natgillin/translations-raw huggingface dataset:
arvestades, et raadamise jätkuvaks vähendamiseks on vaja tingimata parandada metsahaldust; arvestades, et kliimaläbirääkimistel tuleb võtta arvesse varasemaid jõupingutusi raadamise ja metsa seisundi halvenemise probleemide lahendamiseks, nagu ELi FLEGT-tegevuskava, mille eesmärk on võidelda ebaseadusliku metsaraie vastu tõhusa metsahalduse abil;
whereas improvements in forest governance are a fundamental prerequisite for lasting reductions in deforestation; whereas climate negotiations need to reflect previous efforts to address problems of deforestation and forest degradation, such as the EU FLEGT Action Plan designed to curtail illegal logging by addressing forest governance;
arvestades, et usaldusväärse ja läbipaistva rahastamissüsteemi tagamiseks tuleks luua kõigi kohanemismeetmete rahastamiseks ette nähtud vahendite ühine järelevalvesüsteem;
whereas a common system to monitor the whole range of instruments available for adaptation funding should be set up in order to ensure an accountable and transparent funding system;
Peamised eesmärgid
Key Objectives
nõuab tungivalt, et osapooled tagaksid ulatusliku, rahvusvahelise, õiglase, ambitsioonika ja õiguslikult siduva kokkuleppe sõlmimise 2012. aasta järgseks ajaks, tuginedes Kyoto protokolli rahvusvaheliste eeskirjade põhisele süsteemile kooskõlas 2 °C eesmärgiga ning ülemaailmsete ja riikide kasvuhoonegaaside heitkoguste kõrgeima tasemeni jõudmisega niipea kui võimalik;
Urges the Parties to ensure the conclusion of a comprehensive, international, fair, ambitious and legally binding agreement post-2012, building on the international rules-based system of the Kyoto Protocol in line with the 2ºC objective and the peaking of global and national greenhouse gas emissions as soon as possible;
kutsub kogu maailma riigipäid ja valitsusjuhte üles andma läbirääkimistel tõelist poliitilist eeskuju ja näitama üles tahet ning omistama sellele küsimusele kõrgeimat prioriteeti;
Calls on Heads of State and Government worldwide to demonstrate real political leadership and will during the negotiations and to give this issue the highest priority;
nõuab tungivalt, et EL kinnitaks avalikult ja sõnaselgelt oma tugevat pühendumist Kyoto protokollile ja võtaks kõik vajalikud meetmed, et hoida ära vahe Kyoto protokolli kohustuste perioodide vahel; kutsub ELi seetõttu üles kuulutama enne Durbani konverentsi avalikult, et ta on valmis Kyoto protokolli teise kohustuste perioodiga jätkama, ning määratlema lisaks konkreetsed sammud, et ületada nn gigatonni lõhe, s.t erinevus eesmärkide praeguse taseme ja selle taseme vahel, mida on vaja, et hoida globaalne soojenemine alla 2 °C; kutsub ELi üles tagama, et see lõhe selgitatakse Durbanis välja ja määratakse kindlaks selle suurus, ning nõudma meetmeid lõhe ületamiseks;
Urges the EU publicly and unequivocally to confirm its strong commitment to the Kyoto Protocol and to take all necessary steps to avoid any gap between Kyoto Protocol commitment periods; calls, therefore, on the EU to declare openly prior to Durban that it is ready to continue with the second commitment period of the Kyoto Protocol and, further, to define concrete steps to bridge ‘the gigatonne gap’, i.e. the difference between the current ambition levels and those required to keep global warming below 2ºC; calls on the EU to ensure that the gap is identified and quantified in Durban and to press for measures to close the gap;
tunnistab siiski, et selleks, et tagada 2012. aasta järgseks ajaks rahvusvaheline, õiglane, ambitsioonikas ja õiguslikult siduv kokkulepe, mis täidaks 2 °C eesmärgi, on konventsiooni suunal vaja samasugust edu; toonitab sellega seoses (subglobaalsete) liitude tähtsust kõige edumeelsemate riikidega kui vahendit, mis annaks läbirääkimiste protsessile täiendava tõuke; nõuab, et COP lepiks kokku ajaliselt piiratud mandaadis, et tagada konventsioonil põhinev õiguslikult siduv kokkulepe, mis tuleks ellu viia niipea kui võimalik ja hiljemalt aastaks 2015; tuletab sellega seoses meelde, et tööstusriigid peavad vähendama 2020. aastaks oma heitkoguseid 25–40% alla 1990. aasta tasemete, samal ajal kui arenguriigid rühmana peaksid saavutama 2020. aastaks märkimisväärse kõrvalekalde (umbes 15–30%) praegu prognoositud heitkoguste suurenemise määrast allapoole;
Recognises, however, that comparable progress under the Convention track is required to secure any post-2012 international, fair, ambitious and legally binding agreement that would meet the 2ºC objective; highlights, in that connection, the importance of (subglobal) alliances with the most progressive states as a means of lending further impetus to the negotiation process; calls for the COP to agree on a time-bound mandate to secure a legally binding agreement under the Convention to be implemented as soon as possible, and at the latest by 2015; recalls, in that connection, that the industrialised countries need to reduce their emissions by 25-40% below 1990 levels by 2020, while the developing countries as a group should achieve a substantial deviation below the currently predicted emissions growth rate, of the order of 15-30%, by 2020;
nõuab tungivalt, et kõik rahvusvahelised partnerid kaotaksid nn gigatonni lõhe, mis eksisteerib teaduslike andmete ja osaliste praeguste kohustuste vahel, võtaksid endale ühise, kuid erineva vastutuse põhimõttel Kopenhaageni kokkuleppes sisalduvatest ambitsioonikamad heitkoguste vähendamise kohustused ja meetmed ning tegeleksid rahvusvahelise lennunduse ja meretranspordi heitkoguste ja fluorosüsivesinikega, et tagada kooskõla 2 °C eesmärgiga; märgib, et üksikasjalik osaliste teavitamine sellest, milleni meid viivad praegused kohustused ja mida on veel vaja teha, on oluline samm osaliste teadlikkuse tõstmise ja kõrgemate kohustuste tagamise suunas;
Urges all international partners to close the gigatonne gap which exists between the scientific findings and the current Parties' pledges, to come up with commitments and actions for emissions reductions which are more ambitious than those contained in the Copenhagen Accord, based on the principle of a ‘common but differentiated responsibility’, and to address emissions from international aviation and maritime transport and HFCs in order to ensure consistency with the 2ºC objective; notes that the detailed communication to Parties of where current pledges take us, and what more needs to be done, is an important step towards raising awareness among Parties and securing higher pledges;
rõhutab, et Durbani konverentsil on oluline saavutada edu Cancúni kokkulepete edasise rakendamise, ülemaailmse heitkoguste kõrgeima taseme aja kindlaksmääramise ning 2050. aastaks ülemaailmse heitkoguste vähendamise eesmärgi kehtestamise osas ning määratleda selge tee 2050. aasta suunas, sh vahepealsed ülemaailmsed heitkoguste vähendamise eesmärgid, ning jõuda kokkuleppele poliitikavahendites eesmärkide saavutamise tagamiseks, samuti käsitleda küsimust, missuguses vormis võtavad edaspidi kohustusi nii arenenud kui ka arenguriigid; kordab, et valitsustevahelise kliimamuutuste rühma esitatud teaduslike tõendite alusel eeldab 2 °C eesmärk seda, et maailma kasvuhoonegaaside heitkogused saavutavad kõrgeima taseme hiljemalt 2015. aastaks ning 2050. aastaks vähendatakse neid vähemalt 50% võrra võrreldes 1990. aastaga ja et nende vähenemine jätkub ka pärast seda;
Emphasises the importance of progress at the Durban Conference in further implementing the Cancún Agreements, in establishing the peak date for global emissions and a global emissions reduction goal for 2050, defining a clear pathway towards 2050, including intermediate global emissions reduction goals, and agreeing on policy instruments to ensure that the objectives set are met, and in addressing the overall question of the future form of the commitments of both developed and developing countries; reiterates that, according to the scientific evidence presented by the IPCC, the 2ºC objective requires that global greenhouse gas emissions peak by 2015 at the latest and be reduced by at least 50% as compared with 1990 by 2050 and continue to decline thereafter;
nõuab, et Durbani konverentsil määrataks kindlaks protsess, mille abil hinnata kõrgeima taseme aastal ja 2050. aasta vähendamise eesmärgil ning 2 °C eesmärgil põhinevate heitkoguste vähendamise kohustuste adekvaatsust;
Calls for the Durban Conference to define a process for addressing the adequacy of emission reduction pledges based on the peak year and the 2050 reduction goal as well as the 2°C objective;
tervitab 2050. aastaks konkurentsivõimelisele vähese CO2-heitega majandusele ülemineku tegevuskava, milles seatakse pikaajalised eesmärgid, kinnitades veel kord ELi eesmärki vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid 2050. aastaks 80–95%, et hoida kliimamuutus alla 2 °C; võtab teadmiseks järelduse, et 2050. aastani tuleb 80% vähenemisest saavutada ELi-siseselt ja et lineaarne vähendamine on majanduslikult mõttekas;
Welcomes the roadmap for moving to a competitive low-carbon economy in 2050, setting long-term targets reconfirming the EU's objective of reducing greenhouse gas emissions by 80-95% by 2050 in order to keep climate change below 2°C; notes the conclusion that 80% of the reduction by 2050 has to be achieved internally within the EU and that a linear reduction makes economic sense;
kordab veel kord, et kumulatiivsed heitkogused on kliimasüsteemi jaoks otsustavad; märgib, et isegi kui 2050. aasta eesmärgid peaks komisjoni kavas sätestatud viisil saavutatama, siis ülemaailmsele 2 °C eesmärgile vastavas kasvuhoonegaaside heitkoguste tasemes ületaks EL heitkoguste tekitamises ühe inimese kohta lubatud määra ikkagi kahekordselt, ning et heitkoguste vähendamisega viivitamine suurendab kumulatiivset osa oluliselt;
Reiterates that cumulative emissions are decisive for the climate system; notes that even if it were to meet the 2050 targets on the basis of the pathway set out in the Commission roadmap, the EU would still be responsible in terms of greenhouse gas emissions for approximately double its per-capita share of the global 2°C-compatible carbon budget, and that delaying emissions reductions increases the cumulative share significantly;
tervitab komisjoni viimaseid teatisi ja analüüse selle kohta, kuidas saavutada kliimakaitsealane eesmärk 30%; toetab väljendatud seisukohta, et vaatamata rahvusvaheliste läbirääkimiste tulemustele on ELi enda huvides püüelda kasvuhoonegaaside vähendamise poole rohkem kui 20% võrra, sest see loob samal ajal keskkonnahoidlikke töökohti ning edendab majanduskasvu ja julgeolekut;
Welcomes the Commission's latest communications and its analyses of how a 30% climate protection target can be achieved; supports the view set out therein that, regardless of the outcome of the international negotiations, it is in the EU's own interest to aim for a climate protection target of over 20%, since this would have the simultaneous effect of creating green jobs and boosting growth and security;
omades realistlikke ootusi COP 17 tõenäoliste tulemuste suhtes, kutsub ELi ja liikmesriike üles sõlmima võimalikult palju osalisi kokkuleppeid, nt teaduse, tehnosiirde ja LULUCFi valdkonnas, et säilitada läbirääkimistes üldine edasiminek ja luua selle kaudu kindlustunne edaspidise kliimamuutusealase poliitika ja läbirääkimiste suhtes;
On the basis of realistic expectations as to the likely outcomes of the COP 17, calls on the EU and the Member States to conclude as many partial agreements as possible, in areas such as science, technology transfer and LULUCF, in order to maintain overall positive progress in the negotiations, thereby creating certainty as to future climate change policies and negotiations;
palub ELil ja selle liikmesriikidel töötada välja nn kliimaõigluse põhimõte; toonitab, et kui EL kliimamuutuse vastu ei võitle, sünnib palju ebaõiglust, sest kõige enam kannatavad just vaesed inimesed vaestes riikides;
Calls on the EU and its Member States to develop a principle of ‘climate justice’; insists that the greatest injustice would occur if the EU did not tackle climate change, because poor people in poor countries would suffer in particular;
tuletab meelde, et vaesed riigid on kliimamuutuse tagajärgede suhtes kõige haavatavamad ja nende suutlikkus kliimamuutusega kohaneda on kõige väiksem;
Recalls that poor countries are the most vulnerable to the impacts of climate change and have the least capacity to adapt;
juhib tähelepanu sellele, et kliimamuutusele reageerimisel on mõju soolisele võrdõiguslikkusele kõigil tasanditel, ning selleks, et tagada lahendused, kus võidavad kõik osapooled, ja vältida ebaõigluse süvendamist, tuleks soolised lähtekohad lülitada kliimapoliitikasse vastavalt ülemaailmsetele soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamise kokkulepetele ja konventsioonile naiste diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise kohta;
Points out that responses to climate change have an impact on gender equality at all levels and that, in order to ensure win-win solutions and to avoid aggravating inequalities, gender considerations should be integrated into climate policies, in line with global agreements on gender mainstreaming and the Convention for the Elimination of Discrimination Against Women;
rõhutab, et Durbani konverentsi eel peavad kõik ELi institutsioonid ELi kliimadiplomaatiat laiendama ja tulemuslikumaks muutma (eeskätt ELi–Aafrika suhetes) ning püüdma esitada selgema tervikpildi ELi kliimapoliitikast, andma uut hoogu rahvusvahelistele kliimaläbirääkimistele ja julgustama partnereid kogu maailmas võtma siduvaid kohustusi heitkoguste vähendamiseks ning kohaseid meetmeid kliimamuutuse leevendamiseks ja sellega kohanemiseks, eriti seoses ELi ettepanekuga kaotada CO2-heide täielikult aastaks 2050;
Stresses the need for wider and more effective EU climate diplomacy by all EU institutions in advance of Durban (in particular regarding EU-Africa relations), which should seek to present a clearer EU profile on climate policy, bringing a new dynamic to the international climate negotiations and encouraging partners throughout the world also to introduce binding reductions in emissions and appropriate climate change mitigation and adaptation measures, in particular with reference to the EU proposal for full decarbonisation by 2050;
palub, et Euroopa Liit haaraks juhtrolli ja toetaks kaugeleulatuvat ELi kliimapoliitikat, mis vähendab kliimamuutust, et näidata sellise poliitika eeliseid ning julgustada teisi riike eeskuju järgima;
Calls on the European Union to take the lead and push for an ambitious EU climate policy which reduces climate change in order to demonstrate the advantages of such a policy and encourage other countries to follow suit;
rõhutab sellega seoses, kui oluline on, et Euroopa Liit kui üks peamisi tegutsejaid räägiks kaugeleulatuva rahvusvahelise kokkuleppe poole püüdlemisel ühel häälel ning oleks COP 17 läbirääkimistel ambitsioonikas ja üksmeelne;
Stresses, in this context, the importance of the European Union, as major player, speaking with ‘one voice’ in seeking an ambitious international agreement and a high level of ambition in the COP 17 negotiations and staying united in that regard;
rõhutab Euroopa Liidu ainulaadset positsiooni riigiülese üksusena, mis on – oma töömeetodite tulemuslikumaks muutmiseks – liikunud ühehäälselt otsuste tegemiselt kvalifitseeritud häälteenamusega otsuste tegemisele, mis võib tulevikus olla edasiviivaks lahenduseks ka ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni jaoks;
Emphasises the European Union's unique position as a supranational entity which has - in order to make its working methods more effective - moved away from decision-making by unanimity to decision-making by qualified majority, which might also represent a way forward in the future for the UNFCCC;
rõhutab, et selleks, et anda edasistele läbirääkimistele uus tõuge ja neid võimendada, tuleb täiendavalt rõhutada suhtumist, et kliimamuutuse vastu võitlemine võib pakkuda ka majanduslikke võimalusi ja sillutada teed ressursitõhusama ühiskonna suunas üldiselt;
Emphasises that in order to provide new impetus and leverage for future negotiations, additional emphasis should be placed on the way that combating climate change can also offer economic possibilities and a pathway towards more resource-efficient societies in general;
on arvamusel, et suutlikkuse suurendamine – mitte ainult tehnosiirde osas, vaid ka üldiselt – on eluliselt tähtis ja nõuab terviklikku lähenemisviisi ning sujuvat institutsionaalset ülesehitust, mis ergutab koostoimeid ja kooskõlastamist;
Is of the opinion that capacity-building - not only with regard to technology transfer, but in general - is of vital importance and that it requires an integrated approach and a streamlined institutional architecture encouraging synergies and coordination;
rõhutab, kui tähtis on soolise võrdõiguslikkuse järjekindel valdkonnaülese küsimusena lõimimine kliimafondi juhtimisstruktuuri ja tegevussuunistesse;
Stresses the importance of the systematic integration of gender equality as a cross-cutting issue in the climate fund's governance structure and operational guidelines;
juhib tähelepanu sellele, et kõigis rahastamise faasides ja tahkudes on väga tähtis sooliselt tasakaalustatud osalemine otsuste tegemises; palub, et EL püüdleks naiste vähemalt 40%-lise esindatuse poole kõigis asjaomastes organites;
Points out that gender-balanced participation in decision-making covering all phases and aspects of funding is essential; calls on the EU to strive for female representation of at least 40% in all relevant bodies;
toonitab, et kui EL ei soovi jätkata Kyoto protokolli teise kohustuste perioodiga, siis saadaks see arenguriikidele väga negatiivse sõnumi;
Highlights the fact that if the EU is reluctant to proceed to a second commitment period under the Kyoto Protocol a very negative message will be sent to developing countries;
tunneb heameelt, et COP 16 konverentsil 2010. aastal saavutati edukalt Cancúni kokkulepped, kus tunnistati, et kliimamuutus on pakiline ja ülemaailmne probleem, ning seati eesmärgid ja kehtestati viisid selle probleemiga tegelemiseks, taastades samal ajal usu ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni protsessi kui vahendisse, mille abil leida kliimamuutusele ülemaailmne lahendus; palub kõigil osalejatel säilitada Cancúni kõneluste positiivne õhkkond ja loodab, et Durbani konverentsil saavutatakse edasiminek eeskirjade põhise mitmepoolse kliimarežiimi jätkamise ja tugevdamise osas;
Welcomes the success achieved in reaching the Cancún Agreements at COP 16 in 2010, by acknowledging the global and urgent problem of climate change and by setting goals and laying down ways of tackling the problem, while restoring trust in the UNFCCC process as the means of finding a global solution to climate change; asks all the participants to maintain the positive atmosphere of the negotiations in Cancún and looks to the Durban Conference to make further progress towards the continuation and strengthening of the rules-based multilateral climate regime;
tuletab eriti meelde 2 °C eesmärgi tunnistamist Cancúni kokkulepetes (sh tunnistamist, et esimese läbivaatamise kontekstis tuleks kaaluda pikaajalise ülemaailmse eesmärgi tugevdamist parimate kasutadaolevate teaduslike andmete alusel, arvestades ülemaailmset keskmise temperatuuri tõusu 1.5 °C) ja protsessi loomist ülemaailmse heitkoguste kõrgeima taseme aja kindlaksmääramiseks, 2050. aastaks ülemaailmse heitkoguste vähendamise eesmärgi kehtestamiseks ning poliitiliste meetmete kehtestamiseks, et tagada seatud eesmärkide saavutamine;
Recalls in particular the acknowledgement of the 2ºC objective in the Cancún Agreements (including the recognition of the need to consider, in the context of a first review, strengthening the long-term global goal on the basis of the best available scientific knowledge, in relation to a global average temperature rise of 1.5°), and the establishment of a process for defining the peak date of global emissions, a global emissions reduction goal for 2050 and policy measures to ensure that the objectives set are achieved;
palub osalistel kasutada Durbani konverentsi selleks, et panna toimima vajalikud kokkulepitud mehhanismid, nagu Roheline Kliimafond ja kohandamiskomitee, keskenduda tehnoloogiamehhanismi arendamisele (sh kliimatehnoloogia keskus ja võrgustik) ja registri loomisele, et panna kirja rahvusvahelist abi taotlevate arenguriikide võetud kliimamuutuse leevendamise meetmed, ning käsitleda allesjäänud põhiküsimusi ja saavutada edasiminek tulevase, 2012. aasta järgse raamistiku õigusliku vormi küsimuses, kaasa arvatud ajakavas selle raamistiku osas kokkuleppe saavutamiseks;
Calls on the Parties to use the Durban Conference to bring into operation the necessary agreed mechanisms, such as the Green Climate Fund and the Adaptation Committee, to focus on the development of the Technology Mechanism (including the Climate Technology Centre and Network) and the registry to record mitigation measures taken by developing countries seeking international support, and to address the remaining key issues and make progress on the issue of the legal form of a future post-2012 framework, including a timeline for securing agreement on that framework;
rõhutab, et Durbani konverentsil tuleb teha täiendavaid jõupingutusi kohustuste ja meetmete läbipaistvussätete väljaarendamiseks ning leppida nende osas kokku konkreetses töökavas, mis hõlmaks mõõtmise, aruandluse ja kontrolli süsteeme;
Highlights the need for further efforts to be made at the Durban Conference to develop the transparency provisions for commitments and actions and the need to agree on a clear work programme in relation thereto, including Measurement, Reporting and Verification Systems (MRVs);