natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, it is conceivable, in view of the file both in these cases and in the corresponding proceedings for interim relief, that the Parliament’s conduct in connection with the procedure for the award of the contract gave rise to the commencement of the action in Case T-383/06 and the application for interim measures in Case T-383/06 R. Accordingly, the applicant must bear half of its own costs in Cases T-383/06 and T-383/06 R, while the Parliament must pay half of the applicant’s costs in addition to its own costs.
Siiski ei saa käesoleva kohtuasja ega vastavate ajutiste meetmete kohaldamise kohtuasjade puhul välistada, et hagi esitamist kohtuasjas T-383/06 ja ajutiste meetmete kohaldamise taotlust kohtuasjas T-383/06 R ei ole parlament oma käitumisega hankemenetluses esile kutsunud. Neil asjaoludel tuleb otsustada, et hageja kannab poole enda kohtukuludest kohtuasjades T-383/06 ja T-383/06 R ning parlament kannab lisaks oma kohtukuludele poole hageja kohtukuludest.
In Case T-71/07, since the applicant has been unsuccessful, it must be ordered to pay the costs, as applied for by the Parliament, including those relating to the proceedings for interim relief in Case T-71/07 R and to the objection of inadmissibility.
Kuna hageja on kohtuasjas T-71/07 kohtuvaidluse kaotanud, siis vastavalt parlamendi nõuetele tuleb temalt välja mõista kohtukulud, kaasa arvatud kohtuasjas T-71/07 R ajutiste meetmete menetlusega ja vastuvõetamatuse vastuväitega seonduvad kohtukulud.
Cases T-383/06 and T-71/07 are joined for the purposes of the order.
Liita kohtuasjad T-383/06 ja T-71/07 määruse huvides.
In Case T-71/07, the objection of inadmissibility shall be considered together with the substance of the case.
Liita vastuvõetamatuse vastuväide kohtuasjas T-71/07 põhikohtuasjaga.
The action in Case T-71/07 is dismissed as manifestly lacking any foundation in law.
Jätta hagi kohtuasjas T-71/07 ilmselge õigusliku põhjendamatuse tõttu rahuldamata.
There is no longer any need to adjudicate on the application for annulment in Case T-383/06.
Kohtuasjas T-383/06 ei ole tühistamistaotluse kohta vaja otsust teha.
The application for damages in Case T-383/06 is dismissed as manifestly lacking any foundation in law.
Jätta kohtuasjas T-383/06 kahju hüvitamise nõue ilmselge õigusliku põhjendamatuse tõttu rahuldamata.
In Case T-383/06, the European Parliament shall bear its own costs and pay half of the costs of Icuna.Com SCRL, including those relating to the proceedings for interim relief.
Mõista kohtuasjas T-383/06 pool Icuna.Com SCRL-i kohtukuludest välja parlamendilt, kes ühtlasi kannab ise oma kohtukulud.
Icuna.Com shall bear half of its own costs.
Jätta pool Icuna.Com’i kohtukuludest tema enda kanda.
In Case T-71/07, Icuna.Com shall bear its own costs and pay those incurred by the Parliament, including those relating to the proceedings for interim relief and to the objection of inadmissibility.
Mõista kohtuasjas T-71/07 parlamendi kohtukulud, kaasa arvatud ajutiste meetmete kohaldamise menetluse ja vastuvõetamatuse vastuväitega seotud kohtukulud välja Icuna.Com’ilt, kes ühtlasi kannab ise oma kohtukulud.
Case T-144/04
Kohtuasi T-144/04
(Action for annulment — Commission decision declaring certain measures taken by the French Republic in favour of France 2 and France 3 to be State aid compatible with the common market — Period allowed for commencing proceedings — Article 44(1)(c) of the Rules of Procedure — Inadmissibility)
Tühistamishagi – Komisjoni otsus, millega tunnistati teatavad Prantsuse Vabariigi poolt France 2-le ja France 3-le antud meetmed ühisturuga kokkusobivaks riigiabiks – Hagi esitamise tähtaeg – Kodukorra artikli 44 lõike 1 punkt c – Vastuvõetamatus
Order of the Court of First Instance (Fifth Chamber), 19 May 2008 . . . . . . II - 764
Esimese Astme Kohtu määrus (viies koda), 19. mai 2008 . . . . . . . . . . .
Actions for annulment — Time-limits — Point from which time starts to run — Date of publication — Day on which a measure came to the knowledge of the applicant — Subsidiary matter
Tühistamishagi – Tähtaeg – Tähtaja algus – Avaldamise kuupäev – Aktist teadasaamise kuupäev – Subsidiaarne tähtsus
(Art. 230, fifth para., EC; Council Regulation No 659/1999, Art. 26(3))
(EÜ artikli 230 viies lõik; nõukogu määrus nr 659/1999, artikli 26 lõige 3)
SUMMARY — CASE T-144/04
KOKKUVÕTE – KOHTUASI T-144/04
Under Article 44(1)(c) of the Rules of Procedure, an application must indicate the subjectmatter of the proceedings and include a brief statement of the grounds relied on.
Vastavalt Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 44 lõike 1 punktile c tuleb hagiavalduses märkida hagi ese ja ülevaade fakti- ja õigusväidetest.
It is clear from the wording of the fifth paragraph of Article 230 EC that the criterion of the date on which the applicant became aware of the measure as the start of the period for bringing an action is subsidiary to the criteria of publication or notification of the measure.
EÜ artikli 230 viienda lõigu sõnastusest tuleneb, et aktist teadasaamise kuupäev on hagi esitamise tähtaja kulgema hakkamise määratlemisel subsidiaarse tähtsusega võrreldes akti avaldamise või teatavaks tegemise kuupäevaga.
That indication must be sufficiently clear and precise so as to allow the defendant to prepare its defence and the Court to decide the case, if necessary, without other supporting information.
See teave peab olema piisavalt selge ja täpne, et kostja saaks ette valmistada kaitse ja Esimese Astme Kohus lahendada hagi vajadusel ilma täiendava informatsioonita.
With regard to measures which, in accordance with the established practice of the institution concerned, are published in the Official Journal of the European Union, although such publication is not a condition of their applicability, the Court of Justice and the Court of First Instance have recognised that the criterion of the day on which a measure came to the knowledge of an applicant was not applicable and that it was the date of publication which marked the starting point of the period prescribed for instituting proceedings.
Õigusaktide suhtes, mis institutsiooni väljakujunenud tava kohaselt kuuluvad avaldamisele Euroopa Liidu Teatajas, kuigi avaldamine ei ole nende kehtivuse tingimuseks, ei ole teadasaamise kuupäeva kriteerium kohaldatav ja hagi esitamise tähtaeg hakkab kulgema avaldamisest.
In those circumstances, the third parties involved can legitimately expect the decision in question to be published.
Niisugustel asjaoludel võib kolmas puudutatud isik õiguspäraselt eeldada, et kõnealune akt avaldatakse.
In order to ensure legal certainty and sound administration of justice, it is necessary, for an action to be admissible, that the basic matters of fact and law relied on appear coherently and intelligibly in the text of the application itself.
Et tagada õiguskindlus ja hea õigusemõistmine, on hagiavalduse vastuvõetavuseks vaja, et peamised faktilised ja õiguslikud asjaolud, millele tuginetakse, tuleneksid järjekindlalt ja arusaadavalt hagiavalduse enda tekstist.
Whilst specific points in this text can be supported and supplemented by references to specific passages in the documents attached, a general reference to other documents, even those annexed to the application, cannot compensate for the lack of essential elements in the application.
Kuigi seda teksti saab teatavate punktide osas põhjendada ja täiendada viidetega hagiavaldusele lisatud dokumentide kindlaksmääratud osadele, ei saa üldine viide teistele kirjalikele dokumentidele, isegi kui need on hagiavaldusele lisatud, asendada hagiavalduse peamisi elemente.
It is not for the Court of First Instance to seek and identify in the annexes the pleas and arguments on which it may consider the action to be based, since the annexes have a purely evidential and instrumental function.
Hagiavalduse lisadest hagi alusena käsitletavate väidete ja argumentide väljaotsimine ja kindlakstegemine ei kuulu Esimese Astme Kohtu ülesannete hulka, kuna lisadel on üksnes tõenduslik ja abistav ülesanne.
With regard to measures which must, under Article 26(3) of Regulation No 659/1999 laying down detailed rules for the application of Article [88 EC], be published on the Official Journal, the period for instituting proceedings starts, in accordance with the provisions of Article 102(1) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, from the end of the 14th day after publication thereof.
Õigusakti puhul, mis vastavalt määruse nr 659/1999 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad [EÜ artikli 88] kohaldamiseks) artikli 26 lõikele 3 kuulub avaldamisele Euroopa Liidu Teatajas, hakkab hagi esitamise tähtaeg kulgema Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 102 lõike 1 kohaselt alates ajast, mil on möödunud neliteist päeva õigusakti avaldamise päevast.
Therefore, in reviewing the compliance of the application with the requirements of Article 44(1) of the Rules of Procedure, the contents of the reply are, by definition, not relevant. In particular,
Seega ei oma hagiavalduse vastavuse kontrollimisel kodukorra artikli 44 lõike 1 nõuetele repliigi sisu põhimõtteliselt tähtsust.
These requirements are necessary, in particular, for the benefit of the Community judicature, which has no prior knowledge of the case brought before it.
Need nõuded on nimelt kohustuslikud eelkõige ühenduste kohtu huvides, kelle jaoks temale esitatud kohtuasi ei ole eelnevalt tuttav.
Furthermore, in the interests of ensuring legal certainty with respect to defining the terms of the legal argument, and the sound administration of justice, presumed familiarity with the file on the part of the institution which drafted the measure cannot be taken into consideration as a ground for waiving the requirements of Article 44(1) of the Rules of Procedure.
Lisaks välistavad nii õiguskindluse tagamise vajadus kohtuvaidluse eseme määratlemisel kui ka hea õigusemõistmine selle, et kodukorra artikli 44 lõike 1 nõuetest kõrvalekaldumist võimaldava põhjusena võetaks arvesse eeldatav toimiku hea tundmine akti vastu võtnud institutsiooni poolt.
Furthermore, whilst in the case of a measure adopted by an institution, the requirement to state reasons in the measure may indeed be eased where the addressee is familiar with the background to its adoption, that possibility of easing the requirement to state reasons may not be applied by analogy to the
Lisaks, institutsiooni poolt vastu võetud akti puhul võib kohustus aktis põhjendusi esitada tõesti olla leebem, juhul kui adressaat tunneb hästi akti vastuvõtmise tausta, kuid seda leebema põhjendamiskohustuse võimalust ei saa analoogia alusel kohaldada ühenduse kohtule esitatud hagi piisava selguse ja täpsuse
In Case T-144/04,
Kohtuasjas T-144/04,
Commission of the European Communities, represented by J. Buendía Sierra, M. Niejhar and C. Giolito, acting as Agents, defendant, supported by
Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: J. Buendía Sierra, M. Niejhar ja C. Giolito, kostja, keda toetab
French Republic, represented by G. de Bergues, acting as Agent, intervener,
Prantsuse Vabariik, esindaja: G. de Bergues, menetlusse astuja,
APPLICATION for annulment of Decision 2004/838/EC of the Commission of 10 December 2003 on State aid implemented by France for France 2 and France 3 (OJ 2004 L 361, p. 21),
KOMISJON mille ese on nõue tühistada komisjoni 10. detsembri 2003. aasta otsus 2004/838/EÜ Prantsusmaa poolt France 2-le ja France 3-le antud riigiabi kohta (ELT 2004, L 361, lk 21),
THE COURT OF FIRST INSTANCE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES (Fifth Chamber), composed of M. Vilaras (Rapporteur), President, M. Prek and V. Ciucă, Judges,
EUROOPA ÜHENDUSTE ESIMESE ASTME KOHUS (viies koda), koosseisus: koja esimees M. Vilaras (ettekandja), kohtunikud M. Prek ja V. Ciucă, kohtusekretär: E. Coulon, on andnud järgmise määruse
Factual background to the dispute
Vaidluse aluseks olevad asjaolud
On 10 March 1993, the applicant, Télévision Française 1 SA (‘TF1’), owner of the private television channel TF1, submitted a complaint to the Commission concerning the methods used to finance and operate France 2 and France 3, two French public television channels.
Hageja, Télévision française 1 SA (TF1), kes on eraõigusliku kommertstelekanali TF1 omanik, esitas 10. märtsil 1993 komisjonile kaebuse seoses kahe avalikõigusliku kanali France 2 ja France 3 rahastamis- ja kasutamisviisiga.
The complaint alleged infringements of Article 81 EC, Article 86(1) EC, and Article 87 EC.
Kaebus esitati asutamislepingu artikli 81, artikli 86 lõike 1 ja artikli 87 rikkumise kohta.
On 2 February 1996, the applicant brought an action against the Commission for failure to act.
Hageja esitas 2. veebruaril 1996 komisjoni vastu tegevusetushagi.
In its judgment in Case T-17/96 TF1 v Commission [1999] ECR II-1757, the Court of First Instance declared that the Commission had failed to fulfil its obligations by not adopting a decision regarding the part of the complaint lodged by TF1 concerning state aid.
Esimese Astme Kohus tuvastas 3. juuni 1999. aasta kohtuotsusega T-17/96: TF1 vs. komisjon (EKL 1999, lk II-1757) komisjoni tegevusetuse, kuna komisjon ei võtnud vastu otsust TF1 kaebuse selle osa kohta, mis puudutab riigiabi.
On 27 September 1999, the Commission initiated the formal review procedure laid down in Article 88(2) of the Treaty in respect of the investment grants received by France 2 and France 3 and the capital injections received by France 2 between 1988 and 1994.
27. septembril 1999 algatas komisjon EÜ artikli 88 lõikes 2 ette nähtud ametliku uurimismenetluse seoses France 2-le et France 3-le antud investeerimistoetustega ja France 2-le aastatel 1988–1994 antud kapitalitoetustega.
In Commission Decision 2004/838/EC of 10 December 2003 on State aid implemented by France for France 2 and France 3 (OJ 2004 L 361, p. 21, ‘the contested decision’), the Commission decided that ‘[t]he investment grants paid by France to France 2 and France 3 and the capital injections granted by France to France 2 between 1988 and 1994 constituted State aid compatible with the common market within the meaning of Article 86(2) of the Treaty’ (Article 1 of the contested decision).
Komisjon otsustas 10. detsembri 2003. aasta otsusega 2004/838/EÜ Prantsusmaa poolt France 2-le ja France 3-le antud riigiabi kohta (ELT 2004, L 361, lk 21; edaspidi „vaidlustatud otsus”), et „Prantsusmaa poolt France 2-le ja France 3-le makstud investeeringutoetused ning Prantsusmaa poolt aastatel 1988–1994 France 2 kasuks tehtud kapitalidotatsioonid moodustavad asutamislepingu artikli 86 lõike 2 alusel ühisturuga kokkusobiva riigiabi” (vaidlustatud otsuse artikkel 1).
The contested decision does not deal with the television licence fee introduced by Law No 49-1032 of 30 July 1949, which was excluded from the scope of the decision to initiate the formal review procedure (recital 25 of the contested decision).
Vaidlustatud otsuses ei käsitleta televisioonimaksu televisioonivastuvõtjate kasutamise õiguse eest, mis kehtestati Prantsuse 30. juuli 1949. aasta seadusega nr 49-1032, kuna see jäeti menetluse algatamise otsusest välja (vaidlustatud otsuse põhjendus 25).
By letter dated 3 February 2004, the Commission sent a copy of the contested decision to the applicant, which was received on 4 February 2004.
Komisjon edastas 3. veebruari 2004. aasta kirjaga hagejale vaidlustatud otsuse koopia, mille viimati nimetatu sai kätte 4. veebruaril 2004.
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance by fax on 13 April 2004, the original received at the Registry on 15 April, the applicant brought the present action.
Hageja esitas käesoleva menetluse algatamiseks Esimese Astme Kohtu kantseleisse 13. aprillil 2004 faksiga saabunud hagiavalduse, mille originaal saabus kantseleisse 15. aprillil 2004.
On 9 July 2004, the French Republic sought leave to intervene in the current proceedings in support of the claims of the Commission.
Prantsuse Vabariik esitas 9. juulil 2004 avalduse menetlusse astumiseks komisjoni nõuete toetuseks.
That request was granted by Order of the President of the Fourth Chamber of the Court of First Instance on 6 September 2004.
Esimese Astme Kohtu neljanda koja esimehe 6. septembri 2004. aasta määrusega taotlus rahuldati.
Following changes made to the composition of the Chambers of the Court of First Instance with effect from 13 September 2004, the Judge-Rapporteur was assigned, as President, to the Fifth Chamber, to which this case was accordingly allocated.
Seoses Esimese Astme Kohtu kodade koosseisu muutmisega alates 13. septembrist 2004 määrati ettekandja-kohtunik viienda koja esimeheks, mistõttu käesolev kohtuasi suunati sellele kojale.
— declare the action to be admissible;
– tunnistada hagi vastuvõetavaks;
— order the Commission to pay the costs, and make an appropriate order for costs with respect to the French Republic.
– mõista kohtukulud välja komisjonilt ning määrata Prantsuse Vabariigi kohtukulude jaotus vastavalt kehtivale korrale.
The Commission, supported by the French Republic, with respect to the admissibility of the action and the question of costs, contends that the Court should:
Komisjon, keda hagi vastuvõetavuse ja kohtukulude küsimustes toetab Prantsuse Vabariik, palub Esimese Astme Kohtul:
— in the alternative, dismiss the action as being clearly without foundation;
– teise võimalusena jätta hagi ilmselge õigusliku põhjendamatuse tõttu rahuldamata;
In its reply, the applicant requested the Court to order the Commission to produce a letter that it allegedly sent to the French authorities, and in which it requested them to provide submissions and proposals with a view to amending the legal status of the fee.
Hageja palus repliigis Esimese Astme Kohtul kohustada komisjoni esitama kirja, mille komisjon oli väidetavalt 10. detsembril 2003 saatnud Prantsuse ametiasutustele ning milles ta neid väidetavalt kutsus üles esitama märkusi ja ettepanekuid televisioonimaksu käsitlevate õigusnormide muutmiseks.
Under Article 113 of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, the Court may at any time, of its own motion, after hearing the parties, in accordance with Article 114(3) and (4), decide whether there exists any absolute bar to proceeding with an action, including bars in consequence of non-compliance with the time limit for bringing the action and breach of Article 44(1) of the Rules of Procedure.
Vastavalt Esimese Astme Kohtu kodukorra artiklile 113 võib Esimese Astme Kohus artikli 114 lõigete 3 ja 4 kohaselt igal ajal omal algatusel pärast poolte ärakuulamist otsustada, et esineb asja läbivaatamist takistavaid asjaolusid, mille hulka kuuluvad hagi esitamise tähtaja möödumisest ja kodukorra artikli 44 lõike 1 rikkumisest tulenevad asja läbivaatamist takistavad asjaolud.
In addition, under Article 111 of the Rules of Procedure, where it is clear that the Court of First Instance has no jurisdiction to take cognisance of an action or where the action is manifestly inadmissible or manifestly lacking any foundation in law, the Court may, by reasoned order, without taking further steps in the proceedings, give a decision on the action.
Lisaks, vastavalt kodukorra artiklile 111, kui Esimese Astme Kohus ei ole ilmselgelt pädev hagi läbi vaatama või kui hagi on ilmselgelt vastuvõetamatu või ilmselgelt õiguslikult põhjendamatu, võib Esimese Astme Kohus ilma menetlust jätkamata lahendada kohtuasja põhistatud määrusega.
In the present case, the Court considers that it has sufficient information, in the form of the documents in the case and the explanations provided by the parties, in order to rule on the present action without initiating the oral procedure or ordering the measure of organisation of procedure sought by the applicant.
Esimese Astme Kohus leiab, et käesolevas asjas piisab kohtutoimiku dokumentidest ja poolte esitatud selgitustest, et suulist menetlust avamata ja hageja taotletud menetlust korraldavat meedet määramata käesolev kohtuasi lahendada.
Admissibility of the application concerning the timelimit for commencing proceedings
Hagi vastuvõetavus lähtuvalt hagi esitamise tähtajast
The applicant and the Commission agree that the time limit for bringing the action started to run from the moment when the Commission notified the applicant of the contested decision, on 4 February 2004, and that the time limit expired at midnight on 14 April 2004.
Hageja ja komisjon on nõus sellega, et hagi esitamise tähtaeg hakkas kulgema alates vaidlustatud otsuse komisjoni poolt hagejale edastamisest 4. veebruaril 2004 ning et tähtaeg möödus 14. aprilli 2004 keskööl.
However, the Commission, noting that the action was lodged by fax on 13 April 2004, followed by the lodging of the original of the request on 15 April 2004, asks the Court to determine whether the mandatory provisions under Article 43(6) of the Rules of Procedure have been complied with.
Siiski, kuna komisjon täheldas, et hagi esitati 13. aprillil 2004 faksiga ning seejärel hagiavalduse originaal esitati 15. aprillil 2004, siis komisjon jätab Esimese Astme Kohtu hooleks kontrollida, kas kodukorra artikli 43 lõikes 6 ette nähtud kohustuslikest sätetest on kinni peetud.
Under the fifth paragraph of Article 230 EC, an action for annulment must be brought within two months of the publication or notification of the contested measure or, in the absence thereof, of the date on which it came to the applicant’s knowledge, as the case may be.
EÜ artikli 230 viienda lõigu kohaselt tuleb tühistamishagi esitada kahe kuu jooksul vastavalt kas akti avaldamisest või teatavakstegemisest hagejale või nende puudumisel kahe kuu jooksul pärast päeva, mil hageja sellest teada sai.
It is clear from the wording of this provision that the criterion of the date on which the applicant became aware of the measure as the start of the period for bringing an action is subsidiary to the criteria of publication or notification of the measure (see the Order of the Court of First Instance T-426/04 Tramarin v Commission ECR II-4765, paragraph 48 and caselaw cited).
Selle sätte sõnastusest endast tuleneb, et aktist teadasaamise kuupäev on hagi esitamise tähtaja kulgema hakkamise määratlemisel subsidiaarse tähtsusega võrreldes akti avaldamise või teatavaks tegemise kuupäevaga (vt Esimese Astme Kohtu 21. novembri 2005. aasta määrus kohtuasjas T-426/04: Tramarin vs. komisjon, EKL 2005, lk II-4765, punkt 48 ja seal viidatud kohtupraktika).
In addition, with regard to measures which, in accordance with the established practice of the institution concerned, are published in the Official Journal of the European Union, although such publication is not a condition of their applicability, the Court of Justice and the Court of First Instance have recognised that the criterion of the day on which a measure came to the knowledge of an applicant was not applicable and that it was the date of publication which marked the starting point of the period prescribed for instituting proceedings.
Lisaks õigusaktide kohta, mis institutsiooni väljakujunenud tava kohaselt kuuluvad avaldamisele Euroopa Liidu Teatajas, kuigi avaldamine ei ole nende kehtivuse tingimuseks, on Euroopa Kohus ja Esimese Astme Kohus sedastanud, et teadasaamise kuupäeva kriteerium ei ole kohaldatav ja hagi esitamise tähtaeg hakkab kulgema avaldamisest.
In those circumstances, the third parties involved can legitimately expect the decision in question to be published (see Order of the Court of First Instance Tramarin v Commission, paragraph 19 above, paragraph 49, and the cited case-law).
Niisugustel asjaoludel võib kolmas puudutatud isik õiguspäraselt eeldada, et kõnealune akt avaldatakse (vt eespool punktis 19 viidatud määrus Tramarin vs. komisjon, punkt 49 ja seal viidatud kohtupraktika).
In the present case, in implementation of the obligation imposed on it under Article 26(3) of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article [88] of the EC Treaty (OJ 1999 L 83, p. 1), the Commission published the contested decision in the Official Journal of the European Union on 8 December 2004.
Kõnesoleval juhul on komisjon vastavalt nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad [EÜ artikli 88] kohaldamiseks, artikli 26 lõikest 3 tulenevale kohustusele vaidlustatud otsuse Euroopa Liidu Teatajas avaldanud 8. detsembril 2004.