natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Contrary to the situation in regard to advance payments — which are paid directly to the final recipients by the national bodies — financing for capital investments is paid into funds whose purpose is to facilitate the access of the final recipients to the sources of the finance.
Erinevalt ettemaksetest, mida liikmesriigi ametiasutused makstavad otse lõppsaajatele, toimub riskikapitali rahastamine maksete tegemise abil fondidesse, mille eesmärk on lihtsustada lõppsaajate juurdepääsu rahastamisallikatele.
It is because of that specific situation, which is not comparable to that of advance payments, that payments into venture capital, loan and guarantee funds can be treated as expenditure actually paid out within the meaning of the third subparagraph of Article 32(1) of the general regulation .
Selle erilise, ettemaksetega kõrvutamatu olukorra tõttu peeti võimalikuks käsitleda riskikapitali-, laenu- ja tagatisfondidesse tehtavaid makseid tegelikult tehtud kulutustena üldmääruse artikli 32 lõike 1 kolmanda lõigu tähenduses.
It follows from the foregoing that the provisions of the Annex to Regulation No 448/2004, by virtue of which only payments into venture capital, loan and guarantee funds can be treated as expenditure actually paid out within the meaning of the third subparagraph of Article 32(1) of the general regulation, do not infringe the principle of equal treatment.
Eelnevast järeldub, et määruse nr 448/2004 lisa sätted, mille kohaselt käsitletakse riskikapitali-, laenu- ja tagatisfondidesse tehtavaid makseid tegelikult tehtud kulutustena üldmääruse artikli 32 lõike 1 kolmanda lõigu tähenduses, ei riku üldreeglina võrdse kohtlemise põhimõtet.
Moreover, the principle of legal certainty cannot be regarded as infringed in the present case inasmuch as the principle of reimbursement of expenses incurred by way of interim payments and payments of the final balance constitutes a correct implementation of the applicable rules, as does the general rule at issue.
Lisaks ei saa õiguskindluse põhimõtet antud juhul rikutuks pidada, kuna nii kulutuste vahe- ja lõppmaksetena hüvitamise põhimõtte kui ka vaidlusaluse üldreegli puhul on tegemist kohaldatavate õigusnormide nõuetekohase rakendamisega.
It should be pointed out that the Italian Republic’s attention was drawn to the existence of the general rule at issue, as well as to the eligibility conditions for advance payments laid down in the third subparagraph of Article 32(1) of the general regulation, by the interpretative memorandum and the letters of 14 May 2003, 29 July 2003 and 25 March 2004.
Sellega seoses tuleb rõhutada, et vaidlusaluse üldreegli olemasolule ja üldmääruse artikli 32 lõike 1 kolmandas lõigus sätestatud ettemaksete abikõlblikkuse tingimustele juhiti Itaalia Vabariigi tähelepanu selgitava märkuse, 14. mai ja 29. juuli 2003. aasta ning 25. märtsi 2004. aasta kirjadega.
In addition, it follows from the considerations set out in paragraph 159 above that the Italian Republic is not entitled to claim that it was left in a state of
Lisaks tuleneb eespool punktis 159 toodud kaalutlustest, et
ITALY v COMMISSION uncertainty as to the rules in force by reason of the difference between the rules on eligibility contained in points 1.2 and 1.3 of Rule No 1 of the Annex to Regulation No 448/2004, and Rule No 8 thereof.
Itaalia Vabariik väidab põhjendamatult, et ta jäeti ebaselgusesse kohaldatavate õigusnormide osas, kuna abikõlblikkuse reeglid, mis sisalduvad määruse nr 448/2004 lisa eeskirja 1 punktides 1.2 ja 1.3, ning eeskirjas 8, on üksteisest erinevad.
In view of all of the foregoing, it does not appear that the principle of reimbursement of expenses incurred by way of interim payments and payments of the final balance and the general rule at issue infringe — whether in themselves or in the specific application thereof which was made in the second, third, fourth and fifth contested letters — the principles of proportionality, equal treatment or legal certainty.
Eelnevatest kaalutlustest lähtudes ei ilmne, et kulutuste vahe- ja lõppmaksetena hüvitamise põhimõte ja vaidlusalune üldreegel rikuks kas iseenesest või nende konkreetsetel kohaldamisjuhtudel teises, kolmandas, neljandas ja viiendas vaidlustatud kirjas proportsionaalsuse, võrdse kohtlemise ja õiguskindluse põhimõtteid.
The claims alleging infringement of those principles must therefore be rejected.
Seetõttu tuleb nende põhimõtete rikkumist käsitlev väide kõrvale jätta.
— Misuse of powers
– Võimu kuritarvitamine
According to the case-law, a decision is vitiated by misuse of powers only if it appears, on the basis of objective, relevant and consistent factors, to have been taken with the sole, or at least the decisive, aim of achieving purposes other than those stated (Case T-46/89 Pitrone v Commission [1990] ECR II-577, paragraph 71, and Joined Cases T-92/00 and T-103/00 Diputación Foral de Álava and Others v Commission [2002] ECR II-1385, paragraph 84).
Vastavalt väljakujunenud kohtupraktikale võib otsusega kaasneda võimu kuritarvitamine üksnes siis, kui objektiivsete, asjakohaste ja ühtsete asjaolude alusel ilmneb, et otsuse vastuvõtmise ainus või vähemalt määrav põhjus on väidetutest erinevad taotletavad eesmärgid (Esimese Astme Kohtu 23. oktoobri 1990. aasta otsus kohtuasjas T-46/89: Pitrone vs. komisjon, EKL 1990, lk II-577, punkt 71, ja 6. märtsi 2002. aasta otsus liidetud kohtuasjades T-92/00 ja T-103/00: Diputación Foral de Álava jt vs. komisjon, EKL 2002, lk II-1385, punkt 84).
In the present case, the Italian Republic adduces no objective evidence supporting the conclusion that the Commission misused its powers.
Itaalia Vabariik ei ole käesolevas asjas esitanud ühtegi objektiivset asjaolu, mis võimaldaks järeldada, et komisjon on oma pädevuse kasutamisel võimu kuritarvitanud.
It follows that misuse of powers has not been established .
Sellest järeldub, et võimu kuritarvitamine ei ole tõendatud.
It follows that the sixth and seventh pleas in law must be rejected and the action must be dismissed in its entirety, partly as inadmissible and partly as unfounded.
Eelnevast järeldub, et kuues ja seitsmes väide tuleb tagasi lükata ja et hagi tuleb tervikuna rahuldamata jätta ühes osas vastuvõetamatuse ja ülejäänud osas põhjendamatuse tõttu.
Since the Commission has applied for costs against the Italian Republic and the latter has been unsuccessful, the Italian Republic must be ordered to pay the costs.
Kuna komisjon on kohtukulude hüvitamist nõudnud ja Itaalia Vabariik on kohtuvaidluse kaotanud, tuleb kohtukulud temalt välja mõista.
A.W.H. Meij
kohtusekretär koja esimehe ülesannetes
Provisions relating to the eligibility of expenditure for a contribution from the Funds
Sätted, mis puudutavad kulutuste abikõlblikkust fondidelt toetuse saamiseks ........
Provisions concerning payment of the contribution from the Funds. . . . . . . . . . . . . . .
Fondide toetuse väljamakseid käsitlevad sätted ..................................
Provisions concerning the certification of expenditure. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Kulutuste tõendamist puudutavad sätted .......................................
Provisions concerning financial control . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Finantskontrolliga seotud sätted ...............................................
Arguments of the parties. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Poolte argumendid ...........................................................
Findings of the Court . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Esimese Astme Kohtu hinnang ................................................
Substance. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Põhiküsimus ......................................................................
The third plea in law, alleging failure to follow the procedures for the adoption of Commission decisions and infringement of the Commission’s Rules of Procedure. . .
Kolmas väide, mis puudutab komisjoni otsuste vastuvõtmise menetluse järgimata jätmist ning komisjoni töökorra rikkumist ......................................
The fourth plea in law, alleging infringement of Article 32 of the general regulation and of points 1 and 2 of Rule No 1 of the Annex to Regulation No 448/2004, and the fifth plea in law, alleging infringement of the provisions concerning the eligibility of expenditure. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Neljas väide, mis puudutab üldmääruse artikli 32 ja määruse nr 448/2004 lisa eeskirja 1 punktide 1 ja 2 rikkumist, ja viies väide, mis puudutab kulutuste abikõlblikkusega seotud sätete rikkumist ................................................
The eighth plea in law, alleging infringement of Article 9 of Regulation No 438/2001, and the ninth plea in law, alleging infringement of the principle of simplified procedures. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Kaheksas väide, mis puudutab määruse nr 438/2001 artikli 9 rikkumist, ja üheksas väide, mis puudutab lihtsustamispõhimõtte rikkumist ............................
The first plea in law, alleging lack of a legal basis and infringement of the provisions governing financial control . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Esimene väide, mis puudutab õigusliku aluse puudumist ja finantskontrolli käsitlevate sätete rikkumist .............................................................
The second plea in law, alleging a complete failure to state reasons . . . . . . . . . . . . . . .
Teine väide, mis puudutab põhjenduste täielikku puudumist ......................
The sixth plea in law, alleging infringement of the principle of proportionality and a misuse of powers, and the seventh plea in law, alleging infringement of Regulation No 448/2004, the principles of equal treatment and legal certainty, and the contradictory nature of the contested letters. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Kuues väide, mis puudutab proportsionaalsuse põhimõtte rikkumist ja võimu kuritarvitamist, ning seitsmes väide, mis puudutab määruse nr 448/2004, võrdse kohtlemise ja õiguskindluse põhimõtete rikkumist ning vaidlustatud kirjade vastuolulisust .........
— Infringement of Regulation No 448/2004. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Määruse nr 448/2004 rikkumine ..................................
— Infringement of the principles of proportionality, equal treatment and legal certainty. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Proportsionaalsuse, võrdse kohtlemise ja õiguskindluse põhimõtete rikkumine ......................................................
— Misuse of powers. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Võimu kuritarvitamine ..........................................
Case T-109/06
Kohtuasi T-109/06
Vodafone España, SA and Vodafone Group plc v Commission of the European Communities
Vodafone España, SA ja Vodafone Group plc versus Euroopa Ühenduste Komisjon
(Action for annulment — Directive 2002/21/EC — Commission’s letter of comments — Article 7 of Directive 2002/21 — Act not amenable to review — Applicant not affected directly — Inadmissibility)
Tühistamishagi – Direktiiv 2002/21/EÜ – Komisjoni arvamuskiri – Direktiivi 2002/21 artikkel 7 – Vaidlustamatu akt – Otsese puutumuse puudumine – Vastuvõetamatus
Actions for annulment —Actionable measures — Concept — Measures producing binding legal effects
Tühistamishagi – Vaidlustatavad aktid – Mõiste – Siduvate õiguslike tagajärgedega aktid
(Art. 230 EC; European Parliament and Council Directive 2002/21, Arts 7(2) to (5), 8(3)(d) and 16(4))
(EÜ artikkel 230; Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/21, artikli 7 lõiked 2–5, artikli 8 lõike 3 punkt d ja artikli 16 lõige 4)
Actions for annulment —Actionable measures (Art. 230 EC; European Parliament and Council Directive 2002/21, Art. 7(3) and (4))
Tühistamishagi – Vaidlustatavad aktid (EÜ artikkel 230; Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/21, artikli 7 lõiked 3 ja 4)
SUMMARY — CASE T-109/06
KOKKUVÕTE – KOHTUASI T-109/06
Actions for annulment — Natural or legal persons — Measures of direct and individual concern to them — Whether directly concerned — Criteria
Tühistamishagi – Füüsilised ja juriidilised isikud – Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid – Otsene puutumus – Kriteeriumid
(Art. 230, fourth para., EC; European Parliament and Council Directive 2002/21, Art. 7(3) and (5))
(EÜ artikli 230 neljas lõik; Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/21, artikli 7 lõiked 3 ja 5)
Any measure, in whatever form it is cast, the legal effects of which are binding on, and capable of affecting the interests of, the applicant by bringing about a distinct change in his legal position is an act or decision which may be the subject of an action for annulment under Article 230 EC.
Meede, millel on hageja huve puudutavad siduvad õiguslikud tagajärjed, tuues kaasa selge muutuse tema õiguslikus seisundis, on sõltumata vormist selline toiming või otsus, mis võib olla tühistamishagi esemeks EÜ artikli 230 mõttes.
framework by cooperating with each other and with the Commission in a transparent manner.
ühetaolise kohaldamise, tehes omavahel ja komisjoniga läbipaistvalt koostööd.
NRAs therefore also have a key responsibility for ensuring the consistent application of the regulatory framework in the Community on the basis of cooperation between the Commission and other NRAs.
Järelikult on ka reguleerivatel asutustel oluline vastutus selle tagamisel, et õiguslikku raamistikku kohaldataks ühtselt kogu ühenduses, mis tugineb koostööle komisjoni ja teiste reguleerivate asutustega.
On the other hand, Article 7(5) of Directive 2002/21 does not provide that the Commission’s comments are to prevail over those of other NRAs.
Teiselt poolt ei ole direktiivi 2002/21 artikli 7 lõikes 5 ette nähtud, et komisjoni arvamused oleksid mingil moel kaalukamad kui teiste reguleerivate asutuste arvamused.
Accordingly, in a case where the comments of an NRA and of the Commission are contradictory, the notifying NRA would not infringe Article 7(5) by following, after careful review of the various comments, the approach proposed by the other NRA and not that proposed by the Commission .
Seega juhul, kui ühe reguleeriva asutuse ja komisjoni arvamused on vastandlikud, ei riku teate esitanud reguleeriv asutus artikli 7 lõiget 5, kui ta järgib pärast erinevate arvamuste põhjalikku läbivaatamist teise reguleeriva asutuse ja mitte komisjoni pakutud lahendust.
That is not the case with a letter of comments on a draft national measure sent by the Commission to a national regulatory authority (NRA) pursuant to Article 7(3) of Directive 2002/21 on a common regulatory framework for electronic communications networks and services.
See ei ole nii komisjoni poolt riigi reguleerivale asutusele (edaspidi „reguleeriv asutus”) direktiivi 2002/21 (elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta) artikli 7 lõike 3 alusel siseriikliku meetme eelnõu kohta saadetud arvamuskirja puhul.
First, on the one hand, whilst it is true that Directive 2002/21 assigns an important role to the Commission in the context of the procedures to ensure the harmonised application of the regulatory framework throughout the Community, the fact remains that, in accordance with Article 7(2) and Article 8(3)(d) of that directive, NRAs are to ensure the consistent application of the regulatory
Nimelt esiteks, kuigi ühelt poolt vastab tõele, et direktiivi 2002/21 alusel on komisjonil oluline roll menetlustes, mille eesmärk on tagada õigusliku raamistiku ühtne kohaldamine kogu ühenduses, ei muuda see asjaolu, et kõnealuse direktiivi artikli 7 lõike 2 ja artikli 8 lõike 3 punkti d kohaselt kindlustavad reguleerivad asutused õigusliku raamistiku
Second, the fact that the Commission may, in the circumstances referred to in Article 7(4) of Directive 2002/21, initiate the second phase of the procedure, which may lead to a veto decision, does not however mean that it is the Commission’s letter of comments pursuant to Article 7(3) of that directive that entitles the NRA concerned to adopt the proposed national measure.
Teiseks ei tähenda see, et komisjon võib direktiivi 2002/21 artikli 7 lõikes 4 kirjeldatud asjaoludel algatada vetoga lõppeda võiva menetluse teise osa, et just komisjoni arvamuskiri, mis tugineb selle direktiivi artikli 7 lõikele 3, on akt, mille alusel saab asjaomane reguleeriv asutus õiguse võtta kavandatud siseriiklik meede.
Article 16(4) of Directive 2002/21 directly authorises the NRA concerned to adopt the measure in
Direktiivi 2002/21 artikli 16 lõige 4 volitab nimelt asjaomast reguleerivat asutust otseselt kõnealust meedet
non-exercise of the right of veto can be treated as non-adoption of a decision which does not give rise to any binding legal effect.
kavandatud meedet, tuleb siiski tõdeda, et vetoõiguse kasutamata jätmine on samastatav otsuse tegemata jätmisega, millel puuduvad igasugused siduvad õiguslikud tagajärjed.
It follows that, if the Commission merely makes comments in accordance with Article 7(3) of Directive 2002/21 and does not exercise its right of veto provided for in Article 7(4), the Commission’s intervention does not have any binding legal effects.
Eeltoodust järeldub, et kui komisjon piirdub vastavalt kõnealuse direktiivi artikli 7 lõikele 3 arvamuse esitamisega, nagu ta tegi käesolevas asjas, ega kasuta oma vetoõigust, mis on ette nähtud artikli 7 lõikes 4, siis ei ole komisjoni osalusel siduvaid õiguslikke tagajärgi.
If the NRA decides to adopt the national measure, the binding legal effects deriving from that measure are attributable to the NRA in question and not to the Commission’s comments or the fact that the procedure under Article 7(4) of Directive 2002/21 is not set in motion.
Kui reguleeriv asutus otsustab kõnealuse siseriikliku meetme vastu võtta, siis tulenevad selle meetme siduvad õiguslikud tagajärjed kõnealuse reguleeriva asutuse tegevusest ja mitte komisjoni arvamusest ega artikli 7 lõike 4 alusel menetluse teise osa algatamata jätmisest.
Third, having regard to the advisory role assigned to the Commission and to the other NRAs under the procedure of Article 7(3) of Directive 2002/21, a Commission letter of comments under that provision constitutes a preparatory Community act in the context of a procedure which leads to the adoption of a national measure by the NRA concerned, such acts not being capable of forming the subjectmatter of an independent action for annulment .
Kolmandaks, kui arvestada komisjonile ja teistele reguleerivatele asutustele direktiivi 2002/21 artikli 7 lõikes 3 sätestatud menetluses antud konsultatiivset rolli, siis sellel sättel põhinev komisjoni arvamuskiri kujutab endast ettevalmistavat ühenduse akti menetluses, mis lõppeb siseriikliku meetme võtmisega asjaomase reguleeriva asutuse poolt, kuna ettevalmistavate aktide peale ei saa esitada eraldi tühistamishagi.
Even if the actual exercise of the right of veto provided for by Article 7(4) of Directive 2002/21 on a common regulatory framework for electronic communications networks and services gives rise to binding legal effects in that the NRA in question would no longer be entitled to adopt the proposed measure,
Isegi kui direktiivi 2002/21 (elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta) artikli 7 lõikes 4 ette nähtud vetoõiguse tegelik kasutamine toob kaasa siduvaid õiguslikke tagajärgi selles suhtes, et riigi reguleerival asutusel ei ole enam õigust võtta
For a contested Community act to be of direct concern to a natural or legal person within the meaning of the fourth paragraph of Article 230 EC, it must directly affect the legal situation of the person concerned and its implementation must be purely automatic and result from Community rules alone without the application of other intermediate rules .
Ühenduse õigusakt puudutab füüsilist või juriidilist isikut EÜ artikli 230 neljanda lõigu tähenduses otseselt siis, kui see mõjutab vahetult asjaomase isiku õiguslikku olukorda ning selle rakendamine on puhtautomaatne ja tuleneb vaid ühenduse õigusnormidest, ilma et kohaldataks muid vahenorme.
That is the case, in particular, where the possibility that addressees will not give effect to the Community measure is purely theoretical and their intention to act in conformity with it is not in doubt.
Nii on see eelkõige juhul, kui selle õigusakti adressaadi jaoks jääb üksnes teoreetiline võimalus seda mitte rakendada ja tema soov tekitada sellele vastavaid tagajärgi on väljaspool kahtlust.
SUMMARY — CASE T-109/06 provision, make comments on a notified draft measure. Even though, in accordance with Article 7(5), an NRA must take ‘the utmost account of comments of other [NRAs] and the Commission’, it has some leeway to determine the content of the final measure, so that a Community act based on Article 7(3) of Directive 2002/21 cannot be regarded as directly affecting the legal situation of the undertakings concerned.
KOKKUVÕTE – KOHTUASI T-109/06 kui sideamet peab direktiivi 2002/21 artikli 7 lõike 5 kohaselt arvestama „täiel määral teiste reguleerivate asutuste ja komisjoni esitatud arvamusi”, on tal lõpliku meetme sisu kindlaksmääramisel kaalutlusruum, mille tõttu ei saa artikli 7 lõike 3 alusel antud ühenduse akti käsitleda sellisena, mis mõjutab otseselt asjaomaste ettevõtjate õiguslikku olukorda.
That is not the case with a letter of comments on a draft national measure sent by the Commission to an NRA pursuant to Article 7(3) of Directive 2002/21 on a common regulatory framework for electronic communications networks and services, having regard to the central role exercised by the NRAs for the purposes of achieving the objectives of Directive 2002/21.
See ei ole aga nii, kui tegemist on komisjoni poolt riigi reguleerivale asutusele direktiivi 2002/21 (elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta) artikli 7 lõike 3 alusel siseriikliku meetme eelnõu kohta saadetud arvamuskirjaga, arvestades reguleerivate asutuste keskset rolli selle direktiivi eesmärkide saavutamisel.
The procedure under Article 7(3) of Directive 2002/21 constitutes a consultation and cooperation procedure between NRAs and the Commission in the context of which not only the Commission, but also other NRAs may, in accordance with that
Kõnealuses sättes ette nähtud menetlus on reguleerivate asutuste ja komisjoni vaheline konsulteerimis- ja koostöömenetlus, mille raames võib vastavalt sellele sättele mitte ainult komisjon, vaid ka reguleerivad asutused esitada arvamusi teatatud meetme eelnõu kohta. Isegi
In Case T-109/06,
Kohtuasjas T-109/06,
Vodafone España SA, established in Madrid (Spain),
Vodafone España, SA, asukoht Madrid (Hispaania),
Vodafone Group plc, established in Newbury, Berkshire (United Kingdom), represented by J. Flynn QC, E. McKnight and K. Fountoukakos-Kyriakakos, Solicitors, applicants, v
Vodafone Group plc, asukoht Newbury, Berkshire (Suurbritannia), keda esindavad J. Flynn, QC, solicitor E. McKnight ja solicitor K. Fountoukakos-Kyriakakos, hagejad, versus
Commission of the European Communities, represented by M. Shotter and K. Mojzesowicz, acting as Agents, defendant,
Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: M. Shotter ja K. Mojzesowicz, kostja,
Kingdom of Spain, represented by M. Muñoz Pérez, abogado del Estado, intervener,
Hispaania Kuningriik, esindaja: abogado del Estado M. Muñoz Pérez, menetlusse astuja, mille ese on nõue tühistada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta (raamdirektiiv) (EÜT L 108, lk 33; ELT eriväljaanne 13/29, lk 349) artikli 7 lõike 3 alusel otsus, mis sisaldub väidetavalt Comisión del Mercado de las Telecomunicaciones’ele saadetud komisjoni 30. jaanuari 2006. aasta kirjas,