natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In particular, Member States are free to exclude the application of the European arrest warrant procedure in relation to requests for extradition for acts committed before a date to be specified (third to sixth sentences of Article 32 of the Framework Decision).
Nimelt on liikmesriikidel vabadus mitte kohaldada Euroopa vahistamismäärusega seotud menetlust väljaandmistaotluste puhul, mis puudutavad enne kindlaksmääratud kuupäeva aset leidnud asjaolusid (raamotsuse artikli 32 kolmas kuni kuues lause).
Thus the French Republic stated that it would continue to deal with requests relating to acts committed before 1 November 1993 in accordance with the system of extradition applicable before 1 January 2004.
Sellest tulenevalt teataski Prantsuse Vabariik, et ta jätkab enne 1. novembrit 1993 aset leidnud asjaoludega seotud taotluste menetlemist enne 1. jaanuari 2004 kehtinud väljaandmissüsteemi kohaselt.
As the acts of which Mr Santesteban Goicoechea is accused were committed in 1992, the present request for extradition submitted by the Kingdom of Spain will therefore have to be dealt with by the French Republic in accordance with the system applicable before 1 January 2004, not in accordance with the European arrest warrant procedure.
Kuna I. Santesteban Goicoecheale etteheidetavad asjaolud leidsid aset 1992. aastal, peab Prantsuse Vabariik seega menetlema kõnesolevat Hispaania Kuningriigi väljaandmistaotlust enne 1. jaanuari 2004 kehtinud süsteemi kohaselt, mitte Euroopa vahistamismäärust puudutava menetluse kohaselt.
By its first question the referring court seeks essentially to know whether Article 31(1) of the Framework Decision prohibits a request for extradition from being dealt with in accordance with the rules laid down by an international convention, where the requesting Member State has not notified its intention to apply that international convention under the fourth subparagraph of Article 31(2) of the Framework Decision, although the executing Member State has for its part excluded the application of the European arrest warrant procedure by a statement under Article 32 of the Framework Decision.
Esimese küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus eelkõige teada, kas raamotsuse artikli 31 lõige 1 keelab väljaandmistaotluse menetlemist rahvusvahelises konventsioonis ette nähtud eeskirjade järgi, juhul kui taotlev liikmesriik ei teatanud raamotsuse artikli 31 lõike 2 neljanda lõigu tähenduses oma kavatsusest kõnealust rahvusvahelist konventsiooni kohaldada, samas kui täitev liikmesriik jättis omalt poolt Euroopa vahistamismääruse menetluse kohaldamata raamotsuse artikli 32 kohaselt esitatud avalduse alusel.
It remains to be examined, however, whether the application of that earlier system requires, in addition to the statement of the executing Member State (the French Republic) under Article 32 of the Framework Decision, a notification by the requesting Member State (the Kingdom of Spain) under the fourth subparagraph of Article 31(2) of the Framework Decision.
Siiski on veel vaja uurida, kas selle eelmise süsteemi kohaldamiseks on peale raamotsuse artikli 32 alusel esitatud täitva liikmesriigi (Prantsuse Vabariigi) avalduse vaja ka raamotsuse artikli 31 lõike 2 neljanda lõigu kohast taotleva liikmesriigi (Hispaania Kuningriigi) teadet.
It should be emphasised, at the outset, that requests for extradition received as from 1 January 2004 are in principle governed by the European arrest warrant procedure.
Tuleb kohe rõhutada, et pärast 1. jaanuari 2004 saadud taotluste suhtes kohaldatakse põhimõtteliselt Euroopa vahistamismääruse menetlust.
12That is the general rule laid down by the second sentence of Article 32 of the Framework Decision.
12 Selline on raamotsuse artikli 32 teise lausega kehtestatud üldreegel.
It follows that a request for extradition such as that made by the Kingdom of Spain on 2 June 2008 should in principle be dealt with under the European arrest warrant procedure. 13
Sellest tuleneb, et sellist väljaandmistaotlust nagu Hispaania Kuningriigi 2. juunil 2008 esitatud taotlust tuleks põhimõtteliselt menetleda vastavalt Euroopa vahistamismääruse menetlusele. 13
12 — The Framework Decision thus applies to requests for extradition relating to acts prior to its entry into force.
12 – Raamotsuse eesmärk on seega see, et seda kohaldataks väljaandmistaotluste suhtes, mis puudutavad enne selle otsuse jõustumist aset leidnud asjaolusid.
13 — It may be noted that a European arrest warrant had been issued against Mr Santesteban Goicoechea in 2004.
13 – Tuleb meenutada, et I. Santesteban Goicoechea suhtes väljastati 2004. aastal Euroopa vahistamismäärus.
According to the information provided by the referring court, there is no notification by the Kingdom of Spain that it wishes to continue applying preexisting agreements such as the 1996 Convention, which
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu esitatud teabe kohaselt ei ole Hispaania Kuningriik esitanud ühtegi avaldust, mis teataks soovist jätkata eelnevaid lepin-
SANTESTEBAN GOICOECHEA extradition system existing between the Nordic cooperation countries.
SANTESTEBAN GOICOECHEA maade koostöös osalevate riikide vaheline väljaandmissüsteem 16.
16 it used as the basis for the present extradition request, or indeed the Convention of 13 December 1957. 14
guid, nagu kõnesoleva väljaandmistaotluse aluseks olevat 1996. aasta konventsiooni või 13. detsembri 1957. aasta konventsiooni 14.
At first sight, it might be deduced from this absence of notification by the Kingdom of Spain that the 1996 Convention — as also the 1957 Convention — was replaced by the Framework Decision (see Article 31(1)) and cannot thus be applied in the present case.
Esmapilgul võib sellest Hispaania Kuningriigi poolsest teatamata jätmisest järeldada, et 1996. aasta konventsiooni – nagu muuhulgas ka 1957. aasta konventsiooni – asendab raamotsus (vt viimati nimetatu artikli 31 lõige 1) ning et seega ei saa seda käesolevas asjas kohaldada.
However, such a result would appear to be inconsistent with the general scheme and objectives of the Framework Decision.
Selline tulemus aga ei tundu olevat vastavuses raamotsuse üldise ülesehituse ja eesmärkidega.
Even if the 1996 Convention could be the subject of a notification under Article 31(2) of the Framework Decision, the absence of such a notification cannot be regarded as an obstacle to the actual application of that convention in the present case.
Kui isegi oletada, et 1996. aasta konventsioonist võib teatada raamotsuse artikli 31 lõike 2 tähenduses, siis teatamata jätmist ei saa pidada takistuseks nimetatud konventsiooni tegelikule kohaldamisele käesolevas asjas.
Unlike the statements provided for in Article 32 of the Framework Decision, the notifications provided for in the fourth and fifth subparagraphs of Article 31(2) of the Framework Decision are not published in the Official Journal of the European Union and are not communicated to the other Member States.
Erinevalt raamotsuse artiklis 32 ette nähtud avaldustest ei kuulu raamotsuse artikli 31 lõike 2 neljandas ja viiendas lõigus ette nähtud teatamine avaldamisele Euroopa Liidu Teatajas ja sellest ei teavitata teisi liikmesriike.
It may be concluded that those notifications are to be understood as purely declaratory acts which are not a necessary condition precedent for the application of preexisting or new agreements.
Sellest võib järeldada, et sellist teatamist tuleb mõista kui puhtalt deklaratiivset toimingut, mis ei ole vajalik eeltingimus olemasolevate või uute lepingute kohaldamiseks.
Moreover, Article 31 of the Framework Decision must be interpreted in the light of the principal objective of that decision, namely to contribute to the creation of an area of freedom, security and justice, which involves improving and accelerating extradition procedures.
Nagu komisjon rõhutas, on kõnealuse artikli 31 lõikes 1 selgesõnaliselt nimetatud mitmepoolsed juriidilised dokumendid, sealhulgas 1996. aasta konventsioon, juba Euroopa Liidu acquis’ osa 15ja liikmes- riikides teatakse nende olemasolu hästi.
17The replacement of certain preexisting agreements provided for in Article 31(1) of the Framework Decision
Prantsuse Vabariik lisab õigesti, et tegelikult puudutab raamotsuse artikli 31 lõige 2 üksnes Euroopa vahistamismäärusest laiaulatuslikumaid väljaandmiskordi, mis võivad Euroopa vahistamismääruse menetlust täiendada või paremaks muuta, näiteks Põhja-
As the Commission pointed out, the multilateral instruments expressly mentioned in Article 31(1), including the 1996 Convention, are already part of the European Union acquis, 15and their existence is well known in the Member States.
Peale selle tuleb raamotsuse artiklit 31 tõlgendada raamotsuse põhieesmärki arvestades, milleks on aidata kaasa vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala loomisele, mis eeldab väljaandmismenetluse paremaks muutmist ja kiirendamist.
The French Republic rightly adds that Article 31(2) of the Framework Decision in fact refers only to extradition procedures that are more ambitious than the European arrest warrant procedure and are capable of supplementing and improving that procedure, such as for example the
17Seega on ka teatavate olemasolevate lepingute asendamine, mis on ette nähtud raamotsuse artikli 31 lõikes 1, mõeldud väljaand-
16 — For that reason, according to the French Government, only the Kingdom of Denmark, the Republic of Finland and the Kingdom of Sweden have made notifications under Article 31(2) of the Framework Decision.
16 – Nii on Prantsuse valitsuse andmetel raamotsuse artikli 31 lõikes 2 sätestatud teate esitanud üksnes Taani Kuningriik, Soome Vabariik ja Rootsi Kuningriik.
14 — European Convention on Extradition, signed at Paris, concluded within the framework of the Council of Europe (‘the 1957 Convention’).
14 – Pariisis alla kirjutatud väljaandmise Euroopa konventsioon, mis sõlmiti Euroopa Nõukogu raames (edaspidi „1957. aasta konventsioon”).
17 — See, to that effect, the first and fifth recitals in the preamble to the Framework Decision.
15 – Vt raamotsuse põhjendus 4.
15 — See the fourth recital in the preamble to the Framework Decision.
17 – Vt selle kohta raamotsuse põhjendused 1 ja 5.
C — The second question is thus also intended to improve and accelerate extradition procedures, and certainly does not have the aim of slowing them down or making them more difficult.
C. Teine eelotsuse küsimus mismenetluse paremaks muutmiseks ja kiirendamiseks ning selle eesmärk ei ole kindlasti mitte seda aeglustada või keerulisemaks muuta.
18It seems inconceivable that Article 31(1) of the Framework Decision should have the effect of a deterioration of the extradition system applicable between two Member States at the time of the entry into force of the Framework Decision.
18Tundub mõeldamatu, et raamotsuse artikli 31 lõike 1 tagajärjeks oleks kahe liikmesriigi vahel raamotsuse jõustumise hetkel kohaldatava väljaandmissüsteemi halvemaks muutumine.
By its second question, the referring court seeks essentially to know whether a Member State which has made a statement under Article 32 of the Framework Decision is allowed to deal with requests for extradition in accordance with a convention which was signed before 1 January 2004 but became applicable in that Member State after that date.
Teise küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas liikmesriigil, kes on teinud avalduse vastavalt raamotsuse artiklile 32, on lubatud väljaandmistaotlusi menetleda konventsiooni alusel, mis on alla kirjutatud enne 1. jaanuari 2004, kuid muutus selles liikmesriigis kohaldatavaks pärast eelnimetatud kuupäeva.
It appears from the context of the reference and the observations of the parties that this question targets the 1996 Convention, on which the Kingdom of Spain based its extradition request of 2 June 2008.
Eelotsusetaotluse kontekstist ja poolte märkustest nähtub, et see küsimus keskendub 1996. aasta konventsioonile, mille Hispaania Kuningriik võttis antud juhul oma 2. juuni 2008. aasta väljaandmistaotluse aluseks.
It follows that, in bilateral relations between two Member States, preexisting agreements such as the 1996 and 1957 Conventions can be regarded as replaced by the Framework Decision only to the extent that the Framework Decision is actually applied between those Member States.
Järelikult saab kahe liikmesriigi vahelistes kahepoolsetes suhetes nentida, et sellised eelnevalt olemasolevad lepingud nagu 1996. aasta konventsioon ja 1957. aasta konventsioon on asendatud raamotsusega, üksnes juhul, kui raamotsust nende liikmesriikide vahel tegelikult kohaldatakse.
For as long as one of those two Member States, in this case the French Republic, does not apply the Framework Decision to certain extradition requests, those requests can be made and dealt with in accordance with the preexisting agreements, subject to Article 32 of the Framework Decision.
Senikaua kui üks kahest liikmesriigist – antud juhul Prantsuse Vabariik – ei kohalda raamotsust teatud väljaandmistaotluste suhtes, võib neidsamu taotlusi raamotsuse artiklis 32 sätestatud tingimusel esitada ja menetleda eelnevalt olemasolevaid lepinguid kohaldades.
The 1996 Convention was indeed signed before 1 January 2004, the date referred to in Article 32 of the Framework Decision, but it did not become applicable for the French Republic until 1 July 2005, 19and then only for requests for extradition received after that date.
1996. aasta konventsioon kirjutati küll alla enne raamotsuses sätestatud kuupäeva 1. jaanuar 2004, kuid see muutus Prantsuse Vabariigi jaoks kohaldatavaks alles 1. juulil 2005 19, ja seda alates nimetatud kuupäevast saadud väljaandmistaotluste osas 20.
20The question therefore arises of whether the 1996 Convention may be regarded as forming part of ‘the extradition system applicable before 1 January 2004’ in relations between the Kingdom of Spain and the French Republic.
Seega tekib küsimus, kas 1996. aasta konventsiooni võib pidada osaks „enne 1. jaanuari 2004 kohaldata[vast] väljaandmissüstee[mist]” Hispaania Kuningriigi ja Prantsuse Vabariigi vahelistes suhetes.
For all the above reasons, the first question must be answered in the negative.
Kõigil eeltoodud põhjustel tuleb esimesele küsimusele vastata eitavalt.
19 — The 1996 Convention has not yet been ratified by all the Member States, and has thus not yet formally entered into force (see Article 18(2) of the convention).
19 – 1996. aasta konventsiooni ei ole kõik liikmesriigid veel ratifitseerinud ja seega ei ole see veel ametlikult jõustunud (vt selle artikli 18 lõige 2).
However, since 1 July 2005, the 1996 Convention has been applicable between the French Republic and the Kingdom of Spain, as those two States have ratified it and made declarations pursuant to Article 18(4) of the convention.
Siiski on 1996. aasta konventsioon alates 1. juulist 2005 kohaldatav Prantsuse Vabariigi ja Hispaania Kuningriigi vahel, kuna need kaks liikmesriiki on selle ratifitseerinud ja esitanud deklaratsioonid vastavalt nimetatud konventsiooni artikli 18 lõikele 4.
18 — From the same perspective, the continued application of preexisting agreements, like the conclusion of new agreements between Member States, is meant to simplify or facilitate further the procedures for surrender of persons who are the subject of European arrest warrants (see the first and second subparagraphs of Article 31(2) of the Framework Decision).
18 – Samamoodi peaks olemasolevate lepingute jätkuv kohaldamine, samuti nagu uute lepingute sõlmimine, Euroopa vahistamismääruse alusel isikute üleandmise korda lihtsustama või selle hõlbustamist jätkama (vt raamotsuse artikli 31 lõike 2 esimene ja teine lõik).
20 — Article 18(5) of the 1996 Convention.
20 – 1996. aasta konventsiooni artikli 18 lõige 5.
At first sight, a negative answer to the question seems to be required, since the 1996 Convention was not applicable in France on 1 January 2004, the date to which Article 32 of the Framework Decision refers.
Esmapilgul tundub, et sellele küsimusele tuleb vastata eitavalt, kuna 1996. aasta konventsioon ei olnud 1. jaanuaril 2004 – raamotsuse artiklis 32 viidatud kuupäeval – Prantsusmaal kohaldatav.
It would thus be the 1957 Convention, not the 1996 Convention, which should be applied in the present case.
Seega tuleks käesolevas asjas kohaldada 1957. aasta konventsiooni, mitte 1996. aasta konventsiooni.
extradition requests from the European arrest warrant procedure does not oblige that State to ‘freeze’ its domestic law at the state in which it applied to such requests before 1 January 2004.
nagu see oli kohaldatav kõnealuste taotluste suhtes enne 1. jaanuari 2004.
It cannot be maintained that the Member State concerned is limited to choosing between the status quo as at 1 January 2004, on the one hand, and the European arrest warrant procedure, on the other.
Ei saa väita, et asjassepuutuval liikmesriigil on valida üksnes 1. jaanuaril 2004 kehtinud muutumatu olukorra ja Euroopa vahistamismääruse menetluse vahel.
In view of the purpose of the Framework Decision, nothing prevents a Member State from adapting, little by little, the extradition procedure it applies to old cases covered by its statement under Article 32.
Raamotsuse eesmärki arvestades ei takista miski liikmesriiki kohandamast vähehaaval eespool nimetatud artikli 32 alusel esitatud avalduses osutatud vanade kohtuasjade suhtes kohaldatavat väljaandmismenetlust.
However, such an answer would not take sufficient account of the general scheme and objectives of the Framework Decision.
Siiski ei võtaks selline vastus piisavalt arvesse raamotsuse üldist ülesehitust ja eesmärke.
As explained above, 21the principal aim of the Framework Decision is to contribute to creating an area of freedom, security and justice, which involves improving and accelerating extradition procedures. 22
Nagu eespool on selgitatud, 21on raamotsuse põhieesmärk aidata kaasa vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala loomisele, mis eeldab väljaandmismenetluse paremaks muutmist ja kiirendamist. 22
On the contrary, a Member State remains entitled to improve gradually its procedural law applicable to extradition requests which it did not wish to subject at the outset to the European arrest warrant system.
Vastupidi, liikmesriigil on lubatud järkjärgult parandada oma menetlusõigust, mis on kohaldatav nende väljaandmistaotluste puhul, mille suhtes ta ei tahtnud kohe hakata kohaldama Euroopa vahistamismääruse menetlust.
To that end, it may in particular bring into force an international convention — such as the 1996 Convention — which it had concluded before 1 January 2004 but which had not yet been ratified and made applicable.
Selleks võib ta eelkõige jõustada niisuguse rahvusvahelise konventsiooni nagu 1996. aasta konventsiooni, mille ta sõlmis juba enne 1. jaanuari 2004, kuid mis tuli veel ratifitseerida ja kohaldatavaks muuta.
23 Such an improvement of the applicable procedures is entirely consistent with the general scheme and objective of the Framework Decision. 24
23Selline kohaldatavate menet- luste paremaks muutmine on täielikult kooskõlas raamotsuse üldise ülesehituse ja eesmärgiga. 24
23 — See Article 18 of the 1996 Convention.
23 – Vt 1996. aasta konventsiooni artikkel 18.
In providing for the possibility of derogating from the European arrest warrant procedure, Article 32 of the Framework Decision does not prevent the Member States from developing the extradition procedures applicable between them by gradually improving and accelerating them.
Nähes ette erandivõimaluse vahistamismääruse menetlusest, ei välista raamotsuse artikkel 32 seda, et liikmesriigid arendaksid nende vahel kohaldatavaid väljaandmismenetlusi, muutes neid järkjärgult paremaks ja kiiremaks.
The mere fact that a Member State, by means of a statement pursuant to Article 32 of the Framework Decision, removes certain
Pelk asjaolu, et liikmesriik jätab raamotsuse artikli 32 kohase avalduse abil teatud väljaandmistaotlused Euroopa vahistamismääruse menetluse alt välja, ei kohusta sellegipoolest seda liikmesriiki „külmutama” oma siseriiklikku õigust sellises seisus,
21 — See the section on the first question, especially point 24 above.
21 – Vt esimest eelotsuse küsimust käsitlev osa, eelkõige käesoleva seisukoha punkt 24.
24 — Even with respect to extradition requests falling within the scope of the European arrest warrant procedure, Article 31(2) of the Framework Decision allows the Member States to go further and apply bilateral or multilateral agreements — preexisting or new ones — which help to simplify or facilitate further the procedures for surrender of persons who are the subject of European arrest warrants.
24 – Isegi selles osas, mis puudutab Euroopa vahistamismäärust käsitleva menetluse kohaldamisalasse kuuluvaid väljaandmistaotlusi, lubab raamotsuse artikli 31 lõige 2 liikmesriikidel minna kaugemale ja kohaldada kahe- või mitmepoolseid lepinguid – olemasolevaid või uusi –, mis aitavad kaasa Euroopa vahistamismääruse alusel isikute üleandmise korra lihtsustamisele või edasisele hõlbustamisele.
A fortiori, such an improvement of the procedure must be possible with respect to requests for extradition which are outside the scope of the European arrest warrant procedure.
Seda enam peab selline paremaks muutmine olema võimalik selles osas, mis puudutab Euroopa vahistamismääruse menetluse kohaldamisalast välja jäävaid väljaandmistaotlusi.
22 — See to that effect the first and fifth recitals in the preamble to the Framework Decision.
22 – Vt selle kohta raamotsuse põhjendused 1 ja 5.
VIEW OF MRS KOKOTT — CASE C-296/08 PPU moreover supported by the Framework Decision itself, which lists that convention as one of the international instruments forming part of the acquis of the European Union. 26
KOHTUJURIST KOKOTT´I SEISUKOHT – KOHTUASI C-296/08 ise, kus on kõnealust konventsiooni nimetatud Euroopa Liidu acquis’ osaks olevate rahvusvaheliste juriidiliste dokumentide hulgas. 26
At the very least, Article 32 of the Framework Decision should be interpreted as not preventing the subsequent improvement of an extradition system applicable in the executing Member State before 1 January 2004.
Igal juhul tuleks raamotsuse artiklit 32 vähemalt tõlgendada selliselt, et sellega ei ole vastuolus täitvas liikmesriigis enne 1. jaanuari 2004 kohaldatava väljaandmissüsteemi hilisem paremaks muutmine.
For all the above reasons, the second question should be answered in the affirmative.
Kõigil eespool toodud põhjustel tuleb teisele küsimusele vastata jaatavalt.
D — General principles
D. Üldpõhimõtted
It was such a preexisting extradition system that was improved on 1 July 2005 by the implementation with respect to the French Republic of the 1996 Convention.
Just niisugust olemasolevat väljaandmissüsteemi muudetigi paremaks 1. juulil 2005, mil 1996. aasta konventsioon muutus Prantsusmaal kohaldatavaks.
The objective of the 1996 Convention is to supplement the provisions of the 1957 Convention and facilitate its application (see the first indent of Article 1(1) of the 1996 Convention and the penultimate recital in the preamble to that convention).
1996. aasta konventsiooni eesmärk on nimelt 1957. aasta konventsiooni sätete täiendamine ja selle rakendamise hõlbustamine (vt 1996. aasta konventsiooni artikli 1 lõike 1 esimene taane ja preambuli eelviimane põhjendus) 25.
25Simi-larly, the 1957 Convention already provided, in Article 28, for the contracting parties to be able to conclude bilateral or multilateral agreements between themselves to supplement its provisions or facilitate the application of its principles.
Niisamuti nägi ka juba 1957. aasta konventsioon oma artiklis 28 ette lepingupoolte võimaluse sõlmida omavahel kahe- või mitmepoolseid lepinguid, et täiendada selle konventsiooni sätteid või hõlbustada selles sisalduvate põhimõtete kohaldamist.
In his observations to the Court, Mr Santesteban Goicoechea submits that the application of the 1996 Convention would clash, in the present case, with the general principles of law and with fundamental rights.
Euroopa Kohtule esitatud märkustes väidab I. Santesteban Goicoechea, et 1996. aasta konventsiooni kohaldamine on käesolevas asjas vastuolus õiguse üldpõhimõtetega ja põhiõigustega.