natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since 2 June 2003, following amendment of the calving requirement, the premium has been granted where the cow has calved at least once in the period beginning 20 months before the date on which the application period started and ending 4 full months after that date.
Alates 2. juunist 2003 hakati pärast poegimise suhtes kehtestatud tingimuse muutmist lisatasu andma siis, kui lehm on poeginud vähemalt ühel korral ajavahemiku jooksul, mis hakkab kulgema kakskümmend kuud enne asjaomase taotluse esitamise perioodi alguse kuupäeva ja lõpeb sellest kuupäevast nelja kuu möödumisel.
Moreover, by decision of 18 June 2004 the Minister decided to exclude the appellant from receiving income subsidy amounting to EUR 875.80 under the third subparagraph of Article 38(2) of Regulation No 2419/2001.
Peale selle otsustas minister määruse nr 2419/2001 artikli 38 lõike 2 kolmanda lõigu alusel 18. juuni 2004. aasta otsuses hageja ilma jätta sissetulekutoetusest summas 875,80 eurot.
On 28 June 2003 Mr Winkel lodged an application for a suckler cow premium for 2003 in respect of seven suckler cows.
A. G. Winkel esitas 28. juunil 2003 ammlehmade eest antava lisatasu taotluse 2003. aasta eest seitsme ammlehma kohta.
On 21 June 2004 the Minister granted Mr Winkel a premium of EUR 1 104.46 for 2003 in respect of six suckler cows.
Minister määras 21. juunil 2004 A. G. Winkelile 2003. aasta kohta kuue ammlehma eest lisatasu 1104,46 eurot.
The premium for the seventh cow was refused on the grounds that the cow concerned had not suckled its calf for four months.
Seitsmenda lehma pealt lisatasu andmisest keelduti põhjusel, et see lehm ei olnud imetanud oma vasikat nelja kuu vältel.
‘(1) Are rules which, as regards the right to a suckler cow premium, require, on the basis of the usual animal husbandry practice, that a cow has calved at least once in the period which runs from 20 months before to 4 months after the date on which the application period started and its calf was not removed from the herd within 4 months after its birth, compatible with Article 3(f) of Regulation (EC) No 1254/1999?
seavad ammlehmade eest makstava lisatasu saamise tingimuseks, et lehm on poeginud vähemalt ühel korral ajavahemiku jooksul, mis hakkab kulgema kakskümmend kuud enne taotluse esitamise perioodi alguse kuupäeva ja lõpeb sellest kuupäevast nelja kuu möödumisel, ja et tema vasikas ei ole asjaomasest karjast eemaldatud nelja kuu jooksul pärast sündi, on kooskõlas määruse (EÜ) nr 1254/1999 artikli 3 lõike 1 punktiga f?
Mr Winkel raised an objection against the Minister’s decisions of 4, 18 and 21 June 2004.
A. G. Winkel esitas kaebuse ministri 4., 18. ja 21. juuni 2004. aasta otsuste peale.
The Minister dismissed that objection by decision of 26 October 2004.
Viimane jättis selle kaebuse 26. oktoobri 2004. aasta otsusega rahuldamata.
(2) If the answer to Question 1 is in the negative, what criteria must be applied to establish whether the herd is intended for rearing calves for meat production and which cows belong to that herd?’
2) Kui vastus esimesele küsimusele on eitav, siis milliste kriteeriumide alusel tuleb kindlaks teha, kas kari on mõeldud vasikate pidamiseks lihatootmise eesmärgil ja millised lehmad kuuluvad sellesse karja?”
It is that decision which forms the subject of an appeal before the national court.
Selle otsuse peale esitatigi siseriiklikusse kohtusse hagi.
Mr Winkel takes the view that the conditions laid down in the Regeling are contrary to Regulation No 1254/1999.
A. G. Winkel leiab, et Regelingis sätestatud tingimused on vastuolus määrusega nr 1254/1999.
In particular, Mr Winkel considers that all the cows in respect of which he made applications for suckler cow premiums for the years 2002 and 2003 satisfy the definition of suckler cow given in Article 3(f) of Regulation No 1254/1999.
A. G. Winkel leiab eelkõige, et kõik lehmad, kelle eest ta 2002. ja 2003. aasta kohta ammlehmade eest makstavat lisatasu taotles, vastavad määruse nr 1254/1999 artikli 3 punktis f esitatud ammlehma määratlusele.
First of all, it should be noted that Mr Winkel made his application for a suckler cow premium for 2002 on 19 August 2002. The amendment of the Regeling to include the calving requirement took place on 2 June 2003.
College van Beroep voor het bedrijfsleven, kellel on kahtlusi seoses määruse nr 1254/1999 artikli 3 punkti f tõlgendamisega, otsustas menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise küsimuse:
It is therefore the Regeling in the version in force from 1 August 2002 to 1 June 2003 which applies in respect of the application for 2002.
„1) Kas õigusnormid, mis karjakasvatuse sektoris tavapärasele praktikale toetudes
OPINION OF MR BOT — CASE C-446/06 and thus give entitlement to a suckler cow premium, only the two criteria laid down in Article 3(f) of Regulation No 1254/1999 need be satisfied.
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-446/06 peab täidetud olema ainult kaks määruse nr 1254/1999 artikli 3 punktis f nimetatud kriteeriumit.
Thus, in order to be regarded as a suckler cow the animal must belong to a meat breed and belong to a herd intended for rearing calves for meat production.
Seega peab loom ammlehmaks pidamiseks olema lihatõugu ja kuuluma lihatootmiseks peetavate vasikatega samasse karja.
I do not think that that amendment relating to the frequency of calving affects the answer that should be given to the question referred.
Ma ei usu, et see poegimissagedust puudutav muudatus mõjutaks esitatud küsimusele antavat vastust.
The only minor difference lies in the fact that under the Regeling prior to the amendment the cow must have calved at least once during the year concerned, whilst under the Regeling as amended the cow must have calved at least once in the period beginning 20 months before the start of the application period and ending 4 months after that date.
Ainsaks nüansiks on asjaolu, et muutmata kujul Regelingi kohaselt pidi lehm olema poeginud vähemalt ühel korral asjaomasel aastal, ja muudetud kujul Regelingi kohaselt peab lehm olema poeginud vähemalt ühel korral ajavahemiku jooksul, mis hakkab kulgema kakskümmend kuud enne taotluse esitamise perioodi alguse kuupäeva ja lõpeb sellest kuupäevast nelja kuu möödumisel.
In both cases, the question that arises is whether Article 3(f) of Regulation No 1254/1999 precludes imposition of a condition relating to the frequency of calving for the purposes of obtaining the suckler cow premium.
Mõlemal juhul on küsimus, kas määruse nr 1254/1999 artikli 3 punktiga f on vastuolus, et ammlehmade eest makstava lisatasu saamise tingimuseks seatakse poegimissageduse tingimus.
Furthermore, the Commission adds that the suckler nature must be assessed at the level of the herd as a whole and not as regards individual cows.
Ühtlasi lisab komisjon, et ammlehma tingimusele vastavust tuleb hinnata kogu karja suhtes tervikuna ja mitte iga lehma suhtes eraldi.
Hence it considers that if there is evidence to indicate that a cow has not suckled its calf it is sufficient to assess whether the suckler nature of the herd has none the less been retained in order for the premium to be granted in respect of that cow.
Selliselt leiab ta, et kui on alust arvata, et lehm ei ole vasikat imetanud, siis piisab sellest, kui vaadata, kas karja puhul on ammlehma tingimus siiski täidetud selleks, et selle lehma eest määrataks lisatasu.
Also, according to the Commission, national conditions such as those laid down in the Regeling fail to take into account justifiable exceptions such as in the event of the death of the calf shortly after birth.
Lisaks ei võeta komisjoni arvates sellistes siseriiklikes tingimustes nagu on sätestatud Regelingis, arvesse põhjendatud erijuhte, nagu vasika surm vahetult pärast sündi.
It is not therefore possible, according to the Commission, for Member States to lay down conditions relating to the frequency of calving and the length of suckling for the purposes of the grant of the suckler cow premium.
Liikmesriikidel ei ole tema arvates seega võimalik kehtestada ammlehma eest makstava lisatasu saamiseks tingimusi poegimissageduse ja imetamiskestuse kohta.
By its first question, the national court is therefore seeking to ascertain, essentially, whether Article 3(f) of Regulation No 1254/1999 must be interpreted as meaning that it precludes a Member State from making the grant of the suckler cow premium subject to a condition relating to the frequency of calving and the condition that the cow should have suckled its calf for at least four months.
Esimese küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus seega sisuliselt teada, kas määruse nr 1254/1999 artikli 3 punkti f tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, et liikmesriik seab ammlehmade eest makstava lisatasu saamise tingimuseks poegimissagedusega seonduva tingimuse ja tingimuse, et lehm on vasikat imetanud vähemalt neli kuud.
The Commission considers that, in order for a cow to be regarded as a suckler cow
Komisjon leiab, et selleks, et lehma loetaks ammlehmaks ja see annaks nii õiguse ammlehma eest makstavale lisatasule,
I do not share that view.
Mina nii ei arva.
Like the Netherlands and French Governments, I think that Article 3(f) of Regulation No 1254/1999
Samamoodi nagu Madalmaade ja Prantsuse valitsus arvan ma, et määruse nr 1254/1999 artikli 3 punkti f
That concept of a ‘suckler cow’ was clarified in Article 14 of the implementing regulation.
Seda „ammlehma” mõistet täpsustati rakendusmääruse artiklis 14.
That provision states which cows cannot be considered as suckler cows.
Selles sättes märgitakse, milliseid lehmi ei saa pidada ammlehmadeks.
must be interpreted as meaning that it does not preclude a Member State from adopting rules imposing conditions relating to the frequency of calving and the length of suckling on producers wishing to qualify for the suckler cow premium.
tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus, et liikmesriik võtab vastu õigusnormi, millega kehtestatakse ammlehma eest makstavat lisatasu saada soovivatele loomakasvatajatele tingimused loomade poegimissageduse ja imetamiskestuse kohta.
However, none of the provisions of Regulation No 1254/1999 or of the implementing regulation explains what is meant by ‘suckler cow belonging to a herd intended for rearing calves for meat production’.
Sellegipoolest ei selgitata üheski määruse nr 1254/1999 ja rakendusmääruse sättes, mida tuleb mõista „lihatootmiseks peetavate vasikatega samasse karja kuuluva ammlehma” all.
First of all, the Court has consistently held that, in interpreting a provision of Community law, it is necessary to consider not only its wording, but also the context in which it occurs and the objectives pursued by the rules of which it is part. 9
Tuletan kõigepealt meelde Euroopa Kohtu väljakujunenud kohtupraktikat, mille kohaselt tuleb ühenduse õiguse sätte tõlgendamisel arvestada mitte üksnes sätte sõnastust, vaid ka selle konteksti ning selle õigusaktiga taotletavaid eesmärke, millesse see säte kuulub. 9
The concept of ‘rearing’, which may be defined as a set of techniques whereby animals are reared, by allowing them to be born and to develop in favourable circumstances, 10may be understood very differently from one Member State to another.
Ometi võib karjakasvatuse mõistet, mida võib määratleda kui loomakasvatustehnikate kogumit loomade heades tingimustes sünni ja arengu eest hoolitsemiseks, 10 mõista liikmesriigiti väga erinevalt.
It is clear from the wording of Article 3(f) of Regulation No 1254/1999 that it does not contain any provision that expressly precludes application of conditions such as those laid down in the Regeling.
Määruse nr 1254/1999 artikli 3 punkti f sõnastuse uurimisel selgub, et see ei sisalda ühtki sätet, mis keelaks sõnaselgelt kohaldada selliseid tingimusi nagu on sätestatud Regelingis.
On the contrary, under Article 45 of the implementing regulation Member States are to adopt all suitable measures necessary to ensure that that regulation is applied properly.
Vastupidi, rakendusmääruse artikli 45 kohaselt peavad liikmesriigid võtma kõik vajalikud meetmed, et tagada selle määruse nõuetekohane kohaldamine.
The French Government, for example, explains in its observations that in France the minimum period for suckling a calf for meat production is four weeks or even longer if the meat is to be marketed as ‘veal from suckled
Näiteks selgitab Prantsuse valitsus oma märkustes, et Prantsusmaal on lihatootmiseks mõeldud vasikate puhul minimaalne imetamisperiood neli nädalat või pikem
9 — See Case C-34/05 Schouten [2007] ECR I-1687, paragraph 25, and caselaw cited therein.
9 – Vt 1. märtsi 2007. aasta otsus kohtuasjas C-34/05: Schouten (EKL 2007, lk I-1687, punkt 25 ja selles viidatud kohtupraktika).
OPINION OF MR BOT — CASE C-446/06 cows’.
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-446/06 ei saaks pidada ammlehmaks.
The calf may even be weaned quickly and fattened in order to be marketed as young bull, heifer or bullock.
Lisatasu ei saa seega anda, millega oligi põhikohtuasjas A. G. Winkeli suhtes tegemist.
11 is considered not to be a suckler cow.
juhul, kui liha turustatakse nimetusega „piimavasikas”.
The premium cannot therefore be granted, as happened in the case of Mr Winkel in the dispute in the main proceedings.
Vasika võib ruttu võõrutada ja nuumata turustamiseks pullvasika, mullika või veisena. 11
The Commission acknowledges, moreover, that rearing methods may vary depending on the type of rearing and the breed being reared.
Komisjon tunnistab muide, et kasvatusmeetodid võivad erineda kasvatustüübi ja kasvatatava tõu järgi.
12However, it provides no details as to what rearing methods make a herd a suckler herd.
12 Ta ei täpsustanud siiski kasvatusviise, mille kasutamisel võib karja pidada ammlehmakarjaks.
In its observations the Commission contends that ‘suckler nature’, which is necessary for the purposes of granting the premium for maintaining a herd of suckler cows, should be considered not at the level of individual cows but at the level of the herd as a whole.
Komisjon väidab oma märkustes, et ammlehma tingimust, mis on ammlehmakarja pidamiseks mõeldud lisatasu andmiseks vajalik, tuleb vaadelda mitte iga lehma tasandil, vaid kogu karja tasandil tervikuna.
Thus, if there is evidence to indicate that a suckler cow premium has been applied for in respect of cows that have not suckled their calves, grant of the premium will depend on whether or not the herd has retained its suckler nature.
Selliselt, kui on alust arvata, et ammlehma eest makstavat lisatasu taotleti lehmade kohta, kes ei ole oma vasikat imetanud, sõltub lisatasu andmine sellest, kas kari säilib ammlehmakarjana.
The Netherlands Government therefore considers that in order to apply Regulation No 1254/1999 it is necessary to define the concept of suckler cow as regards the condition that it must belong to a herd intended for rearing calves for meat production.
Madalmaade valitsus leiab seega, et määruse nr 1254/1999 rakendamiseks on vaja täpsustada ammlehma mõistet lihatootmiseks peetavate vasikatega samasse karja kuuluvuse tingimuse osas.
I do not share that view, for the following reasons.
Mina seda arvamust ei jaga, ja seda järgmistel põhjustel.
Conditions such as those laid down in the Regeling, which reflect current stockrearing practice in the Netherlands, thus make it possible to determine whether a cow belongs to such a herd and classify it as a suckler cow.
Sellised tingimused nagu Regelingis kehtestatud, mis kajastavad Madalmaades levinud kasvatustehnikaid, võimaldavad kontrollida sellisesse karja kuuluvust ja kvalifitseerida ammlehma.
Thus, if the condition relating to the frequency of calving is not satisfied or if the calf has not remained with the cow for at least four months, it is not possible to bring rearing into the equation and the cow
Järelikult, kui poegimissageduse tingimust ei täideta või kui vasikat ei jäeta vähemalt neljaks kuuks lehma juurde, ei saa juttu olla kasvatusest ja lehma
11 — See paragraphs 33 and 34 of the French Government’s observations.
11 – Vt Prantsuse valitsuse märkuste punktid 33 ja 34.12 – Vt komisjoni märkuste punkt 41.
Article 6(2) of Regulation No 1254/1999 provides that in order to qualify for the suckler cow premium a producer’s herd must comprise at lease 60% suckler cows and at most 40% heifers.
Määruse nr 1254/1999 artikli 6 lõike 2 kohaselt peab ammlehmade eest makstava lisatasu saamiseks vähemalt 60% loomakasvataja karjast olema ammlehmi ja kõige enam 40% mullikaid.
To my mind, compliance with those percentages is designed to ensure that the herd is a suckler herd intended for rearing calves for beef production.
Minu arvates on need protsendimäärad mõeldud selleks, et tegelikult tagada, et kari on ammlehmakari, mis on mõeldud vasikate kasvatamiseks veiseliha tootmiseks.
The Commission stated in that letter that the general rule is that a calf must remain with its mother for an average of four months and that there were shortcomings in the Netherlands inspection system because it failed to take into account that average time.
Komisjon nimelt täpsustas selles kirjas, et üldreegli kohaselt peab vasikas jääma emaga keskmiselt neljaks kuuks, ja et Hollandi kontrollisüsteemis esineb lünki, sest selles ei võeta seda keskmist kestust arvesse.
In the Commission’s view, that shortcoming constituted a risk because some producers might receive the premium in respect of animals that were not suckler cows at all.
Komisjoni hinnangul kujutab see lünk ohte, sest mõned tootjad võisid saada lisatasu loomade eest, kes ei ole üldsegi ammlehmad.
However, even if the suckler nature is retained at herd level by means of those percentages, it is necessary, in order to record the 60% suckler cows, to give a detailed description of a suckler cow.
Ent, isegi kui kari peaks säilima ammlehmakarjana protsendimäärade poolest, on ammlehmade 60% määra arvestamiseks siiski vaja täpselt määratleda, mis on ammlehm.
That involves being able to distinguish suckler cows from other cows, such as dairy cows or heifers.
Siin on vaja ammlehmi eristada teistest, näiteks piimalehmadest või mullikatest.
If that were not the case, there would be a risk that a cow would be regarded as a suckler cow even though it was not intended for the rearing of calves.
Kui seda teha ei saa, on oht, et lehma peetakse ammlehmaks, isegi kui lehm ei ole mõeldud vasikate kasvatamiseks.
The conditions laid down by the Regeling are therefore necessary, in my view, in order to recognise a suckler cow and distinguish it from cows intended for other forms of rearing.
Regelingis kehtestatud tingimused on seega minu arvates vajalikud ammlehma tuvastamiseks ja tema muud tüüpi kasvatuseks mõeldud lehmadest eristamiseks.
That is why the Netherlands authorities amended the system of suckler cow premiums and thought it necessary to provide a more detailed definition of a suckler cow, 13since there is nothing in either Regulation No 1254/1999 or in the regulation implementing it to indicate what is meant by the concept of suckler cow ‘belonging to a herd intended for rearing calves for meat production’.
Sellepärast muutsidki Madalmaade ametiasutused ammlehmade eest makstava lisatasu kava ja arvasid heaks täpsustada ammlehma mõistet 13, sest määruses nr 1254/1999 ega selle rakendusmääruses ei anta viidet sellele, kuidas tuleb mõista lihatootmiseks peetavate vasikate kasvatamiseks mõeldud karja kuuluva ammlehma mõistet.
The Commission subsequently stated, in a letter to the Netherlands authorities of 7 November 2002, that although there is no objection to the criterion of four months with the mother, it is nevertheless necessary to examine whether the derogation from that rule may not be attributable to an exceptional and justifiable case that does not deprive the herd of its suckler nature.
Komisjon täpsustas küll hiljem 7. novembri 2002. aasta kirjas Madalmaade ametiasutustele, et kui kriteerium, et vasikas tuleb ema juurde jätta neljaks kuuks, ei tekita vastuväiteid, siis tuleb siiski kontrollida, kas sellest kriteeriumist ei tehta erandit põhjendatud erandjuhu tõttu, mille pärast kari ei kaota ammlehmakarja staatust.
In its observations it considers that the conditions relating to
Komisjon leiab oma märkustes, et poegimissageduse ja imetamiskestuse suhtes kehtestatud
I note in that regard that the Commission itself, by letter of 11 April 2002, informed the Kingdom of the Netherlands that it was applying the premium scheme in the beef and veal sector incorrectly, and that is why it made a number of financial adjustments to the expenditure that the Kingdom of the Netherlands had declared.
Märgin siinkohal, et komisjon ise teatas 11. aprilli 2002. aasta kirjaga Madalmaade Kuningriigile, et viimane ei kohaldanud lisatasukava veiselihasektoris nõuetekohaselt ja sellepärast kohaldaski komisjon tema kuludeklaratsioonile teatavaid finantskorrektsioone.
According to the Commission, an inspection conducted in respect of the entire territory of the Netherlands revealed that 24.6% of calves that had qualified for the suckler cow premium left the undertaking during the first four months after their birth.
Komisjoni sõnul näitas kogu Hollandi territooriumil läbiviidud kontroll, et 24,6% ammlehma eest makstavat lisatasu saanud vasikatest lahkusid ettevõttest nelja kuu jooksul pärast sündi.
OPINION OF MR BOT — CASE C-446/06
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-446/06 tingimused on liiga ranged ja ei võimalda neid põhjendatud erandjuhtusid, näiteks vasika surma, arvesse võtta.
That view is confirmed, in my opinion, by the objective and scheme of the Community provisions in question.
Sellist hinnangut kinnitab minu arvates kõnealuste ühenduse sätete eesmärk ja ülesehitus.
the frequency of calving and the length of suckling are too rigid and do not allow exceptional and justifiable cases, such as the death of a calf, to be taken into account.
Madalmaade valitsus nimetab oma märkustes, et loomakasvataja võib alati tugineda erandlikele asjaoludele ja sealhulgas vääramatu jõu juhtudele, nagu on ette nähtud määruse nr 2419/2001 artiklis 48, ja põllumajandusettevõtjast sõltumatutele asjaoludele, nagu on ette nähtud selle määruse artiklis 41.
The general scheme of premiums for maintaining a herd of suckler cows is a tool designed to stabilise the markets and ensure a fair standard of living for the agricultural community.
Tuletan meelde, et ammlehmakarja pidamiseks mõeldud üldine lisatasukava on mõeldud turgude stabiliseerimiseks ja põllumajanduses tegevale elanikkonnale õiglase elatustaseme tagamiseks.
That is why a global scheme of direct payments to producers was introduced in 1999.
Sellepärast loodigi 1999. aastal tootjatele makstavate otsetoetuste kava.
That scheme involves payments direct to the producer, in the form of suckler cow premiums, subject to compliance with the minimum number of suckler cows in the herd, namely at least 60% suckler cows.
See süsteem seisneb selles, et põllumajandusettevõtjatele makstakse toetust otse ammlehma eest makstava lisatasu vormis ja selle makse tingimuseks on, et karjas on miinimummääral, nimelt vähemalt 60% ammlehmi.
In my view, there is nothing in the application of those conditions to prevent a producer from relying on such circumstances if he can show that the calf was removed from its mother due to force majeure or if removal is due to exceptional circumstances.
Minu arvates ei takista kõnealuste tingimuste kohaldamisel miski loomakasvatajal tugineda sellistele asjaoludele, kui ta tõendab, et vasikas eraldati emast vääramatu jõu põhjusel või siis erandlikest asjaoludest tingitud põhjusel.
In order to ensure that such a system is fully effective, Member States must take the measures necessary to satisfy themselves that transactions financed by the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF) are actually carried out and are executed correctly, and prevent and deal with irregularities. 14
Sellise süsteemi täie tõhususe tagamiseks tuleb liikmesriikidel veenduda, et Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EPATF) rahastatavad toimingud toimuvad tegelikult ja nõuetekohaselt, võttes kõik selleks vajalikud meetmed, et vältida eeskirjade eiramisi ja võtta meetmeid nende vastu. 14