natgillin/translations-raw huggingface dataset:
35 In the light of the criterion for interpretation that can be deduced from Tither and My, that disparity of treatment does not, in my opinion, constitute an
35Eespool viidatud kohtuotsustest Tither ja My tuletatava tõlgendamiskriteeriumiga arvestades ei kujuta selline ebavõrdne kohtlemine aga minu arvates Belgia riigi poolset EÜ artiklis 10 sätestatud ühenduse
It is hardly necessary to add (since it goes beyond the limits of the examination I have proposed in points 29 and 53 above) that such a disparity of treatment cannot be criticised by invoking the principle of equal treatment as a general principle of Community law or the specific expressions thereof, in particular Article 12 EC (prohibition of discrimination on grounds of nationality) or Article 7(2) of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community 36(under which a worker who is a national of a Member State employed in the territory of another Member State ‘shall enjoy the same social and tax advantages as national workers’).
Vaevalt on vaja lisada – kuivõrd see läheb kaugemale minu poolt pakutud uurimuse piiridest, mis on esile toodud eespool punktides 29 ja 53 –, et sellist ebavõrdset kohtlemist ei saa ilmselt ette heita, viidates võrdse kohtlemise põhimõttele kui ühenduse õiguse üldpõhimõttele või selle põhimõtte spetsiifilistele väljendustele, mida kujutavad endast eelkõige EÜ artikkel 12 (kodakondsuse alusel diskrimineerimise keeld), nõukogu 15. oktoobri 1968. aasta määruse (EMÜ) nr 1612 töötajate liikumisvabaduse kohta ühenduse piires 36 artikli 7 lõige 2 (mille kohaselt on töötajal, kes on teise liikmesriigi kodanik, „samad sotsiaalsed ja maksusoodustused kui selle riigi kodanikest töötajatel”).
The casefile does not contain any information on the basis of which it can be held that the situation in the present case falls within the scope of Community law rather than being purely internal to the Belgian State.
Kohtuasja toimikust ei tulene tegelikult ühtegi elementi, mis võimaldaks väita, et käesolevas kohtuasjas on tegemist olukorraga, mis kuulub ühenduse õiguse kohaldamisalasse ning mille puhul ei ole tegemist puhtalt Belgia siseriikliku olukorraga.
34 — Written observations of the Commission, paragraphs 37 and 38.
34 – Komisjoni kirjalikud märkused, punktid 37 ja 38.35 – Ibidem, punkt 40.
36 — OJ 1968 L 257, p. 2.
2; ELT eriväljaanne 05/01, lk 15.
V — Conclusions
V. Ettepanek
In the light of the foregoing considerations, I suggest that the Court reply in the following terms to the question referred for a preliminary ruling by the Tribunal du travail de Bruxelles:
Eeltoodud kaalutlustest lähtuvalt teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Tribunal du travail de Bruxelles’i poolt esitatud eelotsuse küsimusele järgmiselt:
‘The Staff Regulations of Officials and the Conditions of Employment of Other Servants of the European Communities, approved by Regulation (EEC, Euratom, ECSC) No 259/68 of the Council of 29 February 1968, have general application and are binding in their entirety and directly applicable in all Member States.
„Nõukogu 29. veebruari 1968. aasta määrusega (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 259 heaks kiidetud Euroopa ühenduste ametnike personalieeskirjad ja ühenduste muude teenistujate teenistustingimused on üldkohaldatavad ning tervikuna siduvad ja vahetult kohaldatavad kõikides liikmesriikides.
It is for the referring court, which has jurisdiction to interpret and apply national law, to determine whether, in the light of the abovementioned characteristics, those acts constitute an ‘international social security convention in force in Belgium’ within the meaning of the national provision at issue in the main proceedings.’
Eelotsusetaotluse esitanud kohus, kes on pädev tõlgendama ja kohaldama siseriiklikku õigust, peab välja selgitama, kas eespool kirjeldatud iseloomulike tunnustega arvestades kujutavad nimetatud aktid endast „Belgias kehtivat sotsiaalkindlustusalast rahvusvahelist konventsiooni” põhikohtuasjas küsimuse all oleva siseriikliku õigusnormi tähenduses.”
JUDGMENT OF THE COURT (Fourth Chamber)14 February 2008 *
EUROOPA KOHTU OTSUS (neljas koda)
In Case C-449/06,
14. veebruar 2008 *
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, from the Tribunal du travail de Bruxelles (Belgium), made by decision of 17 October 2006, received at the Court on 6 November 2006, in the proceedings
Kohtuasjas C-449/06, mille ese on EÜ artikli 234 alusel Tribunal du travail de Bruxelles (Belgia) 17. oktoobri 2006. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 6. novembril 2006, menetluses
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of the Chamber, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász (Rapporteur) and J. Malenovský, Judges,
EUROOPA KOHUS (neljas koda), koosseisus: koja esimees K. Lenaerts, kohtunikud G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász (ettekandja) ja J. Malenovský,
Advocate General: P. Mengozzi, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after considering the observations submitted on behalf of:
GYSEN kohtujurist: P. Mengozzi, kohtusekretär: R. Grass, arvestades kirjalikku menetlust, arvestades kirjalikke märkusi, mille esitasid:
— the Commission of the European Communities, by J. Currall and D. Martin, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 8 November 2007, gives the following
– Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: J. Currall ja D. Martin, olles 8. novembri 2007. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku, on teinud järgmise otsuse
This reference for a preliminary ruling from the Tribunal du travail de Bruxelles (Labour Court, Brussels), concerning Regulation (EEC, Euratom, ECSC) No 259/68 of the Council of 29 February 1968 laying down the Staff Regulations of Officials
Tribunal du travail de Bruxelles’i esitatud eelotsustaotlus, mis puudutab nõukogu 29. veebruari 1968. aasta määrust (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 259/68, millega kehtestatakse Euroopa ühenduste ametnike personalieeskirjad ja ühenduste muude teenistujate teenistustingimused ning komisjoni ametnike suhtes ajutiselt kohaldatavad erimeetmed (EÜT 1968 L 56, lk 1; ELT eriväljaanne 01/02, lk 5)
30), as amended by Council Regulation (EEC, Euratom, ECSC) No 2074/83 of 21 July 1983 (OJ 1983 L 203, p.
KOHTUOTSUS 14.2.2008 – KOHTUASI C-449/06
1) (‘the Staff Regulations’), was made in the course of proceedings between Ms Gysen and Groupe S-Caisse d’Assurances sociales pour indépendents (‘the Caisse’) concerning the determination of the ranking of Ms Gysen’s children for the purposes of calculating the amount of Belgian family allowances.
(nõukogu 21. juuli 1983. aasta määrusega (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 2074/83 (EÜT L 203, lk 1) muudetud kujul) (edaspidi „personalieeskirjad”), esitati S. Gyseni ja Groupe S-Caisse d’Assurances sociales pour indépendants (Belgia füüsilisest isikust ettevõtjate sotsiaalkindlustusasutus, edaspidi „kassa”) vahelise kohtuvaidluse raames seoses S. Gyseni laste järgu kindlaksmääramisega, et arvutada välja Belgia peretoetuste summa.
Community law
Ühenduse õigusnormid
Under the second paragraph of Article 11, the Staff Regulations are ‘binding in their entirety and directly applicable in all Member States’.
Personalieeskirjade artikli 11 teise lõigu sõnastuse kohaselt on see „tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides”.
According to Article 67(1) of the Staff Regulations, family allowances include the household allowance, the dependent child allowance and the education allowance.
Personalieeskirjade artikli 67 lõike 1 kohaselt hõlmavad peretoetused majapidamistoetust, ülalpeetava lapse toetust ja õppetoetust.
Under Article 67(2) of the Staff Regulations, officials in receipt of the family allowances specified in that article are to declare allowances of like nature paid from other sources, which are to be deducted from those paid under Articles 1 to 3 of Annex VII to the Staff Regulations.
Vastavalt personalieeskirjade artikli 67 lõikele 2 peavad samas artiklis sätestatud peretoetusi saavad ametnikud teatama mujalt saadavatest samalaadsetest toetustest; sellised toetused arvatakse maha personalieeskirjade VII lisa artiklite 1–3 alusel makstavatest toetustest.
Under Article 2(7) of Annex VII to the Staff Regulations, if custody of a dependent child is entrusted by law or by an order of court or of the competent administrative authority to another person, the dependent child allowance is to be paid to that person in the name and on behalf of the official.
Personalieeskirjade VII lisa artikli 2 lõige 7 sätestab, et kui ülalpeetav laps on seadusega või kohtu või pädeva haldusasutuse otsusega usaldatud teise isiku hooldada, makstakse ülalpeetava lapse toetust ametniku nimel ja tema eest sellele teisele isikule.
Pursuant to the Royal Decree of 8 April 1976 establishing the family allowances scheme for selfemployed workers (Moniteur belge of 6 May 1976), the amount of the allowance per child increases according to the number of children.
Vastavalt 8. aprilli 1976. aasta kuninga dekreedile füüsilisest isikust ettevõtjate peretoetuste korra kohta (Moniteur belge, 6.5.1976) kasvab iga lapse eest makstava toetuse summa vastavalt laste arvule.
Under the first subparagraph of Article 16(1) of the Royal Decree, in the version applicable to the facts in the main proceedings, the ranking of the children is to be determined by taking account of the chronological order of the births of the children receiving benefits under that decree, the consolidated statutes on family allowances for salaried workers, the Royal Decree of 26 March 1965 on family allowances granted to certain categories of salaried State employees, the Law of 20 July 1971 establishing guaranteed family benefits, and the international social security conventions in force in Belgium.
Nimetatud kuninga dekreedi artikli 16 lõike 1 esimene lõik selle põhikohtuasja asjaoludele kohaldatavas versioonis määrab laste järgud kindlaks vastavalt nende laste sünni järjekorrale, kelle eest saadakse toetust sellesama kuninga dekreedi, palgalisel töökohal töötajate peretoetusi käsitlevate konsolideeritud seaduste, 26. märtsi 1965. aasta kuninga dekreedi riigi palgal olevate teatud töötajate kategooriate peretoetuste kohta, 20. juuli 1971. aasta seaduse, millega kehtestatakse tagatud peretoetused, ja Belgias kehtivate sotsiaalkindlustusalaste rahvusvaheliste konventsioonide alusel.
The dispute in the main proceedings and the question referred for a preliminary ruling
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus
Ms Gysen, a Belgian national, performs selfemployed professional activities in Belgium.
Belgia kodanik S. Gysen tegutseb Belgias füüsilisest isikust ettevõtjana.
She married on 1 February 1986.
Ta abiellus 1. veebruaril 1986.
A child of the marriage was born on 20 October 1989.
Sellest abielust sündis 20. oktoobril 1989 laps.
The couple divorced in June 1993.
Abielupaar lahutas 1993. aasta juunikuus.
Ms Gysen remarried in December 1993.
S. Gysen abiellus uuesti 1993. aasta detsembrikuus.
The two children of that marriage were born on 5 May 1994 and 17 September 1996.
Sellest abielust sündis kaks last, 5. mail 1994 ja 17. septembril 1996.
The couple divorced in 2000.
Abielupaar lahutas aastal 2000.
Ms Gysen’s eldest son has lived with his mother since 17 January 2001.
S. Gyseni vanim poeg elab alates 17. jaanuarist 2001 ema juures.
With respect to the two younger children, a court decision of 13 February 2001 states that parental authority and the administration of assets are to be exercised jointly, and that Ms Gysen is to receive the family allowances.
Kahe noorema lapse osas on 13. veebruari 2001. aasta kohtuotsusega otsustatud, et vanemlikke kohustusi teostatakse ning vara hallatakse ühiselt ning et peretoetused saab S. Gysen.
On 1 December 2001, the father of the child born in 1989 was recruited by the Commission of the European Communities.
1. detsembril 2001 võeti 1989. aastal sündinud lapse isa tööle Euroopa Ühenduste Komisjoni.
From that date, the Commission services have paid Ms Gysen the full allowances for her eldest son in the name of and on behalf of his father.
Sellest kuupäevast alates maksid komisjoni talitused S. Gysenile vanima poja eest viimase isa nimel ja arvel peretoetusi täies mahus.
Ms Gysen informed the Caisse of that situation by letter of 22 February 2002, following which the Caisse ceased to pay family allowances for Ms Gysen’s eldest son, but continued to pay them for the younger children.
S. Gysen teavitas 22. veebruari 2002. aasta kirjas kassat sellest olukorrast, mille tagajärjel kassa lõpetas peretoetuste maksmise S. Gyseni vanima poja eest, kuid jätkas toetuste maksmist nooremate laste eest.
Subsequently, taking the view that the allowances had been paid in error, the Caisse deducted EUR 2 284.84 from the monthly family allowances, with effect from March 2003.
Seejärel, leides et toetusi oli makstud alusetult, pidas kassa alates 2003. aasta märtsist makstavatest igakuistest peretoetustest kinni 2284,84 euro suuruse summa.
That amount corresponds to the difference between the allowances paid for the younger children, as second and third children, and those which — according to the Caisse — should have been paid, that is to say, allowances for two children, as first and second children.
See summa vastab erinevusele nooremate laste kui teise ja kolmanda järgu laste eest makstud toetuste ja nende toetuste vahel, mida kassa arvates oleks tulnud maksta kahele lapsele – esimese ja teise järgu eest.
Taking the view that the administrative decisions by the Caisse relating to the deduction were adopted on the basis of an unlawful finding as to the ranking of her three children and that they must therefore be annulled, Ms Gysen brought an action before the referring court.
Kuna S. Gysen leidis, et kassa haldusotsused seoses summade kinnipidamisega rajanevad sellel, et tema kolme lapse järgud on valesti kindlaks määratud ja need otsused tuleb seega tühistada, pöördus ta eelotsusetaotluse esitanud kohtusse.
In those circumstances, the Tribunal du travail de Bruxelles decided to stay proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
Neil asjaoludel otsustas Tribunal du travail de Bruxelles menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
‘May, or must, Article 67(1) of … the Staff Regulations … and Annex VII thereto, entitled “Remuneration …”, Section 1: Family allowances, … which comprise … household allowance, … dependent child allowance … education allowance … be regarded as constituting what the national rules in question describe as an “… international social security convention in force in Belgium”?
„Kas [personalieeskirjad] ja [nende] „VII lisa: Töötasu […]” 1. jao „Peretoetused” artikli 67 lõige 1, milles loetletakse: […] majapidamistoetus, […] ülalpeetava lapse toetus […] [ja] õppetoetus, kujutavad endast käesolevas asjas seda, mida vaidlusalune siseriiklik õigusakt nimetab „[…] Belgias kehtivaks sotsiaalkindlustusalaseks rahvusvaheliseks lepinguks”?”
The question referred for a preliminary ruling
Eelotsuse küsimus
In order to provide the referring court with a useful answer which will enable it to resolve the dispute before it, it is appropriate to describe the nature and legal force of the Staff Regulations.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtule tema menetluses oleva kohtuvaidluse lahendamiseks vajaliku vastuse andmiseks tuleb käsitleda personalieeskirjade olemust ja õigusjõudu.
Under the system of judicial cooperation established by Article 234 EC, it is for the Court of Justice to interpret provisions of Community law.
EÜ artikliga 234 kehtestatud õigusalase koostöö süsteemis on Euroopa Kohtu ülesandeks ühenduse õigusnormide tõlgendamine.
As far as concerns nation provisions, it must be recalled that under that system their interpretation is a matter for the national courts (see Case C-37/92 Vanacker and Lesage [1993] ECR I-4947, paragraph 7).
Liikmesriigi õigusnormide tõlgendamise osas tuleb meenutada, et nimetatud süsteemis kuulub nende tõlgendamine liikmesriikide kohtute pädevusse (vt eelkõige 12. oktoobri 1993. aasta otsus kohtuasjas C-37/92: Vanacker ja Lesage, EKL 1993, lk I-4947, punkt 7).
It is clear from the legislative background to the dispute in the main proceedings, as described by the referring court, that under Belgian law the child of a selfemployed worker who is in receipt of an allowance paid on behalf of the spouse or ex-spouse by the social security bodies of another Member State in accordance with an
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu kirjeldatud põhikohtuasja õiguslikust raamistikust ilmneb, et sellise füüsilisest isikust ettevõtja last, kellele teise liikmesriigi sotsiaalkindlustusasutused maksvad teatavat rahvusvahelist lepingut kohaldades toetust tema abikaasa või endise abikaasa nimel ja arvel, arvestatakse Belgia õiguse kohaselt
It is also clear from the order for reference that the dispute in the main proceedings arose from the refusal by the Caisse to take account of the child who receives an allowance paid wholly on the basis of the Staff Regulations in the name and on behalf of his father, a Community official, when determining the ranking of the children of the mother, a selfemployed worker, for the calculation of the amount of family allowances to which the latter is entitled for her other children.
Eelotsusetaotlusest selgub ka, et põhikohtuasja aluseks oli kassa keeldumine arvestada last, kelle eest makstakse personalieeskirjade kohaselt täies mahus toetust tema ühenduse ametnikust isa nimel ja arvel, tema füüsilisest isikust ettevõtjast ema laste järkude kindlaksmääramisel, et arvutada välja nende peretoetuste summa, mida emal on õigus oma teiste laste eest saada.
The documents in the casefile indicate that the difference in treatment by the Caisse of those two situations is based on the specific nature of the legal basis for the allowance under the Staff Regulations paid to the child of Ms Gysen who was born in 1989.
Toimikust ilmneb, et erinevus kahe juhtumi kassa poolsel kohtlemisel tuleneb S. Gyseni 1989. aastal sündinud lapse eest makstava personalieeskirjade järgse toetuse õigusliku aluse eripärast.
The Caisse contends before the referring court that the Staff Regulations confer on Community officials rights which they are able to rely on vis-à-vis their employer and, where necessary, the right to bring an action before the Community courts, but that those rights are not immediately and directly applicable in national legal systems.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtus väidab kassa, et personalieeskirjad annavad ühenduse ametnikele õigused, mida nad võivad maksma panna oma tööandja suhtes, ning samuti õiguse pöörduda vajaduse korral hagiga ühenduse kohtuinstantsidesse, kuid need õigused ei ole liikmesriigi õiguskordades vahetult ja otse kohaldatavad.
It must be held that that argument runs counter to the nature and the legal force of the Staff Regulations.
Tuleb asuda seisukohale, et see väide on vastuolus personalieeskirjade olemuse ja õigusjõuga.
Admittedly, Regulation No 259/68 — which established the Staff Regulations — cannot be treated as an international convention, because it was adopted, not by the Member States acting in accordance with the rules of international law, but by
Kuigi on tõsi, et määrust nr 259/68, millega kehtestati personalieeskirjad, ei saa samastada rahvusvahelise konventsiooniga, kuna seda ei ole vastu võtnud
GYSEN the Council as a European Community institution acting independently (see, to that effect, Case 38/69 Commission v Italy [1970] ECR 47, paragraph 11, and Case 91/79 Commission v Italy [1980] ECR 1099, paragraph 7), in the same way as the EC Treaty on which that regulation is based cannot be treated as an international social security convention.
GYSEN liikmesriigid, tegutsedes rahvusvahelise õiguse reeglite alusel, vaid autonoomselt tegutsev nõukogu kui Euroopa ühenduse institutsioon (vt selle kohta 18. veebruari 1970. aasta otsus kohtuasjas 38/69: komisjon vs. Itaalia, EKL 1970, lk 47, punkt 11, ja 18. märtsi 1980. aasta otsus kohtuasjas 91/79: komisjon vs. Itaalia, EKL 1980, lk 1099, punkt 7), samuti nagu EÜ asutamislepingut, millel nimetatud määrus rajaneb, ei saa samastada rahvusvahelise sotsiaalkindlustusalase konventsiooniga.
However, it must be recalled that, under the second paragraph of Article 249 EC, that regulation has general application, is binding in its entirety and is directly applicable in all Member States (see Case 137/80 Commission v Belgium [1981] ECR 2393, paragraph 7, and Case 186/85 Commission v Belgium [1987] ECR 2029, paragraph 21).
Siiski tuleb meenutada, et EÜ artikli 249 teise lõigu kohaselt on see määrus üldkohaldatav ning tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides (vt 20. oktoobri 1981. aasta otsus kohtuasjas 137/80: komisjon vs. Belgia, EKL 1981, lk 2393, punkt 7, ja 7. mai 1987. aasta otsus kohtuasjas 186/85: komisjon vs. Belgia, EKL 1987, lk 2029, punkt 21).
Furthermore, as Ms Gysen submits, the second paragraph of Article 11 of the Staff Regulations itself expressly states that the latter are binding in their entirety and directly applicable in all Member States.
Lisaks, nii nagu märgib ka S. Gysen, näeb personalieeskirjade artikli 11 teine lõik sõnaselgelt ette, et see on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Having regard to the direct applicability of Regulation No 259/68 in the legal systems of the Member States, the national court has an obligation to apply it in order to ensure compliance with the principle of non-discrimination.
Kuna määrus nr 259/68 on liikmesriikide õiguskordades vahetult kohaldatav, peavad liikmesriikide kohtud seda kohaldama, et tagada mittediskrimineerimise põhimõttest kinnipidamine.
It is for the national court therefore to ensure equal treatment between persons whose child gives rise to entitlement to family allowances under the Staff Regulations and persons whose child gives rise to entitlement to family allowances under national law or an international social security convention in force in the Member State concerned.
Kohtud peavad seega kindlustama võrdse kohtlemise isikute vahel, kelle lapse eest on õigus saada peretoetusi personalieeskirjade alusel, ja isikute vahel, kelle lapse eest on õigus saada peretoetusi siseriikliku õiguse või asjaomases liikmesriigis kehtiva sotsiaalkindlustusalase rahvusvahelise konventsiooni alusel.
In the light of the foregoing, the answer to the question referred must be, first, that the Staff Regulations have general application, are binding in their entirety and are directly applicable in all Member States and, second, that, in view of the direct applicability of Regulation No 259/68 in the legal systems of the Member States, a child giving rise to entitlement to family allowances under the Staff Regulations must be treated in the same way as a child giving rise to entitlement to family allowances under national law or an international social security convention in force in the Member State concerned.
Eelneva põhjal tuleb esitatud küsimusele esiteks vastata, et personalieeskirjad on üldkohaldatavad ning tervikuna siduvad ja vahetult kohaldatavad kõikides liikmesriikides, ja teiseks, arvestades määruse nr 259/68 vahetut kohaldatavust liikmesriikide õiguskordades, tuleb laps, kelle eest on õigus saada peretoetusi personalieeskirjade alusel, samastada lapsega, kelle eest on õigus saada selliseid toetusi siseriikliku õiguse või asjaomases liikmesriigis kehtiva sotsiaalkindlustusalase rahvusvahelise konventsiooni alusel.
On those grounds, the Court (Fourth Chamber) hereby rules:
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (neljas koda) otsustab: