natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Based on 'Community Guidelines on Cohesion', planning takes place at national level through the National Strategic Reference Frameworks while implementation is left to the Operational Programmes.
„Ühenduse ühtekuuluvusjuhiste” alusel toimub kavandamine riiklikul tasandil riiklike strateegia võrdlusraamistike kaudu, aga ellurakendamine jäetakse rakenduskavadele.
Both regulations and
Nii määrused kui ka juhised nõuavad, et programmide uus põlvkond peaks reserveerima teatava
The European Grouping for Territorial Cooperation (EGTC) will enable regional and local authorities from dierent countries to set up cooperation groupings as legal entities for projects such as crossborder transport or health services.
Euroopa territoriaalse koostöö grupeering (European Grouping for Territorial Cooperation, EGTC) võimaldab eri maade piirkondlikel ja kohalikel ametivõimudel luua koostöörühmitusi juriidiliste isikutena selliste projektide tarbeks nagu piiriülene transport või tervishoid.
Renovating public spaces
Avalike paikade restaureerimine
Cleaner travel
Puhtam reisimine
Green Boulevard, a free shuttle bus service to reduce trac, Hasselt, Limburg, Belgium.
Roheline puiestee, tasuta pendelbussiteenus, mis vähendab liiklust, Hasselt, Limburg, Belgia.
PAGE25
LEHEKÜLG25
The Instrument for Preaccession Assistance (IPA) replaced the previous preaccession instruments in 2007.
Ühinemiseelne abivahend (Instrument for Preaccession Assistance, IPA) vahetas välja eelmised ühinemiseelsed vahendid 2007. aastal.
IPA is designed to help candidate countries and potential candidate countries of the Western Balkans to prepare for possible accession including in the field of regional development and cooperation.
IPA on mõeldud aitama Lääne-Balkani kandidaatmaid ning potentsiaalseid kandidaatmaid valmistuda võimalikuks ühinemiseks, kaasaarvatud piirkondliku arengu ja koostöö vallas.
"Successful regions and cities are those that embrace openness and offer economic prosperity and social well-being to their inhabitants and the opportunity to develop their talents to the full.
„Edukad piirkonnad ja linnad on need, mis on avatud ja pakuvad oma kodanikele majanduslikku õitsengut ning sotsiaalset heaolu ning oma annete täielikkuseni arendamise võimalust.
Europe needs the creativity, skills and enthusiasm of its regions and cities more than ever.
Euroopa on vaja oma piirkondade ja linnade loovust, oskusi ning entusiasmi enam kui kunagi varem.
In the age of globalisation they have a leading role to play in the competitive Europe we are trying to create."
Globaliseerumise ajastul on neil etendada juhtiv roll konkurentsivõimelises Euroopas, mida luua püüame.”
Finally, the fourth Report on Economic and Social Cohesion together with the Cohesion Forum on 27 and 28 September 2007 marked the launch of the debate on the future of EU Cohesion Policy beyond 2013.
Lõpuks märkis majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse aruanne koos ühtekuuluvusfoorumiga 27. ja 28. septembril 2007 arutelu algust ELi ühtekuuluvuspoliitika tuleviku üle aastast 2013 kaugemal.
José Manuel Barroso, President of the European Commission, on 9 October 2006 at the opening of the European Week of Regions and Cities
José Manuel Barroso, Euroopa Komisjoni president, 9. oktoobril 2006 Euroopa piirkondade ja linnade nädala avamisel
> Total of Structural and Cohesion Funds available: €347 billion representing 35.7 % of the EU budget and 0.38 % of the total GDP of the EU: > of which for Objective 1 regions: 81.5 %; > population in Objective 1 regions: 170 million (35 % of the total, including phasing-out regions). > Main beneciary countries: Poland (€67.3 billion), Spain (€35.2 billion), Italy (€28.8 billion), Czech Republic (€26.7 billion), Germany (€26.3 billion), Hungary (€25.3 billion), Portugal (€21.5 billion), and Greece (€20.4 billion). GDP for Lithuania, the Czech Republic and Slovakia; 5.5-6 % for Bulgaria, Poland and Romania; 3.5 % for Greece and around 1-1.5 % for Spain, the new German Länder and the Mezzogiorno. > By 2015, Structural and Cohesion Funds could have created up to 2 million additional jobs. > Based on ex ante assessments by a number of Member States, the strong focus on research and innovation will create an additional 40 000 jobs. > In the field of transport, 25 000 km of newly built or reconstructed roads and 7 700 km of rail are going to be supported by EU Cohesion Policy investments. > Many Member States and regions address climate change and the development of low carbon economies as a priority in their programmes. For example, Luxembourg is aiming for a reduction of CO emissions by 10 %, while Slovakia plans to reduce the energy
Võtmefaktid ja -arvud gile ja Slovakkiale; 5,5–6% Bulgaariale, Poolale ja Rumeeniale; 3,5% Kreekale ning ligikaudu 1–1,5% Hispaaniale, Ida-Saksa liidumaadele ning Lõuna-Itaaliale. > aastaks 2015 on struktuuri- ja ühtekuuluvusfondid loonud võibolla kuni 2 miljonit täiendavat töökohta. > mitme liikmesriigi eelhinnangute põhjal loob tugev fookus teadustööle ja innovatsioonile täiendavalt 40 000 töökohta. > transpordi vallas toetavad ELi ühtekuuluvuspoliitika investeeringud 25 000 km värskelt ehitatud või ümberehitatud teid ning 7 700 km rööbasteid. > paljud liikmesriigid ja piirkonnad tegelevad oma programmides prioriteetselt kliimamuutuse ning madala süsihappegaasihei- tega majandusmudelitega. Näiteks Luksemburg püüdleb CO2 > struktuuri ja ühtekuuluvusfondide kogueelarve: 347 miljardit eurot, moodustades 35,7% ELi eelarvest ja 0,38% ELi SKT-st kokku. > millest eesmärgi nr 1 piirkondadele: 81,5% > elanikkond eesmärgi nr 1 piirkondades: 170 miljonit (35% koguarvust, kaasaarvatud järk-järgult rahastamise vähendamisega piirkonnad). > peamised abisaajad maad: Poola (67,3 miljardit eurot), Hispaania (35,2 miljardit eurot), Itaalia (28,8 miljardit eurot), Tšehhi Vabariik (26,7 miljardit eurot), Saksamaa (26,3 miljardit eurot), Ungari (25,3 miljardit eurot), Portugal (21,5 miljardit eurot), Kreeka (20,4 miljardit eurot). Oodatavad tulemused heidete 10% suuruse vähendamise poole, Slovakkia aga plaanib tootmise energiamahukuse vähendamist rohkem kui 20% võrra.
Expected results intensity of production by over 20 %. Programmes in Italy, France, Czech Republic, Malta, England and Wales include provision for the development of specic carbon evaluation systems.
Itaalias, Prantsusmaal, Tšehhi Vabariigis, Maltal, Inglismaal ja Walesis sisaldavad programmid konkreetsete süsihappegaasiheidete hindamise süsteemide arendamise sätet.
> Macroeconomic models estimate that Cohesion Policy investment will add on average around 6 % to the GDP of new Member States, on top of baseline scenarios. For example, the Hermin model predicts an additional 9 % on For more details, see the ‘evaluation’ pages at: http://ec.europa.eu/regional_policy
Lisaüksikasju leiate hindamise lehekülgedelt aadressil: http://ec.europa.eu/regional_policy
PAGE26
LEHEKÜLG26
ADEBATEBETWEENOFFICIALSOFTHEEUROPEANCOMMISSION
ARUTELU EUROOPA KOMISJONI AMETNIKE VAHEL
Looking back to 1988
Vaadates tagasi aastale 1988
The debate was organised on 5 March 2008 in Brussels.
Arutelu toimus 2008. aasta 5. märtsil Brüsselis.
Dirk Ahner has been Director-General at the Regional Policy DG since 2007 and was responsible for prospective studies in the field of agriculture, environment and rural development, in DG Agriculture where he was Deputy Director-General between 2003 and 2006.
Dirk Ahner on töötanud regionaalpoliitika peadirektoraadi direktorina alates 2007. aastast ning aastatel 2003–2006, kui ta töötas põllumajanduse direktoraadis peadirektori asetäitjana, vastutas ta tulevikuuringute eest põllumajanduse, keskkonna ja maaelu valdkondades.
Graham Meadows worked for DG REGIO from 1989 until 2006 and was Director-General from 2003 until 2006.
Graham Meadows töötas regionaalpoliitika peadirektoraadis aastatel 1989–2006 ja oli peadirektor aastatel 2003–2006.
He was also an adviser in the Cabinet of Commission President Gaston E. Thorn (1981-1985) and Head of Cabinet of Stanley Clinton Davis, Member of the Commission (1986-1989).
Ta oli ka komisjoni presidendi Gaston E. Thorni (1981–1985) kabinetis nõustaja ja komisjoni liikme Stanley Clinton Davise (1986–1989) kabinetiülem.
Jean-Charles Leygues was Deputy Head of the Cabinet of Commission President Jacques Delors (1987-1992) and Deputy Director-General at the Regional Policy DG in 2004-2007.
Jean-Charles Leygues oli komisjoni presidendi Jacques Delors’i (1987–1992) kabinetiülema asetäitja ja regionaalpoliitika peadirektoraadi peadirektori asetäitja aastatel 2004–2007.
Philip Lowe has been Director-General of DG Competition since 2002 and was Head of Cabinet of Bruce Millan, the then Commissioner for Regional Policy between 1989 and 1991.
Philip Lowe töötab konkurentsi peadirektoraadi peadirektorina alates 2002. aastast ja oli Bruce Millani kabinetiülem, kes oli regionaalpoliitika volinik aastatel 1989–1991.
Jérôme Vignon, Director for 'Social Protection and Social Inclusion' within DG Employment, Social Affairs and Equal Opportunities, was Member of the cabinet of President Jacques Delors in 1985.
Jérôme Vignon, sotsiaalkaitse ja sotsiaalse integratsiooni direktor tööhõive, sotsiaalküsimuste ja võrdsete võimaluste peadirektoraadis oli president Jacques Delors’i kabineti liige 1985. aastal.
Tassos Bougas is Head of Unit at the Regional Policy DG and was Deputy Head of Cabinet for the Commissioner Georgios Varfis, in charge of coordination of structural policies, in the second half of the 1980s.
Tassos Bougas on üksuse juht regionaalpoliitika peadirektoraadis ja oli volinik Georgios Varfise kabinetiülema asetäitja, juhtides kooskõlastus- ja struktuuripoliikat 1980. aastate teisel poolel.
Robert Shotton, Director for General Affairs at DG Health and Consumer Protection, was responsible for the Community Initiatives in DG REGIO between 1989 and 1993 and for the then new Member States Finland, Austria, Sweden and finally Greece.
Üldasjade direktor Robert Shotton, tervishoiu ja tarbijakaitse peadirektoraadis, vastutas ühenduse algatuste eest regionaalpoliitika peadirektoraadis aastatel 1989–1993 ja Soome, Austria, Rootsi ja ka Kreeka eest, kes olid just saanud uuteks liikmesriikideks.
All views expressed are not necessarily those of the European Commission.
Arvamused ei pruugi ühtida Euroopa Komisjoni arvamustega.
First, has this policy – despite doubts pronounced by some on its bureaucratic burden – been a success story after all?
Esiteks, kas see poliitika, hoolimata mõningatest kahtlustest üleliigse bürokraatia kohta, on üldse edulooks osutunud?
Second, what has been the original model of development behind the design of Cohesion Policy?
Teiseks, milline on olnud ühtekuuluvuspoliitika väljatöötamise algne arengumudel?
Third, has this model – and if yes, how? – changed over four legislative and budgetary periods since 1988 including continued enlargement of the EU?
Kolmandaks, kas see mudel on muutunud – ja kui on, – siis kuidas on see muutunud viimase nelja seadusandliku ja eelarveperioodi ajal alates 1988. aastast, võttes arvesse ka ELi laienemist?
Dirk Ahner: Welcome to this meeting which is dedicated to looking back in order to learn what has happened and how since this famous and maybe unique 'moment Delors' in 1988 when Cohesion Policy was born it has made this radical turn from project management to a more strategic approach focusing on regional actors.
Tere tulemast kohtumisele, mille eesmärk on heita pilk minevikku, et analüüsida seda, mis on aset leidnud ning kuidas selline kuulus ning võibolla ka ainulaadne 1988. aasta „Delors'i hetk” ühtekuuluvuspoliitika sündimise ajal muutis märkimisväärselt põhimõtteid, mille tulemusena nihkuti projektijuhtimiselt strateegilisemale lähenemisele, keskendudes piirkondlikele teguritele.
I would like to look together with you into the development of the policy since then and to finally exchange views on its prospects beyond 2013.
Soovin koos teiega heita pilgu tagasi poliitika väljakujunemisele ning lõpuks vahetada ka arvamusi selle väljavaadete kohta pärast 2013. aastat.
On the latter aspect, we are currently collecting expertise and advice from both academics and practitioners on the rationale of the policy, future challenges facing the regions and the possibilities for simplification and better governance.
Kogume praegu eksperthinnanguid ja soovitusi nii akadeemikutelt kui ka praktikutelt poliitika põhimõtete, piirkondade tuleviku väljakutsete, lihtsustamise võimaluste ja parema valitsemise kohta.
Commissioner Danuta Hübner will present the results of these reflections in a report in spring 2009.
Volinik Danuta Hübner esitleb tagasiside tulemuste aruannet 2009. aasta kevadel.
UK, the slogan of an 'integrated approach' gave new impetus to regional development eorts in Scotland and the north-west, for example; it wasn't simply a question of the technical integration of financial instruments it also highlighted the issue of precisely who was responsible at EU, national and regional level for the design and implementation of each part of a regional programme.
tud määral on see toetanud eristust poliitika eksperimentaalsemate ja „kommunitaarsemate” vahendite vahel, sealhulgas uuenduslikud meetmed avaliku poliitika, uuenduslike tegevuste, ühenduste algatuste ja võrgustike kujundamiseks ja rakendamiseks – ning need tegevusprogrammid olid kasulikumad liikmesriikidele ja piirkondadele.
This continues since then and, to a certain extent, it has underpinned the distinction between the more experimental and 'communitarian' instruments of the policy, such as the innovative method of conception and implementation of public policies, innovative actions, Community Initiatives and networks, and those operational programmes managed more on behalf of the Member States and regions.
(Saksamaa pole Euroopa laekur!) kirjeldasid olukorda, mis valitses Jacques Delors’i ametisse astumise hetkel ning tema vastus oli see, et struktuurifondid muudetakse sotsiaalse ühtekuuluvuse struktuuripõhimõteteks. Tegelikult toetas suurt sündmust neli olulist elementi, mis on endiselt olemas.
Jérôme Vignon: It is true that before the big bang of 1988, a certain fermentation of the concept of economic and social cohesion and the Structural Funds had occurred in the Member States and the universities.
Esimene ehk „institutsionaalne hetk" ei ole enam nii oluline kui enne. 1987. aasta seadustekstis oli kirjas, et „selleks, et ühtne akt oleks edukas”.
The debate about an ecient development model existed in parallel with the 'Realpolitik' which questioned whether the rich countries should continue to put money into funds absorbed without any impact by the others.
Poliitiline sõnum ühisturust kõige rohkem kasu saavatele liikmesriikidele oli see, et nad on valmis ühtekuuluvuspoliitika nimel pingutama.
'I want my money back!' and 'Deutschland ist nicht der Zahlmeister Europas!' formed part of the landscape prepared upon the arrival of Jacques Delors and his answer was that the Structural Funds would be transformed into structural policies aiming at social cohesion.
Lisaks kaasneks mitme aasta eelarve lähenemisega korralik haldamine, planeerimine, hindamine ja kontrollharjutus.
In fact, the big bang was supported by four crucial elements some of which are still with us.
„Rohkem raha” kaasnes komisjoni reguleeritud suuremate piirangute abil.
At that time, this group was not thinking so much about the grand principles of Cohesion Policy such as solidarity but about how the eciency and eectiveness of Community interventions could be improved through an 'integrated approach' which would put the dierent structural instruments (ERDF, ESF, EIB loans, etc.) at the service of regional or national objectives and allow countries such as Greece to benet globally from a volume of investments which would have signicant macroeconomic impact and consequent tangible results on growth.
Siis ei mõelnud töögrupp nii palju ühtekuuluvuspoliitika selliste peamiste põhimõtete peale nagu solidaarsus, vaid kuidas „integreeritud lähenemisega” suurendada ühenduse sekkumiste tõhusust ja mõju, mis annaks võimaluse kasutada mitmesuguseid struktuurivahendeid (ERF, ESF, EIP laenud jne) piirkondlike või riiklike eesmärkide saavutamiseks ning võimaldaks Kreeka-sugustel riikidel saada ülemaailmset kasu investeeringute mahust, millel oleks märkimisväärne makroökonoomiline mõju ja sellest tulenevalt ka käegakatsutavad kasvutulemused.
This enthusiasm about 'eciency and eective-ness' was shared by many of the Member States’ finance ministries during that period.
Tõhususe ja mõju entusiasmi jagasid sellel ajavahemikul mitmed liikmesriikide rahandusministrid.
A Commission report prepared by the Task Force was presented to the ECOFIN Council in 1984 when Graham and I were members of the Cabinet of President Gaston Thorn.
Komisjonile koostatud rakkerühma aruannet esitleti majandus-ja rahandusministrite nõukogus 1984. aastal, kui Graham ja mina olime president Gaston Thorni kabineti liikmed.
It was at that moment that the notion of 'economic and social cohesion' began to be discussed explicitly.
Sellest hetkest alates alustati avalikku arutelu majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse mõiste üle.
Both the concepts of eciency and cohesion were then advanced by Jacques Delors as of 1985 and they enabled him to dominate the debate about a new vision for Europe – maybe everywhere except the Anglo-Saxon world.
Mõlemaid ideid, nii tõhusust kui ka ühtekuuluvust, arendas edasi Jacques Delors alates 1985. aastast ning see võimaldas tal kontrollida arutelu Euroopa uue visiooni üle võibolla et igal pool, välja arvatud anglosaksi maailmas.
But even in the
See rõhutas ka küsimust, kes täpselt EL-is riikli-
The first one, the 'institutional moment', is not as important as it was.
Teine element oli„devolutsioon”.
The political message to the Member States beneting most from the completion of the common market was that they were ready to make an eort through Cohesion Policy.
See poliitiline idee muutus populaarsemaks mitmetes liikmesriikides 1990. aastate lõpus ning tulemusena pandi alus regioonide komiteele 1992. aastal.
Probably, that kind of political deal remains historically unique even if nowadays making a success of enlargement is fundamentally linked to economic and social cohesion.
Ühtekuuluvuspoliitikast oli kasu eelkõige Euroopat pooldavatele osalejatele piirkondlikul tasandil, kes pooldasid ühtse Euroopa akti.
PAGE28
LEHEKÜLG28
The second element concerns 'devolution', a political idea which gained momentum in many Member States at the end of the 1990s and led to the creation of the Committee of the Regions in 1992.
Komisjonis jääb aga endiselt lahenduseta küsimus, kuidas korraldada koostööd erinevate peadirektoraatide vahel, kelle hallata on erinevad vahendid.
Cohesion Policy empowered those, mostly pro-European, actors at regional level who were in favour of the Single European Act.
Kuna koostöö korraldamist „väljastpoolt”, uuest peadirektoraadist, ei ole rakendatud, siis on endiselt päevakorras vahendite integreerimine, sest minu arvates on saanud selgeks, et selline „koosmarssimine” ei tooda tulemusi.
are, of course, of utmost European importance, too.
Kolmas toetav element 1980. aastate lõpus oli intellektuaalne katse arengupoliitikad üldjoontes ümber mõelda.
The political idea 'if you help yourself, Europe will help you' was quite a success in this perspective and I think that the narrative of EU structural policy being 'at the service of Europe' is still justied today though it needs further reection as regards the future.
Traditsiooniliselt olid esiplaanil olnud need akadeemikud, kes olid veendunud, et piirkondlik lähenemine sõltub põhiliselt infrastruktuuri investeeringutest. Uue mõttemudeli esindajad olid aga veendunud, et ainult integreeritud lähenemine tooks esile kohaliku sisepotentsiaali ja looks jätkusuutliku kasvu.
What remains an unsolved question inside the Commission is the question of coordination between the Directorate-Generals managing the dier-ent funds.
Seda arengukontseptsiooni katsetati esimest korda Vahemeremaade integreeritud programmi raames ja see hõlmas põhiliselt osalejaid kohalikul, mitte riiklikul tasandil.
As coordination 'from the outside' through a new DG has not been the way, the integrated approach of the funds remains on the agenda because it has become evident, in my view, that 'marching together' does not work.
Kuigi Jacques Delors’i esialgset ideed, mille alusel oleks kiidetud heaks ainult piirkondlikult tasandilt esitatud programme, ei võetud kasutusele, oli sellel siiski oluline mõju läbirääkimistel liikmesriikidega, mille tulemusena detsentraliseeriti ülesandeid veelgi rohkem.
The scene was traditionally dominated by those academics who were convinced that regional convergence would mainly be dependent on infrastructure investment. A new school of thought, however, was convinced that only an integrated approach would be able to unlock the endogenous local potential and create sustainable growth.
Jérôme, mis puudutab sinu kolmandat punkti kahe mõtteviisi omavahelise vastasseisu kohta, kus ühel poolel olid infrastruktuuri soosijad ning teisel poolel need, kes olid veendunud, et uuenduslikkuse ja integreeritud lähenemise tulemus oleks homogeenne areng, siis arvan, et lõpplahendus oli lihtne ja pragmaatiline.
Though the original idea of Jacques Delors, to accept only programmes suggested by the regional level was finally not put into practice, it dominated the negotiations with the Member States and led to further decentralisation of tasks.
Mõlema mõtteviisi vastuvõetavuse tunnistamine ja rahastamine, nii infrastruktuuri kui ka integreeritud arengu lähenemine, lahendas ning lõpetas osaliselt ka arutelu komisjonis ning liikmesriikides.
Jean-Charles Leygues: Concerning your third point, Jérôme, on the 'ght of the two schools', the 'believers in infrastructure' and those convinced that innovation and an integrated approach would lead to a homogenous development, I think the final solution was simple and pragmatic.
Algse kava viimane element on sellest ajast olnud valiidne kõikidel järgmistel perioodidel. Lõpuks tuleb mainida ka, et poliitika eesmärkide sõnastamisel tuleb neid nimetada ka nii, et need annaks selgelt mõista, et tegutsemiseks on „Euroopa jaoks oluline põhjus”.
Dening eligibility and funding for both infrastructure and integrated development approaches, solved and partially finished that debate inside the Commission and in the Member States as well.
„Maaelu areng” oli üks sellistest põhjustest, sest see oli oluline osa ühise põllumajanduspoliitika
“Delors’ answer was that the Structural Funds would be transformed into structural policies aiming at social cohesion.” Jérôme Vignon
„Delors vastas, et struktuurifondid muudetakse struktuuripoliitikaks, mille eesmärk on sotsiaalne sidusus” Jérôme Vignon
Finally, when formulating the policy’s objectives one has to give a name to these, a name which makes it clear that there is an 'important European reason' to act.
1980. aastatel olid vaesemates liikmesriikides kasvunumbrid küllaltki tagasihoidlikud.
'Rural development' was such a reason because it was an important part of the CAP reform.
Samuti suhtuti ühtekuuluvuspoliitikasse, kui reguleerivasse mehhanismi, mille mõte oli leevendada võimalikke negatiivseid välismõjusid, mida põhjustasid ühenduse strateegiate arengud, kus keskenduti siseturu perspektiividele.
Making enlargement, economic restructuring and the common market a success,
Ühtekuuluvuspoliitika eesmärke on kolm: tegeleda erinevustega, leevendada võimalike negatiivseid välismõjusid ja toetada positiivset integratsiooni.
Growth rates in the 1980s, were quite modest in the poorer Member States.
Laienemine, majanduse ümberkorraldamine ja ühisturu edukuse tagamine on loomulikult ka Euroopa jaoks tähtis.
In addition, Cohesion Policy was perceived as a regulatory mechanism in the sense that it was meant to alleviate potential negative externalities produced by the development of Community policies, with a particular focus on the perspectives of Internal Market.
Poliitiline idee „kui aitad ennast, siis aitab sind ka Euroopa” oli selles perspektiivis üpris edukas ning leian, et ELi struktuuripoliitika kirjeldus „Euroo-pa teenistuses” kehtib ka tänapäeval, kuigi tulevikku silmas pidades on see vaja üle vaadata.