natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Given the obvious fact that any given television viewer only watches one channel at a time, the expression ‘broader range’ used by the applicant and, consequently, the possible reasoning that could lie behind it are, in the absence of any explanation in the application, particularly vague.
Arvestades siiski esmapilgul endastmõistetavat asjaolu, et üks konkreetne televaataja vaatab samal ajal ainult ühte kanalit, on hageja kasutatud väljend „laiem edastamine” ja järelikult sellel väljendil põhinev võimalik arutlus, igasuguse selgituse puudumise korral hagiavalduses iseäranis ebaselge.
The attempt to rephrase this expression, in order to try and understand it, whereby it refers to the SGEI potential of French broadcasting to increase the range of its programmes by virtue of its organisation into two channels, which the private channels would not be able to do, does not provide any clarification due again to the fact that a given television viewer only watches one programme at a time.
Kui see väljend parema arusaadavuse huvides ümber sõnastada nii, et sellega peetakse silmas, et Prantsuse ringhäälingu üldist majandushuvi esindavate teenustega võib suurendada programmide näitamist, kuna tal on kaks kanalit, mida ei saaks aga teha eraõiguslikud ringhäälingud, ei saa ikkagi mingit selgust, eriti kui võtta veel arvesse, et konkreetne televaataja vaatab korraga vaid ühte programmi.
In any event, the reference by the applicant to the ambiguous expression ‘broader range’ is not combined with any reasoning calling into doubt, in a precise and detailed way, the concrete findings of the Commission in the contested decision.
Igal juhul hageja viitega ebaselgele väljendile „laiem edastamine” ei kaasne ühtegi põhjendust, mis seaks täpselt ja üksikasjalikult kahtluse alla vaidlustatud otsuses komisjoni tehtud konkreetsed hinnangud.
In these circumstances, the third head of claim, set out in paragraph 40 of the application, is also inadmissible.
Neil asjaoludel on hagi punktis 40 esitatud kolmas etteheide samuti vastuvõetamatu.
It follows from all of the foregoing that the first ground for annulment is inadmissible in each of its three heads of claim and, in any event, with regard to the first of them, clearly unfounded.
Kõigist eespool esitatud kaalutlustest tuleneb, et esimene tühistamisväide on kõigi kolme etteheite osas vastuvõetamatu ja neist esimene on igal juhul ilmselgelt põhjendamatu.
In paragraph 42 of the application, the applicant contends that ‘the Commission wrongly applied Directive (80/723 as amended), particularly by deciding that it was not applicable to public broadcasting prior to the year 2000 (recital 81 of the contested decision)’.
Hagiavalduse punktis 42 väidab hageja, et „komisjon on [muudetud] direktiivi [80/723] valesti kohaldanud, otsustades nimelt, et seda ei kohaldata avalikõiguslike kanalite teleringhäälingutegevusele enne 2000. aastat (vaidlustatud otsuse [põhjendus] 81)”.
The applicant adds that ‘this same reasoning leads to an incorrect application of the (Amsterdam Protocol)’.
Hageja lisab, et „[s]ellesama arutluse tulemuseks on [Amsterdami protokolli] väär kohaldamine”.
The Commission replies that it does not know which recital of the contested decision contains this claim, which is attributed to it by the applicant.
Komisjon vastab, et ta ei saa aru, milline vaidlustatud otsuse põhjendus sisaldab sellist väidet, mille hageja talle omistab.
Regardless of its inadmissibility, this plea would, in any event, clearly lack any foundation in law.
Sõltumata vastuvõetamatusest oleks see väide igal juhul ilmselgelt põhjendamatu.
The Court notes, once again, that the applicant expresses its position in a way which is vague and incomplete.
Esimese Astme Kohus nendib ka siinkohal, et hageja väljendab oma seisukohta ebatäpselt ja puudulikult.
It does not in any way clarify how the allegedly incorrect application of Directive 80/723, as amended, should cause the contested decision to be annulled.
Nimelt ei selgita ta mingil moel, kuidas muudetud direktiivi 80/723 väidetav vale kohaldamine peaks kaasa tooma vaidlustatud otsuse tühistamise.
The reference to the Amsterdam Protocol likewise lacks any explanation.
Ka ei ole viite kohta Amsterdami protokollile lisatud ühtegi selgitust.
This being the case, and as in the context of the first plea for annulment, the applicant reduces both the defendant and the Court to speculating about the reasoning and precise observations, both in fact and law, that could lie behind its claims.
Selliselt toimides, ja nagu ka esimese tühistamisväite puhul, sunnib hageja lõppkokkuvõttes kostjaks olevat institutsiooni ja ka Esimese Astme Kohut tegema oletusi põhjenduste ja täpsete faktiliste ja õiguslike kaalutluste kohta, mis võivad olla vaidlustamise aluseks.
It is precisely such a situation, creating legal uncertainty and anathema to a sound administration of justice, that Article 44(1) of the Rules of Procedure is designed to avoid.
Kodukorra artikli 44 lõike 1 eesmärk on ära hoida just nimelt niisugune olukord, mis on õiguskindlusetuse allikas ja vastuolus hea õigusemõistmisega.
It follows that the present plea must be dismissed as inadmissible in the light of this provision.
Sellest nähtub, et kõnealune väide tuleb sellest sättest lähtuvalt vastuvõetamatuse tõttu tagasi lükata.
In any event, the claim that Directive 80/723, as amended, has been incorrectly applied is clearly unfounded.
Igal juhul on väide direktiivi 80/723 väära kohaldamise kohta ilmselgelt põhjendamatu.
In recital 81 of the contested decision, the Commission in no way suggested that this directive was not effective before the year 2000.
Vaidlustatud otsuse põhjenduses 81 ei ole komisjon nimelt kuidagi väitnud, et seda direktiivi ei kohaldatud enne aastat 2000.
It explained that the requirement to maintain separate accounts created by this directive did not apply to the television sector during the period covered by the contested decision.
Ta selgitas, et selle direktiiviga kehtestatud eraldi raamatupidamisarvestuse kohustust vaidlustatud otsuses käsitletaval perioodil telesektorile ei kohaldatud.
That claim of the Commission is correct.
See komisjoni väide on aga õige.
The requirement to maintain separate accounts was included in the amended Directive 80/723 only by Commission Directive 2000/52/EC of 26 July 2000 (OJ 2000 L 193, p. 75), and it did not therefore exist during the period covered by the contested decision.
Nimelt, kohustus pidada eraldi raamatupidamisarvestust lisati muudetud direktiivi 80/723 alles komisjoni 26. juuli 2000. aasta direktiiviga 2000/52/EÜ (EÜT L 193, lk 75; ELT eriväljaanne 08/02, lk 11) ja vaidlustatud otsuses käsitletaval ajavahemikul seda kohustust ei olnud.
It follows that, irrespective even of its inadmissibility, the second plea, which is based on a false premise, clearly lacks any foundation in law.
Sellest tulenevalt on teine etteheide, mis põhineb valel eeldusel, ilmselgelt õiguslikult põhjendamatu, sõltumata selle vastuvõetamatusest.
It follows from all the foregoing considerations that the present application must be dismissed as inadmissible and, in any event, concerning the first head of claim of the first ground, and the second ground, as clearly lacking any foundation in law.
Kõigist eelnevatest kaalutlustest nähtub, et kõnealune hagi tuleb vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata jätta ja igal juhul tuleb esimese väite esimene etteheide ja teine väide ilmselge õigusliku põhjendamatuse tõttu rahuldamata jätta.
Under Article 87(2) of the Rules of Procedure, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs, if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Vastavalt kodukorra artikli 87 lõikele 2 on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud.
Under Article 87(4), Member States which have intervened in the proceedings are to bear their own costs.
Sama artikli lõike 4 kohaselt kannavad menetlusse astuvad liikmesriigid ise oma kohtukulud.
Since the applicant has been unsuccessful, it should be ordered to pay its own costs, as well as those of the Commission, in accordance with the plea by the latter.
Kuna hageja on kohtuvaidluse kaotanud, jäetakse tema kohtukulud tema enda kanda ja vastavalt komisjoni nõudele mõistetakse temalt välja komisjoni kohtukulud.
The French Republic must be ordered to bear its own costs.
Prantsuse Vabariik kannab ise oma kohtukulud.
The action is dismissed.
Jätta hagi rahuldamata.
Télévision française 1 SA (TF1) is ordered to pay its own costs as well as those of the Commission.
Mõista komisjoni kohtukulud välja Télévision française 1 SA-lt (TF1), kes ühtlasi kannab ise oma kohtukulud.
The French Republic is ordered to bear its own costs.
Prantsuse Vabariik kannab ise oma kohtukulud.
Case T-495/04
Kohtuasi T-495/04
Belfass SPRL v Council of the European Union
Belfass SPRL versus Euroopa Liidu Nõukogu
(Public procurement — Community tender procedure — Obvious clerical error — Award to the tender offering best value for money — Abnormally low tender — Article 139(1) of Regulation (EC, Euratom) No 2342/2002 — Plea of illegality — Specifications — Admissibility)
Teenuste riigihanked – Ühenduse hankemenetlus – Ilmne tehniline viga – Hankelepingu sõlmimine majanduslikult soodsaima pakkumuse alusel – Põhjendamatult madal pakkumus – Määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002 artikli 139 lõige 1 – Õigusvastasuse väide – Kirjeldused – Vastuvõetavus
Judgment of the Court of First Instance (Fifth Chamber), 21 May 2008 . . . . . II - 784
Esimese Astme Kohtu otsus (viies koda), 21. mai 2008 . . . . . . . . . . . .
European Communities’ public procurement — Tendering procedure (Arts 230, fourth para., EC and 241 EC)
Euroopa ühenduste hanked – Hankemenetlus (EÜ artikli 230 neljas lõik ja EÜ artikkel 241)
Procedure — Introduction of new pleas during the proceedings
Menetlus – Uute väidete esitamine menetluse käigus
(Rules of Procedure of the Court of First Instance, Arts 44(1)(c) and 48(2); Commission Regulation No 2342/2002, Art. 139(1))
(Esimese Astme Kohtu kodukord, artikli 44 lõike 1 punkt c ja artikli 48 lõige 2; komisjoni määrus nr 2342/2002, artikli 139 lõige 1)
European Communities’ public procurement — Conclusion of a contract following a call for tenders
Euroopa ühenduste hanked – Lepingu sõlmimine hankemenetluses (Komisjoni määrus nr 2342/2002, artikli 138 lõige 2 ja artikli 139 lõige 1)
Noncontractual liability — Conditions — Unlawfulness — Damage — Causal link (Art. 288, second para., EC)
Lepinguväline vastutus – Tingimused – Õigusvastasus – Kahju – Põhjuslik seos (EÜ artikli 288 teine lõik)
SUMMARY — CASE T-495/04
KOKKUVÕTE – KOHTUASI T-495/04
Since, in a procedure for the award of public contracts, the specifications are not of individual concern to tenderers, who accordingly have no right to bring an action for annulment against them under the fourth paragraph of Article 230 EC, there is no basis on which the Council can plead that one of those tenderers had the right to challenge those specifications as a basis for opposing the incidental challenge by the latter to the lawfulness of that document in an application for the annulment of the decision to exclude it from the procedure at issue.
Kuna hankemenetluses ei puuduta kirjeldused pakkujatest ettevõtjaid isiklikult, mistõttu ei ole neil õigust esitada EÜ artikli 230 neljanda lõigu alusel nende kirjelduste peale tühistamishagi, siis ei ole nõukogul alust viidata nimetatud kirjelduste väidetavalt vaidlustatavale laadile vastuväitena sellele, et ettevõtja vaidlustas pakkumuse tagasilükkamise otsuse peale esitatud tühistamishagis juhuslikult nende kirjelduste õiguspärasuse.
No 2342/2002 laying down detailed rules for the implementation of the Financial Regulation, which provides that, in procedures for the award of public contracts of the European Communities, the contracting authority is obliged to allow the tenderer to clarify, or even explain, the characteristics of its tender before rejecting it, if it considers that a tender is abnormally low, when the plea is raised expressly by an applicant only at the stage of its reply but when that applicant, in its application, had expressly criticised the Council for having rejected its tender without further consideration, by reason of its being abnormally low.
kehtestatakse finantsmääruse rakenduseeskirjad) artikli 139 lõiget 1, mis näeb ette, et Euroopa ühenduste hankemenetlustes on hankijal juhul, kui talle tundub, et pakkumus on põhjendamatult madal, kohustus lasta enne pakkumuse tagasilükkamist pakkujal oma pakkumust selgitada või põhjendada –, mille hageja esitas sõnaselgelt alles repliigis, kui hageja heitis juba hagiavalduse esitamisel nõukogule sõnaselgelt ette seda, et viimane oli tema pakkumuse ilma edasise analüüsita tagasi lükanud, kuna see oli põhjendamatult madal.
Article 139(1) of Regulation No 2342/ 2002 laying down detailed rules for the implementation of the Financial Regulation enshrines a fundamental requirement in the field of public procurement, which obliges a contracting authority to verify, after due hearing of the parties and having regard to its constituent elements, every tender appearing to be abnormally low before rejecting it.
Määruse nr 2342/2002 (millega kehtestatakse finantsmääruse rakenduseeskirjad) artikli 139 lõige 1 kehtestab ühe riigihangete valdkonna põhinõude, mis kohustab hankijat enne iga põhjendamatult madalana näiva pakkumuse tagasilükkamist seda pärast osalejate nõuetekohast ärakuulamist pakkumuse koostisosade seisukohalt kontrollima.
It follows from Article 44(1)(c) in conjunction with Article 48(2) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance that the original application must contain the subjectmatter of the proceedings and a summary of the pleas in law relied on, and that new pleas in law may not be introduced in the course of the proceedings unless they are based on matters of law or of fact which come to light in the course of the procedure.
Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 44 lõike 1 punktist c ja artikli 48 lõikest 2 tuleneb, et menetluse aluseks olevas hagiavalduses tuleb esitada hagi ese ja ülevaade väidetest ning menetluse käigus ei või esitada uusi väiteid, kui need ei tugine faktilistele ja õiguslikele asjaoludele, mis on tulnud ilmsiks menetluse käigus.
However, a submission or argument which may be regarded as amplifying a plea made previously, whether directly or by implication, in the original application, and which is closely connected therewith, will be declared admissible.
Samas tuleb tunnistada vastuvõetavaks väide, millega otseselt või kaudselt täiendatakse varem hagiavalduses esitatud väidet ja millel on varem esitatud väitega otsene seos.
Where the contract is awarded to the tender offering best value for money, that requirement applies not only to the price criterion under the tender evaluated but also to the other criteria referred to in Article 138(2) of Regulation No 2342/2002, since those criteria allow an anomaly threshold to be
Nii on see väite puhul – et on rikutud määruse nr 2342/2002 (millega
determined beneath which a tender submitted in the tender procedure in question is suspected to be abnormally low, within the meaning of Article 139(1) of that regulation.
võimaldavad kindlaks teha kõrvalekalde määra, millest madalam kõnealuses hankemenetluses esitatud pakkumus näib olevat põhjendamatult madal nimetatud määruse artikli 139 lõike 1 tähenduses.
In order for the Community to incur noncontractual liability under the second paragraph of Article 288 EC for unlawful conduct of its institutions, a number of conditions must be satisfied: the institution’s conduct must be unlawful, actual damage must have been suffered and there must be a causal link between the conduct and the damage pleaded.
Ühenduse organite õigusvastase tegevuse puhul EÜ artikli 288 teise lõigu tähenduses on ühenduse lepinguvälise vastutuse tekkimise eelduseks see, et samaaegselt on täidetud teatavad tingimused: institutsioonile etteheidetava käitumise õigusvastasus, kahju tekkimine ning põhjuslik seos väidetava käitumise ja viidatud kahju vahel.
Where one of those conditions is not satisfied, the action must be dismissed in its entirety and it is unnecessary to examine the other conditions.
Kui üks neist tingimustest on täitmata, tuleb hagi jätta tervikuna rahuldamata, ilma et oleks vaja uurida muid tingimusi.
Accordingly, in rejecting a tender, in a procedure for the award of public contracts to the tenderer offering best value for money, on the sole ground of the excessively low nature of the total number of hours included in that tender without arranging any hearing of the parties, within the meaning of Article 139(1), in relation to that tender prior to its being eliminated automatically, the Council infringed that article.
Järelikult rikkus nõukogu nimetatud artikli 139 lõiget 1, kui ta majanduslikult soodsaima pakkumuse valimisega hankemenetluses lükkas ettevõtja pakkumuse tagasi ainuüksi põhjusel, et selles pakkumuses toodud tundide koguarv oli liiga madal, ega viinud enne selle automaatset tagasilükkamist läbi mingisugust osalejate ärakuulamisega kontrollimenetlust nimetatud sätte tähenduses.
It follows that a claim for damages must be rejected where the damage alleged, that is to say, the loss of a Community contract, is not actual and certain, but hypothetical.
Järelikult tuleb kahju hüvitamise nõue jätta rahuldamata, kui väidetav kahju – ehk ühenduse hankelepingust ilmajäämine – ei ole tegelik ega kindel, vaid hoopis hüpoteetiline.
(see paras 98, 100, 103, 104)
(vt punktid 98, 100, 103 ja 104)
In Case T-495/04,
Kohtuasjas T-495/04,
Belfass SPRL, established in Forest (Belgium), represented by L. Vogel, lawyer, applicant, v
Belfass SPRL, asukoht Forest (Belgia), esindaja: advokaat L. Vogel, hageja, versus
APPLICATION, first, for annulment of the decision of the Council of the European Union of 13 October 2004 to reject both the tenders submitted by the applicant under tender procedure UCA-033/04 and, secondly, for compensation in respect of the damage allegedly suffered by the applicant by reason of the Council’s conduct,
Euroopa Liidu Nõukogu, esindajad: B. Driessen ja A. Vitro, kostja, mille ese on esiteks nõue tühistada Euroopa Liidu Nõukogu 13. oktoobri 2004. aasta otsus lükata tagasi kaks pakkumust, mille hageja esitas hankemenetluses UCA-033/04, ja teiseks nõue hüvitada kahju, mida hageja nõukogu tegevuse tõttu väidetavalt kandis,
THE COURT OF FIRST INSTANCE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES (Fifth Chamber), composed of M. Vilaras, President, M.E. Martins Ribeiro and K. Jürimäe (Rapporteur), Judges,
EUROOPA ÜHENDUSTE ESIMESE ASTME KOHUS (viies koda), koosseisus: koja esimees M. Vilaras, kohtunikud E. Martins Ribeiro ja K. Jürimäe (ettekandja), kohtusekretär: ametnik J. Plingers, arvestades kirjalikus menetluses ja 21. juuni 2007. aasta kohtuistungil esitatut, on teinud järgmise otsuse
Procedures for the award of service contracts by the Council of the European Union are subject to Title V of Part One of Council Regulation (EC, Euratom) No 1605/2002 of 25 June 2002 on the Financial Regulation applicable to the general budget of the European Communities (OJ 2002 L 248, p. 1) (‘the Financial Regulation’) and Commission Regulation (EC, Euratom) No 2342/2002 of 23 December 2002 laying down detailed rules for the implementation of the Financial Regulation (OJ 2002 L 357, p.
Euroopa Liidu Nõukogu poolset teenuste hankelepingute sõlmimist reguleerivad nõukogu 25. juuni 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust (EÜT L 248, lk 1; ELT eriväljaanne 01/04, lk 74; edaspidi „finantsmäärus”), esimese osa V jaotise ja komisjoni 23. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, millega kehtestatakse Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust käsitleva nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 üksikasjalikud rakenduseeskirjad (EÜT L 357, lk 1; ELT eriväljaanne 01/04, lk 145, edaspidi „rakendusmäärus”), sätted.
Article 97 of the Financial Regulation states:
Finantsmääruse artikkel 97 sätestab:
The selection criteria for evaluating the capability of candidates or tenderers and the award criteria for evaluating the content of the tenders shall be defined in advance and set out in the call for tender.
Valikukriteeriumid taotlejate ja pakkujate suutlikkuse hindamiseks ja lepingute sõlmimise kriteeriumid pakkumiste sisu hindamiseks määratletakse eelnevalt ja esitatakse pakkumiskutses.
Contracts may be awarded by the automatic award procedure or by the best-value-for-money procedure.’
Lepinguid võib sõlmida enampakkumise [vähempakkumise] või majanduslikult soodsaima pakkumise valimise abil.”
Article 99 of the Financial Regulation provides:
Finantsmääruse artikkel 99 näeb ette:
‘While the procurement procedure is under way, all contacts between the contracting authority and candidates or tenderers must satisfy conditions ensuring transparency and equal treatment.
„Hankemenetluse vältel peab kogu tellija [mõiste „tellija” asemel on edaspidi kasutatud täpsemat vastet „hankija”] ja taotlejate või pakkujate vaheline sidepidamine vastama tingimustele, millega tagatakse läbipaistvus ja võrdne kohtlemine.
They may not lead to amendment of the conditions of the contract or the terms of the original tender.’
Sidepidamine ei tohi põhjustada lepingu või esialgse pakkumise tingimuste muutumist.”
Article 100(2) of the Financial Regulation states:
Finantsmääruse artikli 100 lõige 2 sätestab:
However, certain details need not be disclosed where disclosure would hinder application of the law, would be contrary to the public interest or would harm the legitimate business interests of public or private undertakings or could distort fair competition between those undertakings.’
Teatavaid andmeid ei ole siiski vaja avalikustada, kui see takistaks õigusnormide kohaldamist, oleks vastuolus üldiste huvidega või kahjustaks riigi osalusega või eraettevõtjate õigustatud ärihuve või võiks moonutada nendevahelist ausat konkurentsi.”
The first paragraph of Article 101 of the Financial Regulation provides:
Finantsmääruse artikli 101 lõige 1 sätestab:
The second subparagraph of Article 122(2) of the Implementing Rules, in the version in force at the relevant time, provided that contracts to be awarded by call for tender:
Rakendusmääruse põhikohtuasja asjaolude toimumise ajal kehtinud redaktsiooni artikli 122 lõike 2 teine lõik nägi ette, et hankemenetlus on piiratud,
‘… are restricted where all economic operators may ask to take part but only candidates satisfying the selection criteria referred to in Article 135 and invited simultaneously and in writing by the contracting authorities may submit a tender.’
„[…] kui kõik ettevõtjad võivad taotleda osavõttu, kuid pakkumise võivad esitada ainult artiklis 135 nimetatud valikukriteeriumidele vastavad taotlejad, kellele tellijad on saatnud üheaegselt kirjaliku kutse.”
Article 128(1) and (3) of the Implementing Rules, which applies where the restricted procedure involving a call for expressions of interest is involved, states in particular:
Rakendusmääruse artikli 128 lõiked 1 ja 3, mis käsitlevad piiratud menetlust osalemiskutse avaldamisega, näevad eelkõige ette:
A call for expressions of interest shall constitute a means of preselecting candidates who will be invited to submit tenders in response to future restricted invitations to tender …
Osalemiskutse on taotlejate eelvaliku vahend, millega kutsutakse esitama pakkumisi tulevastes piiratud hankemenetlustes […];
Where a specific contract is to be awarded, the contracting authority shall invite either all candidates entered on the list or only some of them, on the basis of objective and non-discriminatory selection criteria specific to that contract, to submit a tender.’
Kui sõlmitakse erileping, kutsub hankija pakkumist esitama kõiki loetelusse kantud taotlejaid või sellele lepingule ainuomaste objektiivsete ja mittediskrimineerivate valikukriteeriumide põhjal ainult mõnda neist.”
Article 130(1) of the Implementing Rules, in the version in force at the relevant time, provided:
Rakendusmääruse põhikohtuasja asjaolude toimumise ajal kehtinud redaktsiooni artikli 130 lõige 1 nägi ette:
(a) the invitation to submit a tender or to negotiate;
[…]” [Siin ja edaspidi on osundatud määruse tõlget parandatud.]