natgillin/translations-raw huggingface dataset:
hoiatab, et kaitse-eelarve kooskõlastamata kärbete tulemusel võib teatav sõjaline võimekus Euroopas täielikult kaduda; kiidab seetõttu heaks ja toetab nõukogu üleskutset liikmesriikidele vahetada vajaduse korral teavet praeguste ja tulevaste kaitsealaste eelarvekärbete kohta ja suurendada sellealast läbipaistvust ning nõuab, et hinnataks selliste kärbete mõju ühist julgeoleku- ja kaitsepoliitikat toetava võimekuse arendamisele; tuletab meelde, et sekkumine Liibüas näitas selgelt, et isegi Euroopa riikide koalitsioon ei ole võimeline sellist operatsiooni ilma Ameerika Ühendriikide toetuseta teostama;
Warns that uncoordinated defence budget cuts could result in the complete loss of certain military capabilities in Europe; welcomes and supports, therefore, the Council's encouragement to the Member States to exchange information, as appropriate, and enhance transparency on current and forthcoming defence budget cuts, and calls for an impact assessment of these budget cuts for the development of capabilities in support of CSDP; recalls that the intervention in Libya clearly demonstrated that even a coalition of European countries is unable to carry out an operation of this kind without US support;
võtab teadmiseks jätkuva ülemäärase sõltumise Ameerika Ühendriikidest kaitseküsimustes, arvestades, et Ameerika Ühendriikide osakaal kõigis Põhja-Atlandi Liidu kaitsekulutustes on kasvanud 75%-ni ja sellest tuleneva vajaduse, et Euroopa liitlased suurendaksid oma osa kaitsekulutustes; märgib murega, et äsjased eelarvekärped on järgmine näide liikmesriikides viimasel kümnendil julgeoleku- ja kaitsesektoris tavaks saanud alainvesteerimise ja alakulutamise kohta;
Notes the continuing disproportionate reliance on the United States in defence matters, given that the US share of all defence spending in the North Atlantic Alliance has risen to 75 %, and the need therefore for European allies to increase their share of the defence burden; notes with concern that recent budget cuts are in addition to a pattern of Member States under-investing and under-spending in the fields of security and defence for over a decade;
üha keerukamas ja ettearvamatumas julgeolekukeskkonnas nõuab kõigilt ELi liikmesriikidelt tungivalt, et nad teeksid tihedamat koostööd ja koordineeriksid Euroopa julgeolekustrateegias määratletud ühiste ohtude vastu suunatud tegevusi ja kannaksid täies mahus oma osa vastutusest rahu ja julgeoleku eest Euroopas, selle naaberriikides ja maailmas laiemalt; tunnistades samas, et kõik ohud ei ole oma olemuselt sõjalised ja et ELi käsutuses on mitmeid erinevaid kriiside ennetamise ja ohjamise vahendeid, nagu tsiviilvõimekus ja tehnilise abi vahendid, tuletab liikmesriikidele meelde nende korduvalt võetud kohustust – sealhulgas aluslepingus ja Euroopa Ülemkogu järeldustes – parandada oma sõjalist võimekust ning palub neil tagada võetud kohustuste täitmise;
In an increasingly complex and unpredictable security environment, urges all EU Member States to cooperate more closely and coordinate actions against the common threats identified in the European Security Strategy (ESS), assuming fully their part of responsibility for peace and security in Europe, its neighbourhood and the wider world; while recognising that not all threats are of a military nature and that the EU has a variety of instruments at its disposal for crisis prevention and management, such as its civilian capabilities and technical assistance instruments, reminds the Member States of their repeated commitments, including in the Treaty and European Council conclusions, to improve their military capabilities, and calls on them to make sure these commitments are met;
kordab oma seisukohta, et Euroopa kaitsevõimekuse tugevdamine suurendab ELi strateegilist autonoomiat ja annab olulise panuse kollektiivsesse julgeolekusse NATO ja teiste partnerluste kontekstis; rõhutab Lissaboni lepingu sätete pakutavaid võimalusi selles kontekstis ja nõuab tungivalt, et liikmesriigid rakendaksid alalist struktureeritud koostööd, määraksid kindlaks solidaarsusklausli ja vastastikuse abistamise klausli kohaldamise tingimused ning kasutaksid täies mahus Euroopa Kaitseagentuuri pakutavaid võimalusi;
Reiterates its view that a reinforced European defence capability will enhance the strategic autonomy of the EU and provide an important contribution to collective security in the context of NATO and other partnerships; emphasises the potential of the provisions of the Lisbon Treaty in this respect and urges the Member States to implement permanent structured cooperation, to define the conditions for the application of the solidarity and mutual defence clauses, and to make full use of the European Defence Agency;
ambitsioonikuse eri tasemeid arvesse võttes juhib tähelepanu asjaolule, et liikmesriigid kokku kulutavad kaitsele umbes 200 miljardit eurot aastas, mis vastab vaid ligikaudu kolmandikule Ameerika Ühendriikide kaitse-eelarvest, kuid on siiski märkimisväärne summa, mis näitab kui suured on kaitsevaldkonnas Euroopa mõõtme puudumisest tulenevad kulud;
Without disregarding different level of ambition, points out that the Member States collectively spend about EUR 200 billion a year on defence, which is only about a third of the US defence budget but still a considerable amount demonstrating the costs of non-Europe in the defence area;
taunib seda, kuidas enamikku neist rahalistest vahenditest kooskõlastamata riiklikele kaitse planeerimise otsustele tuginedes kasutatakse, mille tulemuseks ei ole mitte ainult püsivad võimekusealased puudused, vaid sageli ka pillajalik üleliigne võimekus ja tegevuse dubleerimine, samuti killustatud kaitsetööstus ja turud, mille tulemusena puuduvad ELil nii nähtavus, vahendid kui ka haare, mille 200 miljardi euro suurused kulutused anda võiksid;
Deplores the way in which most of these funds are spent, based on uncoordinated national defence planning decisions, which results not only in persistent capability gaps, but often also in wasteful overcapacities and duplications, as well as fragmented industry and markets, which leads to the EU not having either the visibility, resources or reach of EUR 200 billions' worth of spending;
on seisukohal, et majandus- ja finantskriisi saab kasutada võimalusena ELi kaitsepoliitika suundade integreerimiseks, kuna see võib anda lõpuks impulsi sihiteadlike ja kauakestvate reformide väljatöötamiseks ja rakendamiseks;
Considers that the economic and financial crisis can be used as an opportunity for the integration of EU defence policies, as it can provide the impetus for finally creating and implementing ambitious reforms long in the making;
eespool toodut arvesse võttes nõuab tungivalt, et liikmesriigid tunnistaksid, et tihedam koostöö on parim võimalus edasi liikuda ja eelkõige a) kaitse planeerimise parem kooskõlastamine, mis hõlmab sõjaliste nõuete ühtlustamist ja koostalitluse laiendamise meetmeid, b) teatud võimekuse ja tugistruktuuride ühendamine ning jagamine, c) koostöö tugevdamine teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse valdkonnas, d) tööstusalase koostöö ja konsolideerimise lihtsustamine ning e) hangete optimeerimine ja turutõkete kaotamine võib aidata liikmesriikidel arendada suutlikkust kulutõhusamalt, ilma et see avaldaks negatiivset mõju nende suveräänsusele;
Given the above, urges the Member States to accept that increased cooperation is the best way forward and that, in particular through (A) better coordination of defence planning, which includes harmonisation of military requirements and measures to increase interoperability, (B) pooling and sharing of certain capabilities and support structures, (C) enhanced cooperation in research and technological development, (D) facilitating industrial collaboration and consolidation, and (E) optimisation of procurement and removing market barriers, the Member States can develop capabilities in a more cost-efficient way, and this without adverse effects on their sovereignty;
toonitab, et nagu järgnevast nähtub, on ELi käsutuses vahendid ja mehhanismid, mis võivad aidata liikmesriikidel seda saavutada, sealhulgas selgitades välja valdkonnad, kus võiks eraldada rohkem rahalisi vahendeid Euroopa tasandil;
Stresses that the EU has at its disposal tools and mechanisms that can assist the Member States in achieving this, as set out below, including through the identification of areas where more funding could be provided at European level (F);
tunnistab, et eespool öeldule vaatamata on piisava tööstus- ja tehnoloogiabaasi säilitamine ning varustuskindluse tagamine riikliku julgeoleku põhiteemad, milles ei tohi valitseda üksnes majanduslikud eesmärgid;
Recognises that, regardless of the above, maintaining an adequate manufacturing and technological base and ensuring security of supply are fundamental national defence matters which should not be governed solely by financial objectives;
on seisukohal, et kõikide nende kaitsealaste jõupingutuste keskmes, mida EL teeb vastusena finantskriisile, peaks seisma Euroopa Kaitseagentuur (EDA), millel on potentsiaali tegeleda poliitika põhjaliku uuendamise ja planeerimise ulatuslike valdkondadega, kuid mis ei suuda seda oma praegusel kujul teha; nõuab EDA vormi uuendamist, pidades silmas, et selle eelarve, töötajate arvu, vastutusvaldkondade ja üldvolituste suurendamine oleks pikas perspektiivis kulutõhus ja võimaldaks teha paremat tööd ELi kaitsesektori optimeerimiseks koos konkreetse ülesandega hoiduda kulukast dubleerimisest ja rahaliselt jätkusuutmatust kaitsepoliitikast;
Considers that a major focus of all EU efforts on defence in reaction to the financial crisis should be the European Defence Agency (EDA), which has the potential to cover a wide area of policy overhauls and planning, yet is unable to do so in its current format; calls for an upgrade of the format of the EDA, considering that an increase in its budget, personnel, areas of responsibility and overall powers would be cost-effective in the long run, enabling it to work better on the optimisation of the EU defence sector, with a specific task of avoiding costly duplications and financially unsustainable defence policies;
Kaitse planeerimise parem kooskõlastamine
Better coordination of defence planning
tuletab meelde oma üleskutset liikmesriikidele teha süsteemselt julgeoleku- ja kaitseanalüüse vastavalt ühistele kriteeriumitele ja ühtlustatud ajakavale; teeb ettepaneku, et sellest võiks kujuneda eelarvemenetlusega seotud korrapärane tegevus – omamoodi julgeoleku- ja kaitseanalüüside Euroopa poolaasta;
Reiterates its call on the Member States to conduct systematic security and defence reviews in accordance with common criteria and a harmonised timetable; suggests that this could be developed into a regular exercise which is linked to budgetary procedures – a sort of ‘European semester’ of security and defence reviews;
toonitab, et selliste kooskõlastatud analüüside eesmärk oleks teha lõpp isoleerituse kultuurile riigikaitse planeerimisel ja luua platvorm struktureeritud aruteludeks, mis võimaldaks liikmesriikidel kaaluda üldist olukorda – Euroopa perspektiivi – enne oma kaitsevõimekuse kohta oluliste strateegiliste otsuste tegemist; rõhutab, et algatus peaks asjaomaste liikmesriikide jaoks täiendama koordineerimist NATO kaitseplaneerimise protsessi raames;
Stresses that the point of such coordinated reviews would be to end the culture of isolation in national defence planning and to establish a platform for structured discussion, allowing the Member States to consider the bigger picture – the European perspective – before they take key strategic decisions on their defence capabilities; underlines that the initiative should complement, for the Member States concerned, their coordination within the NATO Defence Planning Process;
nõuab veel kord kaitset ja julgeolekut käsitleva ELi valge raamatu koostamist, millega arendataks ja rakendataks Euroopa julgeolekustrateegiat, määratledes paremini ELi kaitse- ja julgeolekueesmärgid ning vastavad huvid ja vajadused ning suhestataks need olemasolevate vahendite ja ressurssidega, võttes samal ajal arvesse ka mittetraditsioonilisi julgeolekuaspekte; toonitab, et valge raamat tuleks koostada ja seda tuleks korrapäraselt ajakohastada riiklike analüüside põhjal, samas oleks valge raamat nende analüüside koostamisel võrdlusaluseks, mille abil seostatakse riikliku kaitse planeerimine ühise vaatega julgeolekule ja ohtude hindamisega; rõhutab, et valges raamatus esitatakse probleemide ja lahenduste kohta ühine nägemus, mis loob usaldust ja annab suunatud strateegilised juhised vormi kohta, milleni ELi jõud peaksid jõudma;
Calls again for an EU White Paper on security and defence that would develop and implement the European Security Strategy, better defining the EU's security and defence objectives, interests and needs in relation to the means and resources available, while also taking into account non-traditional aspects of security; emphasises that it should be drafted and regularly updated on the basis of the national reviews, while at the same time providing a reference for them, linking national defence planning with a common security outlook and threat assessment; stresses that such a White Paper, by setting out a common vision of challenges and solutions, will build trust and provide focused strategic guidance on the form that EU forces should take;
tuletab meelde, et Lissaboni lepinguga on tugevdatud Euroopa Kaitseagentuuri (EDA) rolli liikmesriikide jõupingutuste toetamisel ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika jaoks sõjalise võimekuse parandamiseks; teeb seetõttu ettepaneku, et liikmesriigid paluksid agentuuril uurida, kuidas kaitse planeerimise kooskõlastamist Euroopas parandada; tuletab lisaks meelde, et aluslepinguga tehakse EDA-le ülesandeks hinnata võimekuse osas võetud kohustuste täitmist ja edendada operatiivvajaduste ühtlustamist, ning nõuab nende ülesannete paremat täitmist; soovitab, et esimese sammuna Euroopa poolaasta rakendamisel võiksid liikmesriigid esitada oma riiklike julgeoleku- ja kaitseanalüüside projektid EDA-le nõuannete saamiseks, kes hindaks neid, eriti EDA juhtorgani poolt võimekuse arengukavas kindlaks määratud esmatähtsa võimekuse, samuti teise liikmesriikide kavade ja NATO kaitseplaneerimise protsessi valguses; usub, et üsna varsti peaks EDA-l olema oluline roll ka Euroopa võimekuse ja relvastuspoliitika määratlemisel;
Recalls that the Lisbon Treaty has reinforced the role of the European Defence Agency (EDA) in supporting the Member States in their efforts to improve the military capabilities for the Common Security and Defence Policy; suggests, therefore, that the Member States ask the Agency to examine how to improve coordination of defence planning in Europe; recalls, furthermore, that the Treaty tasks the EDA to evaluate the observance of capability commitments and to promote the harmonisation of operational needs, and calls for better execution of these tasks; recommends that, as a first step in the ‘European semester’ exercise, the Member States could submit their draft national security and defence reviews to the EDA for advice, to assess them in particular in the light of the capability priorities set by the EDA steering board in the Capability Development Plan, as well as of the plans of the other Member States and of the NATO Defence Planning Process; believes that, in the very short term, the EDA should also play an important role in defining a European capabilities and armaments policy;
on seisukohal, et järgmise sammuna peaksid liikmesriigid läbima vastastikuse konsulteerimise protsessi, et ühtlustada oma sõjalised nõuded ja uurida kõiki võimalusi kulutõhususe saavutamiseks ELi tasandi, piirkondlike, kahepoolsete või muude kokkulepete abil;
Takes the view that, as the next step, the Member States should go through a process of mutual consultations in order to harmonise their military requirements and examine all options for increasing cost-efficiency through EU-level, regional, bilateral or other arrangements;
nõuab, et liikmesriigid hindaksid selle protsessi käigus olemasolevaid üleliigseid ressursse, eriti tehnika ja operatsioonidel vähem prioriteetse personali osas;
Urges the Member States also to address within such a process the existing overcapacities, especially as regards equipment and personnel of lesser priority in operations;
Võimekuse ühendamine ja ühine kasutamine
Pooling and sharing of capabilities
on kindlalt veendunud, et võimekuse ühendamine ja ühine kasutamine ei ole enam võimalus, vaid vajadus; toetab liikmesriikide püüdeid selgitada välja kõige paremate väljavaadetega projektid 2010. aasta septembris Gentis toimunud ministrite kohtumisel algatatud protsessi raames ja kooskõlas 2010. aasta novembri Saksa-Rootsi algatusega, tunnistades samas, et ühendamine ja ühine kasutamine ei saa asendada võimekuse tegelikku arendamist, kuid tõhustab ja parandab seda; võtab teadmiseks esimesed projektid, mida EDA on edendanud ja mille nõukogu 1. detsembril 2011. aastal heaks kiitis, ning kutsub liikmesriike ja EDAt üles esitama üksikasjalikku ülevaadet konkreetsete tulemuste saavutamisel tehtud edusammude kohta ja tegema hiljemalt 2012. aasta kevadeks kindlaks edasised võimalused; nõuab tungivalt, et liikmesriigid, eriti nn Weimari kolmik, aga ka nn Weimar Plus koosseis tagaksid poliitilise liikumapaneva jõuna tegutsedes võimekuse ühendamise ja jagamise edukuse;
Is firmly convinced that pooling and sharing of capabilities is not an option any more, but a necessity; supports the Member States in their efforts to identify the most promising projects, as part of the process initiated at the September 2010 ministerial meeting in Ghent and in line with the November 2010 German-Swedish initiative, while recognising that pooling and sharing cannot replace the actual development of capabilities, but will enhance and improve it; takes note of the first set of projects facilitated by the EDA and endorsed by the Council on 1 December 2011, and calls on the Member States and the EDA to present details of the progress made towards concrete results and to define further opportunities by spring 2012 at the latest; urges the Member States, in particular the Weimar Triangle, but also the Weimar Plus formation, to make pooling and sharing a success by acting as a political driving force;
rõhutab, et vahendite ühendamisega peab käima kaasas spetsialiseerumise paranemine, mille tulemusel liikmesriigid, kes loobuvad teatud võimekusest, võivad olla kindlad, et seda tagavad teised, ning mõistab, et selleks on vaja riikide valitsustelt tõsist poliitilist pühendumist;
Stresses that pooling resources must go hand in hand with enhanced specialisation where Member States giving up certain capabilities can be confident that others will provide them and recognises that this will require serious political commitment by national governments;
kutsub liikmesriike üles kasutama loominguliselt eri ühendamise ning ühise kasutamise mudeleid, mis jagunevad 1) ühendamiseks läbi ühisomandi, 2) riigile kuluvate varade ühendamiseks, 3) hangete ühendamiseks või 4) rollide ja ülesannete ühendamiseks, ja neid mudeleid asjakohaselt kombineerima ning nõuab kiireid edusamme, eriti eespool nimetatud valdkondades;
Invites the Member States to make creative use of the different pooling and sharing models that can be identified, such as (1) pooling through joint ownership, (2) pooling of nationally owned assets, (3) pooling of procurement, or (4) role- and task-sharing, and of combinations thereof as appropriate, and calls for quick progress especially in the areas mentioned above;
esiteks kutsub liikmesriike nn ühisomandi osas üles uurima võimalusi teatud varustuse ühiseks omandamiseks osalevate riikide konsortsiumite või ELi enese poolt, saades innustust sellistest algatustest nagu strateegilise õhutranspordi võimekus NATO raames, sõjalennukite müra (AWACS) NATO programm või ELi Galileo, või otsima ELi rahastamise või kaasrahastamise võimalusi liikmesriikide konsortsiumite poolt omandatavale varustusele; toonitab kõige kallimate seadmete, nt kosmosealase suutlikkuse, mehitamata õhusõidukite või transpordiks kasutavate strateegiliste õhusõidukite ühisomandi potentsiaali;
First, on ‘joint ownership’, calls on the Member States to explore the possibilities for certain equipment to be jointly acquired by consortia of participating countries or by the EU itself, taking inspiration from initiatives such as the Strategic Airlift Capability implemented under NATO, the NATO AWACS programme or the EU's Galileo, or to search for possibilities of EU funding or co-funding of equipment acquired by consortia of Member States; stresses the potential of joint ownership for the most expensive equipment, such as for space capabilities, UAVs or strategic transport aircraft;
teiseks, nn riigile kuuluvate varade ühendamise osas peab eriti kasulikuks näiteks nelja liikmesriigi Euroopa õhutranspordi juhtimissüsteemi algatust, kus olemasoleva võimekuse kasutamine on optimeeritud mõne pädevuse ümberpaigutamisega ühisesse struktuuri, jättes varad täielikult riiklikusse omandisse; peab sellist ühendatud, kuid eraldatava võimekuse mudelit hästi kohandatavaks ka muudele operatiivtoe valdkondadele, nagu transpordihelikopterid, merepatrulli õhusõidukid ja sõjalise meretranspordi vahendid; arvab, et igasugune võimekuse delegeerimine ühtsele struktuurile peab olema paindlik ega peaks eeldama kõigilt osalejatelt sama võimekuse delegeerimist, millega hoitakse ära oht leppida madalaima ühise nimetajaga; peab siiski soovitavaks, et liikmesriigid tagaksid riikliku võimekuse Euroopa õhutranspordi juhtimissüsteemi ülesannete täielikus ulatuses;
Second, on the ‘pooling of assets owned nationally’, views the European Air Transport Command (EATC) initiative of four Member States as a particularly useful example, where the use of existing capabilities is optimised by the transfer of some competencies to a common structure, while maintaining fully national ownership of assets; considers this model of pooled, but separable, capabilities to be well adapted also to other areas of operational support, such as transport helicopters, maritime patrol aircraft and military sealift assets; believes that any delegation of competences to an integrated structure needs to be flexible and should not require all participants to delegate the same set of competences, to avoid the risk of settling for the lowest common denominator; considers it desirable, however, that Member States provide national capabilities in the full range of the tasks of EATC;
kolmandaks, toonitab hangete ühendamise, nt A400M programmi osas ühishangete võimalikke eeliseid mastaabisäästu, elujõulise tööstusbaasi ülesehitamist, koostalitusvõimet ja sellest tulenevaid kasutajatoe, hoolduse ja koolituse ühendamise ja ühise kasutamise võimalusi silmas pidades; taunib asjaolu, et need eelised lähevad sageli kaduma nõuete erinevuse ja töö jagamise lepingute tõttu nagu programmi EuroFighter puhul; toonitab, et säästuvõimaluste täielikuks kasutamiseks on oluline säilitada ühishankena omandatud seadmete kasutajatoe lihtsustamiseks konfiguratsioon kogu kasutustsükli jooksul; kutsub liikmesriike üles kaaluma sisseostetavate teenuste ühendamist;
Third, with respect to the ‘pooling of procurement’, such as in the A400M programme, highlights the potential benefits of joint procurement in terms of economies of scale, building a viable industrial base, interoperability, and subsequent possibilities of pooling and sharing in in-service support, maintenance and training; deplores the fact that these benefits are often lost due to differences in requirements and work-share agreements as in the case of the Eurofighter programme; in order to realise fully the potential savings, stresses the importance of maintaining a common configuration of jointly procured equipment through its entire life cycle in order to facilitate joint in-service support; invites the Member States also to consider the pooling of outsourced services;