natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A monetary policy which either the ratio has declined substantially and continuously and reached a level that comes close to the reference value; or, alternatively, the excess over the reference value is only exceptional and temporary and the ratio comes close to the reference value; credibly maintains price sta- bility has an important posi- tive impact on welfare.
5 see suhe on oluliselt ja pidevalt langenud ning jõudnud kontrollväärtuse lähedasele tasemele, või kontrollväärtuse ületamine on ainult erandlik ja ajutine ning suhe on kontrollväärtuse lähedane; lähenemiskriteerium tähendab, et vaadelduna ühe aasta kestel enne kontrollimist on liikmesriigil olnud keskmine nominaalne pikaajaline intressimäär, mis ei ületa rohkem kui 2 protsendipunkti võrra kolme kõige paremaid tulemusi saavutava liikmesriigi määra.
(b) whether the ratio of government debt to gross domestic product exceeds a reference value (defined in the Protocol on the excessive deficit procedure as 60 % of GDP), unless the ratio is significantly diminishing and approaching the reference value at a satisfactory pace”.
(b) riigivõla suhe sisemajanduse koguprodukti ületab kontrollväärtuse (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust käsitleva protokolli määratluse kohaselt 60% SKPst), välja arvatud juhul, kui see suhe väheneb piisavalt ning läheneb kontrollväärtusele rahuldava kiirusega.”
The third indent of Article 121(1) of the Treaty requires “the observance of the normal fluctuation margins provided for by the exchange rate mechanism of the European Monetary System, for at least two years, without devaluing against the currency of any other Member State”.
Asutamislepingu artikli 121 lõike 1 kolmandas taandes nähakse ette „kinnipidamine Euroopa Rahasüsteemi vahetuskursimehhanismiga ettenähtud normaalsetest kõikumispiiridest vähemalt kahe aasta jooksul, devalveerimata oma vääringut ühegi teise liikmesriigi vääringu suhtes”.
Article 3 of the Protocol states in addition that “the criterion on participation in the exchange rate mechanism of the European Monetary System (…) shall mean that a Member State has respected the normal fluctuation margins provided for by the exchange rate mechanism of the European Monetary System without severe tensions for at least two years before the examination.
Protokolli artiklis 3 lisatakse, et „Euroopa Rahasüsteemi vahetuskursimehhanismis osalemise kriteerium tähendab, et liikmesriik on järginud Euroopa Rahasüsteemi vahetuskursimehhanismis ettenähtud normaalseid kõikumispiire ilma tõsiste pingeteta vähemalt kahe aasta jooksul enne kontrollimist.
In particular, the Member State shall not have devalued its currency’s bilateral central rate against any other Member State’s currency on its own initiative for the same period”.
Eelkõige ei tohi liikmesriik olla sama aja jooksul omal algatusel devalveerinud omavääringu kahepoolset keskkurssi ühegi teise liikmesriigi vääringu suhtes.”
In addition to these economic requirements, the convergence criteria also require there to be legal convergence to ensure that national legislation, including the statutes of NCBs, is compatible with both the Treaty and the Statute of the ESCB and of the ECB.
Lisaks majandusnõuete täitmisele eeldavad lähenemiskriteeriumid ka õiguslikku lähenemist, et riikide õigusaktid, sealhulgas nende keskpankade põhikirjad, oleksid kooskõlas asutamislepinguga ning EKPSi ja EKP põhikirjaga.
The Treaty requires the ECB and the Commission to report to the Council of the European Union at least once every two years or at the request of a Member State with a derogation, on the progress made by Member States in terms of their fulfilment of the convergence criteria.
Asutamislepingus nähakse ette, et EKP ja Euroopa Komisjon esitavad Euroopa Liidu Nõukogule aruande liikmesriikide edusammude kohta lähenemiskriteeriumide täitmisel vähemalt kord kahe aasta jooksul või sellise liikmesriigi taotluse korral, mille suhtes on kehtestatud erand.
On the basis of the convergence reports submitted separately by the ECB and the Commission, and on the basis of a proposal by the Commission, the Council, having consulted the European Parliament and having met in the composition of Heads of State or Government, may decide on the fulfilment of the criteria by a Member State and allow it to join the euro area.
EKP ja komisjoni esitatud lähenemisaruannete põhjal võib riigipeade või valitsusjuhtide tasandil kogunev nõukogu pärast Euroopa Parlamendiga konsulteerimist teha komisjoni ettepanekul otsuse, kas liikmesriik on täitnud lähenemiskriteeriumid ja anda loa euroalaga ühinemiseks.
Since the beginning of Stage Three, the ECB has prepared several convergence reports.
Alates majandus- ja rahaliidu kolmanda etapi algusest on EKP koostanud mitmeid lähenemisaruandeid.
The fourth indent of Article 121(1) of the Treaty requires “the durability of convergence achieved by
Protokolli artiklis 4 lisatakse, et „intressimäärade
The Governing Council The highest decisionmaking body of the ECB is the Governing Council.
EKP nõukogu EKP nõukogu on Euroopa Keskpanga kõrgeim otsustusorgan.
It consists of the six members of the Executive Board and the governors of the NCBs of the euro area (16 in 2009).
Sinna kuuluvad kuus juhatuse liiget ning euroala riikide keskpankade presidendid (2009. aastal 16 presidenti).
Both the Governing Council and the Executive Board are chaired by the President of the ECB (see also the chart below).
Nii nõukogu kui ka juhatuse eesistujaks on EKP president (vt joonist allpool).
Further tasks are to: authorise the issue of banknotes in the euro area; give opinions and advice on draft Community acts and draft national legislation; collect the necessary statistical information either from national authorities or directly from economic agents, e. g. financial institutions; contribute to the smooth conduct of policies pursued by the authorities in charge of prudential supervision of credit institutions and the stability of the financial system.
Eurosüsteemi täiendavad ülesanded on: anda luba pangatähtede emissiooniks euroalal; avaldada arvamust ja esitada nõuandeid ühenduse ja liikmesriikide õigusaktide eelnõude kohta; koguda vajalikku statistilist teavet pädevatelt riigiasutustelt või otse majandusagentidelt, näiteks finantsasutustelt; aidata kaasa krediidiasutuste usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve ning rahandussüsteemi stabiilsusega seotud pädevate asutuste poliitika tõrgeteta teostamisele.
The key task of the Governing Council is to formulate the monetary policy for the euro area.
JOONIS: EKP OTSUSTUSORGANID
CHART THE DECISION-MAKING BODIES OF THE ECB
EKP OTSUSTUSORGANID
THE DECISION-MAKING BODIES OF THE ECB
Juhatus EKP juhatusse kuuluvad president, asepresident ja veel neli liiget.
EXECUTIVE BOARD
JUHATUS
GOVERNING COUNCIL
NÕUKOGU
GENERAL COUNCIL
ÜLDNÕUKOGU
Fourothermembersof the Executive Board
Ülejäänud neli juhatuse liiget
Governorsof theeuro area NCBs
Kõigi ELi liikmesriikide keskpankadepresidendid
Governorsof the NCBs of all EU Member States
Euroala riikide keskpankade presidendid
Capital of the ECB The capital of the ECB does not come from the European Community but has been subscribed and paid up by the NCBs.The share of each Member State in the European Union’s gross domestic product and population determines the amount of each NCB’s subscription.
EKP kapital EKP kapital ei pärine Euroopa Ühendusest, vaid selle on märkinud ja tasunud liikmesriikide keskpangad. Liikmesriigi keskpanga osamakse suurus sõltub tema elanikkonna suurusest ja osast Euroopa Liidu sisemajanduse koguproduktis.
THE ECB’S MONETARY POLICY STRATEGY
EKP RAHAPOLIITILINE STRATEEGIA
The General Council The third decisionmaking body of the ECB is the General Council.
Üldnõukogu EKP kolmas otsustusorgan on üldnõukogu.
It comprises the President and the Vice-President of the ECB and the governors and presidents of all 27 NCBs of the EU Member States.
Sinna kuuluvad EKP president ja asepresident ning kõigi 27 ELi liikmesriigi keskpankade presidendid.
It contributes to the coordination of monetary policies of the Member States that have not yet adopted the euro and to the preparations for the possible enlargement of the euro area.
Ta toetab nende liikmesriikide rahapoliitikat, kes ei ole veel eurot kasutusele võtnud, ning nende ettevalmistusi võimalikuks ühinemiseks euroalaga.
The mandate and task of monetary policy As already mentioned, the Treaty establishing the European Community assigns to the Eurosystem the primary objective of maintaining price stability in the euro area.
Rahapoliitika ülesanded Nagu eespool öeldud, on eurosüsteemi põhiülesandeks Euroopa Ühenduse asutamislepingu kohaselt hinnastabiilsuse säilitamine euroalal.
In particular it states that “the primary objective of the ESCB shall be to maintain price stability”.
Asutamislepingus ongi sätestatud, et „EKPSi esmane eesmärk on säilitada hindade stabiilsus”.
The challenge faced by the ECB can be stated as follows: the Governing Council of the ECB has to influence conditions in the money market, and thereby the level of shortterm interest rates, to ensure that price stability is maintained over the medium term.
Seega võiks EKP ülesande sõnastada järgmiselt: EKP nõukogu peab mõjutama rahaturu tingimusi ja selle kaudu ka lühiajaliste intressimäärade taset, et tagada hinnastabiilsuse säilitamine keskpika aja jooksul.
Some key principles of a successful monetary policy are explained below.
Järgnevalt selgitatakse mõningaid eduka rahapoliitika põhimõtteid.
Monetary policy should firmly anchor inflation expectations … First, monetary policy is considerably more effective if it firmly anchors inflation expectations (see also Section 3.3).
Sõltumatus Otsus usaldada hinnastabiilsuse säilitamise ülesanne sõltumatule ja võimalikust poliitilisest survest vabale keskpangale on igati põhjendatud.
In this regard, central banks should specify their goals, elaborate them and stick to a consistent and systematic method for conducting monetary policy, as well as communicate clearly and openly.These are key elements for acquiring a high level of credibility, a necessary precondition for influencing the expectations of economic actors.
Kooskõlas Euroopa Ühenduse asutamislepingu sätetega on eurosüsteem oma ülesannete täitmisel täiesti sõltumatu: EKP, eurosüsteemi riikide keskpangad ja nende otsustusorganite liikmed ei tohi küsida ega vastu võtta juhiseid üheltki teiselt organilt.
Independence There are good reasons to entrust the task of maintaining price stability to an independent central bank not subject to potential political pressures.
Ühenduse institutsioonid ja organid ning liikmesriikide valitsused peavad seda põhimõtet järgima ning ei tohi püüda mõjutada EKP ja liikmesriikide keskpankade otsustusorganite liikmeid.
Furthermore, the Eurosystem may not grant any loans to Community bodies or national government entities.This shields it further from political interference.The Eurosystem has all the instruments and competencies it needs to conduct an efficient monetary policy.The members of the ECB’s decisionmaking bodies have long terms of office and can be dismissed only for serious misconduct or the inability to perform their duties.
Eurosüsteemil on kõik vahendid ja vajalik pädevus tõhusa rahapoliitika elluviimiseks. EKP otsustusorganite liikmetel on pikk ametiaeg ning neid saab ametist tagandada ainult teovõimetuse või tõsise üleastumise korral.
The ECB has its own budget, independent of that of the European Community.
EKPl on oma eelarve, mis on Euroopa Ühenduse omast sõltumatu.
This keeps the administration of the ECB separate from the financial interests of the Community.
See hoiab EKP halduse lahus ühenduse finantshuvidest.
In this sense, monetary policy must be forwardlooking.
Seetõttu peab rahapoliitika olema tulevikku suunatud.
The role of the strategy: a comprehensive framework for monetary policy decisions The Governing Council of the ECB has adopted and announced a monetary policy strategy to ensure a consistent and systematic approach to monetary policy decisions.
Strateegia eesmärk: rahapoliitiliste otsuste üldraamistik EKP nõukogu on vastu võtnud ja avaldanud rahapoliitilise strateegia, et tagada järjekindel ja süsteemne lähenemine rahapoliitilistele otsustele.
This monetary policy strategy embodies the above-mentioned general principles in order to meet the challenges facing the central bank.
See hõlmab eespool nimetatud üldpõhimõtteid, mis aitavad täita keskpangale usaldatud ülesandeid.
It aims to provide a comprehensive framework within which decisions on the appropriate level of shortterm interest rates can be taken and communicated to the public.
Strateegia eesmärk on luua üldraamistik, milles saab teha ja avaldada otsuseid asjakohaste lühiajaliste intressimäärade kohta.
Monetary policy must be forward-looking …
Rahapoliitika peab olema tulevikku suunatud...
The main elements of the ECB’s monetary policy strategy The first element of the ECB’s monetary policy strategy is a quantitative definition of price stability.
EKP rahapoliitilise strateegia põhielemendid EKP rahapoliitilise strateegia esimese osa moodustab hinnastabiilsuse kvantitatiivne määratlus.
In addition, the strategy establishes a framework to ensure that the Governing Council assesses all the relevant information and analyses needed to take monetary policy decisions such that price stability over the mediumterm is maintained.The remaining sections of this chapter describe these elements in detail.
Lisaks hõlmab strateegia raamistikku, mille eesmärk on tagada, et EKP nõukogu hindaks kogu asjakohast teavet ja kõiki analüüse, mis on vajalikud selliste rahapoliitiliste otsuste tegemiseks, mis aitavad säilitada hinnastabiilsust keskpika aja jooksul. Selle peatüki järgmistes jagudes käsitletakse neid elemente üksikasjalikumalt.
… focus on the mediumterm … As the transmission lags make it impossible for monetary policy to offset unanticipated shocks to the price level (for example, those caused by changes in international commodity prices or indirect taxes) in the short run, some shortterm volatility in inflation rates is inevitable (see also Section 4.4).
...peab keskenduma keskmise tähtajaga eesmärkidele... Kuna ülekandumise viitaja tõttu ei saa rahapoliitika lühikese aja jooksul tasakaalustada hinnatasemega seotud ootamatuid šokke (mis tulenevad näiteks maailmaturu toorainehindade või kaudsete maksude muudatustest), tekib inflatsioonimäärades paratamatult lühiajalisi kõikumisi (vt jagu 4.4).
In addition, owing to the complexity of the monetary policy transmission process, there is always a high degree of uncertainty surrounding the effects of economic shocks and monetary policy.
Lisaks ülekandemehhanismi keerukusele tuleb arvestada ka seda, et majandusšokkide ja rahapoliitika mõjusid on alati väga raske hinnata.
For these reasons, monetary policy should have a mediumterm orientation in order to avoid excessive activism and the introduction of unnecessary volatility into the real economy.
Seepärast peaks rahapoliitika keskenduma keskpikale perioodile, et vältida ülemäärast aktiivsust ja tarbetuid kõikumisi reaalmajanduses.
… and be broadly based Finally, just like any other central bank, the ECB faces considerable uncertainty about the reliability of economic indicators, the structure of the euro area economy and the monetary policy transmission mechanism, among other things.
...peab olema laiaulatuslik Nagu kõik teised keskpangad, peab ka EKP toime tulema märkimisväärse ebakindlusega, mis ümbritseb majandusnäitajate usaldusväärsust, euroala majanduse struktuuri ja rahapoliitika ülekandemehhanismi.
A successful monetary policy therefore has to be broadly based, taking into account all relevant information in order to understand the factors driving economic developments, and cannot rely on a small set of indicators or a single model of the economy.
Seepärast peab edukas rahapoliitika olema laiaulatuslik ja võtma arvesse võimalikult erinevat majanduse arengutegureid selgitavat asjakohast teavet, mitte ainult üksikuid näitajaid või ühte majandusmudelit.
THE QUANTITATIVE DEFINITION OF PRICE STABILITY
HINNASTABIILSUSE KVANTITATIIVNE MÄÄRATLUS
The definition of price stability gives guidance to the public, allowing it to form its own expectations regarding future price developments.
Hinnastabiilsuse määratlus annab avalikkusele juhised, mille alusel kujundada enda ootused hindade edasise arengu suhtes.
Primary objective The primary objective of the Eurosystem is to maintain price stability in the euro area, thus protecting the purchasing power of the euro.
Esmane eesmärk Eurosüsteemi esmane eesmärk on säilitada hinnastabiilsus euroalal, kaitstes seeläbi euro ostujõudu.
As discussed earlier, ensuring stable prices is the most important contribution that monetary policy can make in order to achieve a favourable economic environment and a high level of employment.
Nagu öeldud, annab rahapoliitika stabiilsete hindade tagamise kaudu suurima panuse soodsa majanduskeskkonna ja kõrge tööhõivetaseme saavutamisse.
Both inflation and deflation can be very costly to society economically and socially speaking (see in particular Section 3.3).
Nii inflatsioon kui ka deflatsioon võivad osutuda ühiskonnale majanduslikult ja sotsiaalselt väga kulukaks (vt eelkõige jagu 3.3).
Without prejudice to its primary objective of price stability, the Eurosystem also supports the general economic policies in the European Community.
Lisaks esmasele eesmärgile toetab eurosüsteem ka ühenduse üldist majanduspoliitikat.
Furthermore, the Eurosystem acts in accordance with the principles of an open market economy, as stipulated by the Treaty establishing the European Community.
Ühtlasi tegutseb eurosüsteem kooskõlas avatud turumajanduse põhimõtetega, nagu on sätestatud Euroopa Ühenduse asutamislepingus.
The definition both anchors inflation expectations and adds to the ECB’s transparency and accountability The Governing Council decided to publicly announce a quantitative definition of price stability for a number of reasons.
See määratlus stabiliseerib inflatsiooniootusi ning suurendab EKP läbipaistvust ja aruandekohustust EKP nõukogu otsustas avaldada hinnastabiilsuse kvantitatiivse määratluse mitmel põhjusel.
First, by clarifying how the Governing Council interprets the goal that it has been assigned by the Treaty, the definition helps to make the monetary policy framework easier to understand (i.e. it makes monetary policy more transparent).
Esiteks selgitab nõukogu eesmärgi määratluse kaudu seda, kuidas ta endale asutamislepinguga antud ülesannet tõlgendab, muutes rahapoliitika raamistiku kergemini mõistetavaks (st läbipaistvamaks).
Second, the definition of price stability provides a clear and measurable yardstick against which the public can hold the ECB accountable.
Teiseks pakub hinnastabiilsuse määratlus avalikkusele kindla ja mõõdetava kriteeriumi, mille alusel EKP peab üldsusele oma tegevusest aru andma.
In case of deviations of price developments from the definition of price stability, the ECB would be required to provide an explanation for such deviations and to explain how it intends to re-establish price stability within an acceptable period of time.
Kui hindade areng kaldub hinnastabiilsuse määratlusest kõrvale, peab EKP seda põhjendama ja selgitama, kuidas ta kavatseb hinnastabiilsuse mõistliku aja jooksul taastada.
Finally, the definition gives guidance to the public, allowing it to form its own expectations regarding future price developments (see also Box 3.2).
Ühtlasi saab avalikkus määratlusest juhised, mille alusel kujundada enda ootused hindade edasise arengu suhtes (vt ka taustinfo 3.2).
The ECB has defined price stability in quantitative terms While the Treaty clearly establishes the maintenance of price stability as the primary objective of the ECB, it does not give a precise definition.
EKP on hinnastabiilsuse kvantitatiivselt määratlenud Asutamislepingus on küll sätestatud, et hinnastabiilsuse säilitamine on EKP esmane eesmärk, kuid selle täpsem määratlus puudub.
In order to specify this objective more precisely, the Governing Council of the ECB announced the following quantitative definition in 1998: “Price stability shall be defined as a year-on-year increase in the Harmonised Index of Consumer Prices (HICP) for the euro area of below 2 %.
Eesmärgi täpsustamiseks sõnastas EKP nõukogu 1998. aastal järgmise kvantitatiivse määratluse: „Hinnastabiilsus tähendab euroala ühtlustatud tarbijahinnaindeksi (ÜTHI) aastakasvu alla 2%.
In 2003, the Governing Council further clarified that, within the definition, it aims to maintain inflation rates below but “close to 2 % over the medium term”.
2003. aastal selgitas nõukogu, et kooskõlas määratletud eesmärgiga püüab ta hoida inflatsioonimäärad „keskpika aja jooksul alla 2%, kuid selle lähedal”.
The HICP The definition also identifies a specific price index – namely the HICP for the euro area – as the index to be used for assessing whether price stability has been achieved.
ÜTHI Määratluses nimetatakse ka konkreetset hinnaindeksit, mida kasutatakse hinnastabiilsuse saavutamise hindamisel – selleks on euroala ÜTHI.
The use of a broad price index ensures the transparency of the ECB’s commitment to full and effective protection against losses in the purchasing power of money (see also Section 3.2).
Laiaulatusliku hinnaindeksi kasutamine tagab, et EKP ülesanne kaitsta igati ja tõhusalt raha ostujõu langust, on selge ja arusaadav (vt ka jagu 3.2).
Features of the definition: focus on the euro area as a whole The definition of price stability has a number of noteworthy features.
Määratluse põhijooned: keskendumine euroalale tervikuna Hinnastabiilsuse määratlusel on mitmed iseloomulikud põhijooned.
First, the ECB has a euro area-wide mandate.
Esiteks on EKPle antud kogu euroala hõlmav ülesanne.
Accordingly, decisions regarding the single monetary policy aim to achieve price stability in the euro area as a whole.This focus on the euro area as a whole is the natural consequence of the fact that, within a monetary union, monetary policy can only steer the average money market interest rate level in the area, i.e. it cannot set different interest rates for different regions of the euro area.
See tähendab, et ühtset rahapoliitikat käsitlevate otsuste eesmärk on saavutada hinnastabiilsus euroalal tervikuna. See, et määratlus hõlmab euroala tervikuna, tuleneb asjaolust, et rahaliidus saab rahapoliitika juhtida üksnes keskmisi rahaturu intressimäärasid, st selle kaudu ei saa kindlaks määrata euroala eri piirkondade intressimäärasid.
The HICP, which is released by Eurostat, the Statistical Office of the European Union, is the key measure for price developments in the euro area.
Euroopa Liidu Statistikaameti (Eurostat) avaldatav ÜTHI on põhinäitaja, mille abil mõõdetakse euroala hindade arengut.
This index has been harmonised across the various countries of the euro area with the aim of measuring price developments on a comparable basis.
Indeks on euroala riikide ulatuses ühtlustatud, et mõõta hindade arengut võrreldaval alusel.
The HICP is the index that most closely allows one to approximate the changes over time in the price of a representative basket of consumer expenditures in the euro area (see Box 5.3).
ÜTHI võimaldab kõige täpsemalt hinnata muudatusi euroala tarbijate ostukorvi hinnas (vt taustinfo 5.3).
BOX 5.3 CONSTRUCTION AND FEATURES OF THE HICP
TAUSTINFO 5.3 ÜTHI KOOSTAMINE JA KIRJELDUS ilmastikuolud ja hooajalisus, mis ei oma suurt tähtsust töödeldud toiduainete hindade puhul.
The conceptual work related to the compilation of the HICP for the euro area is carried out by the European Commission (Eurostat) in close liaison with the national statistical institutes.
Euroala ÜTHI koostamise kontseptuaalse poolega tegeleb Euroopa Komisjon (Eurostat) tihedas koostöös liikmesriikide statistikaasutustega.
As key users, the ECB and its forerunner, the EMI, have been closely involved in this work.
Selles protsessis on põhiliste kasutajatena aktiivselt osalenud ka EKP ja ERI.
The HICP data released by Eurostat are available from January 1995 onwards.
Eurostat on ÜTHI andmeid avaldanud alates 1995. aasta jaanuarist.