natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to settled caselaw, a measure having an effect equivalent to a quantitative restriction on imports may be justified only by one of the public-interest reasons laid down in Article 30 EC or by one of the overriding requirements referred to in the judgments of the Court (see, in particular, Case 120/78 Rewe-Zentral (‘Cassis de Dijon’) [1979] ECR 649, paragraph 8), provided in each case that that measure is appropriate for securing the attainment of the objective pursued and does not go beyond what is necessary in order to attain it (Case C-14/02 ATRAL [2003] ECR I-4431, paragraph 64; Case C-432/03 Commission v Portugal [2005] ECR I-9665, paragraph 42; and Case C-254/05 Commission v Belgium, paragraph 33).
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt võib koguselise piiranguga samaväärse toimega meede olla õigustatud vaid mõne EÜ artiklis 30 loetletud üldise huvi tõttu või mõne Euroopa Kohtu praktikast tuleneva kohustusliku nõude alusel (vt eelkõige 20. veebruari 1979. aasta otsus kohtuasjas 120/78: Rewe-Zentral, EKL 1979, lk 649, punkt 8, nn „Cassis de Dijon”) tingimusel, et see meede on mõlemal juhul taotletud eesmärgi saavutamiseks sobiv ega lähe kaugemale sellest, mis on vajalik eesmärgi saavutamiseks (vt 8. mai 2003. aasta otsus kohtuasjas C-14/02: ATRAL, EKL 2003, lk I-4431, punkt 64; 10. novembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C-432/03: komisjon vs. Portugal EKL 2005, lk I-9665, punkt 42 ja eespool viidatud 7. juuni 2007. aasta kohtuotsus komisjon vs. Belgia, punkt 33).
In this case, the justifications put forward by the Portuguese Republic relate, first, to the fight against crime in the context of public safety and, second, to ensuring that the obligation to wear seat belts is complied with, which comes within the sphere of road safety.
Käesolevas asjas käsitlevad Portugali Vabariigi õigustused esiteks kuritegevuse vastast võitlust avaliku julgeoleku kaitse raames ja teiseks turvavöö kohustusliku kasutamise kontrolli, mis kuulub liiklusohutuse valdkonda.
The fight against crime and ensuring road safety may constitute overriding reasons in the public interest capable of justifying a hindrance to the free movement of goods (see, with regard to road safety, Case C-54/05 Commission v Finland [2007] ECR I-2473, paragraph 40 and the caselaw cited).
Kuritegevuse vastane võitlus ja liiklusohutus võivad kujutada endast ülekaalukat üldist huvi, mis võib õigustada kaupade vaba liikumise piirangut (vt liiklusohutuse kohta 15. märtsi 2007. aasta otsus kohtuasjas C-54/05: komisjon vs. Soome, EKL 2007, lk I-2473, punkt 40 ja viidatud kohtupraktika).
However, it is for the Member States to show that their legislation is appropriate to ensure the attainment of such objectives and that it is in conformity with the principle of proportionality (see, to that effect, inter alia, Case C-297/05 Commission v Netherlands [2007] ECR I-7467, paragraph 76 and the caselaw cited).
Siiski peavad liikmesriigid tõendama, et nende õigusnormid on sobivad selliste eesmärkide saavutamiseks ning on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega (vt selle kohta eelkõige 20. septembri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-297/05: komisjon vs. Madalmaad, EKL 2007, lk I-7467, punkt 76 ja viidatud kohtupraktika).
In that regard, the Portuguese Republic has produced only one argument in support of the contested measure, namely, that it enables the passenger compartment of motor vehicles to be immediately inspected by means of simple observation from outside the vehicle.
Sellega seoses esitas Portugali Vabariik üheainsa asjaolu vaidlusaluse meetme põhjendamiseks, nimelt, et see võimaldab mootorsõidukite salongi kohest kontrolli väljastpoolt pelga vaatluse teel.
Although the ban in Article 2(1) of Decree-Law No 40/2003 does indeed appear to be likely to facilitate such inspection and, therefore, appropriate to attain the objectives of fighting crime and ensuring road safety, it does not follow that it is necessary to attain those objectives or that there are no other less restrictive means of doing so.
Kuigi dekreetseaduse nr 40/2003 artikli 2 lõikes 1 esitatud keeld näib tõepoolest hõlbustavat sellist vaatlust ja seega näib olevat sobiv kuritegevuse vastase võitluse ja liiklusohutuse eesmärkide saavutamiseks, ei tähenda see siiski, et see keeld on nende eesmärkide saavutamiseks vajalik ja et ei esine vähem piiravaid meetmeid nende saavutamiseks.
The visual inspection in question is only one means among others available to the competent authorities in order to fight crime and prevent offences relating to the obligation to wear seat belts.
Tegelikult on asjaomane vaatlus vaid üks mitmest vahendist, mida pädevad ametiasutused võivad kasutada kuritegevuse vastases võitluses ja turvavöö kohustusliku kasutamise kontrollimisel.
The claim that the contested measure is necessary was further undermined when the Portuguese Republic admitted at the hearing that it allows the marketing on its territory of motor vehicles fitted from the outset with tinted windows within the limits laid down by Directive 92/22.
Veelgi vähem on leidnud tõendamist vaidlusaluse meetme väidetav vajalikkus, kuna Portugali Vabariik tunnistas kohtuistungil, et ta lubas oma territooriumil turustada mootorsõidukeid, millele on algselt paigaldatud toonklaasid, mis vastavad direktiivi 92/22 piirmääradele.
Tinted windows, like the tinted film at issue, may prevent any external visual inspection of the interior of vehicles.
Need toonklaasid, nagu ka vaidlusalused toonkiled, võivad takistada sõidukite sisemuse igasugust vaatlust väljastpoolt.
Therefore, unless it is accepted that, as regards motor vehicles fitted at the outset with tinted windows, the competent authorities have abandoned their campaign to fight crime and their efforts to enforce road safety, it is clear that they must use other methods to identify criminals and persons who may be breaking the rules concerning the wearing of seat belts.
Järelikult, kui just ei nõustuta, et ametiasutused on loobunud kuritegevuse vastasest võitlusest ja liiklusohutuse tagamisest seoses mootorsõidukitega, millele on algusest peale paigaldatud toonklaasid, siis tuleb tunnistada, et nad peavad kasutama teisi meetodeid, et tuvastada õigusrikkujaid ja isikuid, kes ei pruugi turvavööd kasutada.
Furthermore, the Portuguese Republic has not shown that the ban, in so far as it concerns all tinted film, is necessary to promote road safety and combat crime.
Lisaks ei ole Portugali Vabariik tõendanud, et kõiki toonkilesid käsitlev keeld on vajalik liiklusohutuse ja kuritegevuse vastase võitluse tagamiseks.
As stated by the Commission at the hearing, there is a wide range of tinted film, from transparent film to film which is almost opaque.
Tegelikult, nagu komisjon kohtuistungil rõhutas, on toonkilede valik lai alates läbipaistvatest kiledest kuni peaaegu läbipaistmatuteni.
That information, which was not challenged by the Portuguese Republic, means that at least some films, namely those with a sufficient degree of transparency, permit the desired visual inspection of the interior of motor vehicles.
See asjaolu, mida Portugali Vabariik ei vaidlustanud, tähendab, et vähemalt teatud kiled — need, mis on piisavalt läbipaistvad — võimaldavad mootorsõidukite salongi soovitud vaatlust.
It follows that that ban must be regarded as being excessive and, therefore, disproportionate with respect to the objectives pursued.
Sellest tuleneb, et seda keeldu tuleb lugeda ülemääraseks ja seega taotletavate eesmärkide suhtes ebaproportsionaalseks.
Having regard to the foregoing considerations, it must be held that, by prohibiting in Article 2(1) of Decree-Law No 40/2003 the affixing of tinted film to the windows of motor vehicles, the Portuguese Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 28 EC and 30 EC and Articles 11 and 13 of the EEA Agreement.
Eelnevaid kaalutlusi silmas pidades tuleb sedastada, et kuna Portugali Vabariik on dekreetseaduse nr 40/2003 artikli 2 lõikega 1 keelanud toonkilede kinnitamise mootorsõidukite klaasidele, siis on Portugali Vabariik rikkunud EÜ artiklitest 28 ja 30 ning EMP lepingu artiklitest 11 ja 13 tulenevaid kohustusi.
Since the Commission has applied for costs and the Portuguese Republic has been unsuccessful, it must be ordered to pay the costs.
Kuna komisjon on kohtukulude hüvitamist nõudnud ja Portugali Vabariik on kohtuvaidluse kaotanud, tuleb kohtukulud temalt välja mõista.
Declares that, by prohibiting in Article 2(1) of Decree-Law No 40/2003 of 11 March 2003 the affixing of tinted film to the windows of motor vehicles, the Portuguese Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 28 EC and 30 EC and Articles 11 and 13 of the Agreement of 2 May 1992 on the European Economic Area;
Kuna Portugali Vabariik on 11. märtsi 2003. aasta dekreetseaduse nr 40/2003 artikli 2 lõikega 1 keelanud toonkilede kinnitamise mootorsõidukite klaasidele, siis on Portugali Vabariik rikkunud EÜ artiklitest 28 ja 30 ning 2. mai 1992. aasta Euroopa Majanduspiirkonna lepingu artiklitest 11 ja 13 tulenevaid kohustusi.
Case C-309/06
Kohtuasi C-309/06
(Taxation — Sixth VAT Directive — Exemption with refund of tax paid at the preceding stage — Erroneous taxation at the standard rate — Right to zero rate — Entitlement to refund — Direct effect — General principles of Community law — Unjust enrichment)
Maksustamine — Kuues käibemaksudirektiiv — Maksuvabastus, mille puhul tagastatakse eelnenud etapis makstud maks — Ekslik maksustamine hariliku maksumääraga — Õigus nullmääraga maksustamisele — Õigus tagastamisele — Vahetu õigusmõju — Ühenduse õiguse üldpõhimõtted — Alusetu rikastumine
Opinion of Advocate General Kokott delivered on 13 December 2007 . . . . .
Kohtujurist J. Kokott’i ettepanek, esitatud 13. detsembril 2007 . . . . . . . .
I - 2287Judgment of the Court (Third Chamber), 10 April 2008 . . . . . . . . . . .
Euroopa Kohtu otsus (kolmas koda), 10. aprill 2008 . . . . . . . . . . . . .
Tax provisions — Harmonisation of laws — Turnover taxes — Common system of value added tax — Option for Member States to maintain exemptions with refund of the tax paid at the preceding stage
Maksusätted — Õigusaktide ühtlustamine — Käibemaks — Ühine käibemaksusüsteem — Liikmesriikide võimalus säilitada maksuvabastus, mille puhul tagastatakse eelnenud etapis makstud maks
(Council Directive 77/388, Art. 28(2))
(Nõukogu direktiiv 77/388, artikli 28 lõige 2)
SUMMARY — CASE C-309/06
KOKKUVÕTE — KOHTUASI C-309/06
Where, under Article 28(2) of Sixth Directive 77/388 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes, both before and after the insertion of the amendments made to that provision by Directive 92/77, a Member State has maintained in its national legislation an exemption with refund of input tax in respect of certain specified supplies, a trader making such supplies does not have any directly enforceable Community-law right to have those supplies taxed at a zero rate of value added tax.
Kui liikmesriik on oma siseriiklikes õigusaktides säilitanud kuuenda direktiivi 77/388 kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas artikli 28 lõike 2 alusel (nii enne kui pärast sellesse sättesse direktiiviga 92/77 tehtud muudatusi) teatava kindlaksmääratud kaupade või teenuste maksuvabastuse, mille puhul tagastatakse eelnenud etapis makstud maks, ei ole ettevõtjal, kes neid tarneid teostab või teenuseid osutab, mingit ühenduse õigusest tulenevat vahetult kohaldatavat õigust nõuda nende tarnete maksustamist nullmääraga.
exemptions, known as ‘zero-rating’, are permitted.
sellised maksuvabastused ehk „maksustamised nullmääraga” on ühenduse õiguse kohaselt lubatud.
However, Community law does not require Member States to maintain such exemptions.
Ühenduse õigus ei kohusta liikmesriike selliseid maksuvabastusi siiski säilitama.
It is apparent from the actual wording of the original version of Article 28(2) that the exemptions which were in force on 31 December 1975 ‘may be maintained’, which means that it is for the Member State concerned alone to decide whether or not to retain a particular piece of legislation which satisfied, inter alia, the conditions set out in the final indent of Article 17 of Second Directive 67/228, now repealed, which provided that exemptions with refund of the tax paid could only be established for clearly-defined social reasons and for the benefit of the final consumer.
Nagu nähtub ka selle sätte esialgsest sõnastusest, „võib säilitada” 31. detsembril 1975 jõus olnud maksuvabastusi, mis tähendab seda, et asjaomase liikmesriigi otsustada on see, kas säilitada või mitte sellised õigusnormid, mis vastavad eelkõige teise direktiivi 67/228 artikli 17 viimases taandes ette nähtud kriteeriumidele, mille kohaselt võib kehtestada maksuvabastusi, mille puhul tagastatakse makstud maks, üksnes väga selgelt määratletud sotsiaalsetel põhjustel ja lõpptarbija huvides.
In authorising Member States to apply exemptions with refund of the tax paid, Article 28(2) of the Sixth Directive lays down a derogation to the rules which govern the standard rate of value added tax.
Kuuenda direktiivi artikli 28 lõige 2, mis lubab liikmesriikidel kohaldada maksuvabastust, mille puhul tagastatakse eelnenud etapis makstud maks, näeb ette erandi normidest, mille alusel on ette nähtud käibemaksu harilik määr.
It is therefore correct to state that it is by reason of Community law that those
Seetõttu on õige märkida, et
(see paras 22, 23, 28, operative part 1)
(vt punktid 22, 23, 28 ja resolutiivosa punkt 1)
even to the circumstances provided for in Article 28(2) of the Sixth Directive and may, if necessary, be relied on by a taxable person against a national provision, or the application thereof, which fails to have regard to those principles.
maksustamise põhimõtet tuleb kohaldada ka kuuenda direktiivi artikli 28 lõikes 2 sätestatud juhul ja vajadusel võib maksukohustuslane neile tugineda vastuolu korral siseriikliku sättega või kui viimase kohaldamine neid põhimõtteid rikub.
In that regard, the right to obtain a refund of charges levied in a Member State in breach of rules of Community law is the consequence and the complement of the rights conferred directly on individuals by Community law.
Isiku õigus tagasi saada maksu, mis on liikmesriigis sisse nõutud ühenduse õigust rikkudes, on ühenduse õigusega õigussubjektidele vahetult antud õiguste tagajärg ja täiendus.
That principle also applies to charges levied in breach of national legislation permitted under Article 28(2) of the Sixth Directive.
Seda põhimõtet kohaldatakse ka maksude suhtes, mis on sisse nõutud kuuenda direktiivi artikli 28 lõikega 2 lubatud siseriiklikke õigusnorme rikkudes.
Where, under Article 28(2) of Sixth Directive 77/388 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes, both before and after the insertion of the amendments made to that provision by Directive 92/77, a Member State has maintained in its national legislation an exemption with refund of input tax in respect of certain specified supplies but has mistakenly interpreted its national legislation, with the consequence that certain supplies benefiting from exemption with refund of input tax under its national legislation have been subject to tax at the standard rate, the general principles of Community law, including that of fiscal neutrality, apply so as to give a trader who has made such supplies a right to recover the sums mistakenly charged in respect of them.
Kui liikmesriik on säilitanud kuuenda direktiivi kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas artikli 28 lõike 2 alusel (nii enne kui pärast sellesse sättesse direktiiviga 92/77 tehtud muudatusi) oma siseriiklikes õigusnormides teatavate kaupade või teenuste maksuvabastuse, mille puhul tagastatakse eelnenud etapis makstud maks, kuid on tõlgendanud siseriiklikke õigusnorme ekslikult nii, et see on põhjustanud hariliku maksumäära kohaldamise teatavatele kaupadele või teenustele, mis on siseriiklike õigusnormide kohaselt käibemaksust vabastatud ja mille puhul tagastatakse eelnenud etapis makstud maks, tuleb ühenduse õiguse üldpõhimõtteid, sh neutraalse maksustamise põhimõtet kohaldada nii, et need annavad selliseid tarneid teostanud ettevõtjale õiguse saada temalt ekslikult sissenõutud summad tagasi.
(see paras 33-36, operative part 2)
(vt punktid 33–36, resolutiivosa punkt 2)
The maintenance of exemptions or of reduced rates of value added tax lower than the minimum rate laid down by the Sixth Directive is permissible only in so far as it complies with, inter alia, the principle of fiscal neutrality inherent in that system.
Maksuvabastuste või kuuenda direktiiviga ette nähtud madalaimast käibemaksumäärast vähendatud määra säilitamine on lubatud vaid siis, kui see ei riku nimetatud süsteemiga lahutamatult seotud neutraalse maksustamise põhimõtet.
The principles governing the common system of value added tax, including that of fiscal neutrality, apply
Ühist käibemaksusüsteemi reguleerivaid põhimõtteid, sh neutraalse
Although the principles of equal treatment and fiscal neutrality apply in principle to circumstances in which a Member State has erroneously taxed certain supplies benefiting from an exemption which that Member State has maintained in its national legislation under Article 28(2) of Sixth Directive 77/388 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes, and in which the trader concerned seeks to recover the sums
Kuigi võrdse kohtlemise ja neutraalse maksustamise põhimõtteid kohaldatakse põhimõtteliselt olukorras, kus liikmesriik maksustas ekslikult teatavad kaubad või teenused, mis on käibemaksust vabastatud seetõttu, et see liikmesriik on säilitanud kuuenda direktiivi 77/388 kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas artikli 28 lõike 2 alusel maksuvabastuse, ning kus asjaomane ettevõtja taotleb ekslikult
SUMMARY — CASE C-309/06 between ‘payment traders’ and ‘repayment traders’ which is not objectively justified.
KOKKUVÕTE — KOHTUASI C-309/06 trader’ite ja repayment trader’ite diskrimineerimine, mis ei ole objektiivselt põhjendatud.
wrongly paid, the infringement of those principles is not constituted merely by the fact that a refusal to make repayment was based on the unjust enrichment of the taxable person concerned.
tasutud summade tagastamist, ei kujuta endast nende põhimõtete rikkumist pelk asjaolu, et tagastamisest keeldumine põhines asjaomase maksukohustuslase alusetul rikastumisel.
That finding is not affected where there is evidence that a trader who has been refused repayment of value added tax which was wrongly levied has not suffered any financial loss or disadvantage.
Seda järeldust ei mõjuta asjaolu, et on tõendatud, et ettevõtja, kellele alusetult sissenõutud käibemaksu tagastamisest keelduti, ei ole saanud rahalist kahju ega ole sattunud ebasoodsasse olukorda.
By contrast, the principle of fiscal neutrality precludes the concept of unjust enrichment from being applied only to taxable persons such as ‘payment traders’ (taxable persons for whom, in a given prescribed accounting period, the output tax collected exceeds the input tax) and not to taxable persons such as ‘repayment traders’ (taxable persons whose position is the inverse of that of payment traders), in so far as those taxable persons have marketed similar goods, which is for the national court to determine.
Küll aga on neutraalse maksustamise põhimõttega vastuolus see, kui alusetu rikastumise keeld kehtiks üksnes sellistele maksukohustuslastele nagu payment traders (maksukohustuslased, kelle puhul teataval aruandeaastal tasutud käibemaks ületab sisendkäibemaksu), mitte sellistele nagu repayment traders (maksukohustuslased, kelle puhul on olukord vastupidine), kui need maksukohustuslased on turustanud samalaadseid kaupu; see on siseriikliku kohtu kontrollida.
Lastly, it is for the national court itself to draw any conclusions with respect to the past from the infringement of the prin- ciple of equal treatment referred to above, in accordance with the rules relating to the temporal effects of the national legislation applicable in the main proceedings, in compliance with Community law and, in particular, with the principle of equal treatment and the principle that it must ensure that the remedies which it grants are not contrary to Community law.
Lõpuks on siseriikliku kohtu enda ülesanne teha eespool mainitud võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumisest võimalikud järeldused toimunu suhtes vastavalt normidele, mis on seotud põhikohtuasjas kohaldatava siseriikliku õiguse ajalise mõjuga, järgides ühenduse õigust ja eelkõige võrdse kohtlemise põhimõtet ning põhimõtet, mille kohaselt peab ta tagama, et tagastamiseks võetud meetmed ei ole ühenduse õigusega vastuolus.
Furthermore, the general principle of equal treatment, the infringement of which may be established, in matters relating to tax, by discrimination affecting traders who are not necessarily in competition with each other but are nevertheless in a similar situation in other respects, precludes discrimination
Lisaks on üldise võrdse kohtlemise põhimõttega, mille rikkumist maksude valdkonnas iseloomustab selliseid ettevõtjaid kahjustav diskrimineerimine, kes ei ole tingimata konkurendid, kuid kes sellegipoolest on muudes aspektides võrreldavas olukorras, vastuolus payment
(see paras 54, 57, 64, operative part 35)
(vt punktid 54, 57, 64, resolutiivosa punktid 3–5)
MARKS & SPENCER OPINION OF ADVOCATE GENERAL
MARKS & SPENCER KOHTUJURISTI ETTEPANEKJULIANE KOKOTT esitatud 13. detsembril 2007 1
I — Introduction tax on them at the standard rate.
I. Sissejuhatus need hariliku maksumääraga.
Changing their view in 1994, they started to define teacakes as food subject to favourable tax treatment.
1994. aastal korrigeeris ta oma käsitlust ja liigitas teacakes’id maksusoodustusega toiduainete hulka.
Marks & Spencer subsequently made a claim for refund of the tax. 1.
Seejärel esitas Marks & Spencer käibemaksu tagastamise nõude. 1.
Under Article 28(2) of the Sixth VAT Directive 2(‘the Sixth Directive’), the Member States may, subject to certain conditions, maintain in force derogations as a transitional measure.
Kuuenda käibemaksudirektiivi 2(edaspidi „kuues direktiiv”) artikli 28 lõige 2 annab liikmesriikidele õiguse säilitada üleminekuajal teatavatel tingimustel erandeid.
In compliance with that provision, the United Kingdom applies, in respect of the supply of food, a zero-rating for VAT in conjunction with the right to deduct input tax.
Kooskõlas nimetatud sättega kohaldab Ühendkuningriik toiduainete tarnetele käibemaksu nullmäära, millega kaasneb sisendkäibemaksu mahaarvamise õigus (zerorating).
However, that derogation does not apply to specific items of confectionery.
Kõnealust normi ei kohaldata siiski teatavate maiustuste (confectionery) suhtes.
The tax authorities originally placed Marks & Spencer’s teacakes in that category and charged 1 — Original language: German.
Maksuhaldur liigitas Marks & Spenceri müüdavad teacakes’id (küpsised) esialgu nimetatud kategooriasse ning maksustas 1 — Algkeel: saksa.
2 — Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment (OJ 1977 L 145, p. 1).
2 — Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuues direktiiv 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas (EÜT L 145, lk 1; ELT eriväljaanne 09/01, lk 23).
The distinctive aspect of the present case is that the applicable tax provision is a domestic provision that derogates from the general provisions of the Sixth Directive but may none the less be maintained in force as an exception.
Juhtumi eripära seisneb selles, et kohaldatav maksusäte on siseriiklik õigusnorm, mis on erand direktiivi üldsätetest, kuid mille võib erandkorras siiski säilitada.