natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‘Sorbates’, as defined in the Decision, are chemical preservatives (anti-microbial agents) capable of retarding or preventing growth of micro-organisms, such as yeast, bacteria, moulds or fungi.
Otsuse kohaselt tähistab mõiste „sorbaadid” keemilisi säilitusaineid (antimikroobikumid), millel on omadus aeglustada või tõkestada mikroorganismide nagu pärmi, bakterite, hallitusseente või seente kasvu.
They are used essentially in food and beverages.
Neid kasutatakse peamiselt toitudes ja jookides.
Sorbates sometimes also preserve other food characteristics such as flavour, colour, texture and nutritional value.
Mõnikord säilitavad sorbaadid ka muid toidu omadusi nagu maitset, värvi, konsistentsi ja toiteväärtust.
In addition, sorbates are also used to stabilise other types of products such as pharmaceutical products, cosmetics, pet food and animal feed (recital 56 to the Decision).
Lisaks toimivad sorbaadid hea stabilisaatorina ka muud tüüpi toodete nagu farmaatsia- ja kosmeetikatoodete, lemmikloomatoidu ja loomasööda puhul (otsuse põhjendus 56).
According to the Decision, there are three types of sorbates.
Otsuse kohaselt on sorbaate kolme tüüpi.
First, sorbic acid is the main product, from which other sorbates derive.
Esiteks sorbhape, mis on põhisaadus, millest saadakse muud sorbaadid.
It is a technically complex substance to produce and of limited application owing to its low solubility in water.
Seda ainet on tehniliselt keeruline valmistada ning selle kasutusalad on piiratud, kuna tema lahustuvus vees on väike.
Second, potassium sorbate is used where high water solubility is desired.
Teiseks kaaliumsorbaat, mida kasutatakse juhul, kui soovitakse kõrget vees lahustuvust.
Third, calcium sorbate is used for the coating of cheese wrapping paper in France and Italy.
Kolmandaks kaltsiumsorbaat, mida kasutatakse Prantsusmaal ja Itaalias juustu pakkepaberi pindamiseks.
Sorbic acid represents almost 30% of sorbates sales in Western Europe, potassium sorbate represents 70% and calcium sorbate represents a residual part (recitals 57 to 61 to the Decision).
Sorbhape moodustab Lääne-Euroopa sorbaadimüügist peaaegu 30%, kaaliumsorbaat 70% ning kaltsiumsorbaat moodustab ülejäänud väikese osa (otsuse põhjendused 57–61).
At the material time there were seven large suppliers of sorbates at worldwide level: two undertakings were European (Hoechst and Cheminova A/S); one was in the United States (Monsanto, later Eastman Chemical Company); and the remaining four undertakings were Japanese (Chisso, Daicel, Nippon Synthetic and Ueno) (recital 64 to the Decision).
Asjaolude asetleidmise ajal oli maailma tasemel seitse sorbaatide suurtarnijat: kaks Euroopa ettevõtjat (Hoechst ja Cheminova A/S); üks Ameerika ettevõtja (Monsanto, hiljem Eastman Chemical Company) ja neli Jaapani ettevõtjat (Chisso, Daicel, Nippon Synthetic ja Ueno) (otsuse põhjendus 64).
Until September 1997, when it transferred its sorbates business to one of its whollyowned subsidiaries (Nutrinova Nutrition Specialities & Food Ingredients GmbH, ‘Nutrinova’), Hoechst was the main operator on the worldwide market (more than 20% in 1995) and on the European market (more than 45% in 1995). Hoechst was followed by Chisso, Daicel, Nippon Synthetic and Ueno (each of which had between 9.5 and 15% of the European market for the same year (recitals 65 and 70 (Table I of the Decision)). 8
Hoechst oli peamine ettevõtja maailmaturul (üle 20% aastal 1995) ja Euroopa turul (üle 45% aastal 1995) kuni septembrini 1997, mil ta andis sorbaadisektori tegevusharu üle ühele oma 100-protsendilise osalusega tütarettevõtjale (Nutrinova Nutrition Specialities & Food Ingredients GmbH; edaspidi „Nutrinova”). Hoechstile järgnesid Chisso, Daicel, Nippon Synthetic ja Ueno (neist ettevõtjatest igaühe turuosa oli samal aastal 9,5–15% maailmaturust ja 4–15% Euroopa turust) (põhjendused 65 ja 70 (otsuse I tabel)). 8
According to recitals 4 and 5 to the Decision, lawyers acting for Chisso met the representatives of the Commission’s services on 29 September 1998 in order to inform the Commission that Chisso was willing to cooperate within the framework of the Commission Notice of 18 July 1996 on the nonimposition or reduction of fines in cartel cases (OJ 1996 C 207, p. 4, ‘the 1996 Leniency Notice) concerning a worldwide cartel on the sorbic acid market.
Otsuse põhjenduste 4 ja 5 kohaselt kohtusid Chisso advokaadid 29. septembril 1998 komisjoni esindajatega, et väljendada Chisso tahet teha sorbhappeturul tegutseva ülemaailmse kartelli osas koostööd komisjoni 18. juuli 1996. aasta teatise alusel, mis käsitleb trahvide määramata jätmist või nende vähendamist kartellidega seotud juhtumite puhul (EÜT C 207, lk 4; edaspidi „1996. aasta koostööteatis”).
On 27 October 1998 Nutrinova’s lawyer also contacted the Commission’s services and informed them that Nutrinova was willing to cooperate within the framework of the 1996 Leniency Notice.
Nutrinova advokaat võttis 27. oktoobril 1998 samuti ühendust komisjoni talitustega, et väljendada tahet teha koostööd 1996. aasta koostööteatise alusel.
On 29 October 1998, at a meeting between lawyers acting for Hoechst and Nutrinova and the Commission’s services, an oral description of the relevant market, the producers, market shares, the proceedings in the United States and the cartel’s activities was provided.
29. oktoobril 1998 kirjeldati Hoechsti ja Nutrinova advokaatide ning komisjoni talituste vahelisel koosolekul suuliselt asjaomast turgu, tootjaid, turuosasid, menetlust Ühendriikides ja kartelli tegevust.
On 13 November 1998, Chisso provided an oral description of the cartel’s activities to the Commission’s services and supplied documentary evidence.
Chisso kirjeldas 13. novembril 1998 suuliselt komisjoni talitustele kartelli tegevust ja esitas dokumentaalseid tõendeid.
On 9 December 1998 the Commission’s services received oral testimony from Chisso’s representative in the cartel, who supplied explanations and clarifications about the documents submitted on 13 November 1998.
Komisjoni talitused kuulasid 9. detsembril 1998 ära kartellis Chissot esindanud isiku ütlused, mis sisaldasid seletusi ja selgitusi 13. novembril 1998 esitatud dokumentide kohta.
On 21 December 1998 Nutrinova submitted a memorandum on the sorbates market.
Nutrinova esitas 21. detsembril 1998 märkused sorbaadituru kohta.
On 19 March and 28 April 1999 Nutrinova submitted a memorandum setting out the anticompetitive activities affecting the sorbates market and documentary evidence.
Nutrinova esitas 19. märtsil ja 28. aprillil 1999 märkused sorbaaditurgu mõjutava konkurentsivastase tegevuse kohta ning dokumentaalseid tõendeid.
On 20 April 1999 Chisso submitted a declaration confirming and expanding upon the oral statement made at the meeting of 13 November 1998.
Chisso esitas 20. aprillil 1999 avalduse, milles ta kinnitas ja täiendas 13. novembri 1998. aasta koosolekul antud suulisi seletusi.
On that basis, the Commission on 26 May and 17 June 1999 issued requests for information to Daicel, Nippon Synthetic and Ueno under Article 11 of Council Regulation No 17 of 6 February 1962, First Regulation implementing Articles [81 EC] and Article [82 EC] (OJ, English Special Edition 1959-62, p. 87) (recital 6 to the Decision).
Selle alusel saatis komisjon 26. mail ja 17. juunil 1999 Daicelile, Nippon Syntheticule ja Uenole nõukogu 6. veebruari 1962. aasta määruse nr 17 (esimene määrus [EÜ] artiklite [81] ja [82] rakendamise kohta, EÜT 1962, 13, lk 204; ELT eriväljaanne 08/01, lk 3) artikli 11 alusel informatsiooninõuded (otsuse põhjendus 6).
On 15 July 1999, 24 October 2001 and 21 February 2002 respectively, Nippon Synthetic, Ueno and Daicel expressed their willingness to cooperate under the 1996 Leniency Notice.
Nippon Synthetic, Ueno ja Daicel väljendasid vastavalt 15. juulil 1999, 24. oktoobril 2001 ja 21. veebruaril 2002 oma tahet teha koostööd 1996. aasta koostööteatise alusel.
They responded to the Commission’s requests for information (recitals 7, 10 and 11 to the Decision).
Nad vastasid komisjoni informatsiooninõuetele (otsuse põhjendused 7, 10 ja 11).
The Commission subsequently sent further requests for information under Article 11 of Regulation No 17, the last such request being sent on 13 December 2002 (recital 21 to the Decision).
Komisjon saatis seejärel määruse nr 17 artikli 11 alusel veel informatsiooninõudeid, millest viimane kandis kuupäeva 13. detsember 2002 (otsuse põhjendus 21).
Between 1998 and 2001 proceedings were initiated in the United States and in Canada concerning price-fixing in the sorbates sector.
Ajavahemikus 1998–2001 alustati Ühendriikides ja Kanadas menetlusi, mis käsitlesid hindade kindlaksmääramist sorbaadisektoris.
Fines were imposed on Daicel, Hoechst, Nippon Synthetic and Ueno (in the proceedings in the United States) and Daicel, Hoechst and Ueno (in the proceedings in Canada) (recitals 30 to 32 to the Decision).
Daicelile, Hoechstile, Nippon Syntheticule ja Uenole (menetlus Ühendriikides) ning Daicelile, Hoechstile ja Uenole (menetlus Kanadas) määrati trahv (otsuse põhjendused 30–32).
On 20 December 2002 the Commission initiated a proceeding under Article 81 EC and Article 53 of the EEA Agreement and issued a statement of objections to the undertakings to which the Decision is addressed (recital 22 to the Decision).
Komisjon alustas 20. detsembril 2002 EÜ artikli 81 ja EMP lepingu artikli 53 kohaldamise menetlust ning saatis otsuse adressaatideks olevatele ettevõtjatele vastuväiteteatise (otsuse põhjendus 22).
On 24 April 2003 the undertakings to which the Decision is addressed took part in the hearing before the Commission (recital 29 to the Decision).
Otsuse adressaatideks olevad ettevõtjad osalesid 24. aprillil 2003 komisjonis ärakuulamisel (otsuse põhjendus 29).
On 1 October 2003 the administrative procedure was closed when the Commission adopted the Decision.
Haldusmenetlus lõppes 1. oktoobril 2003, mil komisjon võttis vastu otsuse.
According to Article 1 of the operative part of the Decision, the following undertakings had infringed Article 81(1) EC and, from 1 January 1994, Article 53(1) of the EEA Agreement, by participating, for the periods indicated below, in a complex, single and continuous agreement and concerted practice in the sorbates sector, by which they had agreed to fix target prices and to allocate volume quotas, to define a reporting and monitoring system and not to supply technology to potential entrants: a) Chisso, from 31 December 1978 to 31 October 1996;
Vastavalt otsuse resolutiivosa artiklile 1 rikkusid järgmised ettevõtjad EÜ artikli 81 lõiget 1 ja alates 1. jaanuarist 1994 EMP lepingu artikli 53 lõiget 1 seeläbi, et nad osalesid allpool märgitud perioodidel sorbaadisektoris keerulises, ühesainsas ja vältavas kokkuleppes ning kooskõlastatud tegevuses, mille raames nad leppisid kokku piirhindade kindlaksmääramises ja koguseliste kvootide andmises, info- ja kontrollisüsteemi loomises ning selles, et võimalikele uutele turuletulijatele ei tarnita tehnoloogiat: a) Chisso – 31. detsembrist 1978 kuni 31. oktoobrini 1996;
In Article 2 of the operative part of the Decision, the Commission ordered the undertakings listed in Article 1 to bring to an end immediately the infringements referred to in that article, in so far as they have not already done so, and to refrain from repeating any act or conduct described in Article 1 and from adopting any measure having equivalent object or effect.
Otsuse resolutiivosa artiklis 2 tegi komisjon artiklis 1 loetletud ettevõtjatele ettekirjutuse viivitamata lõpetada – kui nad ei ole seda juba teinud – samas artiklis nimetatud rikkumised ja hoiduda edaspidi artiklis 1 kirjeldatud mis tahes tegevusest või käitumisest ning mis tahes meetmest, millel on samaväärne eesmärk või toime.
On the basis of the findings of fact and the legal assessments made in the Decision, the Commission imposed on the undertakings concerned fines calculated in application of the method set out in the Guidelines on the method of setting fines imposed pursuant to Article 15(2) of Regulation No 17 and Article 65(5) of the ECSC Treaty (OJ 1998 C 9, p. 3, ‘the Guidelines’) and in the 1996 Leniency Notice.
Otsuses tuvastatud asjaolude ja antud õiguslike hinnangute alusel määras komisjon asjaomastele ettevõtjatele trahvid, mille suurus arvutati suunistes määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta (EÜT 1998, C 9, lk 3; ELT eriväljaanne 08/01, lk 171; edaspidi „suunised”) ja 1996. aasta koostööteatises sätestatud meetodeid kohaldades.
In Article 3 of the operative part of the Decision, the Commission imposed the following fines: a) Daicel: EUR 16 600 000;
Otsuse resolutiivosa artiklis 3 määras komisjon järgmised trahvid: a) Daicel: 16 600 000 eurot;
The amount of the fine imposed on Hoechst takes into account, in particular, the role as leader of the cartel which it played jointly with Daicel, and also of the fact that its conduct constituted a repeated infringement (recitals 363 to 373 to the Decision).
Hoechstile määratud trahvi suuruse puhul võeti muu hulgas arvesse asjaolu, et tal oli koos Daiceliga olnud kartelli eestvedaja roll ning et Hoechsti oli varemgi karistatud (otsuse põhjendused 363–373).
However, Hoechst received a reduction of 50% of the amount of the fine for its cooperation during the administrative procedure (recitals 455 to 466 to the Decision).
Hoechsti trahvisummat vähendati siiski 50% võrra tema poolt haldusmenetluses tehtud koostöö alusel (otsuse põhjendused 455–466).
Chisso was considered by the Commission to have been the first to provide decisive evidence in the context of the investigation.
Chisso osas leidis komisjon, et ta oli esimene, kes esitas uurimises määravaid tõendeid.
On that basis, it was given complete immunity and was not fined (recitals 439 to 447 to the Decision).
Selle eest sai see ettevõtja täieliku kaitse trahvide eest ning talle ei määratud trahvi (otsuse põhjendused 439–447).
The Decision was served on Hoechst on 9 October 2003, by letter dated 8 October 2003.
Otsus tehti 9. oktoobril 2003 Hoechstile teatavaks 8. oktoobri 2003. aasta kirjaga.
By application registered at the Registry of the Court of First Instance on 18 December 2003, Hoechst brought the present action.
Hoechst esitas hagiavalduse, mis registreeriti Esimese Astme Kohtu kantseleis 18. detsembril 2003.
On 16 December 2004 the Court rejected an application to intervene by Chisso (order of 16 December 2004 in Case T-410/03 Hoechst v Commission [2004] ECR II-4451).
Esimese Astme Kohus jättis 16. detsembril 2004 Chisso menetlusse astumise avalduse rahuldamata (Esimese Astme Kohtu 16. detsembri 2004. aasta määrus kohtuasjas T-410/03: Hoechst vs. komisjon, EKL 2004, lk II-4451).
On 2 March 2006 the Commission was requested to answer a question put by the Court and to supply, first, a number of documents in the investigation file, in the form made accessible to Hoechst, and, second, a usable nonconfidential version or nonconfidential summary of Chisso’s letter of 17 December 2002, with the annexes thereto.
2. märtsil 2006 paluti komisjonil vastata ühele Esimese Astme Kohtu küsimusele ning esitada esiteks uurimistoimikus olevad dokumendid sellisel kujul, nagu need tehti kättesaadavaks Hoechstile, ja teiseks Chisso 17. detsembri 2002. aasta kirja ja selle lisade mittekonfidentsiaalne versioon või mittekonfidentsiaalne kokkuvõte.
The Commission responded to that request within the prescribed period.
Komisjon vastas sellele palvele määratud tähtaja jooksul.
As regards Chisso’s letter of 17 December 2002, together with the annexes, the Commission stated that Chisso agreed that the original versions of those documents should be used for the sole purposes of the proceedings before the Court.
Chisso 17. detsembri 2002. aasta kirja ja selle lisade osas täpsustas komisjon, et Chisso on nõus, et Esimese Astme Kohtu menetluses kasutatakse kõnealuste dokumentide algversioone.
On 5 April 2006 the Commission’s response and the documents supplied by it were notified to Hoechst.
Komisjoni vastus ja esitatud dokumendid toimetati Hoechstile kätte 5. aprillil 2006.
On 18 May 2006 Hoechst was invited to submit its observations on the Commission’s response.
18. mail 2006 paluti Hoechstil esitada oma märkused komisjoni vastuse kohta.
In particular, it was invited to state how the non-disclosure of Chisso’s letter of 17 December 2002, with the annexes thereto, in the form submitted to the Court by the Commission, had prevented it from having knowledge of documents that might be useful to its defence and had thus breached its rights of defence.
Iseäranis paluti Hoechstil täpsustada, miks ta leiab, et Chisso 17. detsembri 2002. aasta kirja ja selle lisade avaldamata jätmine kujul, kuidas komisjon esitas need Esimese Astme Kohtule, takistas tal välja selgitada, millised dokumendid võivad osutuda vajalikuks tema kaitse seisukohast, ning rikkus seeläbi tema kaitseõigusi.
By letter of 16 June 2006 Hoechst responded to that question within the prescribed period.
Hoechst vastas sellele küsimusele määratud tähtaja jooksul 16. juuni 2006. aasta kirjaga.
On 12 July 2006 the Commission was invited to submit its observations on certain points in Hoechst’s response.
12. juulil 2006 paluti komisjonil esitada märkused Hoechsti vastuse teatavate punktide kohta.
By letter of 5 September 2006 the Commission submitted its observations within the prescribed period.
Komisjon esitas oma märkused määratud tähtaja jooksul 5. septembri 2006. aasta kirjaga.
Upon hearing the report of the Judge-Rapporteur, the Court (Fifth Chamber) decided to open the oral procedure.
Ettekandja-kohtuniku ettekande põhjal otsustas Esimese Astme Kohus (viies koda) alustada suulist menetlust.
The parties submitted oral argument and their answers to the questions put by the Court at the hearing held on 8 February 2007.
Poolte kohtukõned ja vastused Esimese Astme Kohtu esitatud küsimustele kuulati ära 8. veebruari 2007. aasta kohtuistungil.
At the hearing the Court ordered the Commission, on the basis of Article 65(b) and the second subparagraph of Article 67(3) of the Rules of Procedure of the Court, to produce, within three weeks from the date of the hearing, the internal notes relating to the telephone conversations which had taken place between its services and Chisso between September 1998 and April 1999.
Esimese Astme Kohus palus kohtuistungil Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 65 punkti b ja artikli 67 lõike 3 teise lõigu alusel, et komisjon esitaks alates kohtuistungi kuupäevast kolme nädala jooksul asutusesisesed memorandumid, mis puudutavad komisjoni talituste ja Chisso vahel septembrist 1998 aprillini 1999 toimunud telefonivestlusi.
The order of the Court, which was recorded in the minutes of the hearing, was served on the parties on 13 February 2007.
Esimese Astme Kohtu määrus, mis kanti kohtuistungi protokolli, tehti pooltele teatavaks 13. veebruaril 2007.
The Commission complied with the Court’s request within the prescribed period.
Komisjon täitis Esimese Astme Kohtu nõudmise määratud tähtaja jooksul.
In accordance with the second subparagraph of Article 67(3) of the Rules of Procedure, the documents submitted by the Commission were not communicated to the applicant while the Court ascertained their confidential nature and their relevance to the result of the case.
Vastavalt kodukorra artikli 67 lõike 3 teisele lõigule ei edastatud komisjoni esitatud dokumente hagejale staadiumis, mil Esimese Astme Kohus kontrollis dokumentide konfidentsiaalsust ja nende olulisust kohtuasja lahendamise seisukohast.
On 30 April 2007 the oral procedure was closed.
Suuline menetlus lõpetati 30. aprillil 2007.
On 11 May 2007 the parties were informed that the Court had decided to remove the internal notes referred to in paragraph 38 above from the file and to return them to the Commission.
11. mail 2007 teavitati pooli Esimese Astme Kohtu otsusest kõrvaldada toimikust eespool punktis 38 nimetatud asutusesisesed memorandumid ja need komisjonile tagasi saata.
Hoechst claims that the Court should:
Hoechst palub Esimese Astme Kohtul:
— annul the Decision in so far as it concerns the applicant;
– tühistada otsus teda puudutavas osas;
— in the alternative, reduce the amount of the fine imposed on it to an appropriate amount;
– teise võimalusena vähendada talle otsuses määratud trahvi suurust sobiva tasemeni;
— order Hoechst to pay the costs.
– mõista kohtukulud välja Hoechstilt.
Hoechst’s action is supported by 13 pleas in law.
Hoechsti hagi põhineb kolmeteistkümnel väitel.
Contrary to the Commission’s contention, it is possible upon reading the arguments put forward to determine the scope of the pleas on which Hoechst relies in support of the form of order which it seeks.
Siinkohal tuleb märkida, et vastupidi komisjoni väidetule on esitatud argumentide lugemisel võimalik teha kindlaks Hoechsti poolt oma nõuete toetuseks esitatud väidete ulatus.
Thus, the first and fourth pleas seek annulment of the Decision, in its entirety, in so far as it concerns Hoechst.
Esimese ja neljanda väitega taotletakse otsuse täielikku tühistamist Hoechsti puudutavas osas.
The 13th plea seeks annulment in part of the operative part of the Decision, namely Article 2, in so far as it concerns Hoechst.
Kolmeteistkümnenda väitega taotletakse omakorda otsuse resolutiivosa osalist tühistamist, st otsuse artikli 2 tühistamist Hoechsti puudutavas osas.
The remaining pleas seek a reduction in the fine.
Ülejäänud väidetega taotletakse trahvi vähendamist.
I — The pleas seeking annulment of the Decision in its entirety in so far as it concerns Hoechst
I – Väited, millega taotletakse otsuse täielikku tühistamist Hoechsti puudutavas osas
By its first plea, Hoechst challenges the Commission’s refusal to grant it access to a number of exculpatory documents.
Esimese väitega vaidlustab Hoechst komisjoni keeldumise võimaldada talle juurdepääs süütust tõendavatele dokumentidele.
In the context of its fourth plea, Hoechst emphasises the fact that the hearing officer’s file is incomplete.
Neljanda väitega toob Hoechst esile asjaolu, et ärakuulamise eest vastutava ametniku toimik on ebatäielik.
A — The first plea, alleging refusal to grant access to certain exculpatory documents
A – Esimene väide süütust tõendavatele dokumentidele juurdepääsu andmisest keeldumise kohta
Summary of the administrative procedure and of the Decision.
Haldusmenetluse ja otsuse kokkuvõte
At a meeting held on 13 November 1998 between Chisso and the Commission, one of the Commission’s officials responsible for the case assured Chisso that ‘fair warning would be given if another company would look like overtaking Chisso under the requirements of [the Leniency Notice]’.
Chisso ja komisjoni vahel 13. novembril 1998 toimunud koosolekul kinnitas üks juhtumiga tegelevatest komisjoni ametnikest kõnealusele ettevõtjale, et teda „hoiatataks, kui mõni teine ettevõtja püüaks Chissost koostööteatise alusel ette jõuda”.
On 9 December 1998 the Commission’s services received the oral testimony of Chisso’s representative in the cartel.
Komisjoni talitused kuulasid 9. detsembril 1998 ära ütlused, mille andis Chissot kartellis esindanud isik.
On 5 March 1999, during a telephone interview with the Commission’s services, Nutrinova requested that a meeting be arranged.
Nutrinova palus 5. märtsil 1999 komisjoni talitustega peetud telefonivestluse käigus, et korraldataks koosolek.
That request went unanswered.
Seda palvet ei rahuldatud.
On 20 December 2002 the Commission initiated a proceeding under Article 81 EC and Article 53 of the EEA Agreement and sent a statement of objections to the undertakings to which the Decision is addressed.
Komisjon alustas 20. detsembril 2002 EÜ artikli 81 ja EMP lepingu artikli 53 kohaldamise menetlust ning saatis otsuse adressaatideks olevatele ettevõtjatele vastuväiteteatise.
On the same date those undertakings were granted access to the file, in the form of two CD-ROMs containing a full copy of the documents, apart from business secrets and other confidential information (recitals 22 and 23 to the Decision).
Samal kuupäeval oli kõnealustel ettevõtjatel võimalus tutvuda toimikuga kahe CD-ROM-i vormis, mis sisaldasid dokumentide täielikke koopiaid, välja arvatud ärisaladused ja muu konfidentsiaalne teave (otsuse põhjendused 22 ja 23).