natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore the signs referred to by Article 7(1)(c) of Regulation No 40/94 are signs regarded as incapable of performing the essential function of a trade mark, namely that of identifying the commercial origin of the goods or services, thus enabling the consumer who acquired the product or service to repeat the experience, if it proves to be positive, or to avoid it, if it proves to be negative, on the occasion of a subsequent acquisition (see Quick, paragraph 28, and the caselaw cited).
Peale selle hõlmab määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkt c tähiseid, mis ei suuda täita kaubamärgi peamist ülesannet, täpsemalt kauba või teenuse päritolu tuvastamise ülesannet, võimaldamaks kaubamärgiga tähistatud kauba või teenuse ostnud tarbijal teha positiivse kogemuse puhul edaspidisel ostul sama ja negatiivse kogemuse puhul teistsugune valik (vt eespool viidatud kohtuotsus Quick, punkt 28 ja viidatud kohtupraktika).
The signs and indications referred to in Article 7(1)(c) of Regulation No 40/94 are those which may serve in normal usage from the point of view of the relevant public to designate, either directly or by reference to one of their essential characteristics, goods or services in respect of which registration is sought (Case C-383/99 P Procter & Gamble v OHIM [2001] ECR I-6251, paragraph 39, and Case T-19/04 Metso Paper Automation v OHIM (PAPERLAB) [2005] ECR II-2383, paragraph 24). 80
Üksnes määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punktis c nimetatud märgid ja tähised on need, mida võib asjaomase avalikkuse seisukohalt tavapäraselt kasutada kauba või teenuse, mille jaoks kaubamärgi registreerimist taotleti, tähistamiseks otseselt või üht selle olulist omadust mainides (Euroopa Kohtu 20. septembri 2001. aasta otsus kohtuasjas C-383/99 P: Procter & Gamble vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, EKL 2001, lk I-6251, punkt 39 ja Esimese Astme Kohtu 22. juuni 2005. aasta otsus kohtuasjas T-19/04: Metso Paper Automation vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (PAPERLAB), EKL 2005, lk II-2383, punkt 24). 80
It follows that, for a sign to be caught by the prohibition set out in that provision, there must be a sufficiently direct and specific relationship between the sign and the goods or services in question to enable the public concerned immediately to perceive, without further thought, a description of the goods or services in question from one of their characteristics (see, to that effect, Case T-311/02 Lissotschenko and Hentze v OHIM (LIMO) [2004] ECR II-2957, paragraph 30, and PAPERLAB, paragraph 25).
Seetõttu eeldab tähise kuulumine viidatud sättes sisalduva keelu kohaldamisalasse seda, et sellel on kõnealuste kaupade või teenustega piisavalt otsene ja konkreetne seos, mis võimaldab asjaomasel avalikkusel otsekohe ja ilma järele mõtlemata tajuda, et tegemist on kõnealuste kaupade või teenuste kategooria kirjeldusega või ühe nende omadusega (vt selle kohta Esimese Astme Kohtu 20. juuli 2004. aasta otsus kohtuasjas T-311/02: Lissotschenko ja Hentze vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (LIMO), EKL 2004, lk II-2957, punkt 30 ja eespool viidatud kohtuotsus PAPERLAB, punkt 25.
Therefore, the descriptiveness of a mark may only be assessed, first, in relation to the goods or services concerned and, secondly, in relation to the perception of the target public, which is composed of the consumers of those goods or services (CARCARD, paragraph 25, and Joined Cases T-367/02 to T-369/02 Wieland-Werke v OHIM (SnTEM, SnPUR, SnMIX) [2005] ECR II-47, paragraph 17).
Seetõttu tuleb seda, kas tähis on kirjeldav, hinnata esiteks lähtuvalt kaupadest või teenustest, mille jaoks tähise registreerimist taotletakse ning teiseks lähtuvalt nende kaupade või teenuste tarbijatest koosneva asjaomase avalikkuse tajust (Esimese Astme Kohtu eespool viidatud kohtuotsus CARCARD, punkt 25 ja 12. jaanuari 2005. aasta otsus liidetud kohtuasjades T-367/02–T-369/02: Wieland-Werke vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (SnTEM, SnPUR, SnMIX), EKL 2005, lk II-47, punkt 17).
In the present case, the Court notes, as a preliminary point, that this action concerns only the following goods referred to in the trademark application: shelves and parts of shelves, in particular hanging baskets for shelves, all the aforesaid goods of metal, in Class 6, and all the aforesaid goods not of wood, in Class 20.
Käesoleval juhul tuleb esiteks meenutada, et hagiavaldus puudutab üksnes järgmisi kaubamärgitaotlusega hõlmatud kaupu: klassi 6 kuuluvad riiulid ja riiuliosad, eelkõige rippuvad riiulkorvid, mis on valmistatud metallist ning klassi 20 kuuluvad eelnimetatud kaubad, mis ei ole valmistatud puidust.
As demonstrated at paragraphs 19 to 29, the Court may not take into consideration the restriction of the list of goods covered by the trademark application to all the goods which do not imitate teakwood, which occurred after the contested decision.
Käesoleval juhul ei saa nimelt Esimese Astme Kohus punktides 19–29 esitatud põhjustel võtta arvesse kaubamärgi registreerimise taotlusega hõlmatud kaupade nimekirja piiramist kõigi kaupade jaoks, mis ei imiteeri tiikpuud ning mis esitati pärast vaidlustatud otsuse tegemist.
The relevant public is deemed to be the average consumer who is reasonably wellinformed and reasonably observant and circumspect (Case T-219/00 Ellos v OHIM [ELLOS] [2002] ECR II-753, paragraph 30; see also, by analogy, Case C-342/97 Lloyd Schuhfabrik Meyer [1999] ECR I-3819, paragraph 26).
Asjaomase avalikkusena tuleb käsitleda piisavalt informeeritud ja mõistlikult tähelepanelikku ja hoolsat keskmist tarbijat (Esimese Astme Kohtu 27. veebruari 2002. aasta otsus kohtuasjas T-219/00: Ellos vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (ELLOS), EKL 2002, lk II-753, punkt 30 ja vt analoogia korras ka Euroopa Kohtu 22. juuni 1999. aasta otsus kohtuasjas C-342/97: Lloyd Schuhfabrik Meyer, EKL 1999, lk I-3819, punkt 26).
Given the nature of the goods at issue (shelves, parts of shelves and hanging baskets), they are intended for general consumption.
Võttes arvesse asjaomaste kaupade olemust (riiulid, riiuliosad ja rippuvad riiulkorvid), on need kaubad mõeldud laiatarbekaupadeks.
Furthermore, the perception of the word ‘tek’ must be assessed in relation to the French and Italianspeaking consumer, since the term at issue is a word in the French and Italian languages.
Peale selle tuleb sõna „tek” tajumist hinnata prantsuse- ja itaaliakeelse tarbija suhtes, kuna see sõna on prantsuse- ja itaalikeelne sõna.
In those circumstances, it is appropriate to determine, in the context of the application of the absolute ground for refusal laid down in Article 7(1)(c) of Regulation No 40/94, whether, from the point of view of the relevant public, there is a sufficiently direct and specific relationship between the mark TEK and the goods referred to in the application for registration as analysed by the Board of Appeal.
Neil asjaoludel tuleb määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punktis c sätestatud absoluutse keeldumispõhjuse kohaldamisel teha kindlaks, kas asjaomase avalikkuse seisukohalt on kaubamärgi TEK ja registreerimistaotlusega hõlmatud ning apellatsioonikoja poolt analüüsitud kaupade vahel piisavalt otsene ja konkreetne seos.
As regards the meaning of the word sign TEK, it should first of all be noted that the applicant did not call into question, before the Board of Appeal, the finding of the Cancellation Division, at paragraph 10 of its decision, that it is true that, according to the dictionary excerpts submitted in Italian and French, the word ‘tek’ serves to designate teakwood.
Sõnalise tähise TEK tähenduse osas tuleb esiteks märkida, et hageja ei ole apellatsioonikojas vaidlustanud tühistamisosakonna otsuse punktis 10 märgitud otsust, mille kohaselt vastab esitatud sõnaraamatu väljavõtete kohaselt tõele, et itaalia ja prantsuse keeles tähistab sõna „tek” tiikpuud.
The applicant’s arguments merely claim, in essence, that the use of a metal shelf structure with shelves of metal or of glass clearly does not create the impression that the shelf or shelf parts are of teakwood.
Hageja väidetega märgitakse sisuliselt üksnes seda, et metallist või klaasist riiul ei jäta kindlasti sellist muljet, et riiul või riiuliosad on valmistatud tiikpuust.
The applicant stated at the hearing before the Court, without disputing that the word ‘tek’ is indeed listed in French and Italian dictionaries, that it none the less doubted that that word is actually used in that sense.
Hageja väitis Esimese Astme Kohtu istungil, et ta kahtleb selles, kas seda sõna tõesti kasutatakse eelnimetatud tähenduses, vaidlustamata samas asjaolu, et sõna „tek” on itaalia- ja prantsuskeelsetes sõnaraamatutes kirjas.
It is therefore common ground that the word ‘tek’ means teakwood in French and Italian dictionaries and that it constitutes one of the ways of writing teakwood in those dictionaries.
Seega on selge, et sõna „tek” tähendab prantsuse- ja itaaliakeelsete sõnaraamatute kohaselt tiikpuud ning et nendes sõnaraamatute järgi on tegemist tiikpuu ühe kirjaviisiga.
It is a brownish type of wood, hard, very dense and imputrescible and the word ‘tek’ thus designates a type of wood and the characteristics of that wood.
See on pruunikas, tugev, väga tihe ning vastupidav puit ning sõna „tek” tähistab seega puuliiki ning selle puidu omadusi.
In that regard, it is irrelevant whether or not the word ‘tek’ is used in the sense of teakwood.
Selles osas ei oma tähtsust, kas sõna „tek” kasutatakse tiikpuu tähenduses.
For OHIM to refuse to register a trademark on the basis of Article 7(1)(c) of Regulation No 40/94 it is not necessary that the signs and the indications composing the mark that are referred to in that article actually be in use at the time of the application for registration in a way that is descriptive of goods or services such as those in relation to which the application is filed, or of characteristics of those goods or services.
Kaubamärgi ühtlustamisameti poolt registreerimata jätmiseks ei ole määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti c alusel vaja, et märgid ja tähised, mis moodustavad kaubamärgi ja millele on selles sättes viidatud, oleksid registreerimise taotlemise ajal tegelikult kasutusel kas kaupu või teenuseid, millega seoses taotlus esitati, või kaupade või teenuste omadusi kirjeldavana.
It is sufficient, as the wording of that provision itself indicates, that such signs and indications could be used for such purposes (Case C-191/01 P OHIM v Wrigley [2003] ECR I-12447, paragraph 32, and LIMO, paragraph 32).
Piisab sellest, nagu ilmneb selle sätte sõnastusest, kui neid märke ja tähiseid saab sellel eesmärgil kasutada (Euroopa Kohtu 23. oktoobri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-191/01 P: Siseturu Ühtlustamise Amet vs. Wrigley, EKL 2003, lk I-12447, punkt 32 ja eespool viidatud kohtuotsus LIMO, punkt 32).
As regards the nature of the relationship between the word sign TEK and the goods concerned, the Board of Appeal took the view, at paragraphs 13 to 15 of the contested decision, that, since shelves and parts of shelves can be made of teakwood and since it is possible that those goods of metal and of plastic could imitate teakwood, the expression ‘tek’, used in connection with shelves of metal or of plastic, served to designate the appearance, the external aspect and, as the case may be, other qualitative aspects of teakwood.
Apellatsioonikoda leidis sõnalise tähise TEK ja asjaomaste kaupade vahelise seose osas vaidlustatud otsuse punktides 13–15, et kuna riiuleid ja riiuliosi saab valmistada tiikpuust ja kuna ei ole võimalik välistada, et need metallist või plastmassist valmistatud kaubad võivad tiikpuud imiteerida, tähistab sõna „tek” metallist või plastmassist valmistatud riiulite osas tiikpuu välimust, mõnda välimusega seotud asjaolu või vajaduse korral muid omadusi.
The applicant does not dispute that shelves, parts of shelves and hanging baskets can be made of teakwood or that the abovementioned goods may none the less have the appearance of teakwood on account of the fact that shelves are nowadays made of materials other than teakwood which are oiled, lacquered or covered with adhesive film giving the impression of that type of wood.
Tuleb märkida, et hageja ei vaidlusta seda, et riiuleid, riiuliosi ja rippuvaid riiulkorve saab valmistada tiikpuust ega ka seda, et nimetatud kaupadel võib siiski olla tiikpuu välimus seetõttu, et riiuleid valmistatakse mitte tiikpuust, vaid hoopis teistest materjalidest, mida õlitatakse, lakitakse või kaetakse kattekihiga, mis jätab selle puidu mulje.
The applicant claims that the relevant public does not understand the word ‘tek’ as a characteristic of its goods since the goods in respect of which the mark was registered are of metal and are not of teakwood or of imitation teakwood.
Hageja väidab, et asjaomane avalikkus ei saa sõnast „tek” aru niimoodi, et tegemist on tema kaupade ühe omadusega, kuna kaubad, mille jaoks kaubamärk on registreeritud, on metallist ning kuna kõnealused kaubad ei ole valmistatud tiikpuust ega imiteeri seda puitu.
The fact remains that the applicant sought the registration of its mark in respect of shelves and parts of shelves, hanging baskets, all the aforesaid goods of metal in Class 6, and for all the aforesaid goods not of wood in Class 20.
Tuleb märkida, et hageja taotles oma kaubamärgi registreerimist riiulite, riiuliosade ja rippuvate riiulkorvide jaoks, mis on valmistatud metallist ning kuuluvad klassi 6 ning kõigi nende eespool nimetatud kaupade jaoks, mis ei ole valmistatud puidust ning mis kuuluvad klassi 20.
The Board of Appeal was therefore right to take the view, at paragraph 17 of the contested decision, that the list of goods ‘[was] absolutely not restricted to shelves of glass or of metal recognisable as such’.
Seega leidis apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse punktis 17 õigesti, et kaupade nimekiri „ei piirdu klaasist või metallist riiulite kui sellistega”.
Accordingly, having regard to the list of goods in respect of which the mark TEK was registered, the applicant will in future be able to present its goods in materials such as plastic or metal which none the less give the appearance of teakwood.
Seega arvestades kaupade nimekirja, mille jaoks on kaubamärk TEK registreeritud, võib hageja tulevikus esitleda näiteks plastmassist või metallist kaupu, millel on tiikpuu välimus.
The goods at issue, in particular those made of plastic, will be able, by virtue of their dye, their
Praegu turul olevaid puidu imiteerimise tehnikaid arvestades võivad
Thus, the link between the meaning of the term ‘tek’, on the one hand, and shelves and parts of shelves and hanging baskets, all the aforesaid goods of metal and not of wood, on the other, is sufficiently close to fall within the scope of the prohibition laid down by Article 7(1)(c) of Regulation No 40/94 (see, to that effect, ELLOS, paragraph 37).
Ühelt poolt sõna „tek” tähenduse ja teisalt riiulite, riiuliosade ja rippuvate riiulkorvide, mis on valmistatud metallist, mitte puidust, vahel tundub olevat piisavalt tihe seos, et kohaldada määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punktis c sätestatud keeldu (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus ELLOS, punkt 37).
In this respect, it is of little importance that the applicant does not market the goods in respect of which it sought registration with the aim of imitating teakwood.
Selles osas tuleb märkida, et tähtsust ei oma asjaolu, et hageja ei turusta kaupu, mille jaoks ta on registreerimist taotlenud, eesmärgiga imiteerida tiikpuud.
As previously stated, the descriptiveness of a mark may be assessed only in relation to each of the categories of goods and services referred to in the application for registration (see paragraph 81 above).
Nagu märgitud eespool, tuleb seda, kas tähis on kirjeldav, hinnata ainult registreerimistaotlusega hõlmatud iga asjaomase kauba- või teenusegrupiga seoses (vt eespool punkt 81).
The fact that a word sign is descriptive in relation to only some of the goods or services within a category listed as such in the application for registration does not preclude that word sign being refused registration (Case T-355/00 DaimlerChrysler v OHIM (TELE AID) [2002] ECR II-1939, paragraph 40).
Asjaolu, et tähis on ainult kaubamärgitaotluse teatava kauba- või teenusegrupi teatavaid kaupu või teenuseid kirjeldav, ei välista selle sõnalise tähise registreerimisest keeldumist (Esimese Astme Kohtu 20. märtsi 2002. aasta otsus kohtuasjas T-355/00: DaimlerChrysler vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (TELE AID), EKL 2002, lk II-1939, punkt 40).
Accordingly, in the light of the specific and direct relationship between the word sign TEK and shelves, parts of shelves and hanging baskets of metal and not of wood, the Board of Appeal rightly held that, on the basis of Article 7(1)(c) of Regulation No 40/94, the word sign TEK was not capable of constituting a Community trademark .
Seega arvestades sõnalise tähise TEK ja riiulite, riiuliosade ja rippuvate riiulkorvide, mis on valmistatud metallist mitte puidust, vahelist otsest ja konkreetset seost, leidis apellatsioonikoda määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti c alusel õigesti, et sõnaline tähis TEK ei saa olla ühenduse kaubamärk.
Insofar as a word sign must be refused registration under Article 7(1)(c) of Regulation No 40/94 if at least one of its possible meanings designates a characteristic of the goods or services concerned (OHIM v Wrigley, paragraph 32), the Court finds that the Board of Appeal did not commit an error of assessment by failing to analyse whether the mark TEK was also perceived as a descriptive indication of certain technical or technological aspects of the goods in English and German-speaking areas.
Kuna sõnalise tähise registreerimisest tuleb määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti c alusel keelduda, kui vähemalt üks selle tähendustest tähistab asjaomaste kaupade või teenuste omadust (eespool viidatud kohtuotsus Siseturu Ühtlustamise Amet vs. Wrigley, punkt 32), tuleb asuda seisukohale, et apellatsioonikoda ei teinud hindamisviga, kui jättis analüüsimata selle, kas kaubamärki TEK tajutakse inglise- ja saksakeelsetel aladel ka kaupade teatavate tehniliste või tehnoloogiliste omaduste kirjeldava tähisena.
The first plea, alleging infringement of Article 7(1)(c) of Regulation No 40/94, must therefore be rejected.
Seega tuleb esimene väide, mis tuleneb määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti c rikkumisest, tagasi lükata.
As regards the second and third pleas, alleging infringement of Article 7(1)(b) and (g) of Regulation No 40/94, respectively, it should be pointed out, as is evident from Article 7(1) of Regulation 40/94, that it is sufficient that one of the absolute grounds for refusal applies in order for the sign at issue not to be registrable as a Community trademark (Case C-104/00 P DKV v OHIM [2002] ECR I-7561, paragraph 29).
Seoses teise ja kolmanda väitega, mis tulenevad vastavalt määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punktide b ja g rikkumisest, tuleb mainida, et nagu selgub määruse nr 40/94 artikli 7 lõikest 1, piisab ühe absoluutse keeldumispõhjuse kohaldamisest selleks, et keelduda tähise registreerimisest ühenduse kaubamärgina (Euroopa Kohtu 19. septembri 2002. aasta otsus kohtuasjas C-104/00: DKV vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, C-104/00 P, EKL 2002, lk I-7561, punkt 29).
Accordingly, it is not necessary to consider the applicant’s arguments alleging infringement of Article 7(1)(b) and (g) of Regulation No 40/94.
Seetõttu ei ole vaja kontrollida hageja argumente, mis tulenevad määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punktide b, ja g rikkumisest.
In the light of the foregoing, the action must be dismissed in its entirety.
Eeltoodu alusel tuleb hagi jätta tervikuna rahuldamata.
Under Article 87(2) of the Rules of Procedure, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs, if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Kodukorra artikli 87 lõike 2 alusel on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud.
Since the applicant has been unsuccessful, it must be ordered to pay the costs incurred by OHIM, in accordance with the form of order sought by OHIM .
Kuna kohtuotsus on tehtud hageja kahjuks, jäetakse kohtukulud vastavalt ühtlustamisameti nõudele hageja kanda.
As the intervener has not applied for costs, it must bear its own costs.
Kuna menetlusse astuja ei ole kohtukulude hüvitamist nõudnud, siis jäetakse tema kohtukulud tema enda kanda.
THE COURT OF FIRST INSTANCE (Fifth Chamber) hereby:
ESIMESE ASTME KOHUS (viies koda) otsustab:
Orders the applicant to pay the costs, except those incurred by the intervener;
Mõista hagejalt välja kohtukulud, välja arvatud menetlusse astuja kohtukulud.
Orders the intervener to bear its own costs.
Jätta menetlusse astuja kohtukulud tema enda kanda.
Delivered in open court in Luxembourg on 20 November 2007 .
Kuulutatud avalikul kohtuistungil 20. novembril 2007. aastal Luxembourgis.
Case T-149/06
Kohtuasi T-149/06
(Community trade mark—Opposition proceedings — Application for the figurative Community trademark CASTELLANI — Earlier national word marks CASTELLUM and CASTELLUCA — Relative ground for refusal — Likelihood of confusion—Article 8(1)(b) of Regulation (EC) No 40/94)
Ühenduse kaubamärk – Vastulausemenetlus – Ühenduse kujutismärgi CASTELLANI taotlus – Varasemad siseriiklikud sõnamärgid CASTELLUM ja CASTELLUCA – Suhteline keeldumispõhjus – Segiajamise tõenäosus – Määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkt b
Judgment of the Court of First Instance (First Chamber), 20 November 2007 II - 4758
Esimese Astme Kohtu otsus (esimene koda), 20. november 2007 . . . . . . . II - 4758
Community trademark — Definition and acquisition of the Community trademark — Relative grounds for refusal — Opposition by the proprietor of an earlier identical or similar mark registered for identical or similar goods or services
Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade või teenuste jaoks registreeritud varasema identse või sarnase kaubamärgi omaniku vastulause
SUMMARY — CASE T-149/06 difference established between the word elements ‘castellani’ and ‘castelluca’ is sufficient to rule out any visual similarity between the competing signs.
KOKKUVÕTE – KOHTUASI T-149/06 hindamisel sõnaliste osade „castellani” ja „castelluca” vahel tuvastatud erinevus vastandatud tähiste visuaalse sarnasuse välistamiseks piisav.
For the average German consumer, there is no likelihood of confusion for the purposes of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94 on the Community trademark between the figurativemark containing the word element ‘castellani’, registration of which as a Community trademark is sought in respect of ‘alcoholic beverages except beer, liqueur, sparkling wine and Champagne’ in Class 33 of the Nice Agreement, and the word mark CASTELLUCA, previously registered in Germany for ‘wines’, in Class 33.
Ei ole tõenäoline, et keskmine Saksa tarbija ajab määruse nr 40/94 (ühenduse kaubamärgi kohta) artikli 8 lõike 1 punkti b tähenduses segi kujutismärgi, mis sisaldab sõnalist osa „castellani” ning mille registreerimist ühenduse kaubamärgina taotletakse Nizza kokkuleppe klassi 33 kuuluvatele kaupadele „alkoholjoogid (v.a õlu, liköörid, vahuveinid ja champagne)”, ja varem Saksamaal klassi 33 kuuluvate kaupade „veinid” jaoks registreeritud sõnamärgi CASTELLUCA.
As regards the phonetic comparison, the dissimilarities between the signs, due to the difference between the suffixes are sufficient for them to be distinguished aurally in German, in spite of the fact that the prefixes are the same .
Foneetilise võrdluse osas piisab tähiste erinevustest, mis tuleneb järelliidete erinevusest, selleks et neid saksa keeles eesliidete identsusest hoolimata foneetiliselt eristada.