natgillin/translations-raw huggingface dataset:
See also Commission v France, paragraph 39; Case C-358/97 Commission v Ireland, paragraph 37; Commission v United Kingdom, paragraph 49; Case C-408/97 Commission v Netherlands, paragraph 34; Commission v Greece, paragraph 34; Case C-83/99 Commission v Spain, paragraph 11, and Case C-408/06 Götz [2007] ECR I-11295, paragraph 41).
Vt ka eespool viidatud kohtuotsused komisjon vs. Prantsusmaa, punkt 39; komisjon vs. Iirimaa, punkt 37; komisjon vs. Ühendkuningriik, punkt 49; 12. septembri 2000. aasta otsus komisjon vs. Madalmaad, punkt 34; komisjon vs. Kreeka, punkt 34; komisjon vs. Hispaania, punkt 11, ja 13. detsembri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-408/06: Götz, EKL 2007, lk I-11295, punkt 40).
In the present case, the Portuguese Republic sets out a detailed set of arguments to show that Lusoponte is a body governed by public law, although those arguments do not contain an analysis of the corporate or institutional structure of that body.
Käesolevas vaidluses toob Portugali Vabariik üksikasjalikke põhjendusi, väites, et Lusoponte on avalik-õiguslik organisatsioon, kuigi nendes põhjendustes puudub igasugune analüüs nimetatud ettevõtja korporatiivse ja institutsionaalse struktuuri kohta.
It submits that the object or purpose of the latter’s activity allows it to be described as a body governed by public law.
Üksnes tema tegevuse eesmärk või otstarve võimaldab teda käsitada avalikõigusliku organisatsioonina.
Whether that body is directly or indirectly dependent in relation to the public service, or even forms part of the public service, is said to be irrelevant in that regard.
Asjaolu, et nimetatud ettevõtja sõltub otseselt või kaudselt avalik-õiguslikust asutusest või on isegi osa sellest, ei oma antud juhul mingit tähtsust.
The Portuguese Republic’s argument cannot be accepted.
Portugali Vabariigi seisukohaga ei saa nõustuda.
As regards the first of the conditions contained in Article 4(5), first subparagraph, of the Sixth Directive, namely that the operator must be a body governed by public law, the Court has held that an activity carried on by a private individual is not excluded from the scope of VAT merely because it consists in the performance of acts falling within the prerogatives of the public authority (Case 235/85 Commission v Netherlands, paragraph 21, and Ayuntamiento de Sevilla, paragraph 19).
Kuuenda direktiivi artikli 4 lõike 5 esimeses lõigus toodud esimese tingimuse kohta, et ettevõtja peab olema avalik-õiguslik organisatsioon, on Euroopa Kohus leidnud, et isiku tegevus ei ole käibemaksust vabastatud üksnes seetõttu, et see hõlmab toiminguid, mis kuuluvad ametivõimude ülesannete hulka (eespool viidatud 26. märtsi 1987. aasta kohtuotsused komisjon vs. Madalmaad, punkt 21, ja Ayuntamiento de Sevilla, punkt 19).
If an activity involving acts falling within the prerogatives of the public authority is entrusted to an independent third party or is carried out by bodies which are not part of the public service, in the form of an independent economic activity, the exclusion from VAT provided for by Article 4(5), first subparagraph, of the Sixth Directive is not applicable (see, to that effect, Case 235/85 Commission v Netherlands, paragraph 22, and Ayuntamiento de Sevilla, paragraph 20).
Kui tegevus, mis hõlmab selliste toimingute teostamist, mis kuulub ametivõimude ülesannete hulka, on antud sõltumatule kolmandale isikule või seda teostavad sõltumatu majandustegevuse vormis ettevõtjad, kes ei ole osa avaliku teenistuse organisatsioonist, ei ole kuuenda direktiivi artikli 4 lõike 5 esimeses lõigus sätestatud väljaarvamine kohaldatav (vt selle kohta eespool viidatud 26. märtsi 1987. aasta kohtuotsused komisjon vs. Madalmaad, punkt 22, ja Ayuntamiento de Sevilla, punkt 20).
In the present case, it is common ground that Lusoponte is a third party which does not form part of the public service and is not dependent in relation to it.
Antud juhul on selge, et Lusoponte on kolmas isik, kes ei ole osa avalikust teenistusest ja kes ei ole viimasest mingil moel sõltuv.
More specifically, as was stated in paragraph 25 above, it is a consortium of companies set up in the form of a limited liability company owned by Portuguese companies, by a French company and by a United Kingdom company and, following a tendering procedure, that consortium was granted a concession by the Portuguese authorities.
Veelgi täpsem olles, nagu on öeldud käesoleva kohtuotsuse punktis 25, on tegemist konsortsiumiga, mis koosneb aktsiaseltsist, mis kuulub Portugali ettevõtjatele ning ühele Prantsuse ja ühele Ühendkuningriigi ettevõtjale, kellele Portugali ametivõimud andsid pärast avalikku pakkumismenetlust kontsessiooni.
In those circumstances, it is clear that Lusoponte cannot be regarded as a ‘body governed by public law’ for the purposes of Article 4(5), first subparagraph, of the Sixth Directive.
Neil asjaoludel tuleb sedastada, et Lusoponte’t ei saa käsitada „avalik-õigusliku organisatsioonina” kuuenda direktiivi artikli 4 lõike 5 esimese lõigu mõttes.
That provision is not therefore applicable in the present case.
Seega ei ole nimetatud säte käesolevas vaidluses kohaldatav.
As Article 4(5), first subparagraph, of the Sixth Directive is not applicable in the present case, the second subparagraph of Article 4(5) does not apply, since that provision applies only to bodies covered by the first subparagraph.
Kuna kuuenda direktiivi artikli 4 lõike 5 esimene lõik ei ole antud asjas kohaldatav, ei ole kohaldatav ka lõike 5 teine lõik, kuna seda sätet kohaldatakse üksnes esimeses lõigus nimetatud ettevõtjatele.
Failure to comply with Article 12(3)(a), and Article 28(2)(e), of the Sixth Directive
Kuuenda direktiivi artikli 12 lõike 3 punktist a ja artikli 28 lõike 2 punktist e tulenevate kohustuste rikkumine
— Arguments of the parties
– Poolte argumendid
The Commission submits that the Portuguese legislation infringes Article 12(3)(a) of the Sixth Directive in that the reduced rate of VAT is not applicable since the services at issue are not among those listed in Annex H to that directive.
Komisjon leiab, et Portugali õigusnormid rikuvad kuuenda direktiivi artikli 12 lõike 3 punkti a, sest kuna kõnealused teenused ei kuulu nende hulka, mis on loetletud selle direktiivi H lisas, ei ole käibemaksu vähendatud määr kohaldatav.
Article 28(2)(e) of the Sixth Directive does not permit application of the reduced rate provided for in the VAT Code either.
Nimetatud direktiivi artikli 28 lõike 2 punkti e osas leiab komisjon, et ka see säte ei luba kohaldada CIVA-s ette nähtud vähendatud maksumäärasid.
Even if a reduced rate had been applied on 1 January 1991, since the services at issue were taxed at the standard rate, from 24 March 1992 to 31 December 1994 in the present case, a reduced rate cannot be reintroduced.
Isegi kui vähendatud määra oleks kohaldatud 1. jaanuaril 1991, kuna kõnealused teenused maksustati hariliku määraga (24. märts 1992 – 31. detsember 1994), ei saaks käesolevas asjas vähendatud maksumäära taaskehtestada.
That view is based on the objective of further approximation of VAT rates, as stated in the second recital in the preamble to Council Directive
Selline lähenemine põhineb edasisel eesmärgil suurendada käibemaksumäärade ühtlustamist, nagu on märgitud nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiivi 92/77/EMÜ, millega täiendatakse ühist käibemaksusüsteemi ja muudetakse direktiivi 77/388/EMÜ (EÜT L 316, lk 1; ELT
92/77/EEC of 19 October 1992 supplementing the common system of value added tax and amending Directive 77/388 (OJ 1992 L 316, p. 1), and the derogating and transitional nature of that provision, which requires it to be interpreted strictly.
PORTUGAL eriväljaanne 09/01, lk 202) teises põhjenduses, ning asjaolul, et tegemist on erandit loova ja üleminekusättega, mis eeldab kitsast tõlgendamist.
At any event, even if the Court was not able to support such a strict interpretation, the Commission submits it should find that the Portuguese legislation, in providing for a rate that was lower than 12% for road tolls for crossing the Tagus at Lisbon, infringes Article 28(2)(e) of the Sixth Directive.
Igal juhul, isegi kui Euroopa Kohus kitsast tõlgendamist ei toeta, peab komisjon vajalikuks asuda seisukohale, et Portugali õigusnormid, mis näevad Lissaboni Tejo jõe ületusteedega seotud teemaksudele ette madalama määra kui 12%, rikuvad kuuenda direktiivi artikli 28 lõike 2 punkti e.
The Portuguese Republic contends that the rate applied in the present case is based on Article 28(2)(e) of the directive, since, contrary to what is provided in Article 28(2) (d), the only condition expressly laid down in the first of those two provisions is that a reduced rate must have applied to the services in question since 1 January 1991.
Portugali Vabariik väidab, et antud juhul kohaldatud maksumäär põhineb selle direktiivi artikli 28 lõike 2 punktil e, kuna erinevalt sellest, mis on ette nähtud sama lõike punktis d, on ainus tingimus, mis on sõnaselgelt väljendatud neist kahest sättes esimeses, see, et vähendatud määra võib kõnealustele teenustele kohaldada 1. jaanuaril 1991.
The Portuguese Republic concludes that the Court’s judgment should go no further than finding that the 5% rate is inapplicable, and setting a rate which should be applied instead of the rate provided for in the VAT Code.
Portugali Vabariik leiab, et Euroopa Kohus ei või oma otsuse tegemisel minna kaugemale kui sedastama 5% maksumäära mittekohaldamist ja kehtestama määra, mida tuleb kohaldada CIVA-s sätestatud määra asemel.
In any event, according to that Member State, if the Court were to find there had been an infringement of Articles 12 and 28 of the Sixth Directive, there would be grounds for applying an intermediate rate of 12% instead of the standard 21%.
Kui Euroopa Kohus peaks tuvastama kuuenda direktiivi artiklite 12 ja 28 rikkumise, on selle liikmesriigi arvates igal juhul alust kohaldada vahepealset 12% määra hariliku 21% määra asemel.
There are two legal obstacles in the present case to applying the transitional arrangement provided for in Article 28(2)(e) of the Sixth Directive.
Kuuenda direktiivi artikli 28 lõike 2 punktis e sätestatud üleminekukorra kohaldamine põrkub antud juhul kahele takistusele.
First, it is clear from the wording of that provision that the reduced rate that may be applied cannot be lower than 12%.
Esiteks, selle sätte sõnastusest tuleneb, et kohaldatav maksumäär ei saa olla madalam kui 12%.
In the present case, although it is common ground that on 1 January 1991 the Portuguese Republic was applying a reduced rate to road tolls for crossing the Tagus at Lisbon, that rate, from that date until the present, has always been lower than 12%.
Antud juhul, kuigi on teada, et Portugali Vabariik kohaldas 1. jaanuaril Lissaboni Tejo jõe ületusteedega seotud teemaksudele vähendatud maksumäära, on see määr sellegipoolest olnud alati madalam kui 12%.
Second, as the Commission has pointed out, as the standard VAT rate applied to the services at issue between 24 March 1992 and 31 December 1994, the Portuguese Republic was not entitled to reintroduce a reduced rate.
Teiseks, nagu ka komisjon on märkinud, ei olnud Portugali Vabariigil õigust taaskehtestada vähendatud määra, kuna ajavahemikus 24. märts 1992 kuni 31. detsember 1994 kohaldas ta kõnealustele teenustele harilikku käibemaksumäära.
It must be borne in mind that the Community system of VAT is the result of a gradual harmonisation of national legislation pursuant to Articles 93 EC and 94 EC.
Tuleb meenutada, et ühine käibemaksusüsteem on EÜ artiklite 93 ja 94 raames siseriiklike õigusaktide järkjärgulise ühtlustamise tulemus.
The Court has consistently held that this harmonisation, as brought about by successive directives and in particular by the Sixth Directive, is still only partial (Case C-165/88 ORO Amsterdam Beheer and Concerto [1989] ECR I-4081, paragraph 21, and Case C-240/05 Eurodental [2006] ECR I-11479, paragraph 50).
Nagu Euroopa Kohus on korduvalt sedastanud, on järjestikuste direktiividega, eelkõige kuuenda direktiiviga ellu viidud ühtlustamine hetkel alles osaline ühtlustamine (5. detsembri 1989. aasta otsus kohtuasjas C-165/88: ORO Amsterdam Beheer ja Concerto, EKL 1989, lk I-4081, punkt 21, ja 7. detsembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-240/05: Eurodental, EKL 2006, lk I-11479, punkt 50).
Thus, the harmonisation envisaged has not yet been achieved in so far as Article 28 of the Sixth Directive authorised the Member States to retain or adopt certain provisions which would, without that authorisation, be incompatible with the directive (see, to that effect, Case C-36/99 Idéal tourisme [2000] ECR I-6049, paragraph 38 and Eurodental, paragraph 51).
Niisiis ei saa kavandatavat ühtlustamist teostada seni, kuni kuues direktiiv lubab artikli 28 alusel liikmesriikidel edaspidigi säilitada direktiivile eelnenud siseriiklike õigusaktide sätteid, mis ilma sellise loata oleksid direktiiviga vastuolus (vt selle kohta 13. juuli 2000. aasta otsus kohtuasjas C-36/99: Idéal tourisme, EKL 2000, lk I-6049, punkt 38, ja eespool viidatud kohtuotsus Eurodental, punkt 51).
However, as the heading of Title XVI of the Sixth Directive and the 19th recital in the preamble to that directive indicate, the objective of Article 28 is to allow, during a transitional period, national laws in specified fields to be gradually adapted.
Nagu ütleb kuuenda direktiivi XVI jaotise pealkiri ja üheksateistkümnes põhjendus on artikli 28a eesmärk võimaldada üleminekuperioodil ettenähtud valdkondade siseriiklike õigusaktide järkjärguline kohandamine.
As it is a case of derogating and transitional arrangements, Article 28 of the Sixth Directive must be strictly interpreted (see, to that effect, Case C-169/00 Commission v Finland [2002] ECR I-2433, paragraph 34, and Eurodental, paragraph 54) and in accordance with its objective.
Seega, mis puudutab erand- ja üleminekukorda, siis tuleb kuuenda direktiivi artiklit 28 tõlgendada kitsalt (vt selle kohta 7. märtsi 2002. aasta otsus kohtuasjas C-169/00: komisjon vs. Soome, EKL 2002, lk I-2433, punkt 34, ja eespool viidatud kohtuotsus Eurodental, punkt 54) ja vastavalt selle eesmärgile.
In the present case, since it is common ground that the standard rate of VAT was applied to the services at issue from 24 March 1992 to 31 December 1994, the Portuguese Republic cannot be authorised to reintroduce a reduced rate in respect of those services (see, to that effect, Case C-35/90 Commission v Spain [1991] ECR I-5073, paragraph 7; Case C-74/91 Commission v Germany [1992] ECR I-5437, paragraph 15; Case C-414/97 Commission v Spain [1999] I-5585, paragraph 29, and Eurodental, paragraph 55).
Kuna on teada, et harilikku käibemaksumäära kohaldati kõnealustele teenustele ajavahemikus 24. märts 1992 kuni 31. detsember 1994, siis antud juhul ei olnud Portugali Vabariigil õigust taaskehtestada nende teenuste osas vähendatud maksumäära (vt selle kohta 17. oktoobri 1991. aasta otsus kohtuasjas C-35/90: komisjon vs. Hispaania, EKL 1991, lk I-5073, punkt 7; 27. oktoobri 1992. aasta otsus kohtuasjas C-74/91: komisjon vs. Saksamaa, EKL 1992, lk I-5437, punkt 15; 16. septembri 1999. aasta otsus C-414/97: komisjon vs. Hispaania, EKL 1999, lk I-5585, punkt 29, ning eespool viidatud kohtuotsus Eurodental, punkt 55).
As the Portuguese Republic has complied, as regards the services at issue, with the harmonised provisions of the Sixth Directive, it cannot exempt itself from its obligations by relying on Article 28(2)(e) of that directive, since the objective of that provision is precisely the opposite, namely the gradual harmonisation of national provisions to align them with those of the Sixth Directive.
Kuna Portugali Vabariik on kooskõlastanud kõnealuste teenuste osas sätted kuuenda direktiivi ühtlustatud sätetega, ei või ta end selle direktiivi artikli 28 lõike 2 punkti e alusel kohustustest vabastada, kuna selle sätte eesmärk on täpselt vastupidine, nimelt siseriiklike sätete järkjärguline kohandamine kuuenda direktiiviga.
The difference, alleged by the Portuguese Republic, between the wording of Article 28(2)(e) and that of Article 28(2)(d) of the Sixth Directive does not justify a different conclusion from that reached the two preceding paragraphs, since the objective of gradual harmonisation is common to those transitional provisions.
Portugali Vabariigi viidatud erinevus kuuenda direktiivi artikli 28 lõike 2 punkti e ja selle lõike punkti d vahel ei õigusta sellist tulemust, mis erineb kahe eelneva punkti omast, kuna üleminekusätete ühine eesmärk on järkjärgulise kohandamine.
As the conditions for the application of Article 28(2)(e) of the Sixth Directive are not met in the present case, the standard rate of VAT should have been applied to road tolls for crossing the Tagus at Lisbon.
Kuna kuuenda direktiivi artikli 28 lõike 2 punkti e rakendamise tingimused ei olnud antud asjas täidetud, oleks pidanud kõnealustele teemaksudele kohaldama harilikku käibemaksumäära.
In the light of all the above considerations, it must be concluded that, by maintaining in force a reduced rate of 5% for value added tax applicable to road tolls for crossing the Tagus at Lisbon, the Portuguese Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 12 and 28 of the Sixth Directive.
Kõike eelnevat arvesse võttes tuleb sedastada, et kuna Portugali Vabariik jättis jõusse 5% vähendatud käibemaksumäära, mida kohaldatakse Lissaboni Tejo jõe ületusteedega seotud teemaksudele, on Portugali Vabariik rikkunud kuuenda direktiivi artiklitest 12 ja 28 tulenevaid kohustusi.
Since the Commission has applied for the Portuguese Republic to be ordered to pay the costs and the latter has been unsuccessful, the Portuguese Republic must be ordered to pay the costs.
Kuna komisjon on kohtukulude hüvitamist nõudnud ja Portugali Vabariik on kohtuvaidluse kaotanud, tuleb kohtukulud temalt välja mõista.
On those grounds, the Court (Eighth Chamber) hereby:
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (neljas koda) otsustab:
Declares that, by maintaining in force a reduced rate of value added tax of 5% applicable to road tolls for crossing the Tagus at Lisbon, the Portuguese Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 12 and 28 of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, as amended by Council Directive 2001/4/EC of 19 January 2001;
Kuna Portugali Vabariik jättis jõusse 5% vähendatud käibemaksumäära, mida kohaldatakse Lissaboni Tejo jõe ületusteedega seotud teemaksudele, on Portugali Vabariik rikkunud nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas, mida on muudetud nõukogu 19. jaanuari 2001. aasta direktiiviga 2001/4/EÜ, artiklitest 12 ja 28 tulenevaid kohustusi
Case C-458/06
Kohtuasi C-458/06
(Reference for a preliminary ruling from the Regeringsrätten)
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Regeringsrätten)
(Jurisdiction of the Court — Directive 92/83/EEC — Harmonisation of the structures of excise duties on alcohol and alcoholic beverages —Article 20, first indent — Alcohol contained in cooking wine — Exemption from the harmonised duty)
Euroopa Kohtu pädevus – Direktiiv 92/83/EMÜ – Alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisimaksude struktuuri ühtlustamine – Artikli 20 esimene taane – Toidu valmistamiseks mõeldud veinis sisalduv alkohol – Ühtlustatud aktsiisimaksust vabastamine
Opinion of Advocate General Bot delivered on 3 April 2008 . . . . . . . .
Kohtujurist Y. Bot’ ettepanek, esitatud 3. aprillil 2008 . . . . . . . . . . . .
Preliminary rulings — Jurisdiction of the Court — Limits — General or hypothetical questions
Eelotsuse küsimused – Euroopa Kohtu pädevus – Piirid – Üldised või hüpoteetilised küsimused
Tax provisions — Harmonisation of laws — Excise duties — Directive 92/83 — Alcohol and alcoholic beverages
Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Aktsiisimaks – Direktiiv 92/83 – Alkohol ja alkohoolsed joogid
(Council Directive 92/83, Art. 20, first indent)
(Nõukogu direktiiv 92/83, artikli 20 esimene taane)
SUMMARY — CASE C-458/06
KOKKUVÕTE – KOHTUASI C-458/06
In that case, it is only by referring a question to the Court for a preliminary ruling that the objective pursued by that provision can be attained, that is, to ensure the proper application and uniform interpretation of Community law in all the Member States and to prevent a body of national caselaw that is not in accordance with the rules of Community law from coming into existence in the Member State concerned.
Sel juhul on ainult eelotsusetaotlusega asja Euroopa Kohtusse saates võimalik saavutada nimetatud sättega taotletavat eesmärki ehk tagada ühenduse õiguse õige kohaldamine ja ühetaoline tõlgendamine kõigis liikmesriikides ning ära hoida asjaomases liikmesriigis selle õiguse normidega vastuolus oleva siseriikliku kohtupraktika tekkimist.
The judicial nature of such proceedings is not affected by the fact that the tax administration which brought the appeal confirmed that preliminary opinion or by the fact that that opinion was not disputed by the party concerned, since the national court has unlimited jurisdiction, independently of the submissions of the parties.
Tõsiasi, et maksuamet, kes esitas apellatsioonkaebuse, palub jätta nimetatud esialgne arvamus muutmata ja et huvitatud isik ei ole seda arvamust vaidlustanud, ei mõjuta sellise menetluse kohtulikku olemust, kuna siseriiklikul kohtul on selles osas täielik kohtu pädevus, sõltumata poolte nõuetest.
Alcohol contained in cooking wine is, if it has an alcoholic strength exceeding 1.2% by volume, to be classified as ethyl alcohol as referred to in the first indent of Article 20 of Directive 92/83 on the harmonisation of the structures of excise duties on alcohol and alcoholic beverages.
Alkohol, mis sisaldub toiduvalmistamiseks mõeldud veinis, tuleb juhul, kui tegelik alkoholisisaldus on üle 1,2 mahuprotsendi, klassifitseerida direktiivi 92/83 alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisimaksude struktuuri ühtlustamise kohta artikli 20 esimeses taandes viidatud etanooli kategooriasse.
The fact that cooking wine is, as such, regarded as an edible preparation does not affect that assessment.
Asjaolu, et toiduvalmistamiseks mõeldud veini kui sellist loetakse toiduvalmistiseks, ei mõjuta seda hinnangut.
The first indent of Article 20 applies even when the products covered by that provision form part of a product which falls within another chapter of the combined nomenclature.
Nimetatud artikli 20 esimene taane on ju kohaldatav ka siis, kui selle sätte kohaldamisalasse kuuluvad tooted moodustavad osa tootest, mis kuulub kombineeritud nomenklatuuri mõnesse muusse kaubagruppi.
(see paras 37, 38, 40, operative part)
(vt punktid 37, 38 ja 40 ning resolutiivosa)
OPINION OF ADVOCATE GENERALBOT delivered on 3 April 2008 1
KOHTUJURISTI ETTEPANEKYVES BOT esitatud 3. aprillil 2008 1
By this reference for a preliminary ruling the Regeringsrätten (Sweden) wishes to know whether the alcohol in cooking wine must be regarded as ethyl alcohol within the meaning of Article 20 of Directive 92/83/EEC. 2
Käesolevas eelotsusetaotluses soovib Regeringsrätten (Rootsi) teada, kas alkoholi, mis sisaldub toiduvalmistamiseks mõeldud veinis, tuleb käsitleda etanoolina direktiivi 92/83/EMÜ artikli 20 tähenduses. 2
A particular feature of this case is that in the main proceedings all parties agree that the alcohol contained in cooking wine must be regarded as ethyl alcohol within the meaning of that provision.
Käesoleva asja eripära seisneb asjaolus, et põhikohtuasjas on kõik osapooled üksmeelel, et alkoholi, mis sisaldub toiduvalmistamiseks mõeldud veinis, tuleb käsitleda etanoolina eelnimetatud sätte tähenduses.