natgillin/translations-raw huggingface dataset:
There is little evidence that it is a particularly dangerous substance in terms of acute toxicity, though the chronic (prolonged use) toxicity has not been established.
On väheseid tõendeid selle kohta, et aine on eriti ohtlik ägeda mürgisuse tõttu, kuigi kroonilist (pikaajalise tarbimisega seotud) mürgisust ei ole tõendatud.
GHB is easily manufactured from its precursors gamma-butyrolactone (GBL) and 1,4-butanediol (1,4-BD), solvents widely used in industry and commercially available.
GHBd on kerge toota selle lähteainetest gamma-butürolaktoonist (GBL) ja 1,4-butaandioolist (1,4-BD), mis on tööstuses laialdaselt kasutatavad ja kaubanduses kättesaadavad lahustid.
Some countries, recognising the potential for misuse of these precursor substances have chosen to control one or both of them under drug control or equivalent legislation (Italy, Latvia, Sweden).
Teadvustades nimetatud lähteainete potentsiaalset väärkasutamist, on mõned riigid otsustanud üht või mõlemat ainet kontrollida uimastikontrollialaste või nendega samaväärsete õigusaktide alusel (Itaalia, Läti, Rootsi).
Because GBL is not controlled in most Member States and online chemical suppliers offering it provide an easy access, some GHB users appear to have switched to consuming GBL.
Kuna enamikus liikmesriikidest GBLi ei kontrollita ja tänu Interneti kaudu kemikaalide tarnijaile on seda lihtne kätte saada, on mõned GHB tarbijad läinud üle GBLi kasutamisele.
Qualitative analyses of online GHB and drug forums based in the United Kingdom, Germany and the Netherlands suggest that users obtain GBL from chemical suppliers who market GBL for various legitimate purposes.
Interneti teel müüdava GHB ning Ühendkuningriigis, Saksamaal ja Madalmaades põhinevate uimastifoorumite kvalitatiivsed analüüsid annavad alust arvata, et tarbijad saavad GBLi kemikaalitarnijatelt, kes turustavad seda erinevaks seaduslikuks kasutuseks.
Drug facilitated sexual assault
Levimus ja tarbimisharjumused
Cases of sexual assault by means of covertly adding a drug to a drink in order to incapacitate a victim have been increasingly reported in the media and medical literature since the 1980s.
Massiteabevahendites ja meditsiinialastes kirjutistes on alates 1980. aastatest üha rohkem teatatud seksuaalkuritegudest, mille käigus ohvri vastupanu vältimiseks pannakse tema joogi sisse salaja uimastit.
However, forensic evidence for this type of crime is notoriously difficult to obtain.
Siiski on kohtuekspertiisi tõendeid sedalaadi kuritegude kohta raske saada.
Forensic studies do reveal that high concentrations of alcohol and also prescription benzodiazepine drugs are commonly identified in cases of alleged sexual assault (in over 80 % of French cases and 30 % of United Kingdom cases), but the narrow window of detection for drugs such as GHB is a limitation in establishing evidence in cases of alleged offences that are not quickly reported.
Kohtuekspertiisi uuringud küll näitavad, et väidetavate seksuaalkuritegude puhul tuvastatakse tihti suuri alkoholikoguseid ja samuti retseptiravimitena väljakirjutatavaid bensodiasepiine (üle 80% juhtumitest Prantsusmaal ja 30% Ühendkuningriigis), kuid GHB-laadsete uimastite kindlakstegemise võimaluste piiratus takistab tõendite kogumist väidetavate kuritegude puhul, millest ei teatata kiiresti.
The forensic evidence that is available from studies conducted since 2000 (in the United Kingdom, France, United States and Australia) indicate that covert administration of drugs for the purpose of sexual assault appears uncommon, although true incidence may be higher than identified due to non- or delayed reporting.
Alates 2000. aastast (Ühendkuningriigis, Prantsusmaal, Ameerika Ühendriikides ja Austraalias) läbi viidud uuringutes esitatud kohtuekspertiisi tõendid näitavad, et vägistamise eesmärgil ohvri salaja uimastamine on vähelevinud, kuigi andmete esitamata jätmise või sellega viivitamise tõttu võib selle tegelik sagedus olla teadaolevast suurem.
A lack of information makes trends in GHB use difficult to assess, although the available evidence suggests that use of GHB remains limited to some small subpopulation groups.
Kõik olemasolevad teabeallikad annavad alust arvata, et GHB tarbimise üldine levimus on väike.
Data from dance music surveys from Belgium, the Netherlands and the United Kingdom suggest that use of GHB may have peaked around 2000–03 and declined subsequently.
Olulisel määral tarbitakse seda ainult mõnedes spetsiifilistes elanikkonnarühmades.
However, the extent to which this finding would apply to other subgroups is unclear.
Ühendkuningriigis läbi viidud Interneti-küsitluse kohaselt tarbitakse GHBd pigem kodus (67%) kui ööelu kontekstis (26%) (Sumnall et al., 2007).
) See http://www.emcdda.europa.eu/?nnodeid=1346) The term GHB is used to include the possible use of GBL or 1,4-BD.)
137) Vt http://www.emcdda.europa.eu/?nnodeid=1346138) Mõiste GHB hõlmab ka GBLi või 1,4-BD võimalikku tarbimist.
Internet as a source of information on emerging drug trends hallucinogenic mushrooms (70 cases), ecstasy (63 cases), amphetamine (three cases) and LSD (one case).
Internet kui teabeallikas esilekerkivate uimastisuundumuste kohta bradükardiat ja hingamisdepressiooni.
Compared with other substances, a high proportion of GHB cases (84 %) required transportation to a hospital.
Pärast pikaajalist tarbimist on täheldatud füüsilist sõltuvust GHBst ning terviseriske võib lisaks põhjustada lahustite või raskmetallide võimalik sisaldus.
GHB information requests to the National Poisons Information Centre in the Netherlands increased by 27 % (constituting 241 of the 1 383 requests made) in 2005 compared with 2004.
1993. aastast on viis liikmesriiki ja Norra teatanud EMCDDA-le GHBga seotud surmadest: Taani ja Itaalia (kummalgi üks juhtum), Soome ja Norra (kummalgi kolm juhtumit) ning Rootsi ja Ühendkuningriik (umbes 40 GHBga seotud surmajuhtu).
In 2004, over a third of young people in the EU stated that they would turn to the Internet if they wanted to know more about drugs (Eurobarometer, 2004).
2004. aastal teatas üle kolmandiku ELi noortest, et kui nad tahaksid saada rohkem teavet uimastite kohta, kasutaksid nad Internetti (Eurobarometer, 2004).
If young people do go online seeking drug information, a real question arises as to the extent to which the information they access will be unbiased and accurate.
Kui noored otsivad uimastialast teavet Internetist, siis tekib küsimus, mis ulatuses on neile kättesaadav teave erapooletu ja täpne.
Numerous sites cover drug use issues, some of them government-sponsored, others run by lobby groups, consumer or advocacy networks.
Paljud veebilehed käsitlevad uimastialaseid küsimusi, osa neist toetab valitsus, teisi haldavad lobistid, tarbija- või propageerimisvõrgustikud.
In addition to acting as a source of information on drugs, the Internet has created a marketplace for both licit and illicit drugs, with sites offering for sale illicit drugs and legal alternatives.
Lisaks sellele, et Internet toimib kui uimastialane teabeallikas, on see ka koht nii seaduslike kui ka ebaseaduslike uimastitega kaubitsemiseks. Veebilehtedel pakutakse müügiks ebaseaduslikke uimasteid ja nende legaalseid alternatiive.
Online drug retailers increasingly have the potential to spread new drug-taking practices or products by exploiting the marketing potential of the Internet by using online marketing strategies that are very responsive to users’ demands and to changing legal and market situations.
Kasutades ära Interneti turustamispotentsiaali veebiturundusstrateegiate kaudu, mis reageerivad väga kiiresti tarbijate nõudmistele ning olukorramuutustele seadusandluses ja turul, on Internetis tegutsevatel uimastite jaemüüjatel üha suuremad võimalused levitada uusi uimastitarbimisharjumusi või -tooteid.
Responses to the use of GHB are most commonly provided by national or community projects targeting nightlife settings, and usually consist of training club staff and disseminating information about the risks of using GHB (Germany, France, the Netherlands, Austria, the United Kingdom).
Amsterdamis teatati 2005. aastal GHB tarbimisest tingitud mittefataalsete õnnetusjuhtumite arvuks 76, mis sarnaselt eelmise aastaga ületas nende õnnetusjuhtumite arvu, mis olid seotud hallutsinogeensete seente (70), ecstasy (63), amfetamiini (3) ja LSDga (1).
Advice on precautions to be taken in nightlife settings to avoid having drinks ‘spiked’ and measures to be taken in the case of a potential overdose are central in information disseminated about GHB.
Võrreldes muude ainetega oli kõrge GHB juhtumite osakaal, mille puhul kannatanu tuli haiglasse toimetada.
Teams that provide first aid support for drug and alcohol problems are increasingly deployed at large events to respond to incidents involving GHB or other drug-related.
GHBga seotud infopäringute arv Madalmaade Riiklikus Mürkide Teabekeskuses kasvas 2005. aastal võrreldes 2004. aastaga 27% (kokku 241 päringut 1383-st).
Within the framework of the E-POD (European perspectives on drugs) project, the EMCDDA is exploring ways to use the Internet as a source of information on emerging drug trends.
Projekti E-POD (European Perspectives on Drugs – Euroopa perspektiivid uimastiküsimuses) raames uurib EMCDDA viise, kuidas kasutada Internetti teabeallikana esilekerkivate uimastisuundumuste kohta.
At the EU level there are also developments to provide reliable information on public health matters: the new EU public health portal provides a gateway into a range of European public health resources including drug-related information (1
ELi tasandil tegutsetakse samuti usaldusväärse rahvaterviseteemalise teabe pakkumise vallas: ELi uue rahvatervise portaali kaudu on võimalik pääseda ligi hulgale Euroopa rahvatervisealastele vahenditele, sealhulgas uimastitega seotud teabele (1).
Health risks
Suundumused
Ketamine has been monitored in the EU since concerns first arose in 2000 about its misuse (EMCDDA, 2002). At national level, ketamine is subject to controlled drugs legislation (as opposed to medicine regulations) in almost half of the EU Member States, and in Sweden and the United Kingdom, ketamine was listed as a narcotic substance in 2005 and 2006 respectively.
GHB tarbimise suhtes võetakse meetmeid üldjuhul riiklike või kogukonna tasandi projektide kaudu, mis on suunatud ööklubidele ning koosnevad tavaliselt klubitöötajate koolitamisest ja teabe levitamisest GHB tarbimisega seotud riskide kohta (Saksamaa, Prantsusmaa, Madalmaad, Austria, Ühendkuningriik).
Recently, a critical review of ketamine conducted by the WHO concluded that international controls would create problems with the availability of the substance for use in human medicine in remote areas of the world and in veterinary medicine, because there is no appropriate replacement (WHO, 2006).
GHB kohta levitatava teabe keskseteks punktideks on nõuanded ettevaatusabinõude kohta ööklubides, et vältida jookidesse ainete segamist, ja meetmed, mida tuleb võtta potentsiaalse üleannustamise puhul.
Following this review, in March 2007, the UN Commission on Narcotic Drugs draft resolution on responding to the
Üha enam kasutatakse suurte ürituste puhul rühmi, mis annavad esmaabi uimastite ja alkoholi tõttu
The main health risk associated with the use of GHB appears to be the high risk of loss of consciousness, especially when the drug is combined with alcohol or other sedative drugs.
Teabe puudumise tõttu on GHB tarbimise suundumusi raske hinnata, kuigi kättesaadavad tõendid näitavad, et GHB tarbimine piirdub mõnede väikeste elanikkonnarühmadega.
GHB use can also result in other problems including coma, decrease in body temperature, hypotonia, hallucinations, nausea, vomiting, bradycardia and respiratory depression.
Tantsumuusikaklubide uuringute andmed Belgias, Madalmaades ja Ühendkuningriigis annavad alust arvata, et GHB tarbimine saavutas haripunkti umbes aastail 2000–2003 ning seejärel vähenes.
Physical dependence to GHB has been observed following prolonged use, and additional health risks may be posed due to the possible presence of solvents or heavy metal contaminants.
Siiski pole selge, millises ulatuses käib kõnealune järeldus muude elanikkonnarühmade kohta.
Since 1993, five Member States and Norway have reported GHB-related deaths to the EMCDDA: Denmark and Italy (one case each), Finland and Norway (three cases each) as well as Sweden and the United Kingdom (around 40 GHB-related deaths).
Tuleb märkida, et 2005. aastal teatasid Soome uimastialased abitelefonid esimest korda GBLiga seotud telefonikõnedest (FESAT, 2005).
Council Decision 2005/387/JHA of 10 May 2005 on the information exchange, risk assessment and control of new psychoactive substances establishes a mechanism for the rapid exchange of information on new psychoactive substances that may pose public health and social threats.
Nõukogu 10. mai 2005. aasta otsus 2005/387/JSK uusi psühhoaktiivseid aineid käsitleva teabe vahetuse, riski hindamise ja kontrolli kohta loob mehhanismi kiireks infovahetuseks uute psühhoaktiivsete ainete kohta, mis võivad ohustada rahvatervist või kujutavad endast sotsiaalset ohtu.
The EMCDDA and Europol, in close collaboration with their networks — the Reitox national focal points and Europol national units respectively — are assigned a central role in implementing an early-warning system for detection of new psychoactive substances (1).
Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskus ja Europol koos oma võrgustikega – vastavalt Reitoxi riikide teabekeskuste ning Europoli siseriiklike üksustega – on määratud täitma keskset rolli uute psühhoaktiivsete ainete avastamise alase varajase hoiatamise süsteemi rakendamisel (1).
In Amsterdam, the reported number of non-fatal emergencies due to the use of GHB was 76 in 2005, exceeding, as in previous years, the medical emergencies attributed to use of
GHB tarbimine võib põhjustada ka muid probleeme, sealhulgas koomat, kehatemperatuuri langust, hüpotooniat, hallutsinatsioone, iiveldust, oksendamist,
Chapter 7: New and emerging drug trends and action on new drugs threat posed by the abuse and diversion of ketamine encouraged Member States to consider adopting a system of precautionary measures for use by their government agencies to facilitate the timely detection of the diversion of ketamine.
7. peatükk. Uued suundumused uimastitarbimises ja uute uimastite suhtes võetavad meetmed tekkivate probleemide korral, et lahendada GHB või teiste uimastitega seotud vahejuhtumeid.
reported lifetime prevalence rates at less than 0.5%.
Ketamiini on ELis kontrollitud alates 2000. aastast, mil esimest korda tekkisid kahtlused selle kuritarvitamise kohta (EMCDDA, 2002).
Some data is also available from surveys carried out in dance music settings, and among the different studies on this high-risk population, rates of ever in lifetime use of ketamine were reported to range from 7 % in a Czech study to 21 % in a Hungarian sample.
Riikide tasandil kehtivad ketamiini suhtes kontrollitavaid uimasteid käsitlevad õigusaktid (ja mitte meditsiinieeskirjad) peaaegu pooltes ELi liikmesriikides ning ketamiin lisati narkootiliste ainete nimekirja Rootsis 2005. aastal ja Ühendkuningriigis 2006. aastal.
Little epidemiological data exists on the use of ketamine, although a recent school survey in the United Kingdom
Ketamiini tarbimise kohta on olemas vähe epidemioloogilisi andmeid, kuid hiljutises Ühendkuningriigi kooliuuringus teatatakse levimuseks alla 0,5%.
Chapter 8Drug-related infectious diseases and drug-related deaths
8. peatükk Uimastitega seotud nakkushaigused ja surmad
Drug-related infectious diseases identified may be influenced by differences in testing and reporting rates between countries or over time.
Uimastitega seotud nakkushaigused tuleb arvestada mitut asjaolu: nakatunud süstivad narkomaanid ei pruugi olla diagnoositud, kui nad pole kokku puutunud tervishoiuteenistustega; uute nakkusjuhtude põhjuseks ei pruugi tingimata olla uimasti süstimine; tuvastatud juhtude arvu võivad mõjutada riikidevahelised või ajalised erinevused testimise ja teatamise määrades.
Data provided to the EMCDDA and the European Centre for the Epidemiological Monitoring of AIDS (EuroHIV, 2006) suggest that, by the end of 2005, the transmission of HIV among injecting drug users (IDUs) was low in most countries of the European Union.
EMCDDA-le ja AIDSi Epidemioloogilise Järelevalve Euroopa Keskusele (EuroHIV, 2006) esitatud andmed annavad alust arvata, et 2005. aasta lõpuks oli HIVi edasikandumise määr süstivate narkomaanide hulgas enamikus Euroopa Liidu riikides madal.
This may at least partly follow from the increased availability of prevention, treatment and harm-reduction measures including substitution treatment and needle and syringe programmes, although other factors, such as the declines in injecting drug use observed in several countries, may also have played an important role.
See võib vähemalt osaliselt tuleneda ennetustegevuse, ravi ja kahjude vähendamise meetmete, sealhulgas asendusravi ning nõela- ja süstlavahetusprogrammide paranenud kättesaadavusest, kuigi oluline osa võib olla ka muudel teguritel, näiteks uimastite süstimise vähenemisel, mida on täheldatud mitmes riigis.
In several EU countries and regions, however, it is likely that IDU-related HIV transmission still continued at relatively high rates in 2005 (140), underlining the need to ensure the coverage and effectiveness of local prevention practice.
Mitmes ELi riigis ja piirkonnas uimastite süstimisega seotud HIVi edasikandumine 2005. aastal siiski tõenäoliselt jätkus suhteliselt suures ulatuses (140), mis rõhutab vajadust tagada kohaliku ennetustegevuse katvus ja tõhusus.
Surveillance of drug-related infectious diseases among IDUs in Europe is currently focused on HIV/AIDS and viral hepatitis (B and C).
Uimastitega seotud nakkushaiguste jälgimine süstivate narkomaanide hulgas Euroopas keskendub praegu HIVile/AIDSile ning viiruslikule B- ja C-hepatiidile.
It consists of two complementary systems, case reporting (or ‘notifications’: absolute counts of newly reported/notified cases) and ‘seroprevalence monitoring’ (or ‘sentinel surveillance’: percentage testing positive in samples of IDUs) (Figure 11) (141
See koosneb kahest teineteist täiendavast süsteemist: andmete esitamisest haigusjuhtude kohta (ehk teatamistest – teatatud uute juhtumite üldarv) ja seropositiivsuse seirest (ehk pidevast järelevalvesüsteemist – positiivsete testitulemuste protsent süstivate narkomaanide valimites) (joonis 11) (141).
However, while the data provided by either of these two systems should be interpreted with caution, taken together, they provide a more complete picture of recent epidemiological trends.
Uute nakkuste arvu (esinemissageduse) oluline indikaator süstivate narkomaanide hulgas on andmed uute diagnoositud HIVi nakkusjuhtude kohta. Nimetatud andmete tõlgendamisel
The available data suggests that, by 2005, in most countries, rates of new infection related to IDUs were low.
Olemasolevad andmed annavad alust arvata, et 2005. aastaks oli süstivate narkomaanidega seotud uute nakkusjuhtude arv enamikus riikides väike.
A caveat to this analysis is that in several high-prevalence countries, recent case reporting data is not available (Estonia, Spain, Italy, Austria).
Selle analüüsi seab kahtluse alla asjaolu, et mitu suure levimusega riiki ei ole esitanud uuemaid andmeid nakkusjuhtude kohta (Eesti, Hispaania, Itaalia, Austria).
In 19 Member States, most of which have never experienced large HIV epidemics among IDUs, rates of reported IDU-related cases remained under five cases per million population in 2005.
19 liikmesriigis, millest enamik ei ole kunagi kogenud ulatuslikku HIVi epideemiat süstivate narkomaanide hulgas, olid süstivate uimastitarbijatega seotud endiselt alla viie HIVi juhtumi miljoni elaniku kohta 2005. aastal.
Higher figures were reported by Ireland and Luxembourg, with 16 and 15 new cases per million respectively.
Kõrgematest näitajatest teatasid Iirimaa ja Luksemburg, kus oli vastavalt 16 ja 15 uut juhtu miljoni elaniku kohta.
In Portugal, which reported the highest rate among the countries where IDU-specific data are available (85 new cases per million of the general population in 2005), the current situation appears to have stabilised after a decline between 2000 and 2003 (142).
Portugalis, kus olid süstivate narkomaanide kohta andmeid esitanud riikidest kõrgeimad määrad (85 uut juhtu miljoni elaniku kohta 2005. a), tundub olukord pärast langust aastatel 2000–2003 nüüdseks stabiliseerunud olevat (142).
In Latvia, Lithuania and probably also in Estonia, rates of reported new IDU-related infections have strongly declined since the epidemic peaks in 2001–02, although they are still high in comparison with most other countries.
Lätis, Leedus ja arvatavasti ka Eestis on süstivate uimastitarbijatega seotud uute nakatumiste määr aruannete järgi pärast epideemia haripunkti aastatel 2001–2002 nüüdseks oluliselt vähenenud, kuigi see on enamiku teiste riikidega võrreldes ikka veel kõrge.
In Latvia, the rate has dropped from 283 new cases per million in 2001 to 49 per million in 2005.
Lätis on nakatumine vähenenud 283 juhult miljoni elaniku kohta 2001. aastal 49 juhule miljoni elaniku kohta 2005. aastal.
In Lithuania, after an outbreak among prisoners, a peak observed in 2002 (109 per million) has been followed by a decrease to 25 new cases per million in 2005.
Leedus on pärast vangide hulgas puhkenud epideemiale 2002. aastal järgnenud haripunkti (109 juhtu miljoni elaniku kohta) toimunud langus 25 uue juhuni miljoni elaniku kohta 2005. aastal.
Although there has been a strong decline in HIV infection in Estonia, the country still reports the highest rate of new HIV infections in the EU.
Kuigi Eestis on HIVi nakatumine oluliselt vähenenud, on seal endiselt kõrgeim uute HIVi nakkusjuhtude määr ELis.
And, while IDU-specific data are not available for Estonia, drug injecting is likely to remain a major transmission route for HIV in this country.
Ning kuigi Eestist ei ole eraldi andmeid süstivate narkomaanide kohta, on uimastite süstimine selles riigis ilmselt endiselt põhiline HIVi edasikandumise viis.
An important indicator of the number (incidence) of new infections among injecting drug users is provided by case reports of newly diagnosed HIV infections.
140) Vt joonist INF-2 2007. a statistikabülletäänis.141) Osa selle valdkonna levimusuuringuid on väikesemõõdulised.
Support for the conclusions drawn from the available case reporting data can be found by analysing levels of HIV infection in samples of new IDUs (those injecting less than two years) and young IDUs (those under age 25).
Käesolevas osas käsitletakse ainult enam kui 50 inimesest koosnevaid valimeid ja statistiliselt olulisi (p < 0,05) ajalisi suundumusi. 14 2
) See Figure INF-2 in the 2007 statistical bulletin.)
) Portugalis täheldatud tõus 2004.
Some prevalence studies in this area are small-scale: only samples of more than 50 people and statistically significant (p < 0.05) time trends are reported in this section.) The rises in 2004 (HIV cases) and 2005 (AIDS cases) in Portugal may be due to increased attention and reporting by professionals following discussions regarding the change to mandatory HIV reporting in 2005. 77
(HIVi juhtudes) ja 2005. aastal (AIDSi juhtudes) võib olla tingitud asjatundjate kasvavast tähelepanust ja andmete esitamisest, mis järgnes arutelule kohustusliku HIV-alase aruandluse sisseviimise kohta.
Figure 11: Estimates from national and subnational studies of HIV prevalence among injecting drug users, 2004/05
Joonis 11: üleriigiliste ja piirkondlike uuringute hinnangud HIVi levimuse kohta süstivate narkomaanide hulgas aastatel 2004/05
NB: Black square = sample with national coverage; blue triangle = sample with subnational (including local or regional) coverage.
NB: Must ruut = üleriigilise katvusega valim; sinine kolmnurk = piirkondliku (kohaliku ja regionaalse) katvusega valim.
Estimates for Spain and Sweden include 2006 data; data for Ireland and Latvia are from 2003; data for Slovakia are from 2003/04.
Hinnangutes Hispaania ja Rootsi kohta kasutatakse 2006. aasta andmeid; andmed Iirimaa ja Läti kohta pärinevad 2003. aastast; Slovakkia andmed on ajavahemiku kohta 2003/04.