natgillin/translations-raw huggingface dataset:
võttes arvesse 18. detsembri 1979. aasta ÜRO konventsiooni naiste diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise kohta ja 20. detsembri 1993. aasta ÜRO deklaratsiooni naistevastase vägivalla kaotamise kohta,
having regard to the United Nations Convention on the Elimination of all Forms of Discrimination against Women (CEDAW) of 18 December 1979 and to the United Nations Declaration on the Elimination of Violence against Women of 20 December 1993,
võttes arvesse ÜRO kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelist pakti,
having regard to the UN International Covenant on Civil and Political Rights (ICCPR),
võttes arvesse 1981. aasta ÜRO deklaratsiooni igasuguse usul ja veendumustel põhineva sallimatuse ja diskrimineerimise kaotamise kohta,
having regard to the 1981 UN Declaration on the Elimination of All Forms of Intolerance and of Discrimination based on Religion and Belief,
võttes arvesse ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioone 1325 (2000) ja 1820 (2008) naiste, rahu ja julgeoleku kohta ning ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1888 (2009) naiste- ja lastevastase seksuaalse vägivalla kohta relvakonfliktides, milles rõhutatakse kõigi riikide vastutust selle eest, et tehtaks lõpp karistamatusele ja võetaks vastutusele inimsusevastaste kuritegude ja sõjakuritegude, sealhulgas naiste ja tütarlaste vastu suunatud seksuaalse ja muu vägivalla toimepanijad,
having regard to UN Security Council Resolutions 1325 (2000) and 1820 (2008) on women, peace and security, and to UN Security Council Resolution 1888 (2009) on sexual violence against women and children in situations of armed conflict, which emphasises the responsibility of all states to put an end to impunity and to prosecute those responsible for crimes against humanity and war crimes, including those relating to sexual and other violence against women and girls,
võttes arvesse Afganistani naiste võrgustiku 6. oktoobri 2011. aasta seisukohta Bonni konverentsiks valmistudes,
having regard to the position Paper of the Afghan Women's Network of 6 October 2011 in preparation for the Bonn Conference,
arvestades, et kuigi olukord Afganistanis ja Pakistanis on erinev ja mõlemas eraldi võetuna oluline, on naistevastane füüsiline ja moraalne vägivald Afganistanis ja Pakistanis ning eriti nende teatavates piirkondades endiselt üks olulisemaid inimõiguste rikkumisi;
whereas, although the situations in Afghanistan and Pakistan are different and of independent relevance, both physical and moral violence against women remain among the major human rights violations reported in Afghanistan and Pakistan, particularly in certain regions;
arvestades, et naisi ja tütarlapsi tabavad endiselt tihtipeale happerünnakud ja perevägivald, inimkaubandus, sundabielud (ka lastel) ning kaubaartikliks muutmine lahkhelide lahendamisel; arvestades, et politsei-, kohtu- ja muude õigussektori asutuste ametnikud tegelevad harva naiste kaebustega väärkohtlemise üle, mis hõlmab peksu, vägistamist ja muud seksuaalset vägivalda, ning et selliste hädade eest põgenejad võivad koguni vanglasse sattuda;
whereas women and girls often continue to face acid attacks and domestic violence, trafficking, forced marriages, including child marriages, and being traded in settlement of disputes; whereas the police, courts and other justice-sector officials seldom address women's complaints of abuse, including beating, rape and other forms of sexual violence, and those fleeing those hardships may even find themselves in prison;
arvestades, et naistevastaste vägivallaaktide toimepanijad jäävad enamasti karistamata;
whereas, in most cases, the perpetrators of violence against women remain unpunished;
arvestades, et mõningate seaduste, eriti perekonnaseaduste kohaldamine viib naiste inimõiguste rikkumisele;
whereas the application of some laws, notably family laws, leads to women's human rights being violated;
arvestades, et Afganistani valitsus kehtestas 2009. aasta augustis naistevastase vägivalla kaotamise seaduse ning Afganistani Ministrite Nõukogu võttis 5. septembril 2011 vastu määruse naistekaitse keskuste kohta;
whereas the Government of Afghanistan enacted the law on the elimination of violence against women in August 2009 and the Afghanistan Council of Ministers approved a regulation on women's protection centres on 5 September 2011;
arvestades, et pärast 2001. aastat on Afganistani naiste olukord paranenud mitmes valdkonnas, näiteks tervishoius, hariduses ning seoses naiste rolliga riigi ja piirkonna tasandi poliitikas ja kodanikuühiskonnas;
whereas progress has been achieved since 2001 as regards the situation of women in Afghanistan in various fields such as health, education and the role of women in politics at national and regional levels and in civil society;
arvestades, et Afganistan on ühinenud mitmete rahvusvaheliste konventsioonidega, eelkõige konventsiooniga naiste diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise kohta, ning arvestades, et Afganistani põhiseaduse artikli 22 kohaselt on meestel ja naistel seaduse ees võrdsed õigused ja kohustused;
whereas Afghanistan is a party to several international conventions, particularly the Convention on the Elimination of all Forms of Discrimination against Women, and whereas Article 22 of the Afghan Constitution stipulates that men and women have equal rights and duties before the law;
arvestades, et Afganistani naiste olukord on siiski endiselt murettekitav ning et naiste suremus raseduse ja sünnituse ajal ja väikelaste suremus on Afganistanis üks kõrgemaid maailmas;
whereas, however, the situation of Afghan women remains worrying, with the rate of maternal mortality during pregnancy and childbirth and the infant mortality rate in Afghanistan being among the highest in the world;
arvestades, et mõnedes mässuliste rühmituste kontrolli all olevates Afganistani piirkondades toimuvad šariaadiseaduse põhjendusel isegi hukkamised kividega surnuksloopimise teel, nagu seda tehti ühe naise ja tema tütrega 12. novembril 2011 Ghaznis;
whereas in some areas of Afghanistan under the control of insurgent formations even executions by stoning occur under the pretext of ‘Sharia Law’, as happened to a woman and her daughter in Ghazni on 12 November 2011;
arvestades, et ees ootav lääneriikide sõjajõudude Afganistanist väljaviimine võib seada ohtu naiste emantsipatsiooni saavutused, sest Taliban võib võtta jälle oma võimu alla piirkonnad, kus naised vabalt oma uusi õigusi kasutavad;
whereas the impending withdrawal of Western forces from Afghanistan risks endangering the progress made in the emancipation of women, as the Taliban could regain control over territories where women are freely exercising their new rights;
arvestades, et valitsuse kontrolli all olevates piirkondades on haridus, tervishoid ja töövõimalused naistele kättesaadavamad, kuid mässuliste rühmituste tugeva mõju all olevatel aladel toimub märkimisväärne naiste diskrimineerimine hariduse, tervishoiu ning majanduslike ja kultuuriliste võimaluste kättesaadavuse osas;
whereas in government-controlled areas women have greater access to education, health care and work opportunities, but in areas heavily affected by insurgent groups women face significant discrimination in terms of access to education, health care and economic and cultural opportunities;
arvestades, et eriti mõnes piirkonnas näitavad ka Pakistani ametivõimud murettekitavat suutmatust kaitsta naisi ja vähemusi sotsiaalse ebaõigluse eest, mida näitavad sellised kohtuotsused nagu Pakistani ülemkohtu 21. aprilli 2011. aasta otsus, millega mõisteti õigeks viis meest kuuest, keda süüdistati Mukhtar Mai grupiviisilises vägistamises;
whereas, particularly in certain regions, the Pakistani authorities also show a worrisome failure to provide protection for minorities and women against social injustice, as has been underlined by court rulings such as the Pakistani Supreme Court decision of 21 April 2011, which acquitted all but one of the six men accused of gang-raping Mukhtar Mai;
arvestades, et 2002. aastal šokeeris Pakistani ja välisriikide üldsust Mukhtar Mai kohtuasi – küla vanematekogu otsusega mõisteti ta grupiviisilisele vägistamisele kättemaksuks ta venna väidetava väärkäitumise pärast, ning madalamates kohtuastmetes oli ta oma vägistajate vastu kohtus edukas;
whereas in 2002 the public both in Pakistan and abroad was shocked by the case of Mukhtar Mai, who was gang-raped on the order of a village council to avenge her brother's supposed misconduct and who went on to successfully challenge her attackers in the lower courts;
arvestades, et valitsusväline organisatsioon Aasia Inimõiguste Komisjon juhib tähelepanu sellele, et Pakistanis, eriti Punjabi provintsis kasvab murettekitavalt kristlastest naiste arv, keda vägistatakse, et sundida neid pöörduma islami usku, ning paljudel juhtudel on kristlastest tütarlapsi röövitud, vägistatud ja mõrvatud;
whereas the Asia Human Rights Commission (AHRC) NGO highlights an alarming increase in Pakistan, especially in its Punjab province, in the numbers of Christian women being raped in order to force them to convert to Islam, and multiple cases of young Christian girls being kidnapped, raped, and murdered;
arvestades, et traagiline juhtum Uzma Ayubiga, kes aasta eest rööviti, keda hoiti vangis ja keda korduvalt vägistasid mitmed politseinikud, näitab rahutukstegevalt õigusriigi põhimõtete eiramist, kuna vahistatud politseinike perekonnaliikmed tapsid ohvri venna, kui Ayub keeldus kokkuleppemenetlusest;
whereas the tragic example of Uzma Ayub, who was kidnapped a year ago, held captive and repeatedly raped by several members of the police force, shows a worrying disregard for the rule of law, since family members of the arrested officers killed the brother of the victim when Ayub rejected an out-of-court deal;
arvestades, et pärast Pakistani 1977. aasta sõjaväelist riigipööret tühistati 1973. aasta põhiseadusega tagatud õigus olla vaba diskrimineerimisest soo põhjal;
whereas after the 1977 military coup in Pakistan, the fundamental right to be free of discrimination on the basis of sex as guaranteed in the 1973 Constitution was suspended;
arvestades, et Pakistanis on vastu võetud rida seadusi, millega kehtestatakse naiste alam seisund seaduse ees ning mõnel juhul loetakse naise antud tunnistus mehe omast kaks korda vähem kaalukaks – sellised seadused on näiteks Hudoodi määrused ja tõendite seadus, mis alandavad naiste seisundit ja rikuvad nende õigusi;
whereas a series of laws has been introduced in Pakistan that codify women's status as subordinate in law and in some cases give their testimony half the weight of a man's, including the Hudood Ordinances and the Law of Evidence, which violate the status and rights of women;
arvestades, et Pakistanis on ka mitmeid teisi naisi diskrimineerivaid seadusi, nagu näiteks moslemi perekonnaõiguse määrus, Lääne-Pakistani perekohtu seadus, laste abiellumist piirav seadus, Lääne-Pakistani kaasavara (väljapanemise keelustamise) seadus ning kaasavara ja pruudi kingituste (piirangute) seadus;
whereas a number of other discriminatory laws against women exist in Pakistan, including the Muslim Family Law Ordinance, the West Pakistan Family Court Act, the Child Marriage Restraint Act, the West Pakistan Dowry (Prohibition on Display) Act and the Dowry and Bridal (Restriction) Act,
arvestades, et EL on kinnitanud oma kindlat tahet rajada Pakistaniga vastastikusel huvil ja ühistel väärtustel rajanev tugev pikaajaline partnerlus ning toetada Pakistani demokraatlikke institutsioone, tsiviilvalitsust ja kodanikuühiskonda;
whereas the EU has reaffirmed its commitment to building a strong long-term partnership based on mutual interests and shared values with Pakistan, supporting Pakistan's democratic institutions and civilian government, as well as civil society;
arvestades, et EL on valmis koostööks, kuid eeldab, et Pakistan täidab oma rahvusvahelisi kohustusi, eriti julgeoleku ja inimõiguste, sealhulgas naiste õiguste valdkonnas;
whereas the EU, while ready to pursue cooperation, counts on Pakistan to respect its international commitments, in particular in the field of security and human rights, including women's rights;
arvestades, et Euroopa Liidu lepingu artikli 3 lõikes 5 on sätestatud, et demokraatia edendamine ning inimõiguste ja kodanikuvabaduste austamine on Euroopa Liidu aluspõhimõtted ja eesmärgid, millele tuginetakse ühiselt kolmandate riikidega suhtlemisel; arvestades, et ELi kaubandus- ja arenguabi tingimuseks on inimõiguste ja vähemuste õiguste järgimine;
whereas Article 3(5) of the Treaty on European Union states that the promotion of democracy and respect for human rights and civil liberties are fundamental principles and aims of the European Union and constitute common ground for its relations with third countries; whereas EU assistance in trade and development is conditional upon respect for human rights and minority rights;
tunneb tõsist muret naiste ja tütarlaste olukorra pärast ning korduvate teadete pärast naiste õiguste jõhkratest rikkumistest Afganistanis ja Pakistanis; rõhutab, et naiste ja tütarlaste olukord neis riikides nõuab kiires korras teravamat rahvusvahelist tähelepanu;
Is deeply concerned about the situation of women and girls and the repeated reports of brutal violations of women's rights in Afghanistan and Pakistan; stresses that closer international attention must be paid as a matter of urgency to the situation of women and girls in those countries;
nõuab komisjonilt, nõukogult ja rahvusvaheliselt üldsuselt tungivalt oluliselt rohkem rahalisi vahendeid tegevuse jaoks, mille eesmärk on kaitsta naisi vägistamise, väärkohtlemise ja perevägivalla eest, ning praktiliste meetmete kavandamist, et toetada diskrimineerivate seaduste vastaseid kodanikuühiskonna liikumisi;
Urges the European Commission and the Council, as well as the international community, to significantly increase funds aimed at efforts to protect women from rape, abuse and domestic violence and to outline practical measures to support civil society movements against discriminatory legislation;
nõuab naiste õiguste selgesõnalist käsitlemist kõigis inimõigustealastes dialoogides, kusjuures erilist tähelepanu nõuab võitlus igasuguse naiste ja tütarlaste vastase diskrimineerimise ja vägivalla vastu ning nende likvideerimise nimel, mille alla tuleb lugeda kõik kahjulikud traditsioonilised või käibetavad, varased või sundabielud, perevägivald ja naiste tapmine, ning nõuab, et sellise julmuse kaotamise kohustusest kõrvalehoidmist ei tohi lasta õigustada mitte mingisuguste kommete, traditsioonide või usuliste tavadega;
Insists that women's rights be explicitly addressed in all human rights dialogues, and in particular the issue of combating and eliminating all forms of discrimination and violence against women and girls, including all forms of harmful traditional or customary practices, early or forced marriage, domestic violence and feminicide, and likewise insists that the invocation of any custom, tradition or religious consideration of any kind in order to evade the duty to eliminate such brutality be rejected;
avaldab tunnustust Afganistani naistele, kellel on oluline osa riigi arengus ja majanduskasvus; on seisukohal, et viimastel aastatel tehtud edusammud meeste ja naiste võrdõiguslikkuse tagamisel on olulised riigi tuleviku kujundamise seisukohast;
Pays tribute to the Afghan women who are playing a crucial role in the development and growth of the nation; takes the view that the advances made in recent years in the area of equality between men and women are essential to building the future of the country;
väljendab heameelt selliste positiivsete nihete üle nagu naiste nimetamine kõrgetele poliitilistele ja juhtivatele ametikohtadele Afganistanis, näiteks pr Sarabi nimetamine Bāmīāni provintsi kuberneriks; ergutab Afganistani valitsust jätkama jõupingutusi naiste arvu suurendamiseks avaliku sektori ja juhtivatel ametikohtadel, eeskätt provintsivalitsustes;
Welcomes positive developments in the form of appointments of women to high-ranking political and administrative positions in Afghanistan, such as that of Mrs Sarabi as Governor of Bamyan; encourages the Afghan Government to pursue its efforts to increase the number of women exercising public responsibilities, in particular in provincial administration;
peab tervitatavaks president Karzai hiljutist otsust anda armu Gulnazile, kes langes vägistamise ohvriks ja pandi vangi abielurikkumise eest; kutsub valitsust tegema lõpu tavale, mille kohaselt pannakse naine vangi, kui ta soovib vältida kuritarvitamist, ja suurendama selle asemel naiste ja laste varjupaikade arvu riigis ning nõuab tungivalt, et EL tagaks sellistele keskustele pideva toetuse;
Welcomes the recent decision of President Karzai to pardon Gulnaz, a rape victim who had been jailed for adultery; calls on the government to end the practice of incarcerating women for seeking to evade abusive situations and instead to increase the number of shelters for women and children in the country, and urges the EU to grant permanent support for such facilities;
tõdeb, et pärast Talibani režiimi langemist on saavutatud märgatavat edu naiste olukorra parandamisel Afganistanis; märgib siiski, et taas on tekkinud hirm naiste olukorra ja õiguste võimaliku halvenemise pärast Afganistanis liitlasvägede väljakuulutatud lahkumise järel 2014. aastal;
Acknowledges that, since the fall of the Taliban regime, significant progress has been achieved as regards the situation of women in Afghanistan; notes the resurgence of the fear of a possible deterioration in women's conditions and rights in Afghanistan after the departure of allied forces announced for 2014;
rõhutab asjaolu, et emade suremus Afganistanis on endiselt üks kõrgemaid maailmas, kuid märgib rahuloluga, et Afganistani Tervishoiuministeeriumi hiljuti läbiviidud suremust käsitleva uuringu (2010) kohaselt on emade suremus Afganistanis langenud vähem kui 500 surmajuhtumile 100 000 elussünni kohta; kutsub komisjoni, liikmesriike, rahvusvahelisi partnereid ja VVOsid jätkama Afganistanis projektide elluviimisel erilise tähelepanu pööramist emade ja laste tervisele;
Underlines the fact that the maternal mortality rate in Afghanistan remains among the highest in the world. but notes with satisfaction a positive trend shown by the recent Afghanistan Mortality Survey (2010) carried out by the Afghan Ministry of Health and funded and supported by several international organisations, according to which Afghanistan's maternal mortality rate dropped to fewer than 500 deaths per 100 000 live births; invites the European Commission, the Member States, international partners and NGOs to maintain a particular focus on maternal and child health when implementing projects in Afghanistan;
avaldab poolehoidu Afganistani kinnitustele Bonni II konverentsi lõppedes „jätkata stabiilse ja demokraatliku ühiskonna loomist, mis põhineb õigusriigi põhimõtetel ja kus kodanikele on põhiseadusega tagatud inimõigused ja põhivabadused, sealhulgas meeste ja naiste võrdõiguslikkus” ning „pidada kinni inimõiguste valdkonnas võetud kohustustest”; peab samuti kiiduväärseks rahvusvahelise üldsuse lubadust jätkata Afganistani sellesuunaliste edusammude toetamist;
Welcomes the reiterated commitment by Afghanistan, in the conclusions of the Bonn II conference, to ‘continue to build a stable, democratic society, based on the rule of law, where the human rights and fundamental freedoms of its citizens, including the equality of men and women, are guaranteed under the Constitution’ as well as to uphold ‘all of its human rights obligations’; also welcomes the commitment of the international community to ‘supporting Afghanistan's progress in that direction’;
kutsub Afganistani parlamenti ja justiitsministeeriumit tunnistama kehtetuks kõik seadused, mis põhjustavad naiste diskrimineerimist või sisaldavad selle elemente, sest see on vastuolus Afganistani allakirjutatud rahvusvaheliste kokkulepetega;
Calls on the Afghan Parliament and the Afghan Ministry of Justice to repeal all laws that give rise to, or contain elements of, discrimination against women, which are in breach of the International Treaties signed by Afghanistan;
usub, et inimõiguste ja eelkõige naiste õiguste austamine on otsustava tähtsusega Afganistani demokraatliku arengu seisukohast;
Believes that commitment to, and respect for human rights, particularly women's rights, are essential to the democratic development of Afghanistan;
väljendab sügavat muret asjaolu pärast, et kõigile edusammudele vaatamata on Afganistani naised ja tütarlapsed endiselt perevägivalla, kaubitsemise, sundabielude, sealhulgas lapseeas abiellumise ohvrid ning neid kasutatakse kaubana vaidluste lahendamisel; nõuab tungivalt, et Afganistani ametivõimud tagaksid, et politsei, kohtute ja muude õigussektori asutuste ametnikud tegeleksid naiste kaebustega kuritarvituste, sealhulgas peksmise, vägistamise ja muu seksuaalvägivalla kohta;
Is deeply concerned that, despite all the progress made, Afghan women and girls continue to be victims of domestic violence, trafficking, forced marriages, including child marriages, and being traded in settlement of disputes; urges the Afghan authorities to ensure that the police, courts and other justice-sector officials follow up on women's complaints of abuse, including beating, rape and other forms of sexual violence;
on eriti mures asjaolu pärast, et Talibani või muude mässuliste rühmituste kontrollitavatel aladel kohaldatakse naiste suhtes endiselt kividega surnuksloopimist või füüsilist moonutamist juhtudel, kui neid süüdistatakse Talibani repressiivsete sotsiaalsete normide rikkumises;
Is particularly worried that women in areas controlled by the Taliban or other insurgent groups continue to face punishment by stoning or physical disfigurement when accused of violating the repressive Taliban social codes;
tõdeb, et naiste võrdõiguslikkus on põhimõte, mis on sätestatud Afganistani uues põhiseaduses; nõuab, et vaadataks läbi seadus, mis käsitleb šiiidi naiste seisundit Afganistanis, sest see on mõnedele parandustele vaatamata vastuolus kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelise pakti, diskrimineerimise kõigi vormide kaotamise konventsiooni ja lapse õiguste konventsiooniga;
Recognises that equality for women is a principle that has been enshrined in Afghanistan's new Constitution; calls for the revision of the law concerning the personal status of Shiite women in Afghanistan, which, despite some amendments, contradicts the principles of the International Covenant on Civil and Political rights, the Convention on the Elimination of all Forms of Discrimination and the Convention on the Rights of the Child;
kordab, et Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide toetus Afganistani ülesehitustööle peab sisaldama konkreetseid meetmeid naiste diskrimineerimise kaotamiseks, et süvendada austust inimõiguste ja õigusriigi põhimõtete vastu;
Reiterates that the support of the European Union and its Member States for the reconstruction of Afghanistan must include concrete measures to eradicate discrimination against women in order to strengthen respect for human rights and the rule of law;
kutsub Afganistani ametivõime kaotama lõplikult ebainimliku baadi tava ning võtma kiiresti meetmeid selleks, et rakendada täies ulatuses 2009. aasta seadus, millega nähakse kurjategijatele kriminaalkaristusena ette vangistus kuni kümneks aastaks;
Calls on the Afghan authorities to eradicate the inhuman practice of ‘baad’ and to take urgent measures to implement fully the law of 2009, which provides for penal sentences of up to ten years for offenders;
kutsub Afganistani valitsust naiste õiguste paremaks kaitsmiseks ja diskrimineerivatest tingimusest hoidumiseks muutma kehtivaid õigusakte ja karistusseadustikku; rõhutab, et rahukõnelused ei tohi mingil juhul tuua kaasa seda, et naised kaotavad viimastel aastatel saadud õigused;
Calls on the Afghan Government, in order to better protect women's rights and to avoid discriminatory conditions, to amend the existing legislation and the penal code; stresses that the peace talks must not under any circumstances result in a loss of the rights acquired by women in recent years;