natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The nature of the contested measure must also be appraised in the light of the nature of the request to which it constitutes a reply.
Vaidlustatud akti laadi hindamisel tuleb lähtuda ka taotluse laadist, millele vastuseks see akt on vastu võetud.
In particular, if the measure constitutes the reply to a request in which substantial new facts are relied on, and whereby the administration is requested to reconsider its previous decision, that measure cannot be regarded as merely confirmatory in nature, since it constitutes a decision taken on the basis of those facts and thus contains a new factor as compared with the previous decision.
Eelkõige juhul, kui akt on vastuseks taotlusele, milles on tõstatatud uued olulised asjaolud ja millega palutakse administratsioonil varasem olukord uuesti läbi vaadata, ei saa seda akti pidada puhtkinnitavaks, kui neid asjaolusid selles käsitletakse – järelikult sisaldab see akt varasema otsusega võrreldes uusi tegureid.
Court of First Instance situation as at the date of the previous decision, which was not contested within the timelimit for initiating proceedings.
Esimese astme kohus on seisukohal, et komisjon leidis õigesti, et kirjal, mille ta hagejale saatis, puudus otsuse iseloom, sest hageja esitatud finantsandmed–isegikuineedoliduued – ei saanud oluliselt muuta õiguslikku olukorda, milles ta oli varasema otsuse jõustumise kuupäeval.
Also, the Court has held that where, in the context of an action for annulment, the contested measure is negative, it must be appraised in the light of the nature of the request to which it constitutes a reply.
Veel leidis esimese astme kohus seoses tühistamishagiga, et vaidlustatud keeldumisotsuse hindamisel tuleb lähtuda taotlusest, millele vastuseks see akt on vastu võetud.
In particular, the refusal by a Community institution to withdraw or amend a measure may constitute a measure whose legality may be reviewed under Article 230 EC only if the measure which the Community institution refuses to withdraw or amend could itself have been contested under that provision (order of 15 March 2004 in Case T-139/02 Institouto N. Avgerinopoulou and Others v Commission, not yet published in the ECR, and Comunidad Autónoma de Andalucía v Commission, cited above).
Ühenduse institutsiooni keeldumist akti muuta või tühistada saab pidada aktiks, mille seaduslikkust võib EÜ artikli 230 kohaselt kontrollida, vaid juhul, kui nimetatud sätte alusel saab vaidlustada akti, mille tühistamisest või muutmisest ühenduse institutsioon on keeldunud (15. märtsi 2004. aasta määrus kohtuasjas T-139/02: Institouto N. Avgerinopoulou jt v. komisjon ja 13. juuli 2004. aasta määrus kohtuasjas T-29/03: Comunidad Autónoma de Andalucía v. komisjon, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata).
In this regard, the Court held in Comunidad Autónoma de Andalucía v Commission that a letter from the Director-General of the European Anti-Fraud Office (OLAF) informing the applicant that it was not possible to investigate its complaint directed against the final report which was drawn up by OLAF following an external investigation and forwarded to the competent Spanish authorities in accordance with Article 9 of Regulation No 1073/1999 4 could not be regarded as a decision against which proceedings could be brought, since that report did not constitute a measure producing binding legal effects such as to affect the applicant’s interests, but a recommendation or an opinion lacking binding legal effects.
Sellega seoses märgib esimese astme kohus eespool mainitud Comunidad Autónoma de Andalucía määruses, et Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) direktori kirja, millega teatati hagejale võimatusest uurida tema kaebust lõpparuande peale, mille OLAF koostas välisjuurdluse põhjal ja mis edastati Hispaania pädevatele asutustele kooskõlas määruse nr 1073/19994 artikliga 9, ei saa pidada vaidlustatavaks otsuseks, kuna kõnealune aruanne ei ole siduvate õiguslike tagajärgedega meede, mis võiks riivata hageja huve, vaid õiguslike tagajärgedeta soovitus või arvamus.
Timelimit for bringing an action
Hagi esitamise tähtaeg
While the Court was called on in a number of decisions to verify whether the timelimit for bringing an action was complied with (judgment of 28 January 2004 in Joined Cases T-142/01 and T-238/01 OPTUC v Commission, not yet published in the ECR, and order of 25 May 2004 in Case T-264/03 Schmoldt and Others v Commission, not yet published in the ECR (under appeal, Case C-342/04 P), it is the order of 9 November 2004 in Case T-252/03 FNICG v Commission, not yet published in the ECR, that is to be focused upon.
Kuigi esimese astme kohtul on tulnud kontrollida hagi esitamise tähtajast kinnipidamist mitmes kohtuotsuses (28. jaanuari 2004. aasta otsus liidetud kohtuasjades T-142/01 ja T-283/01: OPTUC v. komisjon ning 25. mai 2004. aasta määrus kohtuasjas T-264/03: Schmoldt jt v. komisjon (apellatsioonimenetluses kohtuasi C-342/04 P), kohtulahendite kogumikus veel avaldamata), on see 9. novembri 2004. aasta määrus kohtuasjas T-252/03: FNICGV v. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata), millele tuleks tähelepanu pöörata.
In an action brought by the Fédération nationale de l’industrie et des commerces en gros des viandes (French National Federation for the Meat Industry and Meat Wholesalers (FNICGV)) for annulment, on the basis of Article 229 EC, of the fine which the Commission had imposed on it for breach of the competition rules, 5the Court observed that this article of the Treaty does not enshrine the ‘action under the Court’s unlimited jurisdiction’ as an autonomous remedy.
Selles asjas esitas Fédération nationale de l’industrie et des commerces en gros des viandes (FNICGV) hagi, taotledes EÜ artikli 229 alusel trahvi tühistamist, mille komisjon oli talle määranud konkurentsieeskirjade rikkumise eest.5 Esimese astme kohus märgib selle kohta, et asutamislepingu nimetatud säte ei näe ette eraldi õiguskaitsevahendit – „kohtu täieliku pädevuse alusel esitatud hagi”.
Indeed, this provision, which states that ‘regulations adopted jointly by the European Parliament and the Council, and by the Council, pursuant to the provisions of [the EC] Treaty, may give the Court of Justice unlimited jurisdiction with regard to the penalties provided for in such regulations’, is not mentioned in Article 225(1) EC, as amended by the Treaty of Nice, among the types of action falling within the jurisdiction of the Court of First Instance.
Seda sätet, mis näeb ette, et „[EÜ asutamis]lepingu sätete alusel Euroopa Parlamendi ja nõukogu poolt ühiselt vastuvõetud määrused ning nõukogu määrused võivad Euroopa Kohtule anda täieliku pädevuse selliste määrustega ettenähtud karistuste määramisel”, ei loetle EÜ artikli 225 lõige 1 (Nice’i lepingu järgses redaktsioonis) esimese astme kohtu pädevusse kuuluvate õiguskaitsevahendite hulgas.
Regulation (EC) No 1073/1999 of the European Parliament and of the Council of 25 May 1999 concerning investigations conducted by the European Anti-Fraud Office (OLAF) (OJ 1999 L 136, p. 1).
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. mai 1999. aasta määrus (EÜ) nr 1073/1999 Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdluste kohta (EÜT L 136, lk 1).
Commission Decision 2003/600/EC of 2 April 2003 relating to a proceeding pursuant to Article 81 of the EC Treaty (Case COMP/C.38.279/F3 – French beef) (OJ 2003 L 209, p. 12).
Komisjoni 2. aprilli 2003. aasta otsus 2003/600/EÜ, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artikli 81 kohast menetlust (asi COMP/C.38.279/F3 – Prantsuse veiseliha) (EÜT L 209, lk 12).
Proceedings
Esimese astme kohus
Since that unlimited jurisdiction can be exercised by the Community judicature only in the context of the review of acts of the Community institutions, more particularly in actions for annulment, an action in which the Community judicature is asked to exercise its unlimited jurisdiction must be brought within the timelimit laid down by the fifth paragraph of Article 230 EC, which was not the case in this instance. 6
Kõnealust täielikku pädevust saavad ühenduse kohtud kasutada vaid ühenduse institutsioonide aktide kontrollimise raames, eelkõige seoses tühistamishagiga, ning hagi, millega taotletakse ühenduse kohtult tema täieliku pädevuse kasutamist, tuleb esitada EÜ artikli 230 viiendas lõigus ettenähtud tähtaega järgides, mida kõnealuses asjas ei tehtud.6
In the case between MCI, formerly called WorldCom, and the Commission, the Court found that MCI had an interest in obtaining the annulment of the Commission decision prohibiting it from merging with Sprint even though that decision was adopted after withdrawal of the notification.
Kohtuasjas MCI (endine WorldCom) v. komisjon sedastas esimese astme kohus, et MCI-l on huvi taotleda äriühinguga Sprint ühinemise keelanud komisjoni otsuse tühistamist, kuigi see otsus tehti pärast ühinemisteate tagasivõtmist.
The Court held in its judgment in MCI v Commission, cited above, that the applicant had an interest in obtaining the annulment of a decision by which the Commission refused to regard the parties’ statement as amounting to a formal withdrawal of the notified agreement, when the applicant had vainly sought to prevent adoption of the decision by formally stating that it was abandoning the notified merger transaction with which the decision deals.
Esimese astme kohus leidis sellekohases 28. septembri 2004. aasta otsuses kohtuasjas T-310/00: MCI v. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata), et hagejal on huvi taotleda sellise akti tühistamist, milles komisjon keeldus arvestamast, et poolte avaldus kujutas endast vormikohast loobumist teatatud ühinemislepingust, samas kui hageja oli asjatult püüdnud takistada akti vastuvõtmist, tehes vormikohase avalduse aktis käsitletavast ühinemisest loobumise kohta.
The Court added that, as long as the Commission decision continues to stand, the undertaking is prevented by law from merging with the other party to the notified transaction, at least in the configuration and under the conditions put forward in the notification, should it again have the intention to do so.
Kohus lisab, et seni, kuni komisjoni otsus on kehtiv, ei saa hageja teise ühinemisteates mainitud poolega õiguspäraselt ühineda – vähemalt mitte ühinemisteates märgitud viisil ja tingimustel –, kui tal tulevikus peaks uuesti selline soov tekkima.
The fact that the undertaking does not necessarily have that intention, or that it will perhaps not carry it out, is, in this respect, a purely subjective circumstance that cannot be taken into account when assessing its interest in bringing proceedings for the annulment of a measure which, unquestionably, produces binding legal effects such as to affect its interests by bringing about a distinct change in its legal position.
Asjaolu, et ettevõtjal ei pruugi sellist soovi olla või et ta seda võib-olla ei teosta, on puhtsubjektiivne, mida ei saa arvesse võtta, kui hinnatakse tema huvi taotleda sellise akti tühistamist, millel vaieldamatult on siduvad õiguslikud tagajärjed, mis tema õiguslikku olukorda selgelt muutes riivavad tema huve.
Standing to bring proceedings
Õigus esitada hagi
So far as concerns the circumstances in which an applicant is regarded as directly concerned by the measure whose annulment he seeks, the Court recalled that a Community measure is of direct concern to an individual if it directly produces effects on his legal position and its implementation leaves no discretion to the addressees of the measure, implementation being a purely automatic matter flowing solely from the Community legislation without the application of other intermediate rules.
Tingimuste kohta, mille esinemisel saab leida, et akt, mille tühistamist hageja taotleb, teda otseselt puudutab, on märgitud, et ühenduse akt puudutab isikut otseselt siis, kui see otseselt mõjutab tema õiguslikku olukorda ja kui selle rakendamine ei jäta akti adressaadile mingit kaalutlusõigust – akti rakendamine on puhtautomaatne ja tuleneb vaid ühenduse õigusnormidest, ilma et kohaldataks muid vahenorme.
The order in Institouto N. Avgerinopoulou and Others v Commission, cited above, and the order of 8 July 2004 in Case T-341/02 Regione Siciliana v Commission, not yet published in the ECR (under appeal, Case C-417/04 P), dismiss for lack of direct interest (i) an action, brought by private parties not appearing among the final beneficiaries of the measures envisaged, for annulment of a Commission decision addressed to the Hellenic Republic approving a draft operational programme for the purposes of the regulation on structural funds 7 and (ii) an action for annulment of a Commission decision addressed to the Italian Republic terminating financial assistance from the European
Eespool viidatud 15. märtsi 2004. aasta määrusega Institouto N. Avgerinopoulou jt v. komisjon ning 8. juuli 2004. aasta määrusega kohtuasjas T-341/02: Regione Siciliana v. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata; apellatsioonimenetluses kohtuasi C-417/04 P) jäeti otsese huvi puudumise tõttu läbi vaatamata esiteks hagi, millega nõuti, et tühistataks Kreeka Vabariigile adresseeritud komisjoni otsus rakenduskava heakskiitmise kohta struktuurifondide määruse tähenduses,7ja mille olid esitanud isikud, kes ei kuulunud lõplike abisaajate hulka, ning teiseks hagi, millega nõuti, et tühistataks Itaalia Vabariigile adresseeritud komisjoni otsus lõpetada Messina–Palermo kiirtee projekti finantseerimine Euroopa Regionaalarengu Fondist, ja mille oli esitanud projekti elluviimise eest vastutav ametivõim – Sitsiilia maakond. Kõnealuses
The other actions brought against the decision mentioned in the preceding footnote are still pending before the Court (Case T-217/03 Fédération nationale de la coopération bétail et viande v Commission and Case T-245/03 FNSEA and Others v Commission).
Eelmises joonealuses märkuses viidatud otsuse vastu esitatud ülejäänud hagid on veel esimese astme kohtu menetluses (T-217/03: Fédération nationale de la coopération bétail et viande v. komisjon ja T-245/03: FNSEA jt v. komisjon).
Council Regulation (EC) No 1260/1999 of 21 June 1999 laying down general provisions on the Structural Funds (OJ 1999 L 161, p. 1).
Nõukogu 21. juuni 1999. aasta määrus (EÜ) nr 1260/1999, millega nähakse ette üldsätted struktuurifondide kohta (EÜT L 161, lk 1).
Regional Development Fund (ERDF) in relation to a motorway project between Messina and Palermo, which had been brought by the authority responsible for carrying out the project, namely the Region of Sicily.
Tegevus kahes määruses sedastas esimese astme kohus, et siseriiklikel asutustel on vaidlustatud aktide rakendamisel kaalutlusõigus.
So far as concerns the circumstances in which an applicant is regarded as individually concerned by a measure which is not addressed to him, it should be noted that the new interpretation of the criterion for determining whether applicants are individually concerned, which was adopted in Case T-177/01 Jégo-Quéré v Commission [2002] ECR II-2365, now clearly belongs to the past.
Tingimuste kohta, mille esinemisel leitakse, et akt, mille adressaat hageja ei ole, teda isiklikult puudutab, tuleb märkida, et nüüdseks on selgelt loobutud isikliku puudutatuse kriteeriumi uuest tõlgendusest, mis esitati 3. mai 2002. aasta otsuses kohtuasjas T-177/01: Jégo Quéré v. komisjon (EKL 2002, lk. II-2365).
After the Court of Justice had decided to confirm its interpretation of the concept of individual concern in Case C-50/00 P Unión de Pequeños Agricultores v Council [2002] ECR I-6677 (see also the judgment of the Court of Justice of 1 April 2004 in Case C-236/02 P Commission v Jégo-Quéré, not yet published in the ECR, setting aside the judgment of the Court of First Instance in Case T-177/01), the Court of First Instance examined the concept of individual concern in the cases before it by reference to the formula laid down in Case 25/62 Plaumann v Commission [1963] ECR 95.
Pärast seda, kui Euroopa Kohus kinnitas oma tõlgendust isiklikult puudutatud isiku mõiste kohta 25. juuli 2002. aasta otsuses kohtuasjas C-50/00 P: Unión de Pequeños Agricultores v. nõukogu (EKL 2002, lk I-6677; vt ka Euroopa Kohtu 1. aprilli 2004. aasta otsus kohtuasjas C-263/02 P: komisjon v. Jégo-Quéré, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, millega tühistati esimese astme kohtu eespool viidatud 3. mai 2002. aasta otsus), on esimese astme kohus tema lahendada olevates asjades analüüsinud isiklikult puudutatud isiku mõistet lähtuvalt sõnastusest, mida kasutati Euroopa Kohtu 15. juuli 1963. aasta otsuses kohtuasjas 25/62: Plaumann v. komisjon (EKL 1963, lk 197).
Thus, in order for natural and legal persons to be regarded as individually concerned by a measure not addressed to them, it must affect their position by reason of certain attributes peculiar to them, or by reason of a factual situation which differentiates them from all other persons and distinguishes them individually in the same way as the addressee.
Füüsilist või juriidilist isikut, kes ei ole akti adressaat, saab pidada selle akti poolt isiklikult puudutatuks vaid juhul, kui kõnealune akt mõjutab teda mõne talle eriomase tunnuse või mõne erilise asjaolu tõttu, mis eristab teda kõigist teistest isikutest ja mille põhjal saab teda pidada samamoodi individuaalselt määratletuks nagu akti adressaati.
Where a legal person bringing an action for annulment is an association of undertakings, it may, when it has taken part in the procedure leading to the adoption of the contested measure, be granted standing in at least three kinds of circumstances: where a legal provision expressly grants it a series of procedural powers; where the association itself is distinguished individually because its own interests as an association are affected, in particular because its negotiating position has been affected by the measure whose annulment is being sought; and where it represents the interests of undertakings which would themselves be entitled to bring proceedings.
Kui tühistamishagi esitanud juriidiline isik on ettevõtjate ühendus, on tal – juhul kui ta on osalenud vaidlustatud akti vastuvõtmiseni viinud menetluses – hagemisõigus vähemalt kolme tüüpi olukorras: kui õigusnorm otseselt annab talle rea protsessuaalseid õigusi, kui tema enda huve on riivatud eelkõige sellega, et tühistamisnõude esemeks olev akt mõjutab tema läbirääkijapositsiooni, või kui ta esindab hagemisõigust omavate ettevõtjate huve.
In its order of 10 May 2004 in Case T-391/02 Bundesverband der Nahrungsmittel- und Speiseresteverwertung and Kloh v Parliament and Council, not yet published in the ECR, and in Schmoldt and Others v Commission, cited above, the Court, in particular, refused to accept that the applicant associations had occupied a clearly circumscribed position as negotiator which was intimately linked to the subject-matter of the contested measure.
10. mai 2004. aasta määrusega kohtuasjas T-391/02: Bundesverband der Nahrungsmittel- und Speiseresteverwertung ja Kloh v. parlament ja nõukogu (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata) ning eespool viidatud määrusega Schmoldt jt v. komisjon keeldus esimese astme kohus tunnustamast, et hagejaks olevatel ühendustel olnuks selgelt määratletud läbirääkijapositsioon, mis oli tihedalt seotud vaidlustatud otsuse esemega.
In the field of State aid, actions mainly seek the annulment either of a decision taken without opening the formal investigation procedure referred to in Article 88(2) EC or of a decision taken at the end of that procedure.
Riigiabi valdkonnas esitatud hagide esemeks oli põhiliselt nõue tühistada otsus, mis tehti EÜ artikli 88 lõikes 2 ettenähtud ametlikku uurimismenetlust algatamata, või sellise menetluse lõpuleviimisel tehtud otsus.
Since those decisions are addressed to the Member State concerned, it is for the undertaking, which is not the addressee, to show that that measure is of direct and individual concern to it.
Kuna need otsused olid adresseeritud asjaomasele riigile, tuli adressaadiks mitteoleval ettevõtjal tõendada, et akt teda otseselt ja isiklikult puudutab.
Where the Commission, without opening the formal investigation procedure, finds in the course of a preliminary investigation that State aid is compatible with the common
16. märtsi 2004. aasta otsuses kohtuasjas T-157/01: Danske Busvognmaend v. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata) tunnustati enamiku Taani bussiettevõtjate
Proceedings market, the parties concerned within the meaning of Article 88(2) EC, who are entitled to the guarantees of the formal investigation procedure when it is implemented, must be regarded as individually concerned by the decision making that finding.
Esimese astme kohus huve esindavat kutseliitu asjassepuutuva isikuna põhjusel, et ta oli esitanud komisjonile kaebuse, et tema sekkumine mõjutas haldusmenetluse käiku ja et vähemalt osa liikmesettevõtjaid olid vaidlusalust riigiabi saanud äriühingu konkurendid.
In the judgment of 1 December 2004 in Case T-27/02 Kronofrance v Commission, not yet published in the ECR, the Court held that the applicant, who had pleaded the failure to open the formal investigation procedure, was indeed a ‘party concerned’ in light of its status as a competitor, a status established by having regard to the identity of the products manufactured by it with those of the undertaking benefiting from the aid and to the fact that their sales areas overlapped.
1. detsembri 2004. aasta otsuses kohtuasjas T-27/02: Kronofrance v. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata) leidis esimese astme kohus, et hageja, kes tõstatas ametliku menetluse mittealgatamise küsimuse, oli tõepoolest asjassepuutuv isik, kuna ta oli abisaaja äriühingu konkurent, arvestades nende toodangu ja turustuspiirkondade kattuvust.
In the judgment of 13 January 2004 in Case T-158/99 Thermenhotel Stoiser Franz and Others v Commission, not yet published in the ECR, hotel operators in a tourist resort in the Province of Styria (Austria) were entitled to challenge the legality of a Commission decision declaring the public financing of the construction of a luxury hotel in the same resort to be compatible with the common market.
13. jaanuari 2004. aasta otsusega kohtuasjas T-158/99: Thermenhotel Stoiser Franz v. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata) tunnistati vastuvõetavaks Steiermarki liidumaal (Austria) asuva turismikuurordi hotellipidajate hagi vaidlustamaks komisjoni otsuse seaduslikkust, mis tunnistas ühisturuga kokkusobivaks riigiabi samas kuurordis asuva luksushotelli ehitamiseks.
The Court observed that the applicants were direct competitors of the hotel receiving the aid in question and that they were recognised as having this status in the contested decision.
Esimese astme kohus märkis, et hagejad on kõnealust abi saanud hotelli otsesed konkurendid, mida tunnistab ka vaidlustatud otsus.
In the above three cases it was held that the applicant undertakings were, in their capacity as parties concerned within the meaning of Article 88(2) EC, individually concerned by the decisions declaring at the end of the preliminary investigation procedure that aid was compatible with the common market.
Kolmes eespool mainitud kohtuasjas leiti, et EÜ artikli 88 lõike 2 mõttes asjassepuutuvate isikutena on hagejateks olevad ettevõtjad isiklikult puudutatud otsustest, mis esialgse uurimise lõppedes kuulutasid abi ühisturuga kokkusobivaks.
It should nevertheless be noted, with regard to the extent of the review of the pleas, that in one instance the Court regarded the pleas for annulment in their entirety as seeking to establish that the Commission had unlawfully failed to open the formal investigation procedure (Thermenhotel Stoiser Franz and Others v Commission), whereas in another instance it annulled on the merits the decision approving the grant of aid (Danske Busvognmaend v Commission).
Esitatud õiguslike aluste kontrollimise ulatuse kohta tuleb siiski märkida, et ühel juhul analüüsis esimese astme kohus kõiki tühistamisaluseid, millega väideti, et komisjon õigusvastaselt ei algatanud ametlikku uurimismenetlust (eespool viidatud kohtuotsus Thermenhotel Stoiser Franz v. komisjon), ning teises asjas tühistas esimese astme kohus abi heakskiitmist käsitleva otsuse (eespool viidatud kohtuotsus Danske Busvognmaend v. komisjon).