natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The complainant claimed, among other things, that the Commission should correct the factual errors made in its evaluation of the project proposal.
Kaebuse esitaja väitis, et vaatamata inimõiguste tõsisele rikkumisele Vietnami ametiasutuste poolt ei olnud komisjon kasutanud oma õigust peatada koostööleping.
The Commission argued that the experts evaluating the oTshore wind project proposal considered that the limited information provided about the Danish partner was not convincing.
Komisjoni seisukoht oli, et sellist reaktsiooni tuleks kasutada ainult viimase abinõuna ning pärast liikmesriikide ja Euroopa Parlamendiga nõu pidamist.
In his decision, the Ombudsman recalled that his task was not to re-evaluate the project proposal in question but to investigate whether there had been a manifest error of evaluation by the Commission.
Ombudsman märkis, et inimõiguste klausli põhjal moodustab inimõiguste austamine lepingu olulise osa ja seega võib sellise klausli rikkumine põhjustada lepingu peatamise.
The Ombudsman found that the project proposal’s rather brief information on the Danish partner contained no reference to the company being a specialist or world leader in the relevant field.
Ta rõhutas, et see klausel on komisjoni suhtes siduv ja et komisjoni tegevus või tegevusetus seoses selle klausliga võib kujutada endast haldusomavoli.
The Ombudsman took the view that, even assuming that the complainant was correct as regards the Danish partner’s standing, the complainant had not demonstrated that the Commission or its experts who carried out the evaluation of the proposal should have been aware of the partner’s standing regardless of the information provided in the proposal.
Ombudsman leidis siiski, et leping ei sätesta komisjoni kohustusi asjaolude suhtes, mille puhul tuleks koostööleping sellele sämele tuginedes peatada. Lisaks sellele ei anna ei EÜ asutamisleping ega rahvusvaheliste lepingute õiguse Viini konventsioon antud juhul lisajuhiseid.
The Ombudsman did not, therefore, consider that the Commission had commimed a manifest error of evaluation in concluding, on the basis of the information contained in the proposal, that the consortium lacked a specialised foundation designer.
Ombudsman märkis, et komisjon oli kehtestanud mõne põhimõme inimõiguste klausli kohta oma 1995. aasta teatises demokraatlike põhimõtete ja inimõiguste austamise ühenduse ja kolmandate riikide vahel sõlmitavatesse lepingutesse lisamise kohta.
As regards the complainant’s claim that the factual error should be corrected, the Ombudsman pointed out that he understood the Commission to argue that the project proposal lacked information about the Danish partner and not that the Commission contested the complainant’s statement that the partner was a specialist or a world leader in the relevant field.
Ombudsman märkis, et komisjon oli võtnud seisukoha, et lepingu peatamine võtaks ELilt võimaluse kasutada ELi rahastatavaid koostööprogramme Vietnami reformiprotsessi toetamiseks ja et seetõmu oli ta otsustanud jätkata Vietnami ametiasutustega dialoogi koostöölepingu alusel moodustatud eri asutuste kaudu.
In view thereof and of the finding that the Commission had not commimed a manifest error of evaluation, the Ombudsman found no grounds to pursue the claim in question.
Ombudsman leidis, et komisjoni põhjendus oma otsuse kohta mime peatada koostöölepingut, vaid kasutada selle asemel meetmeid, mida ta leidis olevat proportsionaalsemad kooskõlas 1995. aasta teatises toodud kriteeriumidega, tundus olevat põhjendatud. Seega leidis ombudsman, et komisjon ei olnud süüdi haldusomavolis.
APPLICATION OF THE HUMAN RIGHTS CLAUSE IN THE CO-OPERATION AGREEMENT WITH VIETNAM
KONSULTEERIMINE STRUKTUURIFONDIDE TULEVIKU ÜLE
Summary of decision on complaint 933/2004/JMA against the European Commission
Euroopa Komisjoni vastu esitatud kaebuse 948/2004/OV kohta langetatud otsuse kokkuvõte
Article 1 (the “human rights clause”) of the 1996 cooperation agreement between the European Community and Vietnam provides that cooperation between the parties has to be based on respect for human rights and democratic principles, which should become an essential aspect of the agreement.
Oma väite kinnituseks viitas kaebuse esitaja komisjoni teatisele pealkirjaga “Tõhusama konsultatsiooni- ja dialoogikultuuri poole – komisjoni üldpõhimõmed ja miinimumstandardid huvitatud pooltega konsulteerimiseks” (KOM(2002)704 (lõplik), 11. detsember 2002), milles on toodud viis miinimumstandardit konsultatsioonide jaoks.
The complainant alleged that, in the face of serious violations of human rights by the authorities of Vietnam, the Commission failed to use its powers to suspend the cooperation agreement.
Kaebuse esitaja kahtles, kas miinimumstandardid on piisavalt selged, ja tegi emepaneku, et komisjon kasutaks konsultatsioonide puhul valdkonnaülesemat ja terviklikumat lähenemist, iseäranis juhul, kui tema emepanekud mõjutavad kõige erinevamaid huvisid.
The Commission took the view that the improvement of the human rights situation in Vietnam could be achieved through a combination of dialogue and co-operation. It argued that there had been no material breach of the agreement that should lead to its suspension.
Komisjon väitis vastu, et ta oli käivitanud laialdase konsultatsiooniprotsessi kõikide asjast huvitatud pooltega ja kirjeldas üksikasjalikult tema poolt rakendatud meetmeid.
According to the Commission, such a response should only be used as a last resort, and in full consultation with Member States and the European Parliament.
Samas täheldas ta, et ta tervitaks suuremat panust VVOde poolt, mis nõuaks, et nad mobiliseeriksid end tulevikus tõhusamalt.
The Ombudsman noted that, on the basis of the “human-rights clause”, respect for fundamental human rights constitutes an essential element of the agreement and thus a breach of that clause could lead to the agreement’s suspension.
Ombudsman leidis, et miinimumstandardid on piisavalt selged, et tal oleks võimalik hinnata, kas komisjon on neid täitnud.
He pointed out that this clause is binding on the Commission and that acts or omissions of the Commission in relation thereto could constitute instances of maladministration.
Antud juhul viis ombudsman läbi üksikasjaliku analüüsi ja leidis, et komisjon oli täitnud viit kehtestatud miinimumstandardit. Seetõmu ei olnud tegu haldusomavoliga.
The Ombudsman considered, however, that the agreement did not specify the Commission’s obligations as regards the circumstances in which that provision should be invoked in order to
Ombudsman ei välistanud siiski võimalust, et miinimumstandardid võiks sõnastada selgemalt või
DECISIONS FOLLOWING AN INQUIRY suspend the cooperation agreement. Moreover, neither the EC Treaty nor the Vienna Convention on the Law of the Treaties provide any further guidance on this mamer.
UURIMISE TULEMUSENA TEHTUD OTSUSED et valdkonnaülesem ja terviklikum lähenemine konsultatsioonidele oleks mõnel juhul otstarbekas.
The Ombudsman considered that the Commission’s reasoning for its decision not to trigger the suspension of the cooperation agreement, but instead to make use of measures that it considered to be more proportionate, in accordance with the criteria set out in its 1995 Communication, appeared to be reasonable. The Ombudsman therefore found no maladministration by the Commission.
Ombudsman rõhutas, et kaebuse esitajal on võimalik teha selle kohta komisjonile emepanekuid ning et komisjon näitaks üles head haldust, kui kaaluks selliseid emepanekuid tõsiselt.
CONSULTATION ON THE FUTURE OF THE STRUCTURAL FUNDS
EUROOPA HÄDAABINUMBER 112
Summary of decision on complaint 948/2004/OV against the European Commission
Euroopa Komisjoni vastu esitatud kaebuse 1096/2004/TN kohta langetatud otsuse kokkuvõte
An NGO complained that the Commission had failed to consult NGOs on the future of the Structural Funds.
Kaebuse esitas ühing, kes süüdistas komisjoni ebaõnnestumistes seoses Euroopa hädaabinumbri 112 rakendamisega.
In support of the allegation, the complainant referred to the Commission’s Communication entitled “Towards a reinforced culture of consultation and dialogue — General principles and minimum standards for consultation of interested parties by the Commission” (COM(2002) 704 final of the 11 December 2002), which sets out fi ve minimum standards for the consultation process.
Ühing väitis, et komisjon ei olnud võtnud lisameetmeid seoses 112 tsiviilkaitsekomponendiga, nagu ta oli pidevalt oma töökavades lubanud.
The complainant questioned whether the minimum standards are s u U ciently clear and also suggested that the Commission should adopt a more cross-sectoral and holistic approach to consultation, particularly when its proposals have an impact on a wide range of interests.
Ühtlasi väitis kaebuse esitaja, et komisjon ei olnud andnud oma koduleheküljel 112 kohta uuendatud ja asjakohast teavet.
The Commission argued that it had launched a broad consultation process with all interested parties and described in detail the actions that it had taken.
Komisjon väitis, et asjaomane teenistus oli ühenduse tsiviilkaitse tegevuskava raames kaasrahastanud rida 112ga seotud projekte ning et teenistus tegutseb 112 kontekstis kooskõlastatult ja teeb koostööd komisjoni teiste teenistustega.
It observed, however, that it would welcome more input from NGOs, which would require them to mobilise more eT ectively in the future.
Lisaks selgitas ta, et ehkki veebilehe uuendamisel oli varem esinenud viivitusi, siis praegu ei pea see enam paika.
The Ombudsman considered that the minimum standards are s u U ciently clear to make it possible for him to evaluate whether or not the Commission has complied with them.
Ombudsman tuletas meelde, kui tähtis on kodanike volituste suurendamine ja nende teavitamine nende õigustest, ning nentis, et ta mõistab seetõmu ühingu pürgimusi antud küsimuses.
In the present case, the Ombudsman carried out a detailed review and considered that the Commission had complied with the fi ve announced minimum standards.
Ombudsman võmis arvesse, et universaalteenuse direktiivis tunnistatakse kodanike olulist huvi seoses 112ga, kuid et direktiiv seab kohustuse anda 112 kohta piisavat teavet liikmesriikidele.
No maladministration was therefore found.
Ühtlasi märkis ombudsman, et 112 veebilehel kinnitati, et seda oli uuendatud 21. septembril 2004, mis tundus olevat õige.
The Ombudsman did not, however, exclude the possibility either that the minimum standards could be expressed more clearly or that a more cross-sectoral and holistic approach to consultation could be appropriate in some cases.
Aegunud haldusaktidele viitavad lingid näitasid selgelt, kuidas oli 112 asutatud ning veebilehel oli ka uuendatud link kehtivatele õigusaktidele.
The Ombudsman pointed out that the complainant has the possibility to make suggestions in this regard to the Commission and that it would be good administration for the Commission to give serious consideration to any such suggestions.
Lisaks sellele märkis ombudsman, et keskkonna peadirektoraat oli avaldanud oma veebilehel loetelu 2003. aastal antud toetustest ja et sellise 2004. aasta loetelu avaldamiseks emenähtud tähtaeg, nagu see on kehtestatud määruses 2343/2002, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad finantsmääruse rakendamise kohta, ei olnud veel käes.
THE EUROPEAN EMERGENCY CALL NUMBER 112
Eespool toodu põhjal leidis ombudsman, et komisjon ei olnud süüdi haldusomavolis.
Summary of decision on complaint 1096/2004/TN against the European Commission
Euroopa Komisjoni vastu esitatud kaebuse 1155/2004/TN kohta langetatud otsuse kokkuvõte
The complaint was made by an association which alleged failures by the Commission in relation to the implementation of the European emergency call number 112.
Kaebus käsitles komisjoni tegevust seoses järkjärgulise loobumisega kahest keelesektsioonist Ühendkuningriigis Culhamis asuvas Euroopa koolis.
The association alleged that the Commission had failed to take further action regarding the civil protection component of 112, as consistently promised in its work programmes.
Kaebuse esitajad väitsid, et kooli juhatajate nõukogu antud asjas langetatud otsus ei olnud kooskõlas tema kodukorraga ja et ei olnud järgitud otsuse langetamise korda kooli või keelesektsiooni sulgemiseks.
It also alleged that the Commission had failed to supply updated and relevant information concerning 112 on its website.
Kuna komisjon oli teinud emepaneku ja hääletanud kahest keelesektsioonidest järkjärgulise loobumise kasuks, väitsid kaebuse esitajad, et komisjon ei edendanud Euroopa koolides head haldust, eriti seoses otsuste läbipaistvuse ja põhjendamisega, nagu on nõutud Euroopa Liidu põhiõiguste hartas.
The Commission argued that the responsible service had co-financed a number of projects relevant to 112 within the framework of the Community Action Programme in the fi eld of civil protection and that it coordinates and co-operates with other Commission services in the context of 112. It
Komisjon väitis, et kohaldatavaid eeskirju ja korda oli järgitud. Komisjon tundus samuti väitvat, et põhiõiguste hartat ei kohaldata Euroopa koolide suhtes, kuid et põhiõigusi, mis on seotud juhatajate nõukogu otsustega, kaitstakse riikliku õiguse ja rahvusvaheliste lepingutega.
DECISIONS FOLLOWING AN INQUIRY also explained that although there had been delays in updating the website in the past, this was no longer the case.
UURIMISE TULEMUSENA TEHTUD OTSUSED
The Ombudsman recalled the importance of empowering citizens and informing them of their rights and stated that he therefore understood the association’s aspirations in this regard.
Ombudsman märkis, et Euroopa koolid ei ole ühenduse institutsioon ega asutus ning et seetõmu ei kuulu nad tema pädevusse.
However, the Ombudsman pointed out that, in implementing its work programmes, the Commission enjoys a degree of discretion, for the exercise of which it is accountable to Parliament through the budgetary procedure.
Siiski on ombudsman pidevalt olnud seisukohal, et komisjonil on teatud vastutus Euroopa koolide toimimise eest, sealhulgas üldine vastutus edendada nendes koolides head haldust.
The Ombudsman took into account that the Universal Service Directive recognises that citizens have an important interest as regards 112 but that the Directive makes Member States responsible for the provision of adequate information about 112.
Sellest hoolimata ei leidnud ombudsman, et tema uurimine komisjoni tegevuse kohta seoses juhatajate nõukogu otsusega loobuda järk-järgult kahest keelesektsioonist oleks tuvastanud mingit komisjonipoolset haldusomavoli.
The Ombudsman also noted that the 112 website stated that it had been updated on 21 September 2004, which appeared to be substantially correct.
Siiski tuletas ombudsman meelde, et varasemate uurimiste käigus tunnistas komisjon, et põhiõiguste hartat kohaldatakse ka Euroopa koolide suhtes.
The links to obsolete legislation clearly referred to how 112 had been established and the website also contained an updated link to current legislation.
Seetõmu tegi ombudsman lisamärkuse, milles ütles, et komisjoni mööndus selle kohta, et harta on Euroopa koolide suhtes siduv, kujutab endast olulist osa komisjoni kohustuses edendada koolides head haldust.
The Ombudsman further noted that DG Environment had published lists of grants awarded in 2003 on its website and that the deadline for publishing such lists for 2004, as set out in Regulation 2342/2002 laying down detailed rules for the implementation of the Financial Regulation, had not yet expired.
Ta palus komisjonil täpsustada oma seisukohta selles küsimuses, teavitades teda reformimeetmete olukorrast, millele viidatakse tema omaalgatuslikus uurimises OI/5/2003/LH (vt ombudsmani 2004. aasta aastaaruannet).
On the basis of the above, the Ombudsman found no maladministration by the Commission.
Vastuseks lisamärkusele teavitas komisjon ombudsmani reformimeetmete seisundist, millele viidatakse tema omaalgatuslikus uurimises, sealhulgas põhiõiguste harta õiguste rakendamisega seoses.
PHASING OUT OF LANGUAGE SECTIONS IN A EUROPEAN SCHOOL
VÄIDETAVALT EBASOBIV SUHTLEMINE PAKKUMISMENETLUSE AJAL
Summary of decision on complaint 1155/2004/TN against the European Commission
Euroopa Komisjoni vastu esitatud kaebuse 1808/2004/JMA kohta langetatud otsuse kokkuvõte
The complaint concerned the Commission’s actions in relation to the phasing out of two language sections in the European School at Culham in the United Kingdom.
Kaebuse esitaja väitis, et komisjon oli tegutsenud kohatult seoses uurimis- ja arendusprogrammi teise etapi pakkumismenetlusega. Kõnealune algatus, mida suures osas rahastas komisjon, oli jagatud kolme etappi.
The complainants argued that the Board of Governors’ decision in this regard had not been taken in conformity with its rules of procedure and that the procedure for making a decision on the closure of a school or a language section had not been followed.
Ehkki kaebuse esitaja sai osaleda valikumenetluses ja oli ainuke pakkuja, kuna konsortsium Z ei esitanud oma pakkumist õigel ajal, lükati kaebuse esitaja pakkumine tagasi pärast seda, kui hindajad oli andnud sellele negatiivse hinnangu.
Since the Commission had proposed and voted in favour of the phasing out of the two language sections, the complainants alleged that it had failed to promote good administration in the European Schools, especially as regards the transparency and reasoning of decisions, as required by the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Kaebuse esitaja leidis, et teda oli diskrimineeritud ja et komisjoni teenistused olid püüdnud eelistada konsortsiumi Z. Oma väite toetuseks viitas kaebuse esitaja telefonivestlusele konsortsiumi Z esindaja ja komisjoni asjaomaste teenistuste vahel, mis toimus peagi pärast pakkumiste esitamise tähtaega, kui oli selge, et konsortsium Z ei olnud esitanud pakkumist õigeaegselt.
The Commission argued that the applicable rules and procedures had been followed.
Oma vastuses väitis komisjon, et kaebuse esitaja pakkumist hindasid sõltumatud hindajad ametliku korra järgi.
The Commission also appeared to argue that the Charter of Fundamental Rights does not apply to the European Schools but that fundamental rights in relation to decisions of the Board of Governors are protected by national laws and international agreements.
Seoses kaebuse esitaja konkurendi poolt võetud telefonikõnega võmis komisjon seisukoha, et tegemist oli ainult teabenõudega, mille jooksul ei arutatud mingeid sisulisi küsimusi. Arvestades arutatud küsimuste iseloomu, leidsid komisjoni teenistused, et telefonikõne jäädvustamine ei ole vajalik.
The Ombudsman recalled that the European Schools are not a Community institution or body and are therefore not within his mandate.
Ombudsman märkis, et nagu on tunnistanud ühenduse kohtud, on komisjonil laialdased volitused tegutseda oma äranägemise järgi seoses teguritega, mida võetakse arvesse projektikonkursi võitja määramisel.
The Ombudsman has consistently taken the view, however, that the Commission has a certain responsibility for the European Schools’ operation, including a general responsibility to promote good administration in these schools.
Ombudsman märkis, et vastuseks kaebuse esitaja nõudele oli komisjon esitanud üksikasjaliku seletuse põhjuste kohta, miks kaebuse esitaja pakkumist heaks ei kiidetud.
Nevertheless, the Ombudsman did not consider that his inquiry into the Commission’s actions in relation to the Board of Governors’ decision to phase out the two language sections in question had revealed any instance of maladministration by the Commission.
Lisaks sellele oli komisjon esitanud koopia kokkuvõtvast hindamisaruandest, mis sisaldas hindajate põhjendatud hinnangut kaebuse esitaja pakkumise kohta. Olles tutvunud nimetatud kokkuvõtva aruande sisuga, leidis ombudsman, et tegemist oli institutsiooni seisukoha piisava põhjendusega, mis vastas töökava kriteeriumidele.
The Ombudsman recalled, however, that during the course of earlier inquiries, the Commission had acknowledged the applicability of the Charter of Fundamental Rights to the European Schools.
Ombudsman märkis, et juhtumi mõned asjaolud olid sundinud kaebuse esitajat seadma kahtluse alla komisjoni tegevuse sobivust.
The Ombudsman therefore made a further remark in which he stated that the Commission’s acknowledgement of the Charter’s binding force on the European Schools constitutes an important part of the Commission’s responsibility for promoting good administration in the schools.
Pärast kogu olemasoleva teabe hoolikat uurimist ei leidnud ombudsman ühtegi tõendit sobimatuse kohta. Siiski rõhutas ombudsman, et komisjonil oleks olnud lihtsam käsitleda antud kaebust siis, kui tal oleks olnud asjaomase telefonikõne sisu ärakiri.
He asked the Commission to clarify its stance on this mamer by informing him of the status of the reform measures referred to during his own-initiative inquiry OI/5/2003/LH (see the Ombudsman’s Annual
Seetõmu esitas ombudsman komisjonile lisamärkuse, milles tegi emepaneku vaadata läbi telefonipäeviku pidamise eeskirjad seoses pakkumismenetlustega, et vältida samasuguste probleemide kordumist tulevikus.
ONLINE AVAILABILITY OF DOCUMENTS
DOKUMENTIDE KÄTTESAADAVUS INTERNETIS
Summary of decision on complaint 2066/2004/TN against the European Commission
Euroopa Komisjoni vastu esitatud kaebuse 2066/2004/TN kohta langetatud otsuse kokkuvõte
The complainant alleged, among other things, that the Commission had failed to make available online, in accordance with Article 2(4) of Regulation 1049/2001 on public access to Parliament, Council
Kaebuse esitaja väitis muu hulgas, et komisjon ei olnud teinud kooskõlas määruse 1049/2001 (üldsuse juurdepääsu kohta parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele)10 artikli 2 lõikega 4 Internetis kämesaadavaks dokumente, mis käsitlesid konsultatsioonidokumenti e-raha direktiivi rakendamise kohta mobiilioperaatorite suhtes.
According to the complainant, the consultation paper concerned legislative mamers, as it could potentially lead to the amending of the e-money Directive.
Kaebuse kohaselt käsitles konsultatsioonidokument õigusloomega seotud küsimusi, kuna ta oleks võinud viia e-raha direktiivi muutmiseni.
The Commission argued, referring to Article 4(3) of Regulation 1049/2001, that to disclose Commission working documents and wrimen contributions prepared in a preliminary phase by Member States and industry would, at the stage in question, be misleading and could prejudice the neutrality of future discussions with Member States, trigger disproportionate or inappropriate reactions from the public, and negatively influence any future debate and legislative initiative.
Komisjon väitis, viidates määruse 1049/2001 artikli 4 lõikele 3, et komisjoni töödokumentide ning liikmesriikide ja sektori poolt emevalmistavas etapis koostatud kirjalike kaastööde avalikustamine oleks selles etapis olnud eksitav ja oleks võinud kahjustada liikmesriikidega peetavate edasiste läbirääkimiste neutraalsust, tuua kaasa ebaproportsionaalseid või ebakohaseid reaktsioone avalikkuselt ja negatiivselt mõjutada edasisi arutelusid ja õigusloomealgatusi.
In his decision, the Ombudsman took the view that, in the overall scheme of Regulation 1049/2001, the right of citizens to apply for access to a document that has not been made public and to contest an eventual refusal of a confirmatory application provides the primary mechanism to guarantee the widest possible access to documents.
Oma otsuses võmis ombudsman seisukoha, et määruse 1049/2001 üldises plaanis on kodanike õigus taotleda juurdepääsu dokumendile, mida ei ole avaldatud, ning vaidlustada kordustaotluse tagasilükkamine peamine mehhanism, millega tagatakse võimalikult laialdane juurdepääs dokumentidele.
The Ombudsman therefore considered that it would be disproportionate and impractical to require the Commission to carry out the same in-depth legal analysis when considering whether to make a legislative document available online, as it must when dealing with a confirmatory application for public access to a document.
Seetõmu leidis ombudsman, et oleks ebaproportsionaalne ja ebapraktiline komisjonilt nõuda, et ta, langetades otsust, kas teha õigusloomega seotud dokument kämesaadavaks Internetis, viiks läbi niisama põhjaliku juriidilise analüüsi nagu siis, kui ta käsitleb kordustaotlust avaliku juurdepääsu kohta dokumendile.