natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, further work will be needed to include other dimensions, in particular internal and functional flexibility.
Samuti võivad need aeglustada tööjõuliikumist erinevate töökohtade vahel, mis piirab tööturu dünaamilisust ja pikendabtööpuuduse keskmist pikkust.
Stringent EPL tends to reduce thedynamism of the labour market, worsening the prospects of the groups “atthe margin”…
… marginaalsete valdkondade reguleerimatus üksnes soodustab segmenteeritud tööturgude teket.
External flexibility refers to the ease of hiring and firing workers, and the use offlexible forms of labour contracts.
Viimastel aastatel on teatud liikmesriigid suurendanud välist paindlikkust marginaalsetes valdkondades, lihtsustades töökaitse-eeskirju peamiselt seoses ajutistetöölepingutega ja jättes tavalepingute kohta kehtivad ranged eeskirjad suures osassamaks.
This has been measured by the OECD's indicator on the strictness of employment protection legislation (EPL).
See on teinud tööturu kahetasandiliseks, mistõttu tagasilöökidegakohanemise raskus lasub neil töötajatel, kes töötavad ebatüüpiliste lepingutealusel (näiteks tähtajaliste lepingutega).
Both theoreticaland empirical findings suggest that stringent EPL, while having an ambiguous orlimited impact on total unemployment and employment, worsens the employmentprospects of women, youths and older workers.
Nii on tööhõive muutunud ebakindlaks jaebatüüpiliste lepingute alusel töötavatele töötajatele ei suudeta pakkuda piisavatkoolitust, mis omakorda mõjub halvasti tööviljakusele.
It can also slow down the flow oflabour between different jobs making the labour market less dynamic and increasing the average duration of unemployment spells.
Flexicurity-lähenemisviistähendab tööturu paindlikumaks muutmist, lihtsustades tava- ja ebatüüpilisitöölepinguid reguleerivaid eeskirju pigem üheaegselt.
…but deregulation “at the margin”only tends to favour the creation of segmented labour markets.
Korralikud töötushüvitiste süsteemidtagavad suurema kindlustunde töötururiskide suhtes.
In recent years, certain Member States have increased external flexibility “at themargin”, chiefly by easing EPL for temporary contracts only, while keeping stringent rules for regular contracts largely intact.
Töökaitse-eeskirjad ja töötushüvitised on kaks võimalust, kuidas töötajaid töötururiskide eest kaitsta.
This has favoured the developmentof two-tier labour markets in which the brunt of adjustment to shocks falls onemployees under atypical contractual forms (e.g. fixed-term contracts).
Empiirilised uurimused näitavad, et töötajad tunnevadennast kaitstumana rohkem tänu töötushüvitistele kui töökaitse-eeskirjadele.Võrdlemisi kõrgeid töötushüvitisi seostatakse tavaliselt pikemaajalise tööpuudusega, osalt seetõttu, et need vähendavad tööotsimise aktiivsust.
This hasled to precarious employment and a lack of adequate provision of training forworkers under atypical contracts, with negative impact on productivity.
Samas onvõimalik passiivsust suures osas vältida tõhusate aktiveerimisstrateegiate abil, kustöötushüvitised on seotud aktiivsete tööturumeetmetega.
“Flexicurity” would rather call for a simultaneous easing of rules on both regular and atypical contracts as a way to provide for improved flexibility in the labour market.
Üks võimalik reformistrateegia oleks paindlikumate töökaitse-eeskirjade asemel suurendada töötuteletehtavaid kulutusi, mille hulka kuuluvad nii sissetuleku hüvitamine (passiivne tööturupoliitika) kui ka aktiivsed meetmed (aktiivne tööturupoliitika).
Well-designed unemployment benefitsystems seem to perform better as aninsurance against labour market risks.
ELi liikmesriigid võib vastavalt paindlikkuse ja turvalisuse vaheliseletasakaalule jagada rühmadeks, …
EPL and unemployment benefit (UB) can be seen as two different ways of protecting workers against labour market risks.
Paindlikkuse ja turvalisuse debatis rõhutatakse erinevate tööturumeetmete ja tööturuasutuste vastasmõju tähtsust.
However, this can be largely offset by setting efficient activation strategies that coordinate UB administration with active labour market policies (ALMPs).
Kõnealused teljed kajastavad peamiselt järgmist: a) (väline/numbriline) paindlikkus / tööalanekonkurentsivõime; b) turvalisus; c) sotsiaalkindlustusmaks ja muu maksukoorem.Analüüsi peamine järeldus oli see, et tööturgu mõjutab märkimisväärselt paindlikkuse / tööalase konkurentsivõime ja turvalisuse koostoime.
A possible reform strategy could be to “trade” more flexible EPLfor higher transfers to the unemployed both in the form of income compensation(i.e. passive labour market policies) and active measures (ALMPs).
Kui riigi näitajad onnii paindlikkuse kui ka turvalisuse telgedel väga head, siis positiivse tagajärjenaon head ka sotsiaalmajanduslikud näitajad, näiteks kõrge tööhõive ja sissetulekutevõrdsem jaotus.
EU Member States can be grouped indifferent “flexicurity” models…
… majandust piiravate poliitiliste tegurite tõttu võib aga olukorra muutmineosutuda problemaatiliseks…
In line with well-established theoretical results andstatistical procedures, EU Member States are clustered on the basis of a limited number of dimensions (or axes) to characterise national labour markets.
Paindlikkuse ja turvalisuse tasakaalu parandamisele suunatud reformikavade poliitilist teostatavust saab toetada läbirääkimiste teel (kolmepoolse) sotsiaalse dialoogi raames.
A key finding of this analysis is that thereare significant synergies between the flexibility/employability and security axes interms of labour market outcomes. A high country score on both the flexibility andsecurity axes is positively correlated with favourable outcomes for socio-economicvariables, such as higher employment rates and a more equal distribution of income.
Flexicurity-reformide võrdlemisi kompenseeriv olemus (töökaitseeeskirjade leebemaks muutmine selle asemel, et suurendada ja tõhustada kulutusitööturupoliitikale) võib aga nende rakendamist raskendada, sest sellega kaasnebvalitsuse kulude suurenemine ja lisaks on riiklike haldusasutuste töö tõhustamiseksvaja lisaressursse.
… but political economy constraintscan make regime change problematic…
… ja erinevad tegevussuunad tunduvadolevat kooskõlas turvalisuse ja paindlikkuse põhimõtetega.
The political feasibility of reform packages improving the combinations of flexibility and security can be enhanced by negotiations in the framework of (tripartite)social dialogue.
Samas on välja on töötatud ja rakendatud ka mitmeid meetmeid, mis on kooskõlasturvalisuse ja paindlikkuse põhimõttega, kuid ei suurenda oluliselt valitsusekulusid.
However, the largely compensatory nature of “flexicurity”reforms (i.e. loosening EPL in exchange for both higher and better spending on LMPs) may make their implementation problematic, because of the impliedincrease or shift in government expenditure, together with the necessary gainsrequired in the efficiency of public administrations.
Sellised meetmed on: a) luua individuaalsed ja üleviidavad töötuarved;ning b) asendada erinevat liiki töölepingud üheainsaga, vähendada vallandamiskulusid ja kehtestada vallandamismaks töötushüvitiste ja liikmesriikidetööhõiveteenistuste rahastamiseks. Nimetatud meetmed/ettepanekud näitavad, et
These measures/proposals illustrate that there can be different pathways toimproving the combination of flexibility and security – as concrete solutionsdepend on particular national circumstances and policy choices that can eventually yield equivalent socio-economic outcomes.
Tööhõive Euroopas2006 turvalisuse ja paindlikkuse vahelist tasakaalu saab parandada mitmel viisil –täpsemad lahendused sõltuvad iga riigi olukorrast ja poliitilistest valikutest, misaga võivad lõpuks viia ühesuguste sotsiaalmajanduslike tulemusteni.
Effective European Active Labour Market Policies
Euroopa tõhusja aktiivne tööturupoliitika
Effective active labour market policiesare a key element for successful implementation of “flexicurity” principles.
Tõhus ja aktiivne tööturupoliitika onturvalisuse ja paindlikkuse põhimõtteedukaks rakendamiseks esmatähtis.
In the context of the current “flexicurity” debate and according to the conclusions ofthe Spring 2006 Council, effective active labour market policies (ALMPs) – supporting transitions between jobs as well as from unemployment and inactivity to jobs– is one of the ingredients essential to achieve a good balance between flexibility andemployment security while reducing the risk of labour market segmentation.
Praeguse paindlikkuse ja turvalisuse debati ja nõukogu 2006. aasta kevadise istungi järelduste järgi on tõhus ja aktiivne tööturupoliitika, mis toetab töökohtadevahelist liikumist ning töötuse ja mitteaktiivsuse asendamist töö leidmisega, paindlikkuse ja turvalisuse vahel tasakaalu saavutamisel ülioluline ning samasvähendab see ka tööturu segmenteerumisohtu.
The EES emphasises both the need tostrengthen spending on active policiesand make them more effective.
Euroopa tööhõivestrateegias rõhutataksevajadust suurendada ja tõhustada kulutusi aktiivsetele meetmetele.
Both the European employment strategy (EES) and the OECD Jobs Strategy haverecommended the following actions. Firstly, to shift resources from passive LMPs(i.e. those concentrating in providing income support) to active LMPs (i.e. thoseattempting to improve the labour market prospects of participants); and secondly,to take better account of the interactions between ALMPs and tax and benefit systems, preferably in the framework of activation strategies, in order to increase theeffectiveness of ALMPs.
Nii Euroopa tööhõivestrateegias kui ka OECD tööstrateegias on soovitatudjärgmisi meetmeid: esiteks, suunata ressursid ümber passiivsetelt tööturumeetmetelt (keskenduvad sissetuleku kaotuse hüvitamisele) aktiivsetele (toetavad tööturul osalejate võimaluste parandamist) ning teiseks, võtta aktiivsete tööturumeetmete tõhustamiseks rohkem arvesse aktiivse tööturupoliitika ning maksu- ja toetustesüsteemi vastasmõju, soovitavalt aktiveerimisstrateegiatega.
Expenditure on active measuresaccounts for about one-third of totalspending on LMPs.
Kulud aktiivsetele meetmetele moodustavad umbes kolmandiku tööturupoliitikale tehtavatest kogukulutustest.
Average spending on LMPs in EU Member States totalled just over 2% of GDPduring the period 1985–2004, with a small downward drift emerging after the mid1990s.
ELi liikmesriikide kulutused tööturupoliitikale moodustasid ajavahemikus1985–2004 keskmiselt 2% SKTst, kusjuures 1990. aastate teisest poolest alates onmärgata teatavat langust.
There is a wide variation in spending across countries, ranging from a lowof under 0.5% in the Czech Republic, Estonia, Latvia, Lithuania, Slovakia and the UK, to a high of 4.4% in Denmark in 2004.
Kulutused on riigiti väga erinevad, varieerudesväikestest kulutustest (alla 0,5%) Tšehhi Vabariigis, Eestis, Lätis, Leedus, Slovaki Vabariigis ja Ühendkuningriigis suurte kulutusteni (kuni 4,4%) Taanis 2004.aastal.
In the EU, the share of expenditureson active measures accounts, on average, for approximately one-third of total LMPspending.
ELis moodustasid kulud aktiivsetele meetmetele keskmiselt umbes kolmandiku tööturupoliitikale tehtavatest kogukulutustest.
This indicates that EU Member States have not made any significantprogress on shifting resources from passive to active measures, despite thedeclared intentions of many governments.
See näitab, et ELi liikmesriikides pole toimunud märgatavat edasiminekut ressursside ümbersuunamisespassiivsetelt meetmetelt aktiivsetele, hoolimata sellest, et mitu valitsust onteatanud vastavast kavatsusest.
The effectiveness of ALMPs is assessedusing either micro- or macroeconometric techniques.
Aktiivsete tööturumeetmete tõhususthinnatakse kas mikro- või makromajanduslike meetodite abil.
The effectiveness of ALMPs is usually evaluated using either micro- or macroeconometric techniques.
Aktiivsete tööturumeetmete tõhusust hinnatakse tavaliselt kas mikro- või makromajanduslike meetodite abil.
The large majority of programme evaluations use microeconometric techniques to measure the impact of participation in the programmeon subsequent employment and/or earning prospects.
Enamasti kasutatakse programmide hindamiselmikromajanduslikke meetodeid, mõõtes programmis osalemise mõju edasiseletööhõivele ja/või teenimisvõimalustele.
However, assuming adequate data availability, use of a general equilibrium/macro framework is preferableto a partial equilibrium/micro approach, as the former is capable also of measuring indirect and long-run effects, which might lead to a reversal of the policy conclusions drawn from the microeconometric evaluation.
Kui aga on olemas piisavalt andmeid, onmakromajandusliku raamistiku kasutamine üldise tasakaalu hindamisega paremkui mikromajanduslik lähenemine osalise tasakaalu hindamisega, kuna esimeseabil on võimalik mõõta ka kaudseid ja pikaajalisi mõjusid, mis võivad mikromajandusliku hindamise põhjal tehtud poliitilised järeldused ümber lükata.
Microeconometric evaluations suggestthat spending on training is relativelyineffective, while employment incentives and PES are associated with themost favourable post-programmeemployment outcomes.
Mikromajandusliku hindamise põhjalon kulutused koolitusele suhteliseltebatõhusad, samas kui kõige paremadtulemused programmijärgses tööhõiveson seotud tööhõivestiimulite ja kohalike tööhõiveteenistustega.
Overviews of programme evaluations, including a recent meta-analysis of morethan 100 studies conducted in Europe, find the following: training has a modestlikelihood of making a positive impact on post-programme employment rates.
Programmide hindamiste ülevaadete, sealhulgas rohkem kui 100 Euroopas tehtuduurimuse hiljutise metaanalüüsi põhjal võib järeldada, et koolituste positiivne mõjuprogrammijärgsetele tööhõivemääradele on tõenäoliselt väike.
Incontrast, spending on employment incentives and PES is associated with significantly better outcomes.
Seevastu kulutusedtööhõivestiimulitele ja liikmesriikide tööhõiveteenistustele on seotudmärkimisväärselt paremate tulemustega.
The evidence suggests that job search assistance programmes in general, and activation policies in particular, rank highly among themore cost-effective ALMP measures in terms of helping the unemployed find ajob and keep it.
Tõendid näitavad, et tööotsimise abiprogrammid, eriti aktiveerimispoliitikad, kuuluvad aktiivse tööturupoliitika kõigekuluefektiivsemate meetmete hulka, aidates töötutel leida püsivat tööd.
Programmes involving direct job creation in the public sector are
Makromajanduslikuduurimused näitavad tavaliselt, et koolitus on aktiivse tööturupoliitika ainukemeede, millel on märkimisväärne positiivne mõju kõikidele tööturunäitajatele.
Executive summary even less likely to show a positive impact on post-programme employment outcomes than training programmes.
Kokkuvõte vaatlusperioodiga, mis hõlmab kakoolituse mõjusid keskpikas ja pikaajalises perspektiivis..
In contrast, macroeconometric studiesusually find training as the most effective category of ALMP.
Selline vasturääkivus on seletatav pikema vaatlusperioodiga, mis hõlmab kakoolituskavas osalemise hilisemaid mõjusid.
This paradoxcould be solved by extending the observation period to include the medium- tolong-term effects of training.
Üha rohkem järeluuringuid näitab aga, et pärast nimetatudesmast perioodi on täheldatav koolituse positiivne mõju.
The results of microeconometric evaluations and of the few macro-econometricstudies available are somewhat contradictory.
Tööturumeetmete vastasmõju võibavaldada olulist mõju aktiivsete meetmete tõhususele ja tööjõupakkumisele.
Macroeconometric studies usuallyfind that training is the only category of ALMP that seems to have a significantpositive impact on aggregate labour market outcomes.
Koostoime uurimiseks ja aktiivsete meetmete tõhustamiseks on tähtis võtta arvesseaktiivsete ja passiivsete tööturumeetmete vastasmõjusid.
This paradox could besolved by extending the observation period to include the post-participation effectsof training.
Võrdlemisi kõrgete japikaajaliste töötushüvitiste passiivsust soodustavat mõju saab vähemalt osaliseltvähendada hoolikalt väljatöötatud aktiivsete tööturumeetmetega.
In practice, evaluations of training programmes often find a negative,or only a slight positive, effect on participants’outcomes during the first year or twoafter participation.
Viimastel aastatelon ELi liikmesriigid eelistanud tasakaalustada töötushüvitiste/sotsiaalkindlus- tussüsteemide passiivsust soodustavat mõju ulatuslike aktiveerimisstrateegiateabil, millega koordineeritakse riiklike töötushüvitiste maksmist ja aktiivsete tööturumeetmete kulusid.
However, after that initial period, a growing number of followup studies have found evidence of a positive impact attributable to training.
Tänu hindamiskorra levikule paraneb olukord Euroopas jõudsalt, kuid tööturumeetmete hindamistava on mitmes liikmesriigis siiski alles lapsekingades.Mõjuhindamine ja aktiivsete tööturumeetmete rakendamise kontroll on olulisedsammud poliitikakujundamise parandamises, mis viiksid paremate tulemusteni.
Interactions between LMPs can have asignificant impact on the effectivenessof active measures and affect laboursupply.
Hoolimata viimase aja edusammudest,on aktiivsete meetmete tõhustamiseksvaja tööturumeetmete hindamistavaveelgi edasi arendada.
In order to explore synergies and make active policies more effective, it is important to consider the interactions between active and passive LMPs.
Inimkapital, tehnoloogia ja majanduskasv ELi liikmesriikides
Despite recent progress, an evaluationculture for labour market policiesneeds to be further developed to makeactive policies more effective.
Inimkapital on Lissaboni strateegia ükspõhipunkte, kuid investeeringud kõrgeltkvalifitseeritud tööjõudu valmistavadpettumuse.
Although the situation in Europe is rapidly improving as the practice of conducting evaluations becomes more widespread, development of an evaluation culturefor labour market policies is still in its infancy in many EU Member States.
Lissaboni strateegia asetab ELi tootlikkuse suurendamiseks teadmistepõhisesmajandusruumis kesksele kohale inimkapitali ja tehnoloogia. Investeeringudkõrgelt kvalifitseeritud tööjõudu on valmistanud aga väga suurt pettumust.
Evaluating the effects and monitoring the implementation of ALMPs are importantsteps in the process of improving policy design in order to secure better results.
Hetkeleraldatakse ELis kõrgharidusele umbes 1,2% SKTst, USAs aga peaaegu 2,9%.Sellist alainvesteerimist kõrgelt kvalifitseeritud tööjõudu peetakse ühekspeamiseks põhjuseks, miks majanduskasv on Euroopas viimastel aastatel olnudküllaltki aeglane.
Human capital, technology and growth in the EU Member States
2005. aastal läbivaadatud Lissaboni strateegias ja sellelpõhinevas majanduskasvu ja tööhõive ühtsetes suunistes aastateks 2005–2008pannakse seetõttu veelgi rohkem rõhku vajadusele investeerida inimkapitali parema hariduse ja oskuste arendamise kaudu.
Human capital is at the heart of the Lisbon Strategy but investment in ahigh-skilled workforce has been ratherdisappointing.
Mõni majanduskasvu mudel käsitlebinimkapitali tootlikkuse lisajõuna, sarnaselt füüsilise kapitali ja tööjõuga, …
Human capital together with technology have been put at the heart of the Lisbon Strategy with the aim to increase EU productivity in the context of the knowledgebased economy.
Mitu majandusteoreetilist mudelit seostab inimkapitali majanduskasvuga.
However, particularly investment in a highskilled workforce hasbeen rather disappointing.
Eristada võib kaht peamist lähenemisviisi.
Currently, the EU allocates approximately 1.2% of its GDP in higher education compared with nearly 2.9% in the US.
Tavapärase lähenemisviisi järgi on inimkapital tootlikkuse lisajõud, nagu füüsiline kapital ja tööjõudki, ning majanduskasvusoodustab inimkapitali akumulatsioon.
This underinvestment in a highskilled workforce has been seen as one of the main reasons behindthe relatively slow growth in Europe in the past years.
Erinevusi riikide majanduskasvus võibseega seletada erinevustega inimkapitali akumulatsioonis.
The 2005 revised Lisbon Strategy and the subsequent Integrated Guidelines for Growth and Jobs(2005–2008)have thus placed an even stronger emphasis on the need to investmore in human capital through better education and skills.
See tähendab ühtlasi, ethariduse mõju tööviljakusele on alati ühesugune, olenemata töö liigist.
Some growth models treat human capital as an additional input in the production function, alongside physical capital and labour …
… teine mudel aga seostab inimkapitalivaru uute tehnoloogiate loomise jaomaksvõtmisega.
Several models in the existing economic literature link human capital to economic growth and they broadly follow two main approaches.
Teise lähenemisviisi järgi on majanduskasvu stiimuliks inimkapitali varu, mismäärab riigi suutlikkuse töötada välja uusi tehnoloogiad ja võtta kasutuseleteistes riikides arendatud tehnoloogilisi uuendusi.
A standard approachtreats human capital as an additional input in the production function, alongsidephysical capital and labour.
Kõnealune alternatiivne lähenemisviis seletab riikide erinevaid majanduskasvu määrasid erinevustegainimkapitali varudes ehk riigi suutlikkusega luua ja omaks võtta uusitehnoloogiad.
In this approach, growth is driven by the accumulationof human capital. Consequently, differences in growth rates across countries canbe explained by differences in the rates at which these countries accumulatehuman capital.
Selle lähenemisviisi järgi on haridus eriti tähtis just selliste töökohtade puhul, mis nõuavad uuenduslikkust ja kohanemisvõimet ning mille hulkkasvab teadmistepõhises majanduses väga kiiresti.
This implicitly considers education as affecting the workers' productivity in the same way, regardless of the type of job they perform.
Kõrgelt kvalifitseeritudtööjõud arendab ja võtab kergemini omaks uued tehnoloogiad ja soodustabseetõttu tehnoloogilist arengut.
In the second approach, growth is driven by the stock of human capital, whichdetermines the capacity of a country to create new technologies and to absorb newtechnologies developed in other countries. This alternative approach sets out to
Kuna inimkapitali ja tehnoloogiat peetakse ELi tootlikkuse seisukohalt määravateks teguriteks, on see alternatiivne lähenemisviis valitud selleks, et empii-
… while other models link the stock ofhuman capital to the creation andabsorption of new technologies.
Teadmistepõhises majanduses onkõrgelt kvalifitseeritud ja kohane-
Employment in Europe 2006 explain the difference in growth rates between countries in terms of differences inhuman capital stocks, thus in the ability of countries to create and absorb newtechnologies.
Tööhõive Euroopas2006 misvõimeline tööjõud majanduskasvujaoks esmatähtis.
In a knowledgebased economy, a highskilled and adaptable workforce isessential for growth.
riliselt uurida, kuidas mõjutab kõrgelt kvalifitseeritud tööjõud tehnoloogilisteedusammude kaudu majanduskasvu ELi liikmesriikides.
Since human capital and technology are seen as key determinants of EU's productivity, this alternative approach has been adopted to examine empirically the growtheffects of a highskilled workforce through technological progress in the EU Member States.
Iseäranis teadmistepõhises majanduses, kus tehnoloogiline areng võib põhjustada majanduslikkutasakaalutust, ei ole majanduskasvu jaoks oluline mitte üksnes inimkapitali tasevõi struktuur, vaid ka kohanemisvõime.
However, especially in a knowledgebased economy where technological progress can create an economic imbalance, it is not only the level of humancapital or its composition but also adaptability that matters for economic growth.Adaptability of workers is crucial for effective reallocation of resources in responseto changes in economic conditions.
Töötajate kohanemisvõime on majanduslike tingimuste muutumisel ressursside edukaks ümberjaotamiseks määrava tähtsusega.
Although the capacity to adapt to change is oneof the main features of a well-educated workforce, it is reasonable to assume thatthe degree of adaptability of the workforce is sensitive to the forms of work organisations workers face.
Kuigi haritud tööjõu üks peamisi omadusi ongi võime muutustegakohaneda, on igati põhjendatud arvamus, et tööjõu kohanemisvõime ulatus sõltubtöökorraldusest, millega töötajatel tuleb silmitsi seista.