natgillin/translations-raw huggingface dataset:
With regard, more specifically, to the Commission’s power of review under Article 9(3) of Directive 2003/87, it is to be noted that while the Member States have a degree of freedom of action when transposing the directive, the fact remains that, first, the Commission is empowered to verify whether the measures adopted by Member States are consistent with the criteria set out in Annex III to the directive and with Article 10 thereof and, second, in carrying out that review it itself has a discretion insofar as the review entails complex economic and ecological assessments carried out in the light of the general objective of reducing greenhouse gas emissions by means of a costeffective and economically efficient allowance trading scheme (Article 1 of Directive 2003/87 and recital 5 in its preamble).
Komisjonile direktiivi 2003/87 artikli 9 lõikega 3 antud kontrollipädevuse kohta tuleb täpsustada, et kuigi liikmesriigil on selle direktiivi ülevõtmisel teatud tegutsemisruum, on komisjonil siiski esiteks volitus kontrollida liikmesriigi meetmete vastavust III lisa kriteeriumidele ja artikli 10 sätetele, ning teiseks on ka temal endal selle kontrolli teostamisel hindamisruum, kuivõrd niisugune kontroll eeldab keerulisi majanduslikke ja keskkonnaalaseid hinnanguid, mille andmisel tuleb lähtuda üldisest eesmärgist vähendada saastekvootidega kauplemise süsteemi abil tulemuslikult ja majanduslikult tõhusalt kasvuhoonegaaside heitkoguseid (direktiivi 2003/87 artikkel 1 ja viies põhjendus).
It follows that, in its review of legality in this regard, the Community judicature conducts a full review as to whether the Commission applied properly the relevant rules of law, whose meaning must be determined in accordance with the methods of interpretation recognised by the case-law.
Sellest järeldub, et niisuguse õiguspärasuse kontrolli puhul teostab ühenduse kohus täielikku kontrolli selle üle, kas komisjon on õigesti kohaldanud asjaomaseid õigusnorme, mille kohaldamisala tuleb kindlaks teha kohtupraktikas tunnustatud tõlgendusmeetoditega.
On the other hand, the Court of First Instance cannot take the place of the Commission where the latter must carry out complex economic and ecological assessments in this context .
Esimese Astme Kohus ei tohi aga ennast seada komisjoni asemele olukorras, kus viimane peab neil asjaoludel läbi viima keerulisi majanduslikke ja keskkonnaalaseid hindamisi.
In this respect, the Court is obliged to confine itself to verifying that the measure in question is not vitiated by a manifest error or a misuse of powers, that the competent authority did not clearly exceed the bounds of its discretion and that the procedural guarantees, which are of particularly fundamental importance in this context, have been fully observed (see, to this effect, Case T-13/99 Pfizer Animal Health v Council [2002] ECR II-3305, paragraphs 166 and 171; Case T-70/99 Alpharma v Council [2002] ECR II-3495, paragraphs 177 and 182; and Case T-392/02 Solvay Pharmaceuticals v Council [2003] ECR II-4555, paragraph 126).
Esimese Astme Kohus peab piirduma selle kontrollimisega, et asjaomase meetme puhul ei esineks mõnd ilmselget viga või võimu kuritarvitamist, et kõnealune ametiasutus ei oleks ilmselgelt ületanud oma kaalutlusõiguse piire ja et oleks täiel määral arvestatud menetluslike tagatistega, mis neil asjaoludel omavad veelgi põhimõttelisemat tähtsust (vt selle kohta Esimese Astme Kohtu 11. septembri 2002. aasta otsus kohtuasjas T-13/99: Pfizer Animal Health vs. nõukogu, EKL 2002, lk II-3305, punktid 166 ja 171; 11. septembri 2002. aasta otsus kohtuasjas T-70/99: Alpharma vs. nõukogu, EKL 2002, lk II-3495, punktid 177 ja 182, ning 21. oktoobri 2003. aasta otsus kohtuasjas T-392/02: Solvay Pharmaceuticals vs. nõukogu, EKL 2003, lk II-4555, punkt 126).
As regards, in the present case, the review carried out by the Commission under Article 9(3) of Directive 2003/87 as to whether the expost adjustments at issue are compatible in particular with criteria 5 and 10 of Annex III thereto, it is to be noted that the conduct of that review depends in the first place on determination of the meaning of the relevant rules of law and entails only secondly complex economic and ecological assessments, in particular where the practical consequences of those adjustments for the functioning of the allowance trading scheme are to be assessed .
Mis puudutab kontrolli, mida komisjon teostas direktiivi 2003/87 artikli 9 lõike 3 alusel vaidlusaluste tagantjärele korrigeerimiste vastavuse üle selle direktiivi III lisa 5. ja 10. kriteeriumile, siis tuleb rõhutada, et selle kontrolli teostamine sõltub kõigepealt asjaomaste õigusnormide kohaldamisala kindlaksmääramisest ja alles seejärel keerulistest majanduslikest ja keskkonnaalastest hinnangutest, mis puudutavad eelkõige olukordi, kus tuleb hinnata nende korrektsioonide tegelikku mõju saastekvootidega kauplemise süsteemi toimimisele.
Accordingly, it is appropriate to examine first of all whether, in conducting the review, the Commission observed the limits of the relevant rules of law, as interpreted by the Court, in order to determine whether the contested decision is vitiated by an error of law.
Järelikult tuleb selleks, et tuvastada, kas vaidlustatud otsusega on rikutud õigusnormi, kõigepealt uurida, kas komisjon on seda kontrolli teostades arvestanud asjakohaste õigusnormide piiridega nii nagu Esimese Astme Kohus on neid tõlgendanud.
It is only subsequently, once it becomes apparent that the Commission correctly applied the relevant rules of law or furnished the proof required of it, in accordance with the rules relating to the burden of proof which are defined in paragraphs 78 and 79 above, that the question arises as to whether its assessment, on the factual and economic level, is plausible or vitiated by a manifest error .
Alles seejärel kui on selgunud, et komisjon on õigesti kohaldanud asjakohaseid õigusnorme või esitanud tõendid, mis ta pidi esitama vastavalt eespool punktides 78 ja 79 täpsustatud tõendamiskoormist puudutavatele reeglitele, tõusetub küsimus, kas tema hinnang faktilistes ja majanduslikes küsimustes on usutav või on selles tehtud ilmne viga.
It is common ground between the parties that the question of the permissibility of the expost adjustments at issue is not expressly addressed by Directive 2003/87.
Tuleb täpsustada, et poolte vahel ei ole vaidlust selle üle, et direktiiv 2003/87 tagantjärele korrigeerimise teemat sõnaselgelt ei puuduta.
It is expedient to begin by examining the legality of the contested decision insofar as it relates to the permissibility of certain expost adjustments in the light of criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87, given that the meaning of this criterion, as interpreted by the Commission, is intrinsically linked to the issue of the compatibility of those adjustments with the objectives and general system of the allowance trading scheme as established by the directive .
Esimese Astme Kohus peab vajalikuks analüüsida esmalt vaidlustatud otsuse õiguspärasust seoses teatud tagantjärele korrigeerimiste lubatavusega direktiivi 2003/87 III lisa 10. kriteeriumi alusel, kuna selle kriteeriumi ulatus, nagu komisjon seda tõlgendab, on lahutamatult seotud küsimusega, kas need korrigeerimised on kooskõlas direktiiviga loodud saastekvootidega kauplemise süsteemi eesmärkide ja üldise ülesehitusega.
First of all, it is appropriate to note the identity of the expost adjustments at issue that are considered by the Commission to be contrary to criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87.
Kõigepealt tuleb meenutada, millised on need tagantjärele korrigeerimised, mis on komisjoni arvates vastuolus direktiivi 2003/87 III lisa 10. kriteeriumiga.
At first sight the Commission appears to find in Article 1 of the contested decision that all the expost adjustments listed in that article are contrary to criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87.
Esiteks tuleb esile tuua, et näib nagu komisjon tõdeks vaidlustatud otsuse punktis 1, et kõik selles punktis loetletud tagantjärele korrigeerimised on vastuolus direktiivi 2003/87 III lisa 10. kriteeriumiga.
Nevertheless, it is clear from recitals 4, 5 and 6 of the contested decision, in the light of which the operative part must be read (see, to this effect, Case C-415/03 Commission v Greece [2005] ECR I-3875, paragraph 41,
Vaidlustatud otsuse neljandast kuni kuuendast põhjendusest, millest tuleb resolutiivosa tõlgendamisel lähtuda (vt selle kohta
2007 — CASE T-374/04 and Case T-93/02 Confédération nationale du Crédit mutuel v Commission [2005] ECR II-143, paragraph 74), that that determination does not apply to the expost adjustments envisaged for new entrants, as referred to in Article 1(a) of the decision, since the Commission considers that they are only contrary to criterion 5.
Euroopa Kohtu 12. mai 2005. aasta otsus kohtuasjas C-415/03: komisjon vs. Kreeka, EKL 2005, lk I-3875, punkt 41, ja Esimese Astme Kohtu 18. jaanuari 2005. aasta otsus kohtuasjas T-93/02: Confédération nationale du Crédit mutuel vs. komisjon, EKL 2005, lk I-143, punkt 74), nähtub siiski, et see seisukoht ei käi tagantjärele korrigeerimiste kohta, mis puudutavad vaidlustatud otsuse punkti 1 alapunktis a nimetatud uusi sisenejaid, kuna komisjon leiab, et need on vastuolus üksnes 5. kriteeriumiga.
Accordingly, as the Commission confirmed at the hearing (minutes of the hearing, p. 2), the opening words of Article 1 of the contested decision are to be understood as follows:
Seega tuleb vaidlustatud otsuse punkti 1 algust, nagu komisjon ka ise kohtuistungil kinnitas (kohtuistungi protokoll, punkt 2), lugeda järgmiselt:
‘The following aspects of the [NAP] of Germany are incompatible with criteria 5 and[/or] 10 of Annex III to Directive 2003/87 …’
„Saksamaa [jaotuskava] järgmised osad on vastuolus direktiivi 2003/87 III lisa 5. ja[/või] 10. kriteeriumiga […]”.
In Article 1(b) and recital 5 of the contested decision, the Commission finds that expost adjustments pursuant to the transfer rule are unlawful.
Vaidlustatud otsuse punkti 1 alapunktis b ja viiendas põhjenduses sedastab komisjon üleandmisreegliga seotud tagantjärele korrigeerimise õigusvastasuse.
While the Commission does not contest the transfer rule as such, insofar as it enables the operator of a new installation to take the allowances issued to an installation which he has previously operated and then closed (see, in particular, the Commission Communication of 7 July 2004, point 3.3), it refuses, however, to accept that such adjustments are lawful where the production capacity of the new installation is lower than that of the closed installation.
Kuigi komisjon ei sea kahtluse alla üleandmisreeglit kui sellist osas, milles see võimaldab uuel käitajal võtta üle niisuguse käitise saastekvoodid, mida ta alguses käitas ning seejärel sulges (vt eelkõige komisjoni 7. juuli 2004. aasta teatis, punkt 3.3), keeldub ta siiski aktsepteerimast õiguspärasena korrigeerimist, kui uue käitise tootmisvõimsus on väiksem kui suletud käitise oma.
In the first case in Article 1(c), and recital 6, of the contested decision, the Commission also finds that expost adjustments linked to reductions in installations’ production capacity utilisation that are inconsistent with the operator’s forecasts are unlawful.
Vaidlustatud otsuse punkti 1 alapunkti c esimeses variandis ja kuuendas põhjenduses sedastab komisjon, et õigusvastane on tagantjärele korrigeerimine, mis on seotud käitise tootmisvõimsuse vähendamisega vastupidi käitaja esitatud prognoosidele.
According to the additional explanation provided in the Commission Communication of 7 July 2004 (point 3.2, penultimate paragraph), such unlawfulness affects only expost adjustments applicable to installations whose operation began after 1 January 2003 and not those applicable to new entrants.
Komisjoni 7. juuli 2004. aasta teatises esitatud täiendavate selgituste kohaselt (punkt 8, eelviimane lõik) puudutab see õigusvastasus üksnes tagantjärele korrigeerimist, mida kohaldatakse pärast 1. jaanuari 2003 tööd alustanud käitistele ja mitte seda, mis on kohaldatav uutele sisenejatele.
In response to a
Vastusena Esimese Astme Kohtu
The Commission also finds, in the second case in Article 1(c), and recital 6, of the contested decision, as rectified at the hearing (see paragraph 40 above), that the downward expost adjustments provided for when the installation’s annual emissions are less than 60% of baseperiod emissions are unlawful (‘de facto closure’).
Vaidlustatud otsuse punkti 1 alapunkti c teises variandis ja kuuendas põhjenduses nende kohtuistungil parandatud kujul (vt eespool punkt 40) märgib komisjon lisaks, et õigusvastane on tagantjärele vähendamine, mis on ette nähtud juhuks, kui käitise heitkogused on 60% väiksemad võrreldes viiteperioodiga („de facto sulgemine”).
In the final case in Article 1(c), and recital 6, of the contested decision, the Commission finds, lastly, that the expost adjustments of the special allocation of allowances to cogeneration installations when the volume of electricity produced by them is below the baseperiod quantity are unlawful.
Vaidlustatud otsuse punkti 1 alapunkti c viimases variandis ja kuuendas põhjenduses sedastab komisjon, et õigusvastane on ka koostootmisjaamadele erikorras eraldatud saastekvootide tagantjärele korrigeerimine, kui nende toodetud elektrikogus on väiksem viiteperioodi omast.
More generally, it is apparent from recitals 4 and 5 of the contested decision and from the first paragraph of point 3.2 of the Commission Communication of 7 July 2004 (see paragraph 41 above) that the Commission is of the view that in an NAP the amount of allowances to be allocated to each installation must be determined in advance for the first allocation period and, in any event, can no longer be altered after the Member State has adopted the decision under Article 11(1) of Directive 2003/87.
Üldisemalt nähtub vaidlustatud otsuse neljandast ja viiendast põhjendusest ja komisjoni 7. juuli 2004. aasta teatise punktist 3.2 (vt eespool punkt 41), et komisjoni arvates tuleb igale käitisele eraldatavate saastekvootide kogus jaotuskavas esimese kauplemisperioodi kohta eelnevalt kindlaks määrata ning seda ei tohi mingil juhul muuta pärast seda, kui liikmesriik on vastu võtnud direktiivi 2003/87 artikli 11 lõikes 1 nimetatud otsuse.
On the other hand, the applicant essentially contends that criterion 10 of Annex III to the directive contains only a procedural condition requiring the Member State to annex to the NAP a list of the installations with the projected quantity of allowances which it intends to allocate to them and that the amount of these individually allocated allowances is liable to change in a subsequent phase of implementation of the allocation decision adopted under Article 11(1) of Directive 2003/87.
Hageja väidab aga sisuliselt seda, et selle direktiivi III lisa 10. kriteerium sisaldab üksnes vormilist nõuet lisada jaotuskavale käitiste nimekiri koos saaste -kvootide esialgsete kogustega, mida liikmesriik kavatseb neile eraldada, ja et nõnda omistatud saastekvootide kogus võib direktiivi 2003/87 artikli 11 lõike 1 alusel tehtud eraldamisotsuse hilisema rakendamise käigus muutuda.
In order to examine the merits of the arguments put forward by the parties, the Court considers it necessary to provide a literal, historical, contextual and teleological interpretation of criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87 (see, as regards the methodology, Case T-251/00 Lagardère and Canal+ v Commission [2002] ECR II-4825, paragraph 72 et seq., and Joined Cases T-22/02 and T-23/02 Sumitomo Chemical and Sumika Fine Chemicals v Commission [2005] ECR II-4065, paragraph 41 et seq.).
Poolte esitatud argumentide hindamiseks peab Esimese Astme Kohus vajalikuks direktiivi 2003/87 III lisa 10. kriteeriumi ulatuse keelelist, ajaloolist, süstemaatilist ja teleoloogilist tõlgendamist (vt metodoloogia kohta Esimese Astme Kohtu 20. novembri 2002. aasta otsus kohtuasjas T-251/00: Lagardère ja Canal+ vs. komisjon, EKL 2002, lk II-4825, punkt 72 ja järgmised, ning 6. oktoobri 2005. aasta otsus liidetud kohtuasjades T-22/02 ja T-23/02: Sumitomo Chemical ja Sumika Fine Chemicals vs. komisjon, EKL 2005, lk II-4065, punkt 41 ja järgmised).
(b) Literal interpretation of criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87
b) Direktiivi 2003/87 III lisa 10. kriteeriumi keeleline tõlgendamine
It is to be determined first of all, by means of a literal interpretation, whether the wording of criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87 precludes the measures for expost adjustment provided for by the German NAP.
Kõigepealt tuleb keelelise tõlgendamise teel kindlaks teha, kas Saksamaa jaotuskavas ette nähtud tagantjärele korrigeerimised on vastuolus direktiivi 2003/87 III lisa 10. kriteeriumi sõnastusega.
Criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87 states that ‘the [NAP] shall contain a list of the installations covered by this Directive with the quantities of allowances intended to be allocated to each’.
Esimese Astme Kohus toob esile, et direktiivi 2003/87 III lisa 10. kriteerium sätestab, et „[jaotuskava] sisaldab loetelu käesolevas direktiivis käsitletud käitistest ja saastekvootide kogustest, mida igale käitisele eraldada [soovitakse]” [täpsustatud tõlge].
Thus, it is apparent from the terms in which the criterion is couched, first, that the NAP must contain a list of the installations falling within the scope of Directive 2003/87 and, second, that the list must indicate the amount of allowances ‘intended to be allocated’ to each of those installations.
Selle kriteeriumi sõnastusest järeldub seega esiteks, et jaotuskava peab sisaldama direktiivi 2003/87 kohaldamisalasse kuuluvate käitiste loetelu ja teiseks, et selles loetelus tuleb ära näidata saastekvootide kogus, „mida [soovitakse eraldada]” igale käitisele.
It is accordingly necessary to consider more specifically the meaning of the phrase ‘intended to be allocated’.
Järelikult tuleb konkreetsemalt tegeleda väljendi „mida [soovitakse eraldada]” tähendusega.
For the purposes of a literal interpretation, it must be borne in mind that Community legislation is drafted in various languages and that the different language versions are all equally authentic; an interpretation of a provision of Community law thus involves a comparison of the different language versions (Case 283/81 Cilfit [1982] ECR 3415, paragraph 18). The phrase ‘que l’on souhaite …
Keelelise tõlgendamise puhul tuleb arvesse võtta, et ühenduse õigusaktid on välja töötatud mitmes keeles ja erinevad keeleversioonid on võrdselt autentsed; ühenduse õigusnormi tõlgendamine eeldab seega keeleversioonide võrdlemist (Euroopa Kohtu
GERMANY v COMMISSION allouer’ in the French version is reproduced in the Spanish and Portuguese versions, namely ‘que se prevé asignar’ and ‘que se pretende de atribuir’ respectively, all these versions thus expressing the same subjective character — involving a certain degree of independent will — of the individual allocation of emission allowances to the various installations.
6. oktoobri 1982. aasta otsus kohtuasjas 283/81: Cilfit, EKL 1982, lk 3415, punkt 18). Prantsuskeelne väljend „que l’on souhaite […] allouer” esineb ka hispaania- ja portugalikeelses versioonis – vastavalt „que se prevé asignar” ja „que se pretende de atribuir” – ja väljendab nii ühe kui teise puhul erinevatele käitistele saastekvootide eraldamisel ühesugust subjektiivset olemust, mis eeldab teatud määral iseseisvat tahet.
This character is toned down and becomes a simple intention in the versions drafted in English (‘intended to be allocated’), Danish (‘hensigten’), Finnish (‘aiotaan myöntää’) and Swedish (‘som avses’), where the phrase has been reproduced with a slightly different sense, namely as meaning ‘which the Member State would intend to allocate’.
See olemus esineb aga pehmendatud kujul ja on muutunud tavaliseks kavatsuseks inglis- (intended to be allocated), taani- (hensigten), soome- (aiotaan myöntää) ja rootsikeelses (som avses) versioonis, milles see väljend on toodud natuke teistsuguses tähenduses ehk sellisena, mis tähendab „mida liikmesriik kavatseb eraldada”.
Moreover, in the German version (‘zugeteilt werden sollen’) and the Dutch version (‘bestemd om te worden toegewezen’), meaning ‘are to be allocated’, the individual allocation of emission allowances to the various installations has an increasingly neutral and objective character.
Lisaks tähendab saksakeelne versioon (zugeteilt werden sollen) ja hollandikeelne versioon (bestemd om te worden toegewezen) „eraldamiseks mõeldud”, mille puhul on erinevatele käitistele saastekvootide eraldamine oma olemuselt veelgi neutraalsem ja objektiivsem.
This neutral and objective character is again accentuated slightly further in the Greek version (‘pou prokitai na diatethoun’) and the Italian version (‘saranno assegnate’), which present the individual allocation of emission allowances simply as a future act (‘will be allocated’).
See neutraalne ja objektiivne olemus esineb natuke tugevamal kujul kreekakeelses versioonis (pou prokeitai na diatethoun) ja itaaliakeelses versioonis (saranno assegnate), mis käsitlevad saastekvootide individuaalset eraldamist kui lihtsat tulevikus esinevat asjaolu („eraldatakse”).
In light of the foregoing, significant nuances exist between the various language versions of criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87, each of which is authentic; depending on the words used, those versions confer upon the individual allocation of emission allowances a character which is, rather, subjective and intentional or, on the other hand, a more or less objective and neutral character.
Eelnevat arvestades esineb direktiivi 2003/87 III lisa 10. kriteeriumi erinevate autentsete keeleversioonide vahel olulisi erinevusi, mis annavad alust arvata, et saastekvootide individuaalne eraldamine on vastavalt kasutatud sõnastusele oma olemuselt kas subjektiivne ja kavatsuslik või siis vastupidi, enam-vähem objektiivne ja neutraalne tegevus.
Consequently, those language versions, taken as a whole, cannot lead to acceptance either of the position of the Commission, according to which the NAP and the allocation decision must contain the definitive amount of allowances to be allocated in respect of each of the installations listed, or of that of the applicant which, essentially, argues that the Member State has a wide discretion in this regard.
Järelikult ei jää nende keeleversioonide kui terviku toel domineerima ei komisjoni lähenemine, mille kohaselt peavad jaotuskava ja eraldamisotsus sisaldama lõplikku saastekvootide kogust, mis igale nimetatud käitisele eraldatakse, ega ka hageja seisukoht, et sisuliselt on liikmesriigil selle tõttu lai hindamisruum.
However, the formulations referred to above also do not preclude that the Community legislature sought to grant some flexibility, indeed some discretion for the Member State, by allowing it the possibility of altering the amount of allowances, as envisaged in the list of installations annexed to the NAP, in a subsequent phase of the implementation of Directive 2003/87.
Siiski ei välista eespool toodud sõnastused tõsiasja, et ühenduse seadusandjal võis olla soov võimaldada liikmesriigile teatud paindlikkust või hindamisruumi, jättes talle võimaluse muuta jaotuskavale lisatud käitiste nimekirjas ette nähtud saastekvootide koguseid direktiivi 2003/87 hilisema rakendamise käigus.
Accordingly, this literal interpretation and this comparative reading of the various language versions of criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87 should be supplemented by a historical interpretation .
Sellest tulenevalt peab direktiivi 2003/87 III lisa 10. kriteeriumi keelelisele tõlgendamisele erinevate keeleversioonide võrdlemisele lisaks kasutama ka ajaloolist tõlgendamist.
(c) Historical interpretation of criterion 10 of Annex III to Directive 2003/87
c) Direktiivi 2003/87 III lisa 10. kriteeriumi ajalooline tõlgendamine