natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Should that judgment entail the return of the child, the return should take place without any special procedure being required for
Kui see otsus sisaldab lapse tagasitoomist, peaks tagasitoomine
RINAU recognition and enforcement of that judgment in the Member State to or in which the child has been removed or retained.’
RINAU toimuma, ilma et liikmesriigis, kuhu laps on ära viidud või kus teda kinni peetakse, oleks otsuse tunnustamiseks ja täitmisele pööramiseks vaja erimenetlust.”
Recital 21 in the preamble to the Regulation states:
Määruse põhjendus 21 kinnitab järgmist:
‘The recognition and enforcement of judgments given in a Member State should be based on the principle of mutual trust and the grounds for nonrecognition should be kept to the minimum required.’
„Liikmesriigis tehtud kohtuotsuste tunnustamine ja täitmisele pööramine peaks põhinema vastastikuse usalduse põhimõttel ja mittetunnustamise põhjusi peaks olema võimalikult vähe.”
Article 2 of the Regulation provides:
Määruse artikkel 2 sätestab:
4. the term “judgment” shall mean a divorce, legal separation or marriage annulment, as well as a judgment relating to parental responsibility, pronounced by a court of a Member State, whatever the judgment may be called, including a decree, order or decision;
4) mõiste „kohtuotsus” tähendab lahutust, lahuselu või abielu kehtetuks tunnistamist, samuti vanemlikku vastutust käsitlevat kohtuotsust, mille teeb liikmesriigi kohus, olenemata sellest, kuidas kohtuotsust võidakse nimetada, sealhulgas dekreediks, korralduseks või otsuseks;
5. the term “Member State of origin” shall mean the Member State where the judgment to be enforced was issued;
5) mõiste „päritoluliikmesriik” tähendab liikmesriiki, kus on tehtud kohtuotsus, mis tuleb täitmisele pöörata;
6. the term “Member State of enforcement” shall mean the Member State where enforcement of the judgment is sought;
6) mõiste „kohtuotsuse täitmise liikmesriik” tähendab liikmesriiki, kus taotletakse kohtuotsuse täitmisele pööramist;
7. the term “parental responsibility” shall mean all rights and duties relating to the person or the property of a child which are given to a natural or legal person by judgment, by operation of law or by an agreement having legal effect.
7) mõiste „vanemlik vastutus” tähendab kõiki lapse isiku või varaga seotud õigusi ja kohustusi, mis antakse füüsilisele või juriidilisele isikule kohtuotsusega, seaduse alusel või õigusliku toimega kokkuleppe põhjal.
The term shall include rights of custody and rights of access;
See mõiste hõlmab eestkosteõigust ja suhtlusõigust;
8. the term “holder of parental responsibility” shall mean any person having parental responsibility over a child;
8) mõiste „vanemliku vastutuse kandja” on iga isik, kellel on lapse suhtes vanemlik vastutus;
(b) provided that, at the time of removal or retention, the rights of custody were actually exercised, either jointly or alone, or would have been so exercised but for the removal or retention.
11) mõiste „ebaseaduslik äraviimine või kinnipidamine” tähendab lapse äraviimist või kinnipidamist juhul, kui: a) sellega rikutakse kohtuotsusega, seaduse alusel või õigusliku toimega kokkuleppe põhjal saadud eestkosteõigust liikmesriigi seaduse alusel, kus laps alaliselt elas vahetult enne äraviimist või kinnipidamist; ning b) seda eestkosteõigust teostati tegelikult äraviimise või kinnipidamise ajal üksi või ühiselt või seda oleks teostatud, kui äraviimist või kinnipidamist ei oleks toimunud.
Custody shall be considered to be exercised jointly when, pursuant to a judgment or by operation of law, one holder of parental responsibility cannot decide on the child’s place of residence without the consent of another holder of parental responsibility.’
Eestkosteõigust loetakse ühiselt teostatavaks, kui vastavalt kohtuotsusele või seaduse alusel ei saa üks vanemliku vastutuse kandja ilma teise vanemliku vastutuse kandja nõusolekuta otsustada lapse elukohta.”
Article 8 of the Regulation states:
Määruse artikkel 8 sätestab:
The courts of a Member State shall have jurisdiction in matters of parental responsibility over a child who is habitually resident in that Member State at the time the court is seised.
Liikmesriigi kohtutel on vanemliku vastutuse asjus pädevus lapse suhtes, kelle alaline elukoht on hagi esitamise ajal selles liikmesriigis.
Paragraph 1 shall be subject to the provisions of Articles 9, 10 and 12.’
Lõiget 1 kohaldatakse, kui artiklitest 9, 10 ja 12 ei tulene teisiti.”
Article 10 of the Regulation provides:
Määruse artikkel 10 sätestab:
‘In case of wrongful removal or retention of the child, the courts of the Member State where the child was habitually resident immediately before the wrongful removal or retention shall retain their jurisdiction until the child has acquired a habitual residence in another Member State …’
„Lapse ebaseadusliku äraviimise või kinnipidamise korral säilitavad selle liikmesriigi kohtud, kus oli lapse alaline elukoht vahetult enne äraviimist või kinnipidamist, oma pädevuse, kuni laps on saanud alalise elukoha teises liikmesriigis […]”.
Under Article 11 of the Regulation:
Määruse artikkel 11 sätestab:
Where a person, institution or other body having rights of custody applies to the competent authorities in a Member State to deliver a judgment on the basis of the [1980 Hague Convention], in order to obtain the return of a child that has been wrongfully removed or retained in a Member State other than the Member State where the child was habitually resident immediately before the wrongful removal or retention, paragraphs 2 to 8 shall apply.
Kui isik, institutsioon või muu organ, kellel on eestkosteõigus, taotleb liikmesriigi pädevatelt asutustelt kohtuotsuse tegemist [1980. aasta] Haagi konventsiooni alusel, et saavutada lapse tagasitoomist, kes on ebaseaduslikult ära viidud või kinni peetud liikmesriigis, mis ei ole see liikmesriik, kus laps vahetult enne ebaseaduslikku äraviimist või kinnipidamist alaliselt elas, kohaldatakse lõikeid 2–8.
When applying Articles 12 and 13 of the 1980 Hague Convention, it shall be ensured that the child is given the opportunity to be heard during the proceed-
1980. aasta Haagi konventsiooni artiklite 12 ja 13 kohaldamisel tagatakse, et lapsele antakse menetluse käigus võimalus saada ära kuulatud, kui see ei osutu lapse vanust või küpsusastet arvestades sobimatuks.
A court to which an application for return of a child is made as mentioned in paragraph 1 shall act expeditiously in proceedings on the application, using the most expeditious procedures available in national law.
Kohus, kellele on esitatud lõikes 1 nimetatud lapse tagasitoomise taotlus, tegutseb taotluse menetlemisel kiiresti, kasutades kõige kiiremat siseriiklikus õiguses sätestatud korda.
Without prejudice to the first subparagraph, the court shall, except where exceptional circumstances make this impossible, issue its judgment no later than six weeks after the application is lodged.
Ilma et see piiraks esimese lõigu kohaldamist, teeb kohus otsuse hiljemalt kuus nädalat pärast taotluse esitamist, kui see ei ole erandlike asjaolude tõttu võimatu.
A court cannot refuse to return a child on the basis of Article 13(b) of the 1980 Hague Convention if it is established that adequate arrangements have been made to secure the protection of the child after his or her return.
Kohus ei saa keelduda lapse tagasitoomisest 1980. aasta Haagi konventsiooni artikli 13 punkti b alusel, kui ta on kindlaks teinud, et lapse kaitseks pärast tema tagasitoomist on tehtud piisavad korraldused.
A court cannot refuse to return a child unless the person who requested the return of the child has been given an opportunity to be heard.
Kohus ei saa lapse tagasitoomisest keelduda, kui lapse tagasitoomist taotlenud isikule ei ole antud võimalust ära kuulatud saada.
If a court has issued an order on nonreturn pursuant to Article 13 of the 1980 Hague Convention, the court must immediately either directly or through its central authority, transmit a copy of the court order on nonreturn and of the relevant documents, in particular a transcript of the hearings before the court, to the court with jurisdiction or central authority in the Member State where the child was habit -ually resident immediately before the wrongful removal or retention, as determined by national law.
Kui kohus on teinud tagasitoomisest keeldumise otsuse 1980. aasta Haagi konventsiooni artikli 13 kohaselt, peab kohus viivitamatult otse või oma keskasutuse kaudu edastama tagasitoomisest keeldumise otsuse ja kõigi asjakohaste dokumentide koopiad, eeskätt kohtuistungi protokolli ärakirja, siseriikliku õigusega määratud pädevale kohtule või keskasutusele liikmesriigis, kus laps vahetult enne ebaseaduslikku äraviimist või kinnipidamist alaliselt elas.
The court shall receive all the mentioned documents within one month of the date of the nonreturn order.
Kohus peab kõik nimetatud dokumendid saama ühe kuu jooksul pärast tagasitoomisest keeldumise otsuse kuupäeva.
Unless the courts in the Member State where the child was habitually resident immediately before the wrongful removal or retention have already been seised
Kui üks osapooltest ei ole juba pöördunud kohtusse liikmesriigis, kus laps vahetult enne ebaseaduslikku äraviimist või kinnipidamist alaliselt elas, peab lõikes 6 nime-
RINAU by one of the parties, the court or central authority that receives the information mentioned in paragraph 6 must notify it to the parties and invite them to make submissions to the court, in accordance with national law, within three months of the date of notification so that the court can examine the question of custody of the child.
RINAU tatud teabe saanud kohus või keskasutus sellest osapooltele teatama ja kutsuma neid vastavalt siseriiklikule õigusele esitama kohtule oma seisukoht kolme kuu jooksul alates teatamise kuupäevast, et kohus saaks lapse eestkosteõiguse küsimuse läbi vaadata.
Without prejudice to the rules on jurisdiction contained in this Regulation, the court shall close the case if no submissions have been received by the court within the time-limit.
Ilma et see piiraks käesolevas määruses sisalduvate kohtualluvust käsitlevate eeskirjade kohaldamist, lõpetab kohus menetluse, kui talle pole tähtajaks seisukohti esitatud.
Notwithstanding a judgment of nonreturn pursuant to Article 13 of the 1980 Hague Convention, any subsequent judgment which requires the return of the child issued by a court having jurisdiction under this Regulation shall be enforceable in accordance with Section 4 of Chapter III below in order to secure the return of the child.’
1980. aasta Haagi konventsiooni artikli 13 kohasest tagasitoomisest keeldumise otsusest olenemata on iga hilisem lapse tagasitoomist nõudev otsus, mille teeb vastavalt käesolevale määrusele pädev kohus, täitmisele pööratav vastavalt III peatüki 4. jaotisele lapse tagasitoomise tagamiseks.”
Chapter III of the Regulation, entitled ‘Recognition and enforcement’, contains Art -icles 21 to 52 thereof.
Määruse III peatükk „Tunnustamine ja täitmisele pööramine” sisaldab määruse artikleid 21–52.
Section 4 of Chapter III, entitled ‘Enforceability of certain judgments concerning rights of access and of certain judgments which require the return of the child’, contains Articles 40 to 45 of the Regulation.
III peatüki 4. jagu „Teatavate suhtlusõigust käsitlevate kohtuotsuste ja teatavate lapse tagasitoomist nõudvate kohtuotsuste täitmine” sisaldab määruse artikleid 40–45.
Article 21(1) and (3) of the Regulation provides:
Määruse artikli 21 lõiked 1 ja 3 sätestavad:
A judgment given in a Member State shall be recognised in the other Member States without any special procedure being required.
Ühes liikmesriigis tehtud kohtuotsust tunnustatakse teistes liikmesriikides ühegi erimenetluse järgimist nõudmata.
Without prejudice to Section 4 of this Chapter, any interested party may, in accordance with the procedures provided for in Section 2 of this Chapter, apply for a decision that the judgment be or not be recognised.
Ilma et see piiraks käesoleva peatüki 4. jao kohaldamist, võib iga huvitatud osapool käesoleva peatüki 2. jaos sätestatud korras taotleda otsust, et kohtuotsust tunnustataks või ei tunnustataks.”
Article 23 of the Regulation states:
Määruse artikkel 23 sätestab:
(a) if such recognition is manifestly contrary to the public policy of the Member State in which recognition is sought taking into account the best interests of the child;
„Vanemlikku vastutust käsitlevat kohtuotsust ei tunnustata: a) kui selline tunnustamine on oluliselt vastuolus selle liikmesriigi avaliku korraga, kus taotletakse tunnustamist, võttes arvesse lapse parimaid huve;
Under Article 24 of the Regulation:
Määruse artikkel 24 sätestab:
‘The jurisdiction of the court of the Member State of origin may not be reviewed.
„Otsuse teinud liikmesriigi kohtu pädevus ei kuulu kontrollimisele.
The test of public policy referred to in Articles 22(a) and 23(a) may not be applied to the rules relating to jurisdiction set out in Articles 3 to 14.’
Artikli 22 punktis a ja artikli 23 punktis a osutatud avalikule korrale vastavuse kontrollimist ei või kohaldada artiklites 3–14 sätestatud kohtualluvuseeskirjade suhtes.”
Article 28(1) of the Regulation is worded as follows:
Määruse artikli 28 lõige 1 sätestab:
‘A judgment on the exercise of parental responsibility in respect of a child given in a Member State which is enforceable in that Member State and has been served shall be enforced in another Member State when, on the application of any interested party, it has been declared enforceable there.’
„Lapse suhtes vanemlikku vastutust käsitlevat kohtuotsust, mis on tehtud liikmesriigis ja on selles liikmesriigis täitmisele pööratav ning kätte antud, täidetakse teises liikmesriigis siis, kui see on huvitatud poole taotlusel kuulutatud seal täitmisele pööratavaks.”
Article 31 of the Regulation provides:
Määruse artikkel 31 sätestab:
The court applied to [for a declaration of enforceability] shall give its decision without delay.
Kohus, kellele esitatakse taotlus, teeb oma määruse viivitamata.
Neither the person against whom enforcement is sought, nor the child shall, at this stage of the proceedings, be entitled to make any submissions on the application.
Isikul, kelle suhtes täitmist taotletakse, ega lapsel ei ole menetluste selles etapis õigust teha taotluse kohta mingeid esildisi.
The application may be refused only for one of the reasons specified in Articles 22, 23 and 24.
Taotluse võib tagasi lükata vaid mõnel artiklites 22, 23 ja 24 nimetatud põhjustest.
Article 40 of the Regulation provides:
Määruse artikkel 40 sätestab:
This Section shall apply to:
Käesolevat jagu kohaldatakse:
(b) the return of a child entailed by a judgment given pursuant to Article 11(8).
[…] b) lapse tagasitoomise suhtes, mida näeb ette vastavalt artikli 11 lõikele 8 tehtud kohtuotsus.
The provisions of this Section shall not prevent a holder of parental responsibility from seeking recognition and enforcement of a judgment in accordance with the provisions in Sections 1 and 2 of this Chapter.’
Käesoleva jao sätted ei takista vanemliku vastutuse kandjal taotleda kohtuotsuse tunnustamist ja täitmisele pööramist käesoleva peatüki 1. ja 2. jaos sätestatud korras.”
Under Article 42 of the Regulation, entitled ‘Return of the child’:
Määruse artikkel 42 „Lapse tagasitoomine” sätestab:
The return of a child referred to in Article 40(1)(b) entailed by an enforceable judgment given in a Member State shall be recognised and enforceable in another Member State without the need for a declaration of enforceability and without any possibility of opposing its recognition if the judgment has been certified in the Member State of origin in accordance with paragraph 2.
Artikli 40 lõike 1 punktis b osutatud liikmesriigis tehtud täitmisele pööratava kohtuotsusega nõutavat lapse tagasitoomist tunnustatakse ja täidetakse teises liikmesriigis ilma täitmisotsuse vajaduseta ning ilma võimaluseta selle tunnustamist vastustada, kui kohtuotsus on päritoluliikmesriigis tõendatud vastavalt lõikele 2.
Even if national law does not provide for enforceability by operation of law, notwithstanding any appeal, of a judgment requiring the return of the child mentioned in Article [11(8)], the court of origin may declare the judgment enforceable.
Isegi kui siseriiklik õigus ei näe ette artikli 11 lõike 8 punktis b osutatud lapse tagasitoomist nõudva kohtuotsuse täitmist seaduse alusel, olenemata kõigist kaebustest, võib otsuse teinud kohus kuulutada kohtuotsuse täitmisele pööratavaks.
The judge of origin who delivered the judgment referred to in Article 40(1)(b) shall issue the certificate referred to in paragraph 1 only if:
Otsuse teinud kohtunik, kes on teinud artikli 40 lõike 1 punktis b osutatud otsuse, annab lõikes 1 osutatud tõendi ainult juhul, kui: a) lapsele on antud võimalus ära kuulatud saada, välja arvatud juhul, kui tema vanuse või küpsusastme tõttu on ärakuulamist sobimatuks peetud; b) kõigile osapooltele on antud võimalus ära kuulatud saada ning c) kohus on otsust tehes arvesse võtnud vastavalt 1980. aasta Haagi konventsiooni artiklile 13 tehtud korralduse põhjuseid ja tõendeid.
In the event that the court or any other authority takes measures to ensure the protection of the child after its return to the State of habitual residence, the certificate shall contain details of such measures.
Juhul, kui kohus või mõni muu asutus võtab meetmeid lapse turvalisuse tagamiseks pärast alalise elukoha liikmesriiki naasmist, peab tõend sisaldama selliste meetmete üksikasju.
The judge of origin shall of his or her own motion issue that certificate using the standard form in Annex IV (certificate concerning return of the child(ren)).
Otsuse teinud kohtunik annab omal algatusel tõendi, kasutades IV lisa tüüpvormi (tõend lapse (laste) tagasitoomise kohta).
The certificate shall be completed in the language of the judgment.’
Tõend täidetakse kohtuotsuse keeles.”
Article 43 of the Regulation reads as follows:
Määruse artikkel 43 on sõnastatud järgmiselt:
The law of the Member State of origin shall be applicable to any rectification of the certificate.
Igasuguse tõendi täpsustamise suhtes kohaldatakse päritoluliikmesriigi õigust.
No appeal shall lie against the issuing of a certificate pursuant to Articles 41(1) or 42(1).’
Kaebuse aluseks ei saa olla tõendi väljaandmine vastavalt artikli 41 lõikele 1 või artikli 42 lõikele 1.”
Under Article 44 of the Regulation, ‘[t]he certificate shall take effect only within the limits of the enforceability of the judgment’.
Määruse artiklis 44 on märgitud, et „[t]õend jõustub ainult kohtuotsuse täitmise piires”.
Article 60 of the Regulation provides:
Määruse artikkel 60 sätestab:
‘In relations between Member States, this Regulation shall take precedence over the following Conventions in so far as they concern matters governed by this Regulation:
„Liikmesriikide vahelistes suhetes on käesolev määrus ülimuslik järgmiste konventsioonide suhtes, niivõrd kui need käsitlevad käesoleva määrusega reguleeritud küsimusi:
(e) the [1980 Hague Convention]’.
[…] e) [1980. aasta Haagi konventsioon.]”
Article 68 of the Regulation provides:
Määruse artikkel 68 sätestab:
‘The Member States shall notify to the Commission the lists of courts and redress procedures referred to in Articles 21, 29, 33 and 34 and any amendments thereto.
„Liikmesriigid teatavad komisjonile artiklites 21, 29, 33 ja 34 osutatud kohtute ning edasikaebemenetluste nimekirjad ja kõik selles nimekirjas tehtud muudatused.
The Commission shall update this information and make it publicly available through the publication in the Official Journal of the European Union and any other appropriate means.’
Komisjon ajakohastab seda teavet ja teeb selle avalikult kättesaadavaks Euroopa Liidu Teatajas avaldamise teel ning kõigi muude asjakohaste vahenditega.”
According to the information relating to courts and redress procedures pursuant to Article 68 of Regulation No 2201/2003 (OJ 2005 C 40, p. 2), pursuant to the first paragraph of Article 68 of the Regulation, the Republic of Lithuania informed the Commission that the applications provided for by Articles 21 and 29 of that regulation and the appeals provided for by Article 33 thereof are to be brought before the Lietuvos apeliacinis teismas (Court of Appeal of Lithuania), and that the appeals provided for by Article 34 of the Regulation may be brought only by an appeal in cassation before the Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Supreme Court of Lithuania).
Määruse nr 2201/2003 artikli 68 alusel teatatud kohtute ning edasikaebemenetlustega seotud andmetest (ELT 2005, C 40, lk 2) nähtub, et Leedu Vabariik teatas määruse artikli 68 esimese lõigu kohaselt komisjonile, et määruse artiklites 21 ja 29 ette nähtud taotlused ning artiklis 33 ette nähtud kaebused esitatakse Lietuvos apeliacinis teismasele (apellatsioonikohus) ning et kaebuse kohta tehtud otsuse vaidlustamine, millele on viidatud määruse artiklis 34, on võimalik üksnes kassatsioonkaebusega Lietuvos Aukščiausiasis Teismasele (ülemkohus).
It is apparent from that information that an application for a declaration of enforceability of a judgment issued by a court of a Member State other than the Republic of Lithuania, pursuant to Article 28(1) of the Regulation, must be lodged before the Lietuvos apeliacinis teismas.
Nendest andmetest nähtub, et taotlus muus liikmesriigis kui Leedu Vabariigis tehtud kohtuotsuse täitmisele pööratavaks tunnistamiseks määruse artikli 28 lõike 1 kohaselt tuleb esitada Lietuvos apeliacinis teismasele.
Pursuant to Article 72, the Regulation is to apply essentially from 1 March 2005. The Regulation does not apply in respect of the Kingdom of Denmark.
Vastavalt määruse artiklile 72 kohaldatakse põhilist osa määrusest 1. märtsist 2005, välja arvatud Taani Kuningriigis.
Mrs Rinau, a Lithuanian national, and Mr Rinau, a German national, married on 27 July 2003 and resided in Bergfeld (Germany).
Leedu kodanik Inga Rinau ja Saksamaa kodanik Michael Rinau abiellusid 27. juulil 2003 ning elasid Bergfeldis (Saksamaa).
Their daughter, Luisa, was born on 11 January 2005.
Nende tütar Luisa sündis 11. jaanuaril 2005.
In the course of March 2005 the spouses began to live sep -arately, Luisa remaining with her mother.
Märtsis 2005 asusid abikaasad eraldi elama ning Luisa jäi elama ema juurde.
It was then that, according to the order for reference, divorce proceedings were initiated before the Amtsgericht Oranienburg (Oranienburg Local Court) (Germany).
Eelotsusetaotluse järgi algas sel ajal Amtsgericht Oranienburgis (Saksamaa) nende abielu lahutamise menetlus.
On 21 July 2006, having obtained Mr Rinau’s consent to leaving Germany with their daughter for two weeks’ holidays, Mrs Rinau travelled with Luisa and a son from an earlier relationship to Lithuania, where she has remained ever since.
Olles saanud Michael Rinault loa lahkuda kahenädalaseks puhkuseks koos nende tütrega Saksamaalt, läks Inga Rinau 21. juulil 2006 tütre Luisaga ja oma esimesest kooselust sündinud poja Edgariga Leetu, kuhu ta jäi ning kus ta elab tänaseni.
On 14 August 2006, the Amtsgericht Oranienburg provisionally awarded custody of Luisa to her father.
Amtsgericht Oranienburg andis 14. augustil 2006 Luisa eestkoste ajutiselt üle tema isale Michael Rinaule.
On 11 October 2006, the Brandenburgisches Oberlandesgericht (Higher Regional Court of Land Brandenburg) (Germany) dismissed Mrs Rinau’s appeal and upheld the decision of the Amtsgericht Oranienburg.
Brandenburgisches Oberlandesgericht (Saksamaa) jättis 11. oktoobril 2006 Inga Rinau kaebuse rahuldamata ning Amtsgericht Oranienburgi otsuse muutmata.
On 30 October 2006, Mr Rinau applied to the Klaipėdos apygardos teismas (Klaipėda Regional Court) (Lithuania) in order to obtain the return of his daughter to Germany, relying on the 1980 Hague Convention and the Regulation.
Michael Rinau pöördus 30. oktoobril 2006 Klaipėdos apygardos teismase (Klaipeda linnakohus, Leedu) poole, taotledes 1980. aasta Haagi konventsiooni ja määruse alusel oma tütre tagasitoomist Saksamaale.
That court dismissed the application by a decision of 22 December 2006.
Kohus jättis selle taotluse 22. detsembri 2006. aasta otsusega rahuldamata.