natgillin/translations-raw huggingface dataset:
kiidab heaks ELi tegevuskava soolise võrdõiguslikkuse ja naiste mõjuvõimu suurendamise kohta arengukoostöö valdkonnas ning kutsub ELi kõrget esindajat üles võtma kõik vajalikud meetmed võimaldamaks ELi delegatsiooni töötajatele piisavat ja tulemuslikku koolitust sootundliku lähenemisviisi kohta rahuvalve, konfliktide ennetamise ja rahutagamise vallas; palub, et komisjon ja liikmesriigid tagaksid asjakohase tehnilise ja rahalise abi, et toetada programme, mis võimaldavad naistel rahuläbirääkimistes täielikult osaleda ja suurendavad naiste mõjuvõimu kodanikuühiskonnas tervikuna;
Welcomes the EU plan of Action on Gender Equality and Women's Empowerment in Development, and calls on the EU High Representative to take all necessary measures in order to provide adequate and effective training to EU delegation staff members regarding a gender-sensitive approach to peace-keeping, conflict prevention and peace-building; asks the Commission and the Member States to ensure that adequate technical and financial assistance is provided in support of programmes enabling women to participate to the full in the conduct of peace negotiations and empowering women in civil society as a whole;
nõuab, et EL ja liikmesriigid toetaksid aktiivselt naiste osakaalu suurendamist rahuvalve sõjalistes ja tsiviiloperatsioonides, seda eriti juhtivatel ametikohtadel, ning sel eesmärgil nõuab järgmist:
Calls for the EU and the Member States actively to promote an increase in the number of women in the military and in civilian peace-keeping operations, especially in leadership positions, and to that end calls for:
riiklikke kampaaniaid, mis propageerivad sõjaväge ja politseijõudusid arvestatava võimalusena nii meeste kui ka naiste jaoks, et murda võimalikke stereotüüpe; nimetatud kampaaniad peavad hõlmama teavitusüritusi ja avatud uste päevi, kus antakse faktilist teavet sõjaväe väljaõppe- ja rakendusvõimaluste kohta;
national campaigns promoting the military and the police force as a viable option for women as well as men, in order to dispel possible stereotypes; these campaigns should include information events and open days providing factual information on training and employment options in the armed forces;
sõjaväe edutamispoliitika kontrollimist, et kontrollida, kas naisi – kuigi nad on oma meeskolleegidega võrdsed – on aset leidnud edutamistel diskrimineeritud;
a review of promotion policy in the military, in order to examine whether women have been disadvantaged when it comes to being promoted, despite, without regard to their gender, being equal to their male colleagues;
naistega arvestavaid meetmeid sõjaväes, nagu emapuhkuse võimalus;
the inclusion of women-friendly policies within the military, such as the possibility of maternity leave;
propageerida tuleks rollimudeleid, naisi, kes on olnud julged ja aidanud oma tegevusega kaasa muutustele;
the promotion of role models – women who have been courageous and who have taken action to bring about change;
rohkemate naiste kaasamist eelkõige tsiviiloperatsioonidesse, kõrgetele ametikohtadele ning suhetesse kohaliku kogukonnaga;
the inclusion of more women, especially in civilian operations, in high-ranking positions and in interactions with the local community;
tsiviilküsimustega tegelevate meeste ja naiste põhjalikku koolitust soolistes aspektides ning konfliktiolukordades naiste ja laste kaitse, erivajaduste ja inimõiguste ning vastava riigi kultuuri ja traditsioonide vallas, et parandada osalejate kaitset ning tagada, et väljaõppe pakkumisel ei tehtaks vahet naiste ja meeste vahel;
in-depth training of men and women involved in civilian interaction on gender-related aspects, on the protection, special needs and human rights of women and children in conflict situations, and on the culture and traditions of the host countries, in order to improve protection for those taking part and to ensure that there are no differences in the provision of training for women and men;
nõuab piisavat ELi vahenditest rahastamist, sealhulgas stabiliseerimisvahendi raames, et toetada naiste tõhusat osalemist riikliku ja kohaliku tasandi esindusorganites ning konfliktide lahendamise, rahuläbirääkimiste, rahu tagamise ja konfliktijärgsete kavade koostamise kõikidel otsustamistasanditel;
Calls for adequate EU funding, including under the Instrument for Stability, for supporting women's effective participation in, and contribution to, representative institutions at national and local level and at all levels of decision-making in the context of conflict resolution, peace negotiations, peace-building and post-conflict planning;
osutab vajadusele luua sõjalistel ja tsiviilmissioonidel osalevale ELi isikkoosseisule käitumisjuhend, milles väljendatakse selgelt, et seksuaalne ärakasutamine on õigustamatu kuritegevus, ja nõuab, et juhendit järgitaks rangelt, kui humanitaarorganisatsioonide töötajad, rahvusvaheliste organisatsioonide esindajad, rahuvalvejõud või diplomaadid on kasutanud seksuaalset vägivalda, ning neile määrataks ranged haldus- ja kriminaalkaristused; nõuab nulltolerantsi laste ja naiste seksuaalse ärakasutamise vastu relvastatud konfliktides ja põgenikelaagrites ning väljendab heameelt ÜRO hiljutise uurimise üle seoses ÜRO Côte d'Ivoire'i operatsiooni ajal väidetavalt toime pandud seksuaalse ärakasutamise juhtumitega, millega olid seotud ÜRO rahuvalvajad;
Points to the need to establish a code of conduct for EU personnel serving in military and civil missions which makes it clear that sexual exploitation constitutes unjustifiable and criminal behaviour, and requires that it be strictly enforced in cases of sexual violence perpetrated by humanitarian staff, representatives of international institutions, peace-keeping forces and diplomats through severe administrative and criminal penalties; calls for zero tolerance for the sexual exploitation of children and women in armed conflicts and refugee camps and, to that end, welcomes the recent UN investigations into the allegations of sexual exploitation involving its peacekeepers in the Côte d'Ivoire UN Operation;
mõistab teravalt hukka naistevastase seksuaalse vägivalla jätkuva kasutamise sõjarelvana, mis on võrdne sõjakuriteoga; tunnistab, et niisugune kuritarvitamine jätab ohvritele tõsised füüsilised ja psühholoogilised haavad ning on traagiliste tagajärgedega ka ohvrite perekondade jaoks; rõhutab, et selle nähtusega tuleb tegeleda kannatanutele suunatud tugiprogrammide kaudu, ning nõuab tungivalt poliitiliste jõudude mobiliseerimist selleks, et kehtestada koordineeritud meetmed, et ennetada ja vähendada seksuaalse vägivalla kasutamist; osutab sellega seoses Kongo Vabariigis valitsevale murettekitavale olukorrale; tuletab meelde, et 30. juulist kuni 4. augustini 2010. aastal toimus Kongo idaosa kaevanduspiirkonnas massiline grupiviisiline vägistamine, et 2009. aastal registreeriti Kongo idaosas vähemalt 8300 vägistamist, ning et 2010. aasta esimeses kvartalis teatas vägistamisest vähemalt 1244 naist, mis teeb keskmiselt 14 vägistamist päevas; märgib, et 2011. aastal ei ole olukord muutunud; nõuab tungivalt, et mõlemad ELi missioonid Kongo Demokraatlikus Vabariigis, EUPOLi Kongo DV missioon ja EUSECi Kongo DV missioon seaksid seksuaalse vägivalla vastu võitlemise ja naiste osaluse Kongo julgeolekuvaldkonna reformipüüdluste peamiseks eesmärgiks;
Strongly condemns the continued use of sexual violence against women as a weapon of war equal to a war crime; recognises the deep physical and psychological wounds that such abuses leave on the victims, along with the dramatic consequences for their families, stresses that this phenomenon needs to be addressed through victim support programmes and urges the mobilisation of political leadership with a view to putting forward a coordinated set of measures for the prevention and alleviation of the use of sexual violence; points, in this respect, to the ongoing appalling situation in Congo; recalls that a mass gang rape took place from 30 July to 4 August 2010 in the eastern Congo mining district, that at least 8 300 rapes were reported in eastern Congo in 2009 and that at least 1 244 women reported being raped in the first quarter of 2010, which is an average of 14 rapes per day; points out that this situation remains unchanged in 2011; urges both EU missions in the Democratic Republic of the Congo – EUPOL RD Congo and EUSEC RD Congo – to make the fight against sexual violence and the participation of women the main priorities in the effort to reform the Congolese security sector;
kutsub liikmesriike üles edendama perede jaoks tugimeetmete vastuvõtmist, et piirata relvastatud konfliktide negatiivseid tagajärgi pereelule;
Calls on the Member States to promote the introduction of measures designed to limit the adverse effects of armed conflict on family life;
nõuab tihedamat koostööd kohalike naisteorganisatsioonidega, et kehtestada varajase hoiatamise süsteem ja võimaldada neil endil kuritarvitusi ära hoida või nende esinemissagedust vähendada;
Calls for stronger cooperation with local women's organisations in order to establish an early-warning system and possibly to enable them to prevent the abuses or reduce their occurrence themselves;
palub komisjonil toetada kodanikuühiskonna organisatsioone, eeskätt naisteorganisatsioone ja organisatsioone, kes arvestavad soolise mõõtmega, pakkudes selleks lisavahendeid ja aidates tõsta suutlikkust, et neil oleks võimalik täita oma ülesandeid järelevalve teostajatena, eelkõige nõrkades riikides;
Asks the Commission to support local civil society groups, particularly women's groups and those with a gender-sensitive agenda, through accessible funding and capacity-building in order to enable them to fulfil their role as a watchdog, especially in the context of failing states;
on vapustatud asjaolust, et seksuaalvägivalla toimepanijad pääsevad jätkuvalt karistamatult; nõuab tungivalt, et tehtaks lõpp seksuaalkurjategijate karistamatusele; nõuab tungivalt, et riikide võimuorganid sunniksid täitma karistamatuse suhtes kohaldatavaid seadusi, ning nõuab õigussüsteemi tugevdamist kohtunike ja prokuröride koolitamise abil seksuaalvägivalla juhtumite uurimise ja nende eest karistamise alal; nõuab seega, et juhtumite eest vastutusele võtmine oleks hästi nähtav ja kajastatud, et levitada sõnumit sellise tegevuse lubamatusest;
Is appalled that perpetrators of sexual violence continue to escape unpunished; calls strongly for an end to impunity for perpetrators of sexual violence; urges national authorities to ensure that laws relating to impunity are upheld, and calls for the justice system to be strengthened by providing training for judges and prosecutors in the investigation and punishment of cases of sexual violence; calls, therefore, for prosecution cases to be highly visible and well-publicised, as a means of spreading the word that such practices are intolerable;
nõuab, et karistamatuse küsimus oleks üks põhiteemadest rahuläbirääkimistel, sest rahu ei ole võimalik saavutada ilma õigusemõistmiseta ning kurjategijad tuleb vastutusele võtta ja nad peavad kandma karistust oma tegude eest; rõhutab, et karistamatuse küsimuses järeleandmisi teha ei tohi; tuletab meelde, et õigustoimingute käik sõjas toime pandud naistevastases vägivallas vastutavate isikute süüdimõistmiseks on sageli liiga aeglane, mis halvendab veelgi ohvrite olukorda, nõuab seega kindlat ja võrdset õigusemõistmist kõikidele mõistliku aja jooksul ja väärikust austades, ka sõjaohvritest naistele;
Asks that the issue of impunity be a principal factor in peace negotiations, as there should be no peace without justice, and the perpetrators must be brought to justice and face the penal consequences of their actions; emphasises that impunity must not be negotiable; deplores the fact that judicial proceedings against the perpetrators of violence against women in war are often too slow, creating further distress for the victims, and hence calls for reliable and equitable justice to be delivered within reasonable time limits and with respect for the dignity of women who are victims of war;
toonitab, et haridus etendab keskset rolli mitte üksnes naiste ja neidude mõjuvõimu suurendamisel, vaid ka võitluses stereotüüpide vastu ja mentaliteedi muutmises; nõuab, et haridusprogrammide raames loodaks ja/või tõhustataks teadlikkuse tõstmise programme, milles on tähtsal kohal naiste väärikuse austamine;
Stresses that education plays a key role, not only in empowering women and young girls but also in combating stereotypes and in developing people's mindsets; calls for awareness-raising campaigns to be introduced and/or stepped up as part of education programmes, bringing respect for women's dignity to the forefront;
nõuab relvajõududelt naistekliinikute ülalpidamist, et tegeleda sõjapiirkondades seksuaalse ja psühholoogilise vägivalla probleemiga;
Calls for armed forces to run women's clinics to deal with sexual and psychological violence in war zones;
nõuab, et konflikti ajal kuritarvitamise ja vägivalla ohvriks sattunud naistel peab olema võimalus esitada rahvusvahelistesse kohtutesse kaebusi nii, et see ei haavaks nende väärikust, ning olles asjaomaste kohtute kaitse all füüsiliste rünnakute ja traumade eest, mis kaasnevad ohvrite küsitlemisega olukordades, kus on näha osadustunde puudumist trauma suhtes; nõuab, et sellistel juhtudel oleks asjaomastel naistel õigus hüvitisele nii tsiviil- kui ka kriminaalõiguse mõistes ning et rakendataks abiprogramme, mis aitaksid need naised jalule nii majanduslikult, sotsiaalselt kui ka psühholoogiliselt;
Demands that women who are victims of ill-treatment and violence during conflicts be able to lodge complaints with international courts under conditions compatible with their dignity and under the protection of those courts against physical assault and trauma as a result of their being questioned in situations which display insensitivity to trauma; demands that in such cases the women concerned obtain both civil and criminal redress, and that assistance programmes be implemented to help them achieve economic, social and psychological reinsertion;
nõuab, et EL ja liikmesriigid toetaksid tulemuslikult naiste- ja tüdrukutevastast vägivalda käsitlevate ELi suuniste rakendamist järgmiste erimeetmetega:
Calls for the EU and the Member States effectively to support the implementation of the EU guidelines on violence against women and girls, through specific measures such as:
tõhusa süsteemi loomine, et jälgida kõiki sellise vägivalla juhtumitega seotud kohtumenetlusi ja neile järgnevaid meetmeid;
the establishment of an effective system to monitor all legal proceedings and their follow-up relating to cases of such violence;
selliste meetmete, strateegiate ja programmide vastuvõtmine, milles ei keskenduta pelgalt kaitse ja vastutuselevõtmise osale, vaid peetakse tähtsamaks ennetust;
the adoption of measures, strategies and programmes that focus not only on the protection and prosecution elements, but more importantly on prevention;
programmid, mis pakuvad vägivalla ohvritele tasuta tervise- ja psühholoogilist nõustamist emakeeles ning nende kultuuri ja kombeid arvestades ja võimaluse korral naisarstide poolt;
programmes providing free health and psychological counselling to victims of violence in their native language and in line with their culture and customs, where possible by women practitioners;
programmid, mis pakuvad naistele ja meestele tervishoiukursuseid ja lihtsasti mõistetavat kirjandust, eelkõige reproduktiiv- ja seksuaaltervise kohta, ning teadlikkuse tõstmise programme, mis on kohandatud vastavalt sihtelanikkonna kultuurile;
programmes providing health courses and easily accessible literature, notably on reproductive and sexual health, targeting women and men, and awareness-raising campaigns tailored to suit the cultures of the people for whom they are intended;
konkreetsed meetmed, mida tuleb võtta, et tagada naistele sõjaolukorras õiglane juurdepääs riiklikele tervishoiusüsteemidele Nagu sätestatud inimõiguste ülddeklaratsiooni artiklis 25 ja Euroopa Nõukogu läbivaadatud Euroopa sotsiaalharta I osa põhimõttes 11.
specific steps to be taken to ensure that women in conflict situations have fair access to public health systems As laid down in Article 25 of the Universal Declaration of Human Rights and in the Council of Europe's European Social Charter (revised), Part I, Principle 11.
ja eelkõige esmasele arstiabile, sealhulgas ema ja lapse tervise kaitsele, nagu need on määratlenud Maailma Terviseorganisatsioon 56. maailma terviseassamblee, esialgse päevakava punkt 14.18, 24. aprill 2003, esmatasandi tervishoiu teemaline rahvusvaheline konverents Almatõs: 25. aastapäev, sekretariaadi aruanne.
, in particular primary healthcare, including the protection of mother and child as defined by the World Health Organisation 56th World Health Assembly A56/27, Provisional Agenda Item 14.18, 24 April 2003, International Conference on Primary Health Care, Alma-Ata: 25th anniversary, report by the Secretariat.
, ning günekoloogilisele ja sünnitusabile;
, and gynaecological and obstetric healthcare;
tunnistajakaitse programmide väljatöötamine, et kaitsta ohvreid ja julgustada neid kaitse tagatisel andma tunnistusi ründajate vastu;
developing witness protection programmes in order to protect victims and to encourage them, under the guarantee of protection, to come forward and testify against their aggressors;
rõhutab, et on ülioluline tagada, et naised osaleksid võrdväärsetena kohtusüsteemi reformimisel või riikidevahelises õigusemõistmises, et neil oleks võimalik tulemuslikult edendada võrdsete õiguste jõustamist riiklikes kohtusüsteemides;
Highlights the crucial importance of ensuring that women are equal actors in processes relating to justice reform or transnational justice so that they can efficiently advocate the enforcement of equal rights under national judicial systems;
palub komisjonil, Euroopa välisteenistusel ja Euroopa Parlamendi delegatsioonidel leida võimalused 1998. aasta (Rahvusvahelise Kriminaalkohtu) Rooma statuudi allkirjastamise, ratifitseerimise ja rakendamise edendamiseks nende arenguriikide seas, kes ei ole seda veel teinud, käsitledes seda vajaliku sammuna sõjaajal naiste seksuaalõiguste kaitsmise suunas ja nende õiguste rikkujate karistamatuse vältimiseks;
Calls on the Commission, the EEAS and Parliament delegations to find ways to promote the signature, ratification and implementation of the 1998 Rome Statute (for the International Criminal Court) by those developing countries that have not already done so, as a necessary step towards protecting women's sexual rights during times of war and averting the impunity of perpetrators;
mõistab hukka pantvangide võtmise ning nõuab karmimaid karistusi konfliktides inimkilbi kasutamise eest;
Condemns hostage-taking and calls for stronger punishment of the use of human shields during conflicts;
nõuab, et eeskätt seksuaalse kuritarvitamise vältimiseks majutataks naisvange meestest eraldi;
Calls for women prisoners to be housed separately from men, in particular to avoid sexual abuse;
rõhutab, kui oluline on õigus saada teada kadunud sugulaste saatusest, ning palub relvastatud konfliktides osalejatel võtta kõik võimalikud meetmed kadunuks kuulutatud isikute kohta selgituste andmiseks;
Underlines the importance of the right to know the fate of missing relatives, and calls on the parties to armed conflicts to take all feasible measures to account for persons reported missing;
nõuab, et soovimatute raseduste ja suguhaiguste leviku vältimiseks – mis on aastateks 2014–2020 ettenähtud arenguabi rahastamisvahendi prioriteetne valdkond – kehtestataks erisätted, millega pakutakse naistele lisakaitset vägistamise, sundprostitutsiooni ja mis tahes muu seksuaalse väärkohtlemise vormi vastu, ning kantaks erilist hoolt lapseootel naiste ja väikelaste emade eest, varustades neid toiduainete ja riietega ning pakkudes neile evakuatsiooni-, transpordi- ja meditsiinivõimalusi;
Calls for specific provisions affording additional protection to women against rape, forced prostitution and any other form of indecent assault, as well as particular care for expectant mothers and mothers of young children with regard to the provision of food, clothing, evacuation and transportation and medical facilities, in order to avoid unwanted pregnancies and sexually transmitted diseases, as priority areas under the Development Financing Instrument for the 2014-2020 period;
palub komisjonil kaaluda võimalust luua koolitatud töötajatest (nagu arstid, psühholoogid, sotsioloogid ja õigusnõustajad) moodustatud kiirreageerimisüksused, et pakkuda viivitamatut kohapealset tuge soopõhiste kuritegude ohvritele;
Calls on the Commission to examine the possibility of establishing rapid-response units made up of trained personnel (such as doctors, psychologists, sociologists and legal advisors) with a view to providing immediate in situ support to the victims of gender crimes;
kiidab heaks ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1960 vastuvõtmise, milles nõutakse üksikasjalikku teavet relvakonfliktide ajal seksuaalkuritegudes kahtlustatavate kohta; kutsub liikmesriike üles suurendama oma pingutusi resolutsiooni 1960 täitmiseks;
Welcomes the adoption of United Nations Security Council Resolution 1960 requesting detailed information on suspected perpetrators of sexual violence during armed conflict; calls on the Member States to step up their efforts in implementing Resolution 1960;
nõuab, et analüüsitaks, millised on kohaldatavale rahvusvahelisele ja riiklikule õigusele vastavad võimalused piisavaks hüvitiseks ohvritele, arvestades ka psühholoogilisi tagajärgi nende perele ja lastele;
Calls for an analysis of the possibility of adequate compensation for victims, bearing in mind also the psychological repercussions for victims' families and children, in accordance with the applicable international and national law;
kutsub komisjoni ja liikmesriike üles suurendama konfliktijärgsetes olukordades naiste mõjuvõimu seoses nende õigustega ning juurdepääsuga maale, pärandile, laenudele ja säästudele, iseäranis sellistes riikides, kus naiste omandiõigused ei ole õiguslikult jõustatavad või sotsiaalselt tunnustatud;
Calls on the Commission and the Member States to empower women in respect of their rights and access to land, inheritance, credit and savings in post-conflict situations, especially in countries where women's property rights are not legally enforceable or socially recognised;
rõhutab, et naisi ei tule vaadelda mitte ainult haavatavate ohvritena, vaid ka kui teravalt eristuvat sotsiaalsete osalejate rühma, kelles peitub väärtuslikke ressursse ja võimeid ning kellel on oma eesmärgid; on jätkuvalt seisukohal, et naised mõjutavad sündmuste käiku ning peavad kujundama arenguprotsessi; on seisukohal, et sõjaohvriks langenud naistesse ei tohiks enam suhtuda kui lihtsalt sõjaohvritesse, vaid pigem kui stabiliseerimise ja konflikti lahendamise kaasosalistesse; rõhutab, et naised saavad seda ülesannet üldiselt täita alles siis, kui nad on võrdselt esindatud poliitiliste ja majanduslike otsuste tegemisel;
Stresses the need to complement the image of women as vulnerable victims with an image of women as a highly differentiated group of social actors, who possess valuable resources and capacities and who have their own agendas; maintains that women influence the course of events, and must shape the development process; takes the view that women who have been victims of war should no longer be seen only as war victims, but rather as actors in stabilisation and conflict resolution; stresses that women in general can fulfil this role only once they are equally represented in political and economic decision-making;
juhib tähelepanu sellele, et meie arusaam naiste rollist sõjajärgses ühiskonnas ja nende panusest sõjajärgsesse ülesehitamisprotsessi peab olema ulatuslikum kui üksnes üheülbaline kirjeldus „naiste kogemustest sõjas” ning samuti tuleb tunnustada naiste kogemuste erilist olemust ja mitmekesisust;
Points out that people's understanding of the role of women in post-war societies and of their contributions to post-war reconstruction must go beyond the universalistic narrative of ‘women's experience of war’, and that the specificity and diversity of women's experiences must be acknowledged;