natgillin/translations-raw huggingface dataset:
While the global climate has been remarkably stable for the past 10 000 years, providing a backdrop for the development of human
1 viimased 10 000 aastat, on nüüd selgeid märke, et kliima muutub (
This is widely recognised as one of the most prominent challenges facing humankind.
Kliimamuutust peetakse inimkonna üheks suuremaks proovikiviks.
A concentrations of greenhouse gases (GHG) (
A) kontsentratsiooni mõõtmised õhus
) show marked increases since pre-industrial times, with levels of carbon dioxide
Kasvuhoonegaaside (GHG) ( viitavad tähelepanuväärsele tõusule alates tööstusajastueelsest perioodist, kusjuures süsinikdioksiidi (CO
) far exceeding the natural range of the past 650 000 years. The
2 viimase 650 000 aasta looduslikku kõikumist.
2 concentration of atmospheric CO has increased from a pre-industrial
CO kontsentratsioon
Increases in GHG emissions are largely due to the use of fossil fuels, although deforestation, land-use change and agriculture also provide significant but smaller contributions.
Kasvuhoonegaaside heitkoguste kasv on suuresti tingitud fossiilsete kütuste kasutamisest, kuigi ka raadamise, maakasutuse muutumise ja põllumajanduse osa on märkimisväärne.
As a consequence, the average global air temperature in 2009 had risen by 0.7 to 0.8 °C since pre-industrial times (3).
Selle tulemusena oli tööstusajastueelsest perioodist alates keskmine globaalne õhutemperatuur aastaks 2009 tõusnud 0,7–0,8°C (3).
Indeed, the Intergovernmental Panel on Climate Change (IPCC) concluded that global warming since the middle of the 20th century is very likely to have been due to human
ÜRO valitsustevaheline kliimamuutuse paneel (IPCC) on järeldanud, et globaalne soojenemine 20. sajandi keskpaigast alates on väga
influences (
tõenäoliselt tingitud inimtegevusest (
In addition, best estimates of current projections suggest global mean temperatures could rise by as much as 1.8 to 4.0 °C — or 1.1 to 6.4 °C taking into account the full uncertainty range — over the course of this century if global action to limit GHG emissions proves unsuccessful (4).
Peale selle näitavad praegused prognoosid, et maailma keskmine temperatuur võib tõusta isegi 1,8–4,0°C või 1,1–6,4°C, kui võtta arvesse selle teema ebamäärasust – kõik sõltub üleilmse kasvuhoonegaaside heitkoguste piiramise õnnestumisest või ebaõnnestumisest sel sajandil (4).
Recent observations give reason to believe that the rate of growth of GHG emissions and many climate impacts are approaching the upper boundary of the IPCC range of projections
Viimased tähelepanekud annavad alust arvata, et kasvuhoonegaaside heitkoguste kasv ja paljud kliimamuutuse mõjud lähenevad pigem IPCC prognooside ülemistele
rather than the lower ones (
kui alumistele piiridele (
Changes in climate and temperature increases of such magnitude are associated with a wide range of potential impacts.
Kliimamuutused ja temperatuuritõus sellises ulatuses avaldavad olulist mõju ümbritsevale keskkonnale.
Already over the last three decades, warming has had a discernible influence at the global scale on observed changes in many human and natural systems
Juba viimase kolmekümne aasta jooksul on soojenemine avaldanud märgatavat mõju paljudele inim- ja loodussüsteemidele kogu maailmas, sh muutused sademetemustris, globaalne keskmise mereveetaseme tõus, liustike
— including shifts in precipitation patterns, rising global mean sea level, the retreat of glaciers and decline in the extent of Arctic sea ice coverage.
Kliimamuutus sulamine ja polaarmere jääkatte õhenemine. Lisaks on mitmel juhul
Furthermore, in many instances river run-off has changed, especially in snow- or glacier-fed rivers (6).
jõelähe muutunud, eriti lume- või liustikutoitelistel jõgedel (
Other consequences of changing climatic conditions include increases in global mean ocean temperatures, widespread melting of snow and ice sheets, increased flood risk for urban areas and ecosystems, ocean acidification, and extreme climatic events including heat waves.
Muutuvate kliimatingimuste muude tagajärgede hulka kuuluvad üleilmne ookeanivee keskmise temperatuuri tõus, laialdane lume ja jää sulamine, suurenenud üleujutuste oht linnapiirkondades ja ökosüsteemidele, ookeani hapestumine ning äärmuslikud ilmastikunähtused, näiteks kuumalained.
The impacts of climate change are expected to be felt in all regions of the planet, and Europe is no exception.
Kui midagi ette ei võeta, toob kliimamuutus kaasa pöördumatuid mõjusid.
Unless action is taken, climatic changes are expected to lead to considerable adverse impacts.
Kõnealuse eesmärgi täitmine eeldab kasvuhoonegaaside heitkoguste olulist vähendamist
Past and projected global surface temperature change (relative to 1980–19), based on multiaverages for selected IPCC scenarios
Mödunud ja prognoositud üleilmne pinnatemperatuuri muutus (võrreldes 1980–19), mis põhineb mitme mudeli keskmistel valikulistel IPCC stsenaariumitel tõlgendada ka nii, et atmosfääri CO sisaldus tuleb viia tasemele
2100Year 2000 constant concentrations
21002000. aasta püsiväärtused
20th century
20. sajand
The bars on the right of the figure indicate the best estimate (solid line within each bar) and the likely range asesed for all six IPCC marker scenarios at 2090–2099 (relative to 1980–1999).
parempoolsed tulbad joonisel näitavad parimat hinnangut (horisontaalne joon läbi iga tulba) ja tõenäolist vahemikku, mida analüsiti kõigi kuue IPCC markerstsenaariumi osas aastateks 2090–2099 (võrreldes aastatega 1980–1999).
The horizontal black line has been added by EEA to indicate the EU Council conclusion and UNFCC Copenhagen Accord objective of 2 °C maximum temperature increase above pre-industrial (1.4 °C above 1990 because of about 0.6 °C temperature increase from the pre-industrial period to 1990).
Horisontaalse musta joone lisas EEA, et viidata ELi nõukogu järeldusele ning ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni Kopenhaageni kokkuleppe eesmärgile, mis on temperatuuri tõus maksimaalselt 2ºC võrreldes töstusajastueelse perioodiga (1,4°C üle 1990. aasta taseme seoses umbes 0,6°C temperatuuri tõusuga alates töstusajastueelsest perioodist kuni aastani 1990).
Source: Intergovernmental Panel on Climate Change (IPC) (
O valitsustevaheline kliimamuutuse paneel (IPC) (
The EU has been reducing its greenhouse gas emissions, and will meet its Kyoto obligation
EL on vähendanud oma kasvuhoonegaaside heitkoguseid ning suudab täita Kyoto protokolli kohustused potentsiaalsed kasvuhoonegaasid.
In 2008, the EU was responsible for between 11 and 12 % of global GHG emissions (9) — while being home to 8 % of the world's population.
Aastal 2008 oli EL vastutav 11–12% kogu maailma kasvuhoonegaaside heitkoguste õhku paiskamise eest, (9) olles koduks 8%-le maailma rahvastikust.
According to current projections taking into account population growth and economic development worldwide, Europe's percentage contribution will decrease, as emissions in emerging economies continue to increase (10).
Vastavalt maailma rahvastiku kasvu ja majandusarengu prognoosidele, hakkab kasvuhoonegaaside heitkoguste Euroopa osakaal vähenema, samal ajal kui heitkogused kasvava majandusega riikides jätkuvalt suurenevad (10).
Annual emissions of GHG in the EU in 2008 corresponded to around
Aastane kasvuhoonegaaside heitkoguste hulk ELis aastal 2008
10 tonnes of CO
Hiina vastas umbes 10 tonnile CO ekvivalenti inimese kohta (
Meanwhile, the EU is in third place behind China and the USA ( the trends in EU GHG emissions relative to economic development — measured as gross domestic product (GDP) — in the EU indicate an overall decoupling of emissions from economic development over time.
ELi kasvuhoonegaaside heitkoguste suundumus viitab heitkoguste täielikule lahti sidumisele (ingl decoupling) majanduskasvust. Ajavahemikul 1990–2007 vähenesid heitkogused ühe SKT ühiku kohta enam kui kolmandiku ELi 27 liikmesriigis
However, it should be noted that these emission figures only represent what is emitted within the EU territory, calculated according to agreed international guidelines under UNFCCC.
Siiski peab märkima, et mainitud heitkogused on vaid need, mis paisatakse õhku ELi territooriumil ning on arvutatud vastavalt UNFCCC juhtnööridele.
Europe's contribution to global emissions could be greater if European imports of goods and services, with their 'embedded carbon', are taken into account.
Euroopa osa üleilmses heitkoguste hulgas oleks suurem kui arvutustes võetaks arvesse Euroopa toodete ja teenuste impordiga kaasnev süsinik.
Current emission data confirm that the EU-15 Member States are on track to meet their joint target of cutting emissions by 8 % compared to base-year levels — 1990 for most countries — during the first commitment period under the Kyoto Protocol: the years 2008 to 2012.
Olemasolev heitkoguste andmestik kinnitab, et EL-15 riigid on võimelised täitma ühise eesmärgi – vähendada heitkoguseid 8% võrra võrreldes baasaasta tasemega, mis on enamike riikide jaoks 1990 – Kyoto protokolli esimese perioodi jooksul, ajavahemikus 2008–2012.
Reductions in the EU-27 have been even greater than in the EU-15; domestic GHG emissions fell by approximately 11 % between 1990
Heitkoguste vähenemine EL-27 riikides on olnud isegi suurem kui EL-15 riikides. Nii näiteks on kasvuhoonegaaside heitkogused olmest
and 2008 (
langenud ligikaudu 11% vahemikus 1990–2008 (
Domestic GHG emissions in EU-15 and EU-27 between
Olmest lähtuv kasvuhoonegaaside heitkogus EL-15 ja
190 and 2008 (
EL-27 aastatel 190–2008 (
Index 1990 = 100, EU-27Index Kyoto base year = 100, EU-15
Indeks 1990 = 100, EL-27Baasaasta indeks = 100, EL-15
EU-15: – 8 % Kyototarget by 2008–2012
EL-15: – 8% Kyoto sihtarv aastateks 2008–2012
EU-27: – 20 % unilateraltarget by 2020
EL-27: – 20%ühepoolne eesmärk aastaks 2020
EU-27 total greenhouse gas emissions EU-15 total greenhouse gas emissions
EL-27 kasvuhoonegaaside heitkogus kokku EL-15 kasvuhoonegaaside heitkogus kokku suurenenud elektrienergia ja soojuse tootmine soojuselektrijaamades, mis on kasvanud absoluutarvudes ja ka võrreldes teiste allikatega;
Climate c
Kliimamuutus
Climate change h an ge
Kliimamuutus
Greenhouse gas emissions in the EU-27 by sector in 2008, and changes between 190 and 2008
Teiselt poolt on samal perioodil heitkoguste vähenemist põhjustanud järgmised tegurid:
Total greenhouse gas emissions by sector in EU-27, 2008
Kasvuhoonegaaside heitkogused majandusharude kaupa 2008. aastal, EL-27 ja muutused aastatel 190–2008
* Excludes international aviation and shipping(6 % of total GHG emissions)
* v.a rahvusvaheline lennundus ja laevandus = 6% kasvuhoonegaaside heitkoguste koguhulgast
Changes 1990–2008
Muutus 1990–2008 (%) kasvuhoonegaasideheitkoguste koguhulk
Total GHGInternational shipping International aviation
Oluliselt aitasid vähenemisele kaasa ka mõned EL-12 riigid, nagu Bulgaaria, Tšehhi Vabariik, Poola ja Rumeenia.
Transport Manufacturing/construction Energy production
rahvusvaheline laevandusrahvusvaheline lennundus jäätmemajandus põllumajandus tööstusprotsessid lendheitmed olme/teenused transport tootmine/ehitus energia tootmine
Emisions from international aviation and international maritime navigation, which are not covered by the Kyoto Protocol, are not included in the top figure.
Rahvusvahelistest lendudest ja laevandusest lähtuvad heitkogused ei kuulu Kyoto protokolli alla ega sisaldu ülal joonisel.
If included in the total, the share of transport would reach around 24 % of total EU-27 GHG emisions in 2008.
Kui lisada see koguhulka, moodustaks transport umbes 24% kogu EL-27 kasvuhoonegaaside heitkogustest 2008. aastal.
Box 2.1
Kast 2.1 Tõhusama transpordisüsteemi poole
Towards a resource-efficient transport system
Pilk aastasse 2020 ja kaugemalegi: ELis on märgata edusamme
The increases in greenhouse gas emissions in the transport sector — as well as several other environmental impacts of transport — continue to be closely linked to economic growth.
Kasvuhoonegaaside heitkoguste suurenemine transpordisektoris, nagu ka paljud teised transpordisektori mõjud keskkonnale, on jätkuvalt tugevasti seotud majanduse kasvuga.
The EEA's annual Transport and Environment Reporting Mechanism (TERM) report monitors the progress and effectiveness of efforts to integrate transport and environment strategies.
EEA iga-aastane TERM aruanne jälgib transpordi ja keskkonnastrateegiate integreerimise edukust ja tõhusust.
For 2009, the report highlighted the following trends and findings:
2009. aasta aruanne tõi esile alljärgneva.
•Freight transport tends to grow slightly faster than the economy, with road and air freight recording the largest increases in the EU-27 (43 % and 35 %, respectively, between 1997 and 2007).
•Kaubavedu kipub kasvama veidi kiiremini kui majandus, kusjuures maantee- ja õhutranspordi suurim tõus oli EL-27 riikides (vastavalt 43% ja 35% aastatel 1997–2007).
The share of rail and inland waterways in the total freight volumes declined during that period.
Raudtee- ja siseveeteede kaubaveo osakaal kaubaveo üldmahus sel perioodil vähenes.
•Passenger transport continued to grow but at a slower rate than the economy.
•Reisijatevedu kasvas jätkuvalt, kuid aeglasemalt kui majandus.
Air travel within the EU remained the fastest growth area, increasing 48 % between 1997 and 2007.
Õhutransport ELis kasvas endiselt kõige kiiremas tempos, 48% aastatel 1997–2007.
Car journeys remained the dominant mode of transport, accounting for 72 % of all passenger kilometres in the EU-27.
Autosõit oli peamine transpordiliik, moodustades 72% reisijakilomeetritest EL-27 riikides.
•Greenhouse gas emissions from transport (excluding international aviation and maritime transport) grew by 28 % between 1990 and 2007 in EEA countries (by 24 % in EU-27), and now account for around 19 % of total emissions.
•Kasvuhoonegaaside heitkogused transpordist (v.a rahvusvaheline lennundus ja meretransport) kasvasid EEA liikmesriikides (24% EL-27 riikides) 28% ajavahemikus 1990–2007, moodustades praegu ligi 19% kogu heitkogusest.
•In the European Union, only Germany and Sweden are on track to meet their 2010 indicative targets for biofuels use (however, see also discussion related to bioenergy production in Chapter 6).
•Euroopa Liidus 2010. aastaks võetud biokütuste kasutamise eesmärke suudavad tõenäoliselt täita vaid Saksamaa ja Rootsi (vt ka bioenergia tootmisega seotud arutelu 6. ptk).
•Despite recent reductions in air pollutant emissions, road transport was the largest emitter of nitrogen oxides and the second largest contributor of pollutants forming particulate matter in 2007 (see also Chapter 5).
•Hoolimata õhusaasteainete heitkoguste vähenemisest viimasel ajal, oli maanteetransport suurim lämmastikoksiididega saastaja ning teine suurim tahkete osakeste õhkupaiskaja 2007. aastal (vt ka 5. ptk).
•Road traffic remains by far the largest source of exposure to transport noise.
•Maismaatranspordi liikluse osakaal on suurim transpordi tekitatud müras.
The number of people exposed to damaging noise levels, especially at night, is expected to increase unless effective noise policies are developed and implemented in full (see also Chapter 5).
Kahjustava müratasemega kokkupuutuvate inimeste arv, eriti öösiti, arvatakse tõusvat, kui ei töötata välja ega rakendata tõhusat mürapoliitikat (vt ka 5. ptk).
The report concludes that addressing the environmental aspects of transport policy effectively requires a vision for what the transport system should be like by the mid 21st century.
Aruandes järeldatakse järgmist: selleks, et tulemuslikult juhtida tähelepanu transpordipoliitika keskkonnaaspektidele, peab olema visioon 21. sajandi keskpaiga transpordisüsteemist.
The process of establishing a new Common Transport Policy is essentially about creating this vision and then designing policies to achieve it.
Uue ühise transpordipoliitika kujundamisel on kõigepealt oluline visiooni loomine ning seejärel poliitiliste dokumentide koostamine visiooni saavutamiseks.
Source: EEA (
Allikas: Euroopa Keskkonnaagentuur (
F ) in EU-27 in 2007 compared to 2020 targets (
Palju saab parandada ka Euroopa ehitiste energiatõhusust (19).
Sweden Latvia Finland Austria Portugal Denmark Romania Estonia Slovenia Lithuania France Spain Germany Bulgaria
Rootsi Läti Soome Austria Portugal Taani Rumeenia Eesti Sloveenia Leedu Prantsusmaa Hispaania Saksamaa Bulgaaria
Slovakia Greece Czech Republic Poland Hungary Italy Cyprus Ireland Netherlands Belgium Luxembourg United Kingdom
Slovakkia Kreeka Tšehhi Vabariik Poola Ungari Itaalia Küpros Iirimaa Madalmaad Belgia Luksemburg Ühendkuningriik
Source: EEA; Eurostat.
Euroopa Keskkonnaagentuur; Eurostat.
Climate change impacts and vulnerabilities differ across regions, sectors and communities
Kliimamuutus
Climate change h an ge mountains are in retreat — which also affects water resource management in downstream areas (21
21 veevarusid ka madalamates piirkondades (
In the Alps, for example, glaciers have lost approximately two-thirds of their volume since the 1850s, and acceleration of glacial retreat has been observed since the
Kliimamuutuse mõju erineb piirkonniti, majandusharude ja riikide kaupa võrreldes 1850. aastaga kaotanud umbes kaks kolmandikku oma mahust ning liustike sulamise kiirenemist on täheldatud juba alates
Key past and projected impacts and effects of climate change for the main biogeographical regions of Europe
Mödunud ja prognoositav kliimamuutuse mõju ja tagajärjed Euroopa põhilistes biogeograafilistes piirkondades
Increased river flows Higher forest growth
Põhja-Euroopa (boreaalne vöönd) vähem lund, õhem järve hüdroenergia tootmise kasv ja jõe jääkate väiksem energiakulu kütteks jõevoolu suurenemine kasvav(suve)turism
Less snow, lake and river ice cover Northward movement of species More energy by hydropower
Arktika merejää katte õhenemine Gröönimaa jääkatte vähenemineelurikkuse vähenemise suurem tõenäosus
Higher risk of damages by winter storms
Loode-Euroopa (mereline kliima) sademetehulga
North-western Europe
Mägipiirkonnad
Mountain areas High temperature increase
See puudutab eriti Vahemere piirkonda.
Less glacier mass Less mountain permafrost Higher risk of rock falls
Sellegipoolest, pikema aja jooksul ja kasvavates erakordsetes oludes jäävad domineerima ebasoodsad tingimused mitmel pool Euroopas (6).
Northward movementof freshwater species
suurenemine suur temperatuuri tõus talveperioodil
Upwards shift of plants and animals Less ski tourism in winter Higher soil erosion risk50°
60° väiksem liustiku mass jõe veevoolu tõus vähem igikeltsa mageveeliikide suurem varingute oht liikumine põhjapoole taimede ja loomade liikumine rannikualade kõrgemale üleujutuste suurem vähem suusaturiste talvel
High risk of species extinction
50° tõenäosus kõrgem mullaerosiooni oht liikide väljasuremise kõrge risk
Central and eastern Europe More temperature extremes Less summer precipitation More river floods in winter
Kesk-ja IdaEuroopa kõrgem veepinna äärmuslikud temperatuurid temperatuur vähem sademeid suvel liikide liikumine rohkem jõgede suurvett talvel põhjapoole kõrgem veetemperatuur
Increased forest fire danger40°Lower forest stability
40° fütoplanktoni suurem viljasaagi kõikumine biomassi suurenenud metsatulekahjude oht kasv metsa kesisem vastupanuvõime oht kalavarudele
More forest fires Less energy by hydropower More deaths by heat waves
40° aastane sademetehulga kasvav veenõudlus põllumajanduses rohkem vektorhaigusi vähenemine kõrbestumise riski suurenemine vähem suveturiste aastane jõevoolu langus vähem hüdroenergiat elurikkuse vähenemise rohkem metsatulekahjusid kasvav suremus kuumalainete tõttu suurem tõenäosus väiksem viljasaak
Decrease in annual river flow Increasing water demandfor agriculture g ).
Juba praegu on enamik Euroopa mägede liustikest kahanenud, see aga mõjutab g ).
Climate change is projected to have major impacts on ecosystems, water resources and human health
Prognooside järgi mõjutab kliimamuutus oluliselt ökosüsteeme, veevaru ja inimeste tervist ja talvel suuremaks.
Climate change is projected to play a substantial role in biodiversity loss and puts ecosystem functions at risk.
On prognoositud, et kliimamuutus mängib olulist rolli elurikkuse vähenemisel ja ohustab ökosüsteemide toimimist.
Changing climatic conditions are responsible, for example, for the observed northward and uphill distribution shifts of many European plant species.
Muutuvad ilmastikutingimused on põhjustanud näiteks mitmete Euroopa taimeliikide liikumise põhjapoole ja kõrgemale.
These are projected to need, for survival, to move several hundred kilometres to the north during the 21st century — which will not always be possible.
Arvatakse, et ellujäämiseks peavad nad 21. sajandi jooksul liikuma mitusada kilomeetrit põhja poole, mis aga ei ole alati võimalik.
A combination of the rate of climate change and habitat fragmentation, which results from obstacles such as roads and other infrastructure, is likely to impede the migration of many plant and animal species, and may lead to species composition changes and a continuing decline in European biodiversity.
Kliimamuutuse taseme ja elupaikade killustumise koosmõju, mis tuleneb takistustest, nagu teed ja muu infrastruktuur, tõenäoliselt pidurdab mitmete taime- ja loomaliikide migratsiooni ning võib kaasa tuua muutusi liigilises koosseisus ja elurikkuse jätkuva vähenemise Euroopas.
The timing of seasonal events, phenology, for plants and the life cycles of animal groups — both terrestrial and marine — alters with climatic change (6).
Kliimamuutus mõjutab ka tervist, näiteks kuumalainetega ja muude ilmastikuoludega seotud tervisehäired (vt 5. ptk). See rõhutab
Changes in seasonal events, flowering dates and agricultural growing seasons are observed and projected.
On märgatud ja prognoositud looduse aastaajalisi muutusi, nt õitsemisaegades ja põllukultuuride kasvufaasides.
Phenology shifts have also increased the length of the growing season of several agricultural crops in northern latitudes over recent decades, favouring the introduction of new species that were not previously suitable.
Fenoloogilised nihked on viimasel kümnendil pikendanud mitmete põlluviljade kasvuperioodi põhjapoolsetel laiuskraadidel, soodustades uute varem sobimatuteks osutunud liikide kasvatamist.
At the same time, there has been a shortening of the growing season at southern latitudes.
Samal ajal on kasvuperiood lõunapoolsetel laiuskraadidel lühenenud.
Such changes in the cycles of agricultural crops are projected to continue — potentially severely impacting agricultural practices (G
Sarnased muutused põlluviljade kasvatamisel jätkuvad, kahjustades tõsiselt põllumajandustegevust (G
Similarly, climatic changes are expected to affect aquatic ecosystems.
Kliimamuutused mõjutavad eeldatavasti veeökosüsteeme.
Warming of surface water can have several effects on water quality, and hence on human use.
Pinnavee soojenemine võib mitmeti mõjutada vee kvaliteeti ja seeläbi selle kasutamist.
These include a greater likelihood for algal blooms to occur and the movement of freshwater species northwards, as well as changes in phenology.
Näiteks võib senisest tihemini esineda vetikate õitsemist, magevee liikide liikumist põhja suunas ja fenoloogilisi muutusi.
Also within marine ecosystems, climatic changes are likely to affect the geographic distribution of plankton and fish, for example a changed timing of the spring phytoplankton bloom, putting additional pressures on fish stocks and related economic activities.
Samuti mõjutab kliimamuutus mere ökosüsteeme – planktoni ja kalade geograafilist jaotumist, nt fütoplanktoni kevadise õitsemise muutunud aeg, mis omakorda avaldab survet kalavarudele ja sellega seotud majandustegevusele.
A further major potential impact of climate change, in combination with land-use changes and water management practices, is the
Temperatuuri, sademete, liustike ja lumikatte muutuste tõttu intensiivistub kliimamuutuse mõjul koos maakasutuse ja veemajandustegevuse muutustega ka hüdroloogiline tsükkel.
People at risk of being flooded, damage and adaptation cost at EU-27 level — without adaptation and with adaptation
Inimeste arv, keda ähvardavad üleujutused ning kahjusummad ja kohandumiskulud EL-27 riikides kliimamuutuse kohandumismeetmete tarvituselevõtuga ja ilma
Total cost (billion EUR/year)
Kogumaksumus (miljardit eurot/aasta)
(Residual) damage cost (billion EUR/year)
(Jääk) kahjusumma(miljardit eurot/aasta)