natgillin/translations-raw huggingface dataset:
rõhutab, et valdkondlikes ja mitteturupõhistes käsitustes on siiani puudujääke, ning rõhutab, et eriti on vaja tegeleda fluorosüsivesinike tootmise ja kasutamise küsimusega Montreali protokolli kohaselt; märgib, et kliimat mõjutavate inimtekkeliste muude kui CO2-heidete suhtes on vaja laiaulatuslikku rahvusvahelist lähenemisviisi, eriti kuna nende heitkoguste vähendamise kulud on väiksemad kui süsiniku valdkonnas kavandatavate vähendamiste kulud, isegi kui võtta arvesse praegust süsinikuhinda; nõuab projektipõhiste mehhanismide (nagu puhta arengu mehhanism ja ühisrakendus) reformimist – vältides seejuures liigset seotust suure süsinikuheitega infrastruktuuriga paindlike mehhanismide ebakohase kasutamise tõttu, mis suurendaks CO2-heite kaotamise eesmärgi saavutamise üldkulusid – projektidele niisuguste rangete kvaliteedistandardite kehtestamisega, mis tagavad inimõiguste austamise ning heitkoguste usaldusväärse, kontrollitava ja tegeliku täiendava vähendamise, mis samuti toetab säästvat arengut arenguriikides; toetab lisaks komisjoni seisukohta, et tuleks leppida kokku sektoripõhised mehhanismid majanduslikult arenenumate arenguriikide jaoks 2012. aasta järgseks ajaks, samas kui kõrgekvaliteediline puhta arengu mehhanism peaks jääma kättesaadavaks vähim arenenud riikidele; nõuab, et iga uue rahvusvahelise sektoripõhise tasandusühikute mehhanismi puhul oleks tagatud keskkonnaalane terviklikkus ja selle kasu kliimale oleks tavapärase tegevusega võrreldes üle 15–30%;
Notes that there are still gaps in sectoral and non-market based approaches, and emphasises the need, in particular, to address the production and consumption of HFCs under the Montreal Protocol; notes that there is a need for a comprehensive international approach to non-CO2 climate-relevant anthropogenic emissions, not least because the cost of reducing these emissions is lower than that for the reductions envisaged in the carbon sector, even taking the current carbon price into account; calls for a reform of the project-based mechanisms, such as the Clean Development Mechanism (CDM) and Joint Implementation (JI), whilst avoiding any lock-in to high-carbon infrastructure through the inappropriate use of flexible mechanisms, which would increase the overall cost of efforts to achieve the decarbonisation objective, through the introduction of stringent project-quality standards guaranteeing respect for human rights and reliable, verifiable and real additional emissions reductions that also support sustainable development in developing countries; endorses, moreover, the Commission's view that sectoral mechanisms for economically more advanced developing countries should be agreed for the period beyond 2012, while high-quality CDM should remain available to LDCs; calls for any new international sectoral offset crediting mechanisms to ensure environmental integrity and incorporate climate benefits beyond the 15-30% deviation from business as usual;
nõuab, et I lisa heitkoguste vähendamise eesmärkide keskkonnaalane tulemuslikkus oleks juhtpõhimõtteks, millest EL lähtub seoses rahvusvaheliste raamatupidamiseeskirjadega metsa majandamise valdkonnas, paindlike mehhanismidega ja Kyoto protokolli esimese kohustuste perioodi ajal varuga täidetud eesmärkide ülekandmisega 2012. aasta järgsetesse eesmärkidesse;
Calls for the environmental effectiveness of Annex I emissions reduction targets to be the guiding principle as regards the EU approach to international accounting rules for forest management, to flexible mechanisms and to the banking towards post-2012 targets of any overachievement during the first commitment period of the Kyoto Protocol ;
möönab, et oluline on ennetav kohanemine kliimamuutuse vältimatute tagajärgedega, eelkõige nendes maailma piirkondades, mida muutuv kliima kõige rohkem mõjutab, ning eriti kõige ebasoodsamas olukorras olevate ühiskonnarühmade kaitse; nõuab seetõttu, et Durbanis sõlmitaks kokkulepe, mis hõlmab tugevaid poliitilisi ja finantskohustusi, et abistada kõnealuseid arenguriike suutlikkuse suurendamisel;
Recognises the importance of proactive adaptation to the unavoidable consequences of climate change, in particular in the regions of the world most affected by a changing climate, and especially of protecting the most vulnerable groups within societies; therefore calls for an agreement in Durban with strong political and financial commitments to assist those developing countries in capacity-building;
tuletab meelde, et arenenud riigid on kohustunud ajavahemikus 2010–2012 andma avalikest ja eraallikatest saadavaid uusi ja lisaressursse kogusummas vähemalt 30 miljardit USA dollarit ja kuni 2020. aastani 100 miljardit USA dollarit aastas ning pöörama erilist tähelepanu ebasoodsamas olukorras olevatele ja vähim arenenud riikidele; kutsub komisjoni ja liikmesriike üles pidama kinni võetud kohustustest ja tagama, et kliimamuutusega kohanemiseks ja selle leevendamiseks määratud vahendid lisanduksid ametliku arenguabi 0,7% sihteesmärgile, ning täpsustama, millise osa kohustustest moodustab riiklik rahastamine; rõhutab lisaks, et selle eesmärgi täitmiseks on vaja kasutusele võtta kõikidest võimalikest allikatest pärit siseriiklikud ja rahvusvahelised vahendid ning määrata kindlaks meetmed heitkoguste täiendavaks vähendamiseks ajavahemikul 2013–2020; lisaks palub, et osaliste konverents määratleks kliima rahastamise raamistiku vaheperioodil 2013–2020; rõhutab lisaks vajadust, et selline rahastamine rajaneks ausatel, läbipaistvatel ja mittediskrimineerivatel eeskirjadel, mis on seotud suutlikkuse tõhusa arendamise, keskkonnaga seotud kaupade, teenuste ja investeeringute tariifsete ja mittetariifsete tõkete vähendamise, vähese CO2-heitega taristute konkreetse toetamise ning selgelt sõnastatud ja usaldusväärsete eeskirjadega;
Recalls that developed countries have committed themselves to providing new and additional resources from public and private sources amounting to at least USD 30 billion in the period 2010-2012 and USD 100 billion per year by 2020, with special emphasis on the vulnerable and least-developed countries; calls on the Commission and the Member States to honour their commitments and guarantee that resources for adaptation and mitigation come on top of the 0,7% ODA target and specify how much of the commitment will come from public funding; further stresses the need to mobilise both domestic and international resources from all possible sources to contribute to achieving this goal and to identify a path for additional emissions reduction measures during the period from 2013 to 2020; calls, further, on the Conference of the Parties to define a framework for climate financing during the intermediate period from 2013 to 2020; also stresses the need for such funding to be provided on the basis of fair, transparent and non-discriminatory rules coupled with effective capacity-building, the reduction of tariff and non-tariff barriers to environment-related goods, services and investment, concrete support for low-emission infrastructure and well-defined, predictable rules;
rõhutab, et vaja on mitmeid erinevaid allikaid, ja kutsub osalisi üles otsima edasisi pikaajalise rahastamise allikaid, mis tagaksid vajalikud uued, täiendavad, piisavad ja prognoositavad rahavood;
Emphasises that a variety of sources is required, and calls on the Parties to explore further sources for long term-financing that will provide the required new, additional, adequate and predictable financial flows;
palub, et EL ja liikmesriigid tagaksid kõikehõlmava ja läbipaistva aruandluse kiire rahastamise rakendamise üle ning kliimamuutuse leevendamise ja sellega kohanemise meetmete rakendamiseks vajaliku toetuse õigeaegse andmise arenguriikidele, ning rõhutab vajadust vältida 2012. aasta järel (kui lõpeb kiire rahastamise periood) lünka rahastamises ja töötada selle nimel, et leida viis kliima rahastamise suurendamiseks aastatel 2013–2020;
Calls on the EU and its Member States to ensure comprehensive and transparent reporting on the implementation of ‘fast-start’ financing, as well as timely delivery to support the implementation of mitigation and adaptation action in developing countries, and stresses the need to avoid a financing gap after 2012 (when the fast-start finance period ends) and to work towards the identification of a path for scaling up climate funding from 2013 to 2020;
rõhutab, kui tähtis on usaldusväärne statistika heitkoguste kohta koos võrreldavate andmete ja korrapäraste hindamisaruannetega;
Emphasises the importance of reliable statistics on emissions with comparable data and regular evaluation reports;
nõuab, et Durbani konverents astuks konkreetseid samme Cancúni kokkulepete rakendamiseks pikaajalise rahastamise osas, sealhulgas rahastusallikate ja kiire rahastamise suurendamise teel alates 2013. aastast; nõuab sellega seoses uuenduslike rahastamisallikate kasutamist ja finantstehingumaksu kehtestamist rahvusvahelisel tasandil ning tulude kasutamist eelkõige kliimameetmete toetamiseks arenguriikides vastavalt ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni alusel seatud eesmärkidele;
Calls for the Durban Conference to take concrete steps in implementing the Cancun Agreements as regards long-term financing, including sources and scaling up from fast-start finance from 2013; calls, in this context, for the use of innovative sources of financing and for a tax on financial transactions to be established at international level and for the revenues to be used in particular to support climate action in developing countries, in line with objectives set under the UNFCCC;
kutsub osapooli üles viima Rohelist Kliimafondi Durbani konverentsil täielikku töövalmidusse ja arendama seda nii, et oleks tagatud uue fondi suutlikkus toetada üleminekut vähese CO2-heitega ja kliimamuutusele vastupidavale arengule arenguriikides;
Calls on the Parties to bring the Green Climate Fund into full operation at the Durban Conference and to develop it in a way that ensures that the new fund is capable of supporting transformational changes towards low-carbon and climate-resilient development in developing countries;
kutsub osaliste konverentsi täpsustama nn uue ja täiendava põhimõtte määratlust;
Calls on the Conference of the Parties to specify a definition of the ‘new and additional’ principle;
rõhutab prognoositavuse ja järjepidevuse tähtsust kliima rahastamise juures; nõuab täielikku läbipaistvust ja kohaseid meetmeid, et suurendada kliima rahastamist 2013. ja 2020. aasta vahel; nõuab sellega seoses kahekordse raamatupidamise lõpetamist;
Stresses the importance of predictability and continuity in climate financing; calls for full transparency and for adequate measures to ensure the scaling up of climate finance between 2013 and 2020; calls, in this regard, for an end to double accounting;
nõuab tungivalt, et komisjon sõnastaks niipea kui võimalik korra ja vahendid, mis edendaksid ja lihtsustaksid erasektori kaasamist arenguriikide rahastamisse;
Urges the Commission to define, as soon as possible, procedures and instruments for promoting and facilitating private-sector contributions to funding for developing countries;
kutsub komisjoni üles tagama, et Maailma Kaubandusorganisatsiooni raames sõlmitud intellektuaalomandi õiguste kaitset käsitlevaid rahvusvahelisi kokkuleppeid, mis on peamine vahend erasektori kaasamiseks uue tehnoloogia kasutuselevõtmisel, ei seataks kahtluse alla;
Calls on the Commission to ensure that agreements on international property rights concluded within the World Trade Organisation (WTO), which are a key instrument for encouraging private-sector involvement in the spread of new technologies, are not called into question;
tuletab meelde, et kuigi kliimameetmeteks ette nähtud rahavood arenguriikidesse kasvavad, moodustavad need praegu ainult murdosa (alla 5%) summast, mida arenguriigid hinnangute kohaselt mitme aastakümne jooksul vajaksid;
Recalls that current climate-dedicated financial flows to developing countries, though growing, cover only a fraction (less than 5%) of the estimated amounts that developing countries would need over several decades;
rõhutab, et Durbani konverentsil on vaja kokku leppida ühtne kliimamuutuse alane rahastamissüsteem, eelkõige et pärast 2012. aastat ei tekiks rahastamises lünka; rõhutab sellega seoses, et vaja on nii uusi rahastamisallikaid (nt finantstehingumaks, eriarveldusühikud, lennundus- ja laevandusmaksud jne) kui ka tõhusaid abi kohaletoimetamise mehhanisme;
Insists on the need to build up a coherent financial architecture for climate change in Durban, in particular to guarantee that there is no financing gap after 2012; stresses, in this context, that both new resources (i.e. Financial Transaction Tax, emission of Special Drawing Rights, shipping/aviation levies, etc.) and effective delivery mechanisms are needed;
kutsub looma kohustuste täitmise tagamise mehhanismi, et tagada kasvuhoonegaaside vähendamise, rahastamise, tehnoloogia ja suutlikkuse suurendamisega seoses võetud kohustuste tulemuslikum täitmine;
Advocates the establishment of a compliance mechanism to ensure a more effective delivery of commitments made with regard to greenhouse gas reduction, finance, technology and capacity building;
palub rahastajariike täita oma kohustus ja kanda üle summad Ülemaailmsesse Keskkonnafondi, pöörates seejuures endiselt esmatähelepanu Aafrika riikidele ning eraldades rahalised vahendid vastavalt riikide vajadustele ja prioriteetidele;
Calls on donors to pledge the amount of funds for replenishment of the Global Environment Facility and, within this framework, to continue to give high priority to African countries and to allocate financial resources based on the needs and priorities of countries;
kutsub komisjoni ja ELi liikmesriike üles looma tihedamaid seoseid aastatuhande arengueesmärkide ja kliimamuutuse vahel ning integreerima kliimamuutuse tagajärjed ja nendega kohanemine aastatuhande arengueesmärkide saavutamisega seotud projektidesse ja programmidesse ning kõikidesse vaesuse vähendamise ja arengupoliitika laiematesse strateegiatesse; nõuab sellega seoses tungivalt, et komisjon parandaks oma finantsaruandlussüsteemi, et lihtsustada ELi kliimavaldkonna kohustuste finantsanalüüsi ja kiirendada kliimaküsimuste integreerimist arengupoliitikasse;
Calls on the Commission and the EU Member States to build better links between the MDGs and climate change by incorporating impacts of, and adaptation to, climate change into projects and programmes aimed at achieving the MDGs, and into all broader strategies for poverty reduction and development policies; urges the Commission, in this context, to upgrade its financial reporting tool to facilitate financial analysis of EU climate-related commitments and step up climate mainstreaming in development policies;
tuletab meelde, et avaliku sektori vahenditest rahastamine on otsustavalt tähtis, et aidata kõige ebasoodsamas olukorras olevatel kogukondadel kliimamuutusega kohaneda ning vaestel riikidel vastu võtta jätkusuutliku arengu strateegia; rõhutab ka, et komisjon ja liikmesriikide valitsused peavad tagama, et kõnealune rahastamine täiendab olemasolevat abi vastavalt ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni artikli 4 lõikele 3; palub komisjonil määratleda kooskõlas 2007. aasta detsembri Bali tegevuskavaga kliimameetmete täiendava rahastamise kriteeriumid, mis oleksid mõõdetavad, aruandlusega hõlmatud ja kontrollitavad;
Recalls that only public funding is crucial for reaching the most vulnerable communities struggling to adapt to climate change, and help poor countries adopt sustainable development strategies; stresses, furthermore, that the Commission and Member State governments must make sure this funding is additional to existing aid targets, in line with Article 4(3) of the UNFCCC; calls on the Commission to provide, in line with the Bali Action Plan of December 2007, for ‘additional climate financing’ criteria in a measurable, reportable and verifiable manner;
tuletab meelde, et põhimõte, mille kohaselt saastaja maksab, peaks aitama positiivse tagajärjena saavutada saaste vähenemise, kuid arenguriikides on selle põhimõtte rakendamine raskendatud; nõuab seetõttu, et arenguriikidele ette nähtud kliimameetmete rahastamisvahendeid kasutataks selle probleemi üksikasjalikumaks käsitlemiseks;
Recalls that the ‘polluter pays’ principle is aimed at having a positive effect on reducing pollution, yet encounters difficulties in being implemented in developing countries; urges therefore that climate change funding for developing countries address this issue in more detail;
palub Maailmapangal tagada, et pangaportfell oleks kliimamuutusega kohandatud;
Calls on the World Bank to ensure that its portfolio is ‘climate-smart’;
rõhutab, et tuleb garanteerida sooline tasakaal kõikides kliima rahastamise üle otsuseid tegevates organites, sh Rohelise Kliimafondi nõukogus ja võimalikes üksikute rahastamismehhanismide allnõukogudes; toonitab, et kodanikuühiskonna liikmetele, sh soolist võrdõiguslikkust edendavate organisatsioonide ja naisühenduste esindajatele tuleb anda võimalused aktiivseks osaluseks Rohelise Kliimafondi nõukogus ja selle kõikides allnõukogudes;
Stresses that gender balance in all climate finance decision-making bodies should be guaranteed, including the Green Climate Fund Board and possible sub-boards for individual funding windows; underlines that members of civil society, including representatives of gender equality organisations and women's groups, should be given opportunities for active participation in the work of the GCF Board and all of its sub-boards;
juhib tähelepanu sellele, et soolist ebavõrdsust juurdepääsul ressurssidele, sh krediidile, teabeleviteenustele, teabele ja tehnoloogiale, tuleb kliimamuutuse leevendamise meetmete väljatöötamisel arvesse võtta; toonitab, et kohanemismeetmed peaksid korrapäraselt ja tõhusalt käsitlema kliimamuutuse soospetsiifilisi mõjusid energia, vee, toiduga kindlustatuse, põllumajanduse ja kalanduse, bioloogilise mitmekesisuse ja ökosüsteemiteenuste, tervishoiu, tööstuse, inimasustuse, katastroofide ohjamise ning konfliktide ja julgeoleku valdkonnas;
Points out that gender inequalities in access to resources, including credit, extension services, information and technology, must be taken into account in developing mitigation activities; underlines that adaptation efforts should systematically and effectively address gender-specific impacts of climate change in the areas of energy, water, food security, agriculture and fisheries, biodiversity and ecosystem services, health, industry, human settlements, disaster management, and conflict and security;
toonitab, et mitmed riigid liiguvad kiiresti uue rohelise majanduse poole mitmel põhjusel, mille hulka kuuluvad kliima kaitsmine, ressursside nappus ja ressursitõhusus, energiajulgeolek, innovatsioon ja konkurentsivõime; toob näiteks säästvale energiale üleminekule pühendatud investeerimisprogrammide suurusjärgu sellistes riikides nagu USA, Hiina ja Lõuna-Korea; kutsub komisjoni üles analüüsima kõnealuseid programme, sh nende eesmärkide ulatust, ja hindama riski, et EL kaotab liidripositsiooni;
Underlines that many countries are moving fast towards the new green economy, for various reasons, including climate protection, resource scarcity and efficiency, energy security, innovation and competitiveness; notes, for example, the magnitude of investment programmes dedicated to energy transition in countries such as the US, China and South Korea; calls on the Commission to analyse such programmes including their levels of ambition and to assess the risk of the EU losing its leadership;
tervitab kõnealuseid rahvusvahelisi samme ja kordab, et rahvusvaheliselt kooskõlastatud meetmed aitavad tegeleda asjaomaste sektorite, eelkõige energiamahukate sektorite kasvuhoonegaaside heite ülekandumise probleemiga; nõuab kokkulepet rohkesti süsinikuheidet tekitavatele tööstusharudele võrdsete võimaluste tagamiseks rahvusvahelisel tasandil;
Welcomes these international moves and reiterates that internationally coordinated action helps to address the carbon leakage concerns of the relevant sectors concerned, in particular energy-intensive sectors; calls for an agreement to ensure an international level-playing field for carbon intensive industries;
väljendab muret selle üle, et rahandus- ja eelarvekriis, mis puudutab enamikku arenenud majandusega riike, on vähendanud valitsuste tähelepanu rahvusvahelistele kliimaalastele läbirääkimistele Durbanis; leiab, et ELi jõupingutused oma majanduse ümberkujundamiseks ei tohi peatuda, nt seetõttu, et vältida töökohtade, eriti roheliste töökohtade leket, ja et EL peab veenma oma partnereid üle maailma, sh Hiinat ja USAd, et heitkoguste vähendamine on võimalik ilma konkurentsivõimet ja töökohti kaotamata, eriti kui seda teha kollektiivselt;
Is concerned that the financial and budgetary crisis affecting most of the industrialised economies has curbed the level of attention of governments towards the international climate negotiations in Durban; considers that the EU's effort to transform its economy must not falter e.g. in order to avoid job leakage and in particular green job leakage, and that the EU must convince its partners worldwide, including China and the USA, that emission reductions are feasible without losing competitiveness and jobs, in particular if performed collectively;
rõhutab vajadust töötada kiiresti välja ja viia ellu terviklik tooraine- ja ressursistrateegia, mis hõlmab ressursitõhusust nii arenenud kui ka arenguriikide kõigis majandussektorites, et saavutada pikaajaline jätkusuutlik majanduskasv, ning kutsub ELi ja selle liikmesriike olema selles osas juhtivaks eeskujuks; kutsub ELi ja selle liikmesriike üles toetama arenguriike nii riiklikul kui ka kohalikul tasandil ja tegema selleks kättesaadavaks säästva kaevandamise, suurema ressursitõhususe ning korduvkasutuse ja ringlussevõtu alased erialateadmised;
Stresses the need to develop and implement urgently a holistic raw-materials and resource strategy, including on resource efficiency, in all sectors of the economy in both developed and developing countries, in order to achieve long-term sustainable economic growth, and calls on the EU and its Member States to lead by example in this regard; calls on the EU and its Member States to support developing countries at both national and local level by making available expertise on sustainable mining, increased resource efficiency and reuse and recycling;
leiab, et valdkondlikud lähenemisviisid koos kogu majandust hõlmavate piirmääradega tööstusriikides võivad aidata ühitada kliimameetmeid konkurentsivõime ja majanduskasvuga; rõhutab seda, kui tähtis on võtta vastu terviklik, horisontaalne, valdkondlik tööstusheidete käsitus, sest see annab lisandväärtuse rahvusvahelistele läbirääkimistele ja Euroopa CO2 eesmärkide saavutamisele; väljendab lootust, et kõnealune käsitus võiks ühtlasi olla 2012. aasta järgse rahvusvahelise kliimameetmete raamistiku osaks;
Considers that sectoral approaches combined with economy-wide caps in industrialised countries can contribute to reconciling climate action with competitiveness and economic growth; stresses the importance of adopting a holistic, horizontal, sectoral approach to industrial emissions as an added value in connection with international negotiations and European CO2 targets; hopes that such an approach might also be part of a post-2012 international framework for climate action;
rõhutab puhta arengu mehhanismi rolli Euroopa tööstuse heitkoguste vähendamisel ja tehnosiirde kiirendamisel; tuletab meelde, et puhta arengu mehhanismi tuleb reformida, et oleks tagatud projektide range kvaliteet, et garanteerida kõnealuste projektide kõrge tase koos heitkoguste usaldusväärse, kontrollitava ja tegeliku täiendava vähendamisega, mis ühtlasi toetab jätkusuutlikku arengut neis riikides; leiab, et tulevikus peaks puhta arengu mehhanism piirduma vähim arenenud riikidega;
Highlights the role of the CDM for European industry to achieve emission abatements and to accelerate technology transfer; recalls that the CDM needs to be reformed to require stringent project quality to guarantee the high standard of such projects, with reliable, verifiable and real additional emission reductions that also support sustainable development in such countries; considers that in the future the CDM should be limited to Least Developed Countries;