsesse ja indikaatoreid (nt mis on seotud süsteemsete keskkonnariskide ja ohtudele vastuvõtlikkusega), mis võimaldavad vähendada Euroopa sõltuvust, suurendada ressursitõhusust ja ergutada majanduslikku konkurentsi ELi 2020 strateegia raames (15).
More generally, many multi-national businesses are also responding to the natural capital challenge, recognising that the future economy
Hea näide Euroopast on ümbertöötlemine, mis hõlmab 50% globaalsest turust ja mis on kasvatanud tööhõivet umbes 10% aastas, peamiselt kvalifitseerimata tööjõu hulgas (39).
40 must have the means to manage, value and trade such capital (
Mitmed rahvusvahelised ettevõtted peavad samuti looduskapitali oluliseks, mõistes, et tulevikumajandusel peavad olema vahendid selle kapitali majandamiseks, hindamiseks ja vahetamiseks (40
There is scope to foster further the role of small and medium enterprises in natural capital management.
Samuti on vaja uusi viise, et juhtida sõltuvust looduskapitalist.
A) Under the SOER 2010 umbrella, a number of assessments have been
A) SOER 2010 raames on välja töötatud hulk hinnanuid, mis kõik kättesaadavad
( developed — all of which are available on a dedicated web-portal at www.eea.europa.eu/soer:
( leheküljel www.eea.europa.eu/soer:
B) Overview of the most recent national 'state of the environment' reporting
Ungari Island Iirimaa Itaalia Läti Liechtenstein Leedu Luksemburg Malta Holland Norra Poola