natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The inheritance at issue in the main proceedings therefore falls within the scope
Põhikohtuasjas vaidluse all olev pärand vara kuulub seega kapitali vaba
In the present case it has not been disputed that — as the heirs and the Commission have submitted — the effect of the legislation under which debts such as those in issue in the main proceedings are not deductible in relation to immovable property inherited from a nonresident is to reduce the value of the inheritance in so far as it causes the inheritance to be subject, in
Käesolevas kohtuasjas ei ole vaidlustatud asjaolu, mille märkisid ära pärijad ja komisjon, et selliste õigusnormide kohaldamisel, mis ei luba käesolevas asjas arutusel olevaid võlgu mitteresidendilt päritud kinnisasja väärtusest maha arvata, väheneb pärandi väärtus, kuna kõnealustest õigusnormidest tulenevalt kuulub pärand Belgias kõrgemalt maksustamisele võrreldes juhtumiga,
19 — See, inter alia, Case C-319/02 Manninen [2004] ECR I-7477, paragraph 19; Case C-386/04 Centro di Musicologia Walter Stauffer [2006] ECR I-8203, paragraph 15; and Case C-347/04 Rewe Zentralfinanz [2007] ECR I-2647, paragraph 21.
19 – Vt mh 7. septembri 2004. aasta otsus kohtuasjas C-319/02: Manninen (EKL 2004, lk I-7477, punkt 19); 14. septembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-386/04: Centro di Musicologia Walter Stauffer (EKL 2006, lk I-8203, punkt 15) ja 29. märtsi 2007. aasta otsus kohtuasjas C-347/04: Rewe Zentralfinanz (EKL 2007, lk I-2647, punkt 21).
20 — See, to that effect, inter alia Case C-256/06 Jäger [2008] ECR I-123, paragraph 25, and van Hilten-van der Heijden, cited in footnote 4, paragraph 42.
20 – Vt selle kohta mh 17. jaanuari 2008. aasta otsus kohtuasjas C-256/06: Jäger (EKL 2008, lk I-123, punkt 25) ja 4. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas van Hilten-van der Heijden, punkt 42.
21 — See to that effect Barbier, cited in footnote 3, paragraph 62; van Hilten-van der Heijden, cited in footnote 4, paragraph 44; and, most recently, Jäger, cited in footnote 20, paragraph 30.
21 – Vt selle kohta 3. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas Barbier, punkt 62; 4. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas van Hilten-van der Heijden, punkt 44, ja 20. joonealuses märkuses viidatud hiljutine otsus kohtuasjas Jäger, punkt 30.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-11/07
KOHTUJURIST MAZÁKI ETTEPANEK – KOHTUASI C-11/07 kui kinnisasi päritakse isikult, kes elas oma surma hetkel kõnealuses liikmesriigis.
it points out that, according to the rules on the allocation of powers of taxation, it falls to the Member State of residence of the deceased — which alone is in a position to assess his economic position in its entirety — to take account of all assets and debts relating to the inheritance, including debts such as those at issue.
seotud varasid ja võlgu, kaasa arvatud arutlusel olevad võlad, kuna elukohariigil on ainsana võimalik pärandaja majanduslikku olukorda tervikuna hinnata.
It follows that the national legislation on succession duties at issue — in so far as it makes the deductibility of certain debts conditional upon the immovable property concerned having been inherited from a person resident in that Member State — is, in principle, liable to restrict the free movement of capital.
Järelikult võivad arutusel olevad pärandi maksustamist reguleerivad siseriiklikud õigusnormid, niivõrd kui need seavad teatud võlgade mahaarvamise sõltuvusse asjaolust, kas kõnealune kinnisasi pärandati asjaomase liikmesriigi residendi poolt, põhimõtteliselt piirata kapitali vaba liikumist.
It is therefore necessary to examine whether that restriction may be justified having regard to the provisions of the Treaty.
Seetõttu on oluline uurida, kas kõnealune piirang võib olla asutamislepingu sätteid arvestades õigustatud.
In that respect, it is correct that, as the Belgian Government observed, the Court accepted in the Schumacker line of cases — thereby recognising the role of the criterion of residence as a connecting factor for purposes of the allocation of taxing powers — that, in relation to direct taxes, the respective situations of residents and nonresidents are not, as a rule, comparable, so that, in tax law, it is possible that the taxpayer’s residence may constitute a factor justifying national rules which entail different treatment as between resident and nonresident taxpayers. 23
Ülaltoodud põhjendustel on Euroopa Kohus, nagu Belgia valitsus on õigesti märkinud, sedastanud kohtuasjaga Schumacker sarnastes asjades – millega ta tunnistab elukoha kriteeriumi kui siduvat tegurit maksualase pädevuse jaotamisel –, et otseste maksude osas ei ole residentide ja mitteresidentide olukorrad reeglina võrreldavad ning seega võib maksuõiguses maksukohustuslase elukoht olla teguriks, mis õigustab sellise siseriiklikke õigusnormi olemasolu, millega kehtestatakse residendist maksukohustuslaste ja mitteresidendist maksukohustuslaste erinev kohtlemine. 23
The Belgian Government relies essentially on two main arguments in order to show that the legislation at issue is compatible with the Treaty provisions on the free movement of capital and that the distinction on which it is based is justified.
Belgia valitsus tugineb sisuliselt kahele põhiargumendile tõendamaks, et kõnealused õigusnormid on kooskõlas asutamislepingu kapitali vaba liikumist käsitlevate sätetega, ja et erisus, millele ta tugineb, on põhjendatud.
It maintains, first, relying on the Schumacker 22case-law, that the differential treatment in question reflects an objective difference between the situations of a resident and a non-resident.
Esiteks väidab Belgia valitsus, tuginedes kohtuasjale Schumacker 22, et arutusel olev erinev kohtlemine peegeldab residendi ja mitteresidendi olukorra objektiivset erinevust.
23 — See to that effect Schumacker, cited in footnote 22, paragraphs 31 and 33.
23 – Vt selle kohta 22. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas Schumacker, punktid 31 ja 33.
22 — Case C-279/93 [1995] ECR I-225.
22 – 14. veebruari 1995. aasta otsus kohtuasjas C-279/93: Schumacker (EKL 1995, lk I-225).
ECKELKAMP AND OTHERS not objectively comparable or be justified by overriding reasons in the general interest. 25
ECKELKAMP JT või mida saab õigustada ülekaalukate üldiste huvidega. 25
The Court has repeatedly emphasised, however, that that provision, in so far as it is an exception to the fundamental principle of the free movement of capital, must be interpreted strictly and that not all tax legislation making a distinction between taxpayers based on their place of residence or the Member State in which they invest their capital is automatically compatible with the Treaty. 24
Euroopa Kohus on siiski korduvalt rõhutanud, et sätet, milles on kapitali vaba liikumise põhiprintsiibist kõrvale kaldutud, tuleb tõlgendada kitsalt – seda ei saa tõlgendada nii, et igasugune maksuseadus, mis eristab maksumaksjaid nende elukoha või nende kapitali investeerimise liikmesriigi põhjal, on automaatselt asutamislepinguga kooskõlas. 24
As to the identification of situations which are objectively comparable with regard to a specific national tax measure, 26 it appears from the caselaw, in particular, that where a Member State has chosen to impose a particular form of tax on nonresidents as well as residents, it follows that residents and nonresidents must also be considered comparable as regards any deductions relating to that taxation.
Asudes välja selgitama, millised olu -korrad on teatud siseriikliku maksustamismeetme puhul objektiivselt võrreldavad, 26 ilmneb kohtupraktikast eelkõige asjaolu, et kui liikmesriik on otsustanud nii mitteresidente kui ka residente maksustada teatud maksuga, peab ta järelikult lugema residentide ja mitteresidentide olukorra võrreldavaks ka kõnealuse maksuga seotud mahaarvamiste osas.
27 In the same context, the Court also considered it relevant to determine whether costs, charges or obligations, whose deductibility or taking into account with regard to a tax is at issue, are in a way ‘directly linked’ with the income, asset or taxable event on which that tax is levied. 28
27 Samas kontekstis on Euroopa Kohus pidanud asjakohaseks välja selgitada, kas kulud, koormised või kohustused, mille mahaarvamine või maksustamisel arvessevõtmine on arutusel, on mingil viisil „otseselt seotud” asjaomase maksuga maksustatava tulu, vara või sündmusega. 28
Also, the exception provided for in Article 58(1)(a) EC is itself limited by Article 58(3) EC, which provides that the national provisions referred to in Article 58(1) EC ‘shall not constitute a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on the free movement of capital and payments as defined in Article 56 [EC]’.
EÜ artikli 58 lõike 1 punktis a sätestatud erandit kitsendab omakorda EÜ artikli 58 lõige 3, mis sätestab, et EÜ artikli 58 lõikes 1 nimetatud siseriiklikud õigusnormid „ei tohi kujutada endast suvalise diskrimineerimise vahendit ega varjatud piirangut kapitali ja maksete vabale liikumisele [EÜ] artikli 56 tähenduses”.
Against that background, it should be noted in the present case, first, that for the
Ülaltoodu põhjal tuleb käesolevas asjas esiteks märkida, et WS-i sätete kohaselt
25 — See to that effect, inter alia, Manninen, cited in footnote 19, paragraphs 28 and 29; Case C-35/98 Verkooijen [2000] ECR I-4071, paragraph 43; Case C-376/03 D. [2005] ECR I-5821, paragraph 25; and Blanckaert, cited in footnote 12, paragraph 42.
25 – Vt selle kohta mh 19. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas Manninen, punktid 28 ja 29; 6. juuni 2000. aasta otsus kohtuasjas C-35/98: Verkooijen (EKL 2000, lk I-4071, punkt 43); 5. juuli 2005. aasta otsus kohtuasjas C-376/03: D.
26 — See, as to that, in greater detail my Opinion in Arens-Sikken, cited in footnote 2, points 73 to 77.
26 – Vt selle kohta lähemalt minu ettepanek 2. joonealuses märkuses viidatud kohtuasjas Arens-Sikken, punktid 73–77.
A distinction must therefore be drawn between unequal treatment which is permitted under Article 58(1)(a) EC and arbitrary discrimination which is prohibited by Article 58(3) EC.
Seetõttu tuleb vahet teha EÜ artikli 58 lõike 1 punkti a alusel lubatud ebavõrdsel kohtlemisel ja EÜ artikli 58 lõikes 3 keelatud suvalisel diskrimineerimisel.
As follows in that regard from the caselaw of the Court, for a national measure to be capable of being regarded as compatible with the Treaty provisions on the free movement of capital, the difference in treatment must concern situations which are
Euroopa Kohtu praktikast tuleneb, et siseriiklikku meedet võib pidada kapitali vaba liikumist käsitlevate asutamislepingu sätetega kooskõlas olevaks, kui kohtlemise erinevus puudutab olukordi, mis ei ole objektiivselt võrreldavad
27 — See, to this effect, Commission v France, cited in footnote 7, paragraph 20; Case C-170/05 Denkavit [2006] ECR I-11949, paragraph 35; see also Opinion of Advocate General Lenz in Case C-250/95 Futura Participations and Singer [1997] ECR I-2471, points 38 and 39.
27 – Vt selle kohta 7. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas Euroopa Ühenduste Komisjon vs. Prantsuse Vabariik, punkt 20; 14. detsembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-170/05: Denkavit (EKL 2006, lk I-11949, punkt 35); vt ka kohtujurist Lenzi 5. novembri 1996. aasta ettepanek kohtuasjas C-250/95: Futura Participations ja Singer (EKL 1997, lk I-2471, punktid 38 ja 39).
24 — See, for example, Case C-446/03 Marks & Spencer [2005] ECR I-10837, paragraph 37; Manninen, cited in footnote 19, paragraph 28; and Jäger, cited in footnote 20, paragraph 40. 28 — See, to that effect, inter alia Case C-234/01 Gerritse [2003] ECR I-5933, paragraphs 27 and 28; Case C-265/04 Bouanich [2006] ECR I-923, paragraph 40; and Jäger, cited in footnote 20, paragraph 44.
28 – Vt selle kohta mh 12. juuni 2003. aasta otsus kohtuasjas C-234/01: Gerritse (EKL 2003, lk I-5933, punktid 27 ja 28); 19. jaanuari 2006. aasta otsus kohtuasjas C-265/04: Bouanich (EKL 2006, lk I-923, punkt 40) ja 20. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas Jäger, punkt 44.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-11/07 as that in issue.
KOHTUJURIST MAZÁKI ETTEPANEK – KOHTUASI C-11/07 keeld mitteresidendist pärandajalt saadud kinnisasja puhul.
In addition, as the Commission has pointed out, the burden of proof as to the existence of the debt concerned lies in any event with the heirs, whether or not the person to whose estate the debt belongs was a resident or not.
Lisaks, nagu on märkinud komisjon, lasub võla olemasolu tõendamise kohustus igal juhul pärijatel sõltumata sellest, kas isik, kelle pärandvara koosseisu kõnealune võlg kuulub, oli Belgia resident või mitte.
purposes of inheritance taxation with respect to immovable property situated in Belgium, both the estate of a resident and that of a nonresident are subject to tax under the WS.
kuuluvad Belgias asuva päranduseks saadud kinnisasja maksustamisel maksustamisele nii residendi kui ka mitteresidendi pärand.
Although, in formal terms, it is ‘inheritance duty’ that is levied in the case of a resident and ‘transfer duty’ in the case of a nonresident, the fact remains, in my view, that residents and nonresidents are in principle considered comparable, under Belgian inheritance tax legislation, as regards liability to succession duties on immovable property situated in Belgium.
Kuigi formaal-juriidiliselt maksustatakse residendi pärand „pärandimaksuga” ja mitteresidendi pärand „vara ülemineku maksuga”, ei muuda see minu arvates asjaolu, et põhimõtteliselt loetakse pärandi maksustamist reguleerivate Belgia õigusnormide kohaselt residentide ja mitteresidentide olukorda võrreldavaks osas, mis puudutab Belgias asuva kinnisasja väärtuselt pärimisega seotud maksude tasumise kohustust.
Finally, it should be noted that the debt at issue in the main proceedings is secured — according to the information provided by the parties and the referring court — by a mortgage mandate which enables the immovable property inherited to be encumbered with a corresponding mortgage.
Viimase asjaoluna tuleb märkida, et põhikohtuasjas arutusel olev võlg on poolte ja eelotsusetaotluse esitanud kohtu andmetel tagatud hüpoteegi seadmise volitusega, mis võimaldab pärandatud kinnisasja vastava hüpoteegiga koormata.
Secondly, although the applicable succession duties are formally levied on the value of the immovable property forming part of the estate of a nonresident, the fact that the inheritance is taxed in the hands of the heirs is not to be overlooked.
Teiseks, kuigi kohaldatavat pärandimaksu arvutatakse formaal-juriidiliselt mitteresidendi pärandisse kuuluva kinnisasja väärtusest lähtudes, ei tohi märkamata jätta asjaolu, et maksustatakse pärijatele üleläinud pärandit.
Thus, the case does not exclusively concern the personal situation of the deceased and the responsibility of his Member State of residence to take account, in accordance with the residence principle invoked by the Belgian Government, of all his personal circumstances and obligations, as it is the heirs who are the taxable persons under the WS and liable to tax according to their share in the inheritance.
Seega ei käsitle kohtuasi kitsalt pärandaja isiklikku olukorda ja tema elukohaliikmesriigi kohustust võtta vastavalt elukoha põhimõttele – millele Belgia valitsus vaidluses tugines – arvesse kõiki pärandaja isikuga seotud asjaolusid ja kohustusi, kuna WS-i alusel on maksukohustuslasteks pärijad, kes on kohustatud tasuma maksu vastavalt neile kuuluvale osale pärandist.
Although, as the Belgian Government has emphasised, the link in the present case between the immovable property and the obligation in question is obviously technically different from that, for example, between the obligation to transfer title and the estate at issue in Barbier, 29I do not regard that difference as relevant in this context, nor do I consider it sufficient to enable the Court to distinguish the present case from that case.
Kuigi käesolevas kohtuasjas, nagu on rõ -hutanud ka Belgia valitsus, on seos kinnisasja ja kõnealuse kohustuse vahel tehniliselt selgelt erinev näiteks kohtuasjas Barbier 29arutusel olnud seosest omandiõiguse üleandmise kohustuse ja pärandi vahel, ei pea ma seda erinevust käesolevas kontekstis asjassepuutuvaks ega ka piisavaks, et Euroopa Kohus võiks eristada käesolevat kohtuasja kohtuasjast Barbier.
The fact remains that there is a link, in that the debts thus secured can in any event burden the immovable property concerned which is subject to tax. 30
Seos on kahtlemata olemas, kuna kõnealusel viisil tagatud võlad võivad igal juhul asjaomast maksustatavat kinnisasja koormata. 30
29 — Cited in footnote 3.
29 – Viidatud 3. joonealuses märkuses.
30 — See in that regard my Opinion in Arens-Sikken, cited in footnote 2, point 79 and footnote 35.
30 – Vt selle kohta minu ettepanek 2. joonealuses märkuses viidatud kohtuasjas Arens-Sikken, punkt 79 ja joonealune märkus 35.
In particular, in a situation where the heirs were themselves resident in Belgium, and to whom the same non-deductibility rule would apparently apply as regards the inheritance of immovable property from a nonresident, one might well ask if the deceased’s State of residence would really be in a better position to take into account obligations such
Eelkõige võiks küsida, kas elukohaliikmesriik oleks tõesti paremas olukorras sellise kohustuse arvessevõtmisel nagu käesolevas kohtuasjas arutusel olev kohustus, kui pärijad on ise Belgia residendid, kelle suhtes on ilmselt kohaldatav mahaarvamise
ECKELKAMP AND OTHERS trary discrimination within the meaning of Article 58(3) EC and the abovementioned caselaw 32and is therefore incompatible with the Treaty provisions on the free movement of capital.
ECKELKAMP JT kohtlemine kujutab endast suvapõhist diskrimineerimist EÜ artikli 58 lõikes 3 ja eespool viidatud kohtupraktikas 32 määratletud tähenduses ning on seega vastuolus kapitali vaba liikumist käsitlevate asutamislepingu sätetega.
In the light of the foregoing considerations, it has not been shown that the mere fact that the deceased was not, at the time of death, resident in the Member State where immovable property forming part of his estate is situated could provide objective justification for denying an heir, in a situation as that before the referring court, the deduction of such a debt, if an heir in the same situation but inheriting from a resident would have the right to avail himself of such a tax advantage.
Ülaltoodud kaalutlusi silmas pidades ei ole tõendatud, et paljas asjaolu, et pärandaja ei elanud oma surma hetkel liikmesriigis, kus asub tema pärandi koosseisu kuuluv kinnisasi, annab objektiivse õigustuse mitte võimaldada pärijal põhikohtuasjas arutusel olevas olukorras kõnealust võlga maha arvata, kui samas olukorras pärijal, kes pärib vara residendilt, on õigus kõnealusele maksusoodustusele.
It is clear from the foregoing that it is unnecessary to examine the question referred in so far as it concerns the provisions of the Treaty relating to the freedom of Union citizens to take up residence in another Member State. 33
Ülaltoodu põhjal on selge, et eelotsuse küsimust ei ole vaja käsitleda osas, mis puudutab Euroopa Liidu kodanike õigust elada vabalt liikmesriikide territooriumil ja kapitali vaba liikumist käsitlevaid asutamislepingu sätteid. 33
As regards, finally, the argument put forward by the Belgian Government that the taking account of the debt at issue may lead to double-deduction, it is settled caselaw that a Community national cannot be deprived of the right to rely on the provisions of the Treaty on the ground that he is profiting from tax advantages which are legally provided by the rules in a Member State other than his State of residence. 31
Mis puudutab Belgia valitsuse esitatud väidet, et arutusel oleva võla arvessevõtmine võib kaasa tuua topeltmahaarvamise, siis tuleneb väljakujunenud kohtupraktikast, et ühenduse kodanikult ei saa võtta võimalust tugineda asutamislepingule üksnes põhjusel, et mõnes muus liikmesriigis kui tema elukohariik antakse talle maksusoodustusi. 31
Since also no overriding reasons in the general interest have been advanced which could justify the legislation at issue, it must be concluded that the difference in tax treatment entailed amounts to arbi-
Kuna käesolevas asjas ei ole välja toodud ka ülekaalukaid üldisi huve, mis õigustaks arutusel olevaid õigusnorme, tuleb järeldada, et nende kohaldamisega kaasnev erinev maksualane
To my mind, the answer to the question referred must therefore be that the Treaty provisions on the free movement of capital preclude national legislation such as that at issue in the main proceedings, under which — for the purposes of determining the basis of assessment of the tax due on the inheritance of an immovable property situated in the territory of the Member State concerned — account may be taken of certain charges, such as debts secured by the right conferred on a creditor to take out a mortgage against the immovable property inherited, if the person from whom the property has been inherited was resident, at the time of death, in that Member State, but not if that person was resident in another Member State.
Minu arvates tuleb seega eelotsuse küsimusele vastata, et põhikohtuasjas arutusel olevad siseriiklikud õigusaktid, mille kohaselt võib kõnealuses liikmesriigis asuva pärimise teel omandatud kinnisasja maksubaasi kindlaksmääramisel võtta arvesse teatavaid kinnisasjal lasuvaid koormisi – nagu võlad, mis on tagatud võlausaldaja õigusega seada pärimise teel omandatud kinnisasjale hüpoteek – juhul, kui pärandaja elas oma surma hetkel kõnealuses liikmesriigis, kuid mitte juhul, kui ta elas muus liikmesriigis, on vastuolus kapitali vaba liikumist käsitlevate asutamislepingu sätetega.
31 — Inter alia Barbier, cited in footnote 3, paragraph 71.
31 – Vt mh 3. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas Barbier, punkt 71.
See, as to that, in greater detail also my Opinion in Arens-Sikken, cited in footnote 2, points 66 and 86 to 89.
Vt selle kohta lähemalt minu ettepanek 2. joonealuses märkuses viidatud kohtuasjas Arens-Sikken, punktid 66 ja 86–89.
32 — See point 67 above.33 — See to that effect Barbier, cited in footnote 3, paragraph 75.
33 – Vt selle kohta 3. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas Barbier, punkt 75.
For the reasons given above, I propose that the question referred by the Hof van Beroep te Gent should be answered as follows:
Esitatud põhjendustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Hof van Beroep te Genti esitatud eelotsuse küsimusele järgmiselt:
The Treaty provisions on the movement of capital preclude national legislation such as that at issue in the main proceedings, under which — for the purposes of determining the basis of assessment of the tax due on the inheritance of an immovable property situated in the territory of the Member State concerned — account may be taken of certain charges, such as debts secured by the right conferred on a creditor to take out a mortgage against the immovable property inherited, if the person from whom the property has been inherited was resident, at the time of death, in that Member State, but not if that person was resident in another Member State.
Põhikohtuasjas arutusel olevad siseriiklikud õigusaktid, mille kohaselt võib kõnealuses liikmesriigis asuva pärimise teel omandatud kinnisasja maksubaasi kindlaksmääramisel võtta arvesse teatavaid kinnisasjal lasuvaid koormisi – nagu võlad, mis on tagatud võlausaldaja õigusega seada pärimise teel omandatud kinnisasjale hüpoteek – juhul, kui pärandaja elas oma surma hetkel kõnealuses liikmesriigis, kuid mitte juhul, kui ta elas muus liikmesriigis, on vastuolus kapitali vaba liikumist käsitlevate asutamislepingu sätetega.
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Hof van Beroep te Gent (Belgium), made by decision of 11 January 2007, received at the Court on 18 January 2007, in the proceedings
Kohtuasjas C-11/07, mille ese on EÜ artikli 234 alusel Hof van Beroep te Genti (Belgia) 11. jaanuari 2007. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 18. jaanuaril 2007, menetluses