natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Adviser Conservation and environment: E/1 - Maritime policy: Baltic and North Sea E/2 - Fisheries conservation and controlBaltic and North Sea
Nõunik Kaitse ja keskkond: E/1 – Merenduspoliitika: Läänemeri ja Põhjameri
E/3 - Structural actions: Belgium, Denmark, Germany, Estonia, Latvia, Lithuania, the Netherlands, Poland, Finland, Sweden and landlocked Member States
E/3 – Struktuurimeetmed: Belgia, Taani, Saksamaa, Eesti, Läti, Leedu, Madalmaad, Poola, Soome, Rootsi ja sisemaal paiknevad liikmesriigid
Adviser F/1 - Budget, public procurement and control
Nõunikud F/1 – Eelarve, avalikud hanked ja kontroll
F/2 - Information, communication, interinstitutional relations, evaluation and programming
F/2 – Teavitamine, teabevahetus, institutsioonidevahelised suhted, hindamine ja planeerimine
F/3 - Human resources, IT and document management F/4 - Legal matters
F/3 – Inimressursid, IT ja dokumendihaldus F/4 – Õigusküsimused
ORGANISATION CHART OF THE DIRECTORATE GENERAL
ORGANISATSIOONILINE STRUKTUUR
TERMINOLOGICAL ANNEX
TERMINOLOOGILINE LISA
Illustrations: Food and Agriculture Organization of the United Nations (FAO), www.fao.org.
Allikas: ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon (FAO), www.fao.org.
SPECIES LANDED
LOSSITUD LIIGID
FAO Code* % 2006
FAO kood* % 2006
FAO Code* % 2006 her (P)13,5 spr (P)9,3 whb (P)7,6
FAO kood* % 2006 her (P)13,5 spr (P)9,3 whb (P)7,6
* () Species subject to TACs and quotas. (D) Demersal species (P) Pelagic species (H) Deep-sea species
* (D) Lubatud kogupüügi ja kvootide süsteemi alla kuuluvad põhjalähedased liigid (P) Lubatud kogupüügi ja kvootide süsteemi alla kuuluvad pelaagilised liigid (H) Lubatud kogupüügi ja kvootide süsteemi alla kuuluvad süvamereliigid
FAO Code* % 2006 coc 0,3 fpe 0,3 dps 0,3
FAO kood* % 2006 coc 0,3 fpe 0,3 dps 0,3
FAO Code* % 2006 fpi 0,2 rng (H)0,2 dab (D)0,2
FAO kood* % 2006 fpi 0,2 rng (H)0,2 dab (D)0,2
FAO Code % 2006
FAO kood % 2006
FAO Code % 2006 clz 0,5 svc 0,3 stur 0,5
FAO kood % 2006 clz 0,5 svc 0,3 stur 0,5
FAO Code % 2006 oyf 0,3 bic 0,1 stu 0,1
FAO kood % 2006 oyf 0,3 bic 0,1 stu 0,1
FAO Code cts 0,0
FAO kood cts 0,0
CARTOGRAPHICAL ANNEX
KARTOGRAAFILINE LISA
MAPS OF ICES ZONES
ICES PIIRKONDADE KAARDID
MAP OF GENERAL FISHERIES COMMISSION FOR THE MEDITERRANEAN (GFCM) ZONES
VAHEMERE ÜLDISE KALANDUSKOMISJONI (GFCM) PIIRKONDADE KAART
MAP OF REGIONAL FISHERIES BODIES
PIIRKONDLIKE KALANDUSORGANISATSIOONIDE KAART
A practical guide — Fisheries
PRAKTILINE JUHEND — Kalandus
• • • via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);from your bookseller by quoting the title, publisher and/or ISBN number;by contacting one of our sales agents directly. You can obtain their contact details on the Internet (http://bookshop.europa.eu) or by sending a fax to +352 2929-42758.
EU Bookshopi kaudu (http://bookshop.europa.eu);raamatukauplustes, esitades pealkirja, väljaandja ja/või ISBNi numbri;võtke otse ühendust meie müügiesindajatega;kontaktandmed leiate veebilehelt http://bookshop.europa.eu või saatke faks numbrile +352 2929-42758.
• • via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);at the European Commission’s representations or delegations. You can obtain their contact details on the Internet (http://ec.europa.eu) or by sending a fax to +352 2929-42758.
EU Bookshopi kaudu (http://bookshop.europa.eu);Euroopa Komisjoni esindustes ja delegatsioonides;kontaktandmed leiate veebilehelt http://ec.europa.eu või saatke faks numbrile +352 2929-42758.
The Policy Departments are research units that provide specialised advice to committees, inter-parliamentary delegations and other parliamentary bodies.
Poliitikaosakonnad on uurimisüksused, mis jagavad spetsialistide nõuandeid Parlamendikomisjonidele, parlamentidevahelistele delegatsioonidele ja teistele Parlamendi organitele.
Regional Development
EUROOPA PARLAMENT
STRUCTURAL AND COHESION POLICIESB
STRUKTUURI- JA ÜHTEKUULUVUSPOLIITIKAB
STRUCTURAL AND COHESION POLICIESB
STRUKTUURI JA ÜHTEKUULUVUSPOLIITIKA
Regional Development
PRAKTILINE JUHEND
AUTHORMs Ivana KATSAROVA, Policy Department B: Structural and Cohesion Policies, European Parliament
AUTORIvana KATSAROVA, poliitikaosakond B: struktuuri- ja ühtekuuluvuspoliitika, Euroopa Parlament.
ABOUT THE EDITORTo contact the Policy Department or to subscribe to its monthly Newsletter please write to: poldep-cohesion@europarl.europa.eu
VÄLJAANDJAPoliitikaosakonnaga ühenduse saamiseks või selle igakuise uudiskirja tellimiseks kirjutage aadressil:poldep-cohesion@europarl.europa.eu
Manuscript completed in March 2009.Brussels, © European Parliament, 2009.
Käsikiri valmis 2009. aasta märtsis.Brüssel, © Euroopa Parlament, 2009
DISCLAIMERThe opinions expressed in this document are the sole responsibility of the author and do not necessarily represent the official position of the European Parliament.
VASTUTUSE VÄLISTAMINEKäesolevas dokumendis väljendatud arvamuste eest vastutab täielikult autor ja need võivad erineda Euroopa Parlamendi ametlikust seisukohast.Levitamine ja tõlkimine mittetulunduslikul eesmärgil on lubatud, kui allikas on märgitud ning väljaandjale on sellest eelnevalt teatatud ja talle saadetakse koopia.
BACKGROUND..................................................................................................................................... .....................................................................................................................................
TAUST....................................................................................................................................................... .......................................................................................................................................................
THE WAY AHEAD ..............................................................................................................................23
EDASINE TEGEVUS ..........................................................................................................................23
ABOUT THE POLICY DEPARTMENT .........................................................................................29
POLIITIKAOSAKOND ......................................................................................................................29
FURTHER READING .........................................................................................................................33
TÄIENDAVAT LUGEMIST ................................................................................................................33
What kind of Europe do we want – for ourselves and for future generations?
Millist Euroopat me soovime endale ja tulevastele põlvkondadele?
A dynamic Europe that leads the world in science and technology?
Dünaamilist Euroopat, mis oleks juhtival kohal teadus- ja tehnoloogiavaldkonnas?
A productive Europe where everyone has a job?
Tootlikku Euroopat, kus igaühel oleks töö?
A caring Europe where the sick, the elderly and the handicapped are looked after?
Euroopat, kus hoolitsetakse haigete, eakate ja puuetega inimeste eest?
A just Europe where there is no discrimination and everyone has equal access to jobs and education?
Õiglast Euroopat, kus puudub diskrimineerimine ja igaühel on õigus tööle ja haridusele?
A clean, green Europe that cares for its own environment and helps meet the global challenges too?
Puhast ja keskkonnasõbralikku Euroopat, kus pööratakse tähelepanu keskkonnale ja võetakse aktiivselt osa ülemaailmsete probleemide lahendamisest?
A Europe of values that we share and care for?
Euroopat, kus jagatakse ja kaitstakse ühiseid väärtusi?
I want all of those things and, moreover, I believe they are within our grasp.
See on minu unelmate Euroopa ning ma tean, et see on saavutatav Euroopa.
I would like to take this opportunity to welcome you to the European Parliament and provide you with information on in-house resources in terms of expert advice.
Tahaksin kasutada võimalust, et tervitada teid Euroopa Parlamendis ja anda teile teavet võimaluste kohta eksperdiarvamuse saamiseks.
To this end, five units responsible for research, known as ‘Policy Departments’ were created.
Selleks on loodud viis uurimistöö eest vastutavat üksust ehk poliitikaosakonda.
Their activities cover all areas of competence of the European Parliament. They produce high quality independent research, which is either carried out in-house or by external experts.
Nende töö hõlmab kõiki Euroopa Parlamendi pädevusvaldkondi ning nad avaldavad kvaliteetseid sõltumatuid uuringuid, mida korraldavad sise- või väliseksperdid.
In this publication you will find brief information on major policy developments in the area of regional development during the last term.
Käesolevas väljaandes leiate lühiülevaate parlamendi viimase koosseisu ametiajal põllumajanduse ja maaelu arengu valdkonnas toimunud peamiste poliitiliste arengute kohta.
We also discuss the challenges that regional policy will face in the near future.
Arutatakse ka kõige tähtsamaid küsimusi, millega uue kooseisu ametiajal tuleb tegeleda.
Directorate B: Structural and Cohesion Policies Directorate General for Internal Policies of the Union
Direktoraat B: struktuuri- ja ühtekuuluvuspoliitika Sisepoliitika peadirektoraat
BACKGROUND conomic and social cohesion, as defined by the European Communities Treaty (articles 158 to 162) is needed for the Community’s ‘overall harmonious development’ and requires a reduction of the‘disparities between the levels of development of the various
TAUST ajanduslik ja sotsiaalne ühtekuuluvus on vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepin-gus (artiklid 158–162) määratletule vajalik kogu ühenduse igakülgseks harmooniliseks arenguks ning see nõuab „eri regioonide arengutaseme ühtlustamist”, s.t „mahajää-
E regions’, i.e. the‘backwardness of the least favoured regions’, which include rural areas.Today the European Union (EU) comprises 27 Member States which form a community and internal market of 493 million citizens.
Praegu kuulub Euroopa Liitu (EL) 27 liikmesriiki, mis moodustavad 493 miljoni kodanikuga ühenduse ja siseturu.
At the same time, however, the economic and social disparities among these countries and their 271 regions remain great.
Samal ajal on majanduslikud ja sotsiaalsed erinevused kõnealuste riikide ja nende 271 piirkonna vahel siiski suured.
Although the origins of Community policies addressing regional imbalances can be traced back to the Treaty of Rome, it was not until 1975 that the European Regional Development Fund (ERDF) was created.
Kuigi piirkondlike erinevustega tegelev ühenduse poliitika kuulub juba Rooma lepingusse, loodi Euroopa Regionaalarengu Fond (ERF) alles 1975. aastal.
In its early years, operations remained purely national, financing predetermined projects in the Member States with little European or sub-national influence.
Esimestel tegevusaastatel olid fondi tehingud puhtalt riiklikud, rahastati liikmesriikide eelnevalt kindlaks määratud projekte, millel oli Euroopa või piirkondlikul tasandil väike mõju.
An annual system of selecting and refinancing existing projects was applied in a similar way by other Community funds with territorial impact such as the European Social Fund (ESF) and the European Agriculture Guidance and Guarantee Fund (EAGGF).
Olemasolevate projektide valimise ja taasrahastamise iga-aastast süsteemi kohaldasid samamoodi ka teised ühenduse territoriaalse mõjuga fondid, nagu Euroopa Sotsiaalfond (ESF) ja Euroopa Põllumajanduse Aren-dus- ja Tagatisfond (EAGGF).
General Legislative Framework for Regional Policy
Regionaalpoliitika üldine õigusraamistik
• Council Regulation (EC) No 1083/2006 of 11 July 2006 laying down general provisions on the European Regional Development Fund, the European Social Fund and the Cohesion Fund and repealing Regulation (EC) No 1260/1999.
• Nõukogu 11. juuli 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1083/2006, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1260/1999.
• Regulation (EC) No 1080/2006 of the European Parliament and of the Council of 5 July 2006 on the European Regional Development Fund and repealing Regulation (EC) No 1783/1999.
• Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuli 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1080/2006, mis käsitleb Euroopa Regionaalarengu Fondi ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1783/1999.
• Regulation (EC) No 1081/2006 of the European Parliament and of the Council of 5 July 2006 on the European Social Fund and repealing Regulation (EC) No 1784/1999.
• Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuli 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1081/2006, mis käsitleb Euroopa Sotsiaalfondi ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1784/1999.
• Regulation (EC) No 1082/2006 of the European Parliament and of the Council of 5 July 2006 on a European grouping of territorial cooperation.
• Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuli 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1082/2006 Euroopa territoriaalse koostöö rühmituse (ETKR) kohta.
Source: Author’s data processing
Allikas: autori andmetöötlus.
STRUCTURAL FUNDS 2007-2013:
Kaart 1Struktuurifondid 2007–2013
CONVERGENCE AND REGIONAL COMPETITIVENESS OBJECTIVES
Lähenemine Phasing out Phasing in Piirkondlik konkurenttsivõime ja tööhõive
Source: European Commission, Directorate General for Regional Policy
Allikas: Euroopa Komisjon, regionaalpoliitika peadirektoraat.
EU budget (in EUR billion at 2004 prices)
ELi eelarve (miljardites eurodes 2004. aasta hindades)
Structural Funds budget (in EUR billion at 2004 prices)
Struktuurifondide eelarve (miljardites eurodes 2004. aasta hindades)
Structural Funds budget compared with the EU budget (%)
Struktuurifondide eelarve võrreldes ELi eelarvega (%)
Hence, at the beginning of the 1980s the efficiency of Community instruments became an issue and their integration was sought for in a number of pilot programmes.
1980. aastate alguses muutus oluliseks ühenduse vahendite tõhususe küsimus ning neid püüti integreerida mitmetesse katseprogrammidesse.
In 1986 key events brought with them the impetus for a more genuine European Cohesion Policy, most notably the Single European Act, the accession of Greece, Spain and Portugal and the adoption of the single market programme.
1986. aastal andsid tõelise Euroopa ühtekuuluvuspoliitika tekkeks tõuke sellised tähtsündmused nagu ühtne Euroopa akt, Kreeka, Hispaania ja Portugali ühinemine ELiga ning ühtse turu programmi vastuvõtmine.
In March 1988, the European Council in Brussels decided to allocate ECU 64 billion to the Structural Funds which represented a doubling of annual resources over the period 1989-1993.
1988. aasta märtsis otsustas Brüsselis kokku tulnud Euroopa Ülemkogu eraldada struktuurifondidele 64 miljardit eküüd, mis tähendas aastateks 1989–1993 ettenähtud iga-aastaste vahendite kahekordistamist.
On 24 June 1988, the Council adopted the first regulation integrating the Structural Funds under the umbrella of Cohesion Policy.
24. juunil 1988 võttis nõukogu vastu esimese määruse, millega struktuurifondid integreeriti ühtekuuluvuspoliitikasse.
This landmark reform introduced key principles such as focusing on the poorest and most backward regions, multi-annual programming, strategic orientation of investments and the involvement of regional and local partners.
Kõnealuse pöördepunkti tähistava reformiga kehtestati peamised põhimõtted, nagu keskendumine kõige vaesematele ja kõige mahajäänumatele piirkondadele, mitmeaastane programmitöö, investeeringute strateegiline suunamine ning piirkondlike ja kohalike partnerite kaasamine.
Agreed in Maastricht on 7 February 1992, the Treaty on the European Union and the revisedTreaty on the European Communities (TEC) entered into force on 1 November 1993.
7. veebruaril 1992 Maastrichtis kokkulepitud Euroopa Liidu leping ja muudetud Euroopa Ühenduse asutamisleping jõustusid 1. novembril 1993.
In respect to Cohesion and Regional Policy, the TEC established a new instrument, the Cohesion Fund, and a new institution, the Committee of the Regions, as well as the introduction of the subsidiarity principle.
Ühtekuuluvus- ja regionaalpoliitikaga seoses loodi Euroopa Ühenduse asutamislepinguga uus instrument, Ühtekuuluvusfond, ja uus institutsioon, Regioonide Komitee, ning nähti ette subsidiaarsuse põhimõtte kehtestamine.
– concentration, programming, additionality and partnership – and kept the five existing objectives more or less unchanged.
davus ja partnerlus – ning jäeti viis olemasolevat eesmärki enam-vähem samaks.
Some provisions were strengthened such as the involvement of other EU institutions, in particular the European Parliament (EP), and the rules on partnership, evaluation and publicity.
Teatud sätteid, mis käsitlesid näiteks teiste ELi institutsioonide, eelkõige Euroopa Parlamendi kaasamist, ning partnerlust, hindamist ja avalikustamist, tugevdati.
Upon accession of Austria, Finland and Sweden on 1 January 1995, an amending regulation defined a sixth Objective favouring the extremely low populated regions of Finland and Sweden and a financial allocation for the three new Member States.
Pärast Austria, Soome ja Rootsi ühinemist 1. jaanuaril 1995 määrati muutmismäärusega kindlaks kuues eesmärk, millega toetati Soome ja Rootsi äärmiselt hõredalt asustatud piirkondi ning soodustati rahaliste vahendite eraldamist kolmele uuele liikmesriigile.
In December 1992, the European Council decided on the new financial perspective for the period 1994-1999 and ECU 168 billion was set aside for the Structural and Cohesion Funds.
Aastatel 2000–2006 olid kaks peamist teemat liikumine ühtekuuluvuspoliitika kujundamise ja menetluste lihtsustamise suunas ning laienemise ettevalmistamine.
New Cohesion Policy regulations were adopted by the Council on 20 July 1993, which now included the Financial Instrument of Fisheries Guidance and the Cohesion Fund.The new regulations confirmed the policy’s key principles
Agendat 2000 valmistati ette alates 1990. aastate teisest poolest ning see sillutas teed ELi ajaloo suurimale laienemisele 2004. aasta mais, mil liiduga ühines 10 uut liikmesriiki.
A move towards simplification of Cohesion Policy’s design and procedures in parallel with preparation for enlargement, these were the two major themes of the period 2000-2006.
1992. aasta detsembris jõudis Euroopa Ülemkogu otsusele aastaid 1994–1999 hõlmava uue finantsperspektiivi suhtes ning struktuuri- ja ühtekuuluvusfondidele eraldati 168 miljardit eküüd.
Agenda 2000 had been in preparation since the second half of 1990s and it paved the way for the biggest ever enlargement of the EU, with 10 new Member States joining in May 2004.
See summa oli iga-aastastest vahenditest kaks korda suurem ning moodustas kolmandiku ELi eelarvest. 20. juulil 1993 võttis nõukogu vastu uued ühtekuuluvuspoliitika määrused, mis sisaldasid nüüd Kalanduse Arendusrahastut ja Ühtekuuluvusfondi.
Gross Domestic Product (GDP) per head in Purchasing Power Standard (PPS) terms in the United States (US) in 2004 was 60% higher than the EU-27 average, and 43% above the EU-15 average.
USAs oli 2004. aastal sisemajanduse koguprodukt (SKP) ostujõu standardis elaniku kohta 60% kõrgem EU-27 keskmisest ning 43% kõrgem EU-15 keskmisest.
Only two Member States, Ireland and Luxembourg, had levels above that of the US.
Ainult kahes liikmesriigis, Iirimaal ja Luksemburgis, oli SKP tase kõrgem kui USAs.
In Japan, GDP per head in the same year exceeded the EU-27 average by 19%, though in this case, six Member States had a level above this and in five it was only slightly below.
Jaapanis ületas SKP elaniku kohta samal aastal EU-27 keskmist 19% võrra, kuigi kuues liikmesriigis oli SKP tase kõrgem kui Jaapanis ning viies liikmesriigis oli see vaid veidi madalam.
Between 1995 and 2005, GDP per head in the EU grew at virtually the same level as in the US (2% as against 2.1%) and twice as fast as in Japan.
Aastatel 1995–2005 kasvas SKP elaniku kohta ELis peaaegu samale tasemele kui USAs (vastavalt 2% ja 2,1%) ning kaks korda kiiremini kui Jaapanis.
Regional disparities in GDP per head are far more extreme in the EU-27 than in the US or Japan, especially after the two recent enlargements.
Piirkondlikud erinevused seoses SKPga elaniku kohta on EU-27s palju suuremad kui USAs või Jaapanis, eriti pärast kahte viimast laienemist.
In the EU, GDP per head in the region where this is highest is 8 times greater than in the region where it is lowest.
Kõrgema SKP tasemega piirkonnas ELis on SKP elaniku kohta kaheksa korda kõrgem kõige madalama SKP tasemega piirkonnast.
In the US, the difference is only 2.5 times and in Japan just two times.
USAs on vastav näitaja vaid 2,5 ning Jaapanis üksnes 2.
All US states have a GDP per head that is above the EU average.
Kõigis USA osariikides on SKP elaniku kohta ELi keskmisest kõrgem.
In Japan, 40 of the 47 regions do.
Jaapani 47 piirkonnast on SKP elaniku kohta ELi keskmisest kõrgem 40 piirkonnas.
Clearly, the challenge of reducing regional disparities and ensuring economic and social cohesion across the EU is far greater than in the US or Japan.
On selge, et ELis on piirkondlike erinevuste vähendamine ning majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse tagamine palju suurem väljakutse kui USAs või Jaapanis.
The variation in rates of GDP per head growth across regions in the EU is also much greater than in the US.
Piirkondadevaheline erinevus SKP kasvumäärades elaniku kohta on ELis samuti palju suurem kui USAs.
Over the period 1997–2004, growth at regional level in the EU varied from below zero to over 8.6%, while in the US it varied from zero to 3.6%.
Aastatel 1997–2004 varieerus SKP kasv ELis piirkondlikul tasandil nullist madalamale jäävast protsendimäärast kuni 8,6%ni, samal ajal kui USAs varieerus see nullist kuni 3,6%ni.
This wider variation in growth rates, however, is in some degree a positive feature given the much greater need for low income regions to catch up.
Niisugune suurem erinevus kasvumääradest vahel on siiski teatud mõttes positiivne nähtus, võttes arvesse väiksema sissetulekuga piirkondade palju suuremat vajadust järele jõuda.
In China, GDP per head, again in PPS terms, is only one-fifth of the EU average, while in India, it is one-eighth.
Hiinas moodustab SKP ostujõu standardis elaniku kohta vaid viiendiku ELi keskmisest ning Indias kaheksandiku.
In Romania and Bulgaria, which have the lowest GDP per head in the EU, the level is still over twice as high as in India and 50% higher than in China.These two countries, however, are catching up rapidly with the EU.
Rumeenias ja Bulgaarias, kus SKP elaniku kohta on ELi madalaim, on see siiski kaks korda kõrgem kui Indias ja 50% kõrgem kui Hiinas. Siiski on need kaks riiki ELile kiiresti järgi jõudmas.
Growth of GDP per head in India has been double that in the EU over the past decade and the growth rate in China was three times the one in the EU.
SKP kasv elaniku kohta on viimasel kümnendil olnud Indias kaks korda ning Hiinas kolm korda suurem kui ELis.
Nevertheless, even if such high growth rates can be sustained, it would take over 40 years for GDP per head in China to come close to the current level in the EU.
Kuid isegi juhul, kui niisugused kõrged kasvumäärad õnnestuks säilitada, kuluks 40 aastat, enne kui Hiina SKP elaniku kohta jõuaks ELi praegusele tasemele.
Despite the vast difference in GDP per head, the size of regional disparities in India and China are similar to that in the EU.
Olenemata suurtest erinevustest seoses SKPga elaniku kohta on piirkondlikud erinevused Indias ja Hiinas ELiga sarnased.
The region with the highest GDP per head in both China and India has a level seven times greater than in the lowest regions against eight times in the EU.
Nii Hiinas kui ka Indias on kõige kõrgema SKP tasemega piirkonnas SKP elaniku kohta seitse korda kõrgem kõige madalama SKP tasemega piirkonnast, samal ajal kui ELis on see kaheksa korda kõrgem.
Differences in regional GDP growth rates in India between 2000 and 2004 were very similar to those in the EU, varying between 1% and 13% while, in China, they varied by much less - by between 6% and 11%.
Indias olid piirkondlikud erinevused SKP kasvumäärades aastatel 2000–2004 väga sarnased ELile, erinedes 1–13%, samal ajal kui Hiinas olid erinevused tunduvalt väiksemad: 6–11%.
Source: European Commission, Fourth Report on Social and Economic Cohesion, 2007
Allikas: Neljas aruanne majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse kohta, Euroopa Komisjon, 2007.