natgillin/translations-raw huggingface dataset:
on arvamusel, et igasugune tahtlik ja pöördumatu keskkonna kahjustamine on oht julgeolekule ning jäme inimõiguste rikkumine; sellega seoses palub nõukogul ja komisjonil lugeda igasugune tahtlik ja pöördumatu keskkonna kahjustamine põhjuste hulka, mille korral võib sanktsioone kohaldada;
Takes the view that any voluntary and irreversible degradation of the environment constitutes a threat to security and a serious violation of human rights; in this connection, calls on the Council and the Commission to include any voluntary and irreversible damage caused to the environment among the grounds which may lead to the adoption of sanctions;
tunnistab, et üldkokkuvõttes kasutatakse kõiki ELi sanktsioonivahendeid üldiselt paindlikult vastavalt iga konkreetse juhtumi vajadustele; avaldab siiski kahetsust, et EL on sageli kohaldanud oma sanktsioonipoliitikat järjekindlusetult, koheldes kolmandaid riike erinevalt, isegi kui nende käitumine inimõiguste ja demokraatia küsimustes on sarnane, pälvides seega kriitikat "topeltstandardite" kohaldamise eest;
Acknowledges that the overall EU sanctions instruments are generally deployed flexibly in accordance with needs on a case-by-case basis; deplores, however, the fact that the EU has often applied its sanctions policy inconsistently, by treating third countries differently even though their human rights and democratic records are similar, and thus triggering criticism for applying "double standards";
on sellega seoses seisukohal, et sanktsioonide kohaldamine ja hindamine Euroopa Liidu poolt inimõiguste rikkumiste eest peaks põhimõtteliselt domineerima mis tahes kahju üle, mis tuleneb nende kohaldamisest Euroopa Liidu ja selle kodanike kaubandushuvidele;
Believes in this respect that the application and evaluation of sanctions by the European Union for infringements of human rights must in principle prevail over any harm deriving from their application to the trading interests of the European Union and its citizens;
avaldab kahetsust, et ELi-sisesed erimeelsused konkreetse riigi, nagu Kuuba, suhtes järgitava poliitika osas või liikmesriikide otsustamatus seista kindlalt vastu suurematele partneritele, nagu Venemaa, on viinud ELi vastu võtma ainult "mitteametlikke sanktsioone" eesistujariigi järeldustes, mis väljendab ELi sanktsioonide tasakaalustamata või järjekindlusetut kohaldamist; tunnistab siiski, et ülemkogu järeldustesse võetud meetmed, nagu lepingute sõlmimise edasilükkamine selliste riikidega nagu Serbia, võivad olla kasulikud kolmandatele riikidele surve avaldamiseks, et panna neid tegema täielikku koostööd rahvusvaheliste mehhanismidega;
Regrets that the existence of intra-EU disagreements on policies towards a given country such as Cuba or the reluctance of Member States to antagonise major partners such as Russia have led the EU to adopt only "informal sanctions" in Presidency Conclusions, reflecting an unbalanced or inconsistent application of EU sanctions; recognises, however, that measures included in the Council conclusions, such as the deferral of the signing of agreements with countries such as Serbia, could be a useful tool in order to pressurise third countries into cooperating fully with international mechanisms;
tuletab meelde, et Kuuba puhul on 1996. aastal vastu võetud eespool nimetatud ja korrapäraselt uuendatud ühise seisukoha näol tegemist kavaga rahulikuks demokraatiale üleminekuks, see on endiselt jõus täies ulatuses ja selle osas ei esine Euroopa institutsioonide vahel erimeelsusi; avaldab kahetsust, et kuni praeguseni ei ole tehtud mingeid märkimisväärseid edusamme inimõiguste valdkonnas; märgib nõukogu 20. juuni 2008. aasta otsust kaotada mitteametlikud sanktsioonid Kuuba suhtes, nõudes samas kõikide poliitvangide viivitamatut ja tingimusteta vabastamist, märgib otsust kergendada juurdepääsu vanglatele ning ratifitseerida ja rakendada rahvusvaheline kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvaheline pakt; märgib, et nõukogu otsustab poliitilise dialoogi jätkamise Kuubaga ühe aasta pärast vastavalt sellele, kas inimõiguste valdkonnas on tehtud märkimisväärseid edusamme; tuletab meelde, et nõukogu seisukoht on samuti siduv Euroopa Liidu institutsioonidele nii Kuuba võimude kui ka kodanikuühiskonna esindajatega toimuva dialoogi osas; kordab oma seisukohta seoses Sahharovi auhinna laureaatide Oswaldo Payá Sardiñase ja ühendusega "Damas de Blanco" ("Daamid Valges");
Recalls that, with regard to Cuba, the above-mentioned Common Position adopted in 1996 and periodically renewed reflects the roadmap for peaceful transition to democracy, remains fully in force and is not the subject of controversy in the European institutions; regrets that, to date, there has been no significant improvement as regards human rights; notes the Council's decision of 20 June 2008 to lift the informal sanctions with regard to Cuba whilst calling on that country to free all political prisoners immediately and unconditionally, to facilitate access to prisons and to ratify and implement the International Covenant on Civil and Political Rights; notes that the Council will decide in a year's time whether to pursue the political dialogue with Cuba. depending on whether or not there have been significant improvements as regards human rights; recalls that the Council's position is also binding on the European Union institutions as regards dialogue both with the Cuban authorities and with the representatives of civil society; reiterates its position with regard to the Sakharov Prize winners Oswaldo Payá Sardiñas and the group known as "Damas de Blanco" ("Ladies in White");
on seisukohal, et sanktsioonide "ebatõhususe" argumenti ei saa kasutada sanktsioonide kaotamiseks, ja et seda peaks kasutama hoopis sanktsiooni enda sihtotstarbe muutmiseks ja ümberhindamiseks; asub lisaks seisukohale, et sanktsioonide jätkamine või lõpetamine peaks sõltuma üksnes sellest, kas nende eesmärgid on täidetud, kusjuures sanktsioone võib karmistada või muuta vastavalt neile antud hinnangule; leiab, et selleks peaks sanktsioonidega alati kaasas käima selged võrdluskriteeriumid;
Considers that the argument of the "ineffectiveness" of sanctions cannot be used in favour of lifting them and that it should be used instead to re-orientate and reassess the sanction itself; takes the view, moreover, that the continuation or not of sanctions should depend solely on whether their objectives have been achieved, and that their type may be strengthened or altered on the basis of their evaluation; considers that, to this end, sanctions should always be accompanied by clear benchmarks;
on seisukohal, et sanktsioonide tõhusust tuleb analüüsida mitmel tasandil: nii meetmete loomuomase tõhususe tasandil, mis tähendab nende võimet avaldada mõju karistatava režiimi liikmeteks olevate isikute isiklikule või kutsetegevusele, või režiimi enda toimimisele, kui ka sanktsioonide poliitilise tõhususe tasandil, mis tähendab nende võimet sundida lõpetama või muutma tegevust või poliitikat, mille pärast sanktsioonid määrati;
Considers that the effectiveness of sanctions should be analysed at a number of levels, both in terms of the measures" intrinsic effectiveness, i.e. their ability to have an impact on the private and professional activities of the individuals targeted as members of a target regime, or on the operation thereof, and in terms of their political effectiveness, i.e. their ability to bring about a stop to, or to alter, the activities or policies which have led to their adoption;
usub, et sanktsiooni tõhusus sõltub Euroopa Liidu võimest säilitada see kogu ajavahemiku vältel ja seoses sellega mõistab hukka aegumisklauslite laadsete sätete kasutamise, millega kaasneb sanktsioonide automaatne tühistamine;
Believes that the effectiveness of a sanction depends on the European Union's capacity to maintain it for the full period and, in this connection, deplores the use of provisions such as "sunset clauses" involving the automatic lifting of sanctions;
Sanktsioonid inimõiguste üldstrateegia osana
Sanctions as part of an overall human rights strategy
juhib tähelepanu sellele, et enamik ELi sanktsioone kehtestatakse julgeolekukaalutlustel; rõhutab siiski, et inimõiguste rikkumist tuleb pidada sanktsioonide kohaldamiseks piisavaks aluseks, sest see kujutab endast ühtemoodi ohtu julgeolekule ja stabiilsusele;
Points out that most EU sanctions are being imposed on the basis of security concerns; underlines however that human rights violations should constitute a sufficient basis for the application of sanctions since they likewise represent a threat to security and stability;
juhib tähelepanu sellele, et sanktsiooni põhieesmärk on tuua kaasa poliitika või tegevuse muutmine vastavalt ÜVJP eesmärkidele, nõukogu ühisele seisukohale või järeldustele või rahvusvahelisele otsusele, millel sanktsioonid põhinevad;
Points out that the main purpose of sanctions is to bring about a change of policy or activities in line with the objectives of the CFSP Common Position or conclusions adopted by the Council, or the international decision on which the sanctions are based;
rõhutab kindlalt asjaolu, et nõukogu kohustus eespool nimetatud piiravate meetmete (sanktsioonide) kasutamise aluspõhimõtteid vastu võttes kasutama sanktsioone igakülgse ja tervikliku poliitilise lähenemisviisi osana; rõhutab sellega seoses, et see lähenemisviis sisaldab paralleelselt poliitilist dialoogi ja stiimuleid ning seab tingimusi, ning võib viimase võimalusena isegi hõlmata sunnimeetmete kasutamist, nagu on sätestatud aluspõhimõtetes; on seisukohal, et sellise igakülgse ja tervikliku poliitilise lähenemisviisi vahenditena tuleks kasutada inimõiguste ja demokraatia klausleid, üldist soodustuste süsteemi ja arenguabi;
Insists on the fact that the Council, by adopting the above-mentioned Basic Principles on the Use of Restrictive Measures (Sanctions), has committed itself to using sanctions as part of a comprehensive and integrated policy approach; stresses in this respect that this approach includes in parallel political dialogue, incentives and conditionality, and could even involve, as a last resort, the use of coercive measures, as set out in the Basic Principles; considers that human rights and democracy clauses, the system of generalised preferences and development aid should be used as tools of such a comprehensive and integrated policy approach;
rõhutab, et inimõiguste klausli rakendamist ei või vaadelda täiesti autonoomse või ühepoolse ELi sanktsioonina, sest see tuleneb vahetult kahe- või mitmepoolsest lepingust, millega kehtestatakse inimõiguste austamise vastastikune kohustus; on seisukohal, et kooskõlas selle klausliga võetud asjakohased meetmed puudutavad eranditult asjaomase lepingu rakendamist, andes kummalegi poolele õigusliku aluse lepingu peatamiseks või tühistamiseks; on seetõttu seisukohal, et inimõiguste klausli ja autonoomsete või ühepoolsete sanktsioonide rakendamine täiendavad paratamatult teineteist;
Stresses that the implementation of the human rights clause cannot be regarded as an entirely autonomous or unilateral EU sanction, as it stems directly from the bilateral or multilateral agreement, which establishes a reciprocal undertaking to respect human rights; considers that appropriate measures taken in accordance with this clause exclusively concern the implementation of the relevant agreement in giving either party the lawful basis for suspending or annulling the agreement; considers, therefore, that the implementation of human rights clauses and autonomous or unilateral sanctions necessarily complement each other;
tervitab seetõttu inimõiguste klauslite süstemaatilist hõlmamist kõikidesse kolmandate riikidega sõlmitavatesse uutesse kahepoolsetesse lepingutesse, sealhulgas kindlaid valdkondi puudutavatesse lepingutesse, ja nõuab spetsiaalse rakendusmehhanismi lisamist; tuletab sellega seoses meelde klausli tõhusamaks ja järjekindlamaks rakendamiseks tehtud soovituste tähtsust, nimelt eesmärkide ja võrdluskriteeriumide välja töötamine, korraline hindamine; kordab oma nõudmist, et inimõiguste klausleid rakendataks osapoolte, sealhulgas Euroopa Parlamendi ja kodanikuühiskonna vahelise läbipaistvama konsultatsioonimenetluse kaudu, täpsustades kasutatava poliitilise ja õigusliku mehhanismi juhuks, kui kahepoolse koostöö taotlus on korduva ja/või süstemaatilise rahvusvahelisest õigusest kõrvale kalduva inimõiguste rikkumise tõttu peatatud; toetab Cotonou lepinguga loodud menetluslikku mudelit inimõiguste ja demokraatia ning õigusriigi põhimõtete tõsistele rikkumistele reageerimiseks; usub, et intensiivse poliitilise dialoogi süsteem (Cotonou lepingu artikkel 8) ning konsultatsioonid (Cotonou lepingu artikkel 96) enne ja pärast asjakohaste meetmete võtmist on mitmel juhul osutunud edukateks olukorra parandamise vahenditeks;
Welcomes, therefore, the systematic inclusion of human rights clauses and insists on the incorporation of a specific implementation mechanism in all new bilateral agreements, including sector-specific agreements, signed with third countries; recalls, in this connection, the importance of the recommendations issued with a view to more effective and systematic implementation of the clause, namely the formulation of objectives and reference criteria and regular evaluation; reiterates its call for the human rights clauses to be implemented through a more transparent procedure of consultation between the parties, including the European Parliament and civil society, detailing the political and legal mechanisms to be used in the event of a request for bilateral cooperation being suspended on the grounds of repeated and/or systematic human rights violations in breach of international law; supports the procedural model established under the Cotonou Agreement for reacting to grave violations of human rights, for democratic principles and for the rule of law; believes that the system of intensive political dialogue (Article 8 of the Cotonou Agreement) and consultations (Article 96 of the Cotonou Agreement), before and after the adoption of appropriate measures, has in several cases provided a successful instrument for improving the situation on the ground;
nõuab tungivalt, et komisjon ja liikmesriigid ei pakuks vabakaubanduslepinguid ja/või assotsiatsioonilepinguid – isegi mitte inimõiguste klauslitega – nende riikide valitsustele, kus pannakse ÜRO inimõiguste ülemvoliniku büroo andmetel toime massilisi inimõiguste rikkumisi;
Urges the Commission and the Member States not to propose free trade agreements and/or association agreements – even containing human rights clauses – to governments of countries where, according to reports by the Office of the High Commissioner for Human Rights of the United Nations, massive human rights violations are being perpetrated;
on seisukohal, et olukorras, kus pidevalt rikutakse inimõigusi, kahjustab asjakohaste või piiravate meetmete võtmata jätmine tõsiselt liidu inimõiguste strateegiat, sanktsioonipoliitikat ja usaldusväärsust;
Considers that failure to take appropriate or restrictive measures in the event of a situation marked by persistent human rights violations seriously undermines the Union's human rights strategy, sanctions policy and credibility;
on seisukohal, et sanktsioonipoliitika on palju tõhusam, kui see on osa sidusast inimõiguste strateegiast; kordab oma palvet nõukogule ja komisjonile töötada igas riikide strateegiadokumendis ja teistes samalaadsetes dokumentides välja spetsiaalne inimõiguste- ja demokraatiastrateegia;
Considers that a sanctions policy will be much more effective when it forms part of a coherent human rights strategy; reiterates its request to the Council and the Commission to devise a specific strategy on human rights and the situation as regards democracy as part of each country strategy paper and other similar types of documents;
on seisukohal, et sanktsioonide kehtestamise korral peetavad inimõigustealased dialoogid ja nõupidamised peavad tingimata ja süstemaatiliselt hõlmama arutelusid piiravate meetmete vastuvõtmise ajal seatud eesmärkide täitmise ja kriteeriumide saavutamisel tehtud edusammude kohta; on samas seisukohal, et inimõigustealaste dialoogides ja nõupidamistes saavutatud eesmärgid ei asenda mingil juhul sanktsioonide eesmärkide saavutamist;
Considers that, in the case of the imposition of sanctions, the human rights dialogues and consultations should necessarily and systematically incorporate discussions on progress made in the fulfilment of the objectives and benchmarks set out at the time of the adoption of the restrictive measures; considers, at the same time, that the objectives achieved in human rights dialogues and consultations should under no circumstances replace the achievement of the objectives underpinning sanctions;
asub seisukohale, et rahvusvahelise üldsuse kooskõlastatud tegevus avaldab tugevamat mõju kui riikide ja piirkondlike üksuste ühitamata ja ebaühtlane tegevus; tervitab seetõttu asjaolu, et ELi sanktsioonipoliitika peaks jätkuvalt lähtuma ÜRO kehtestatud korra eelistamise põhimõttest;
Takes the view that coordinated action by the international community has a stronger impact than disparate and uneven actions by States or regional entities; welcomes, therefore, the fact that the EU's sanctions policy should continue to be based on the notion of a preference in favour of the UN regime;
palub nõukogul teha ÜRO Julgeolekunõukogu sanktsioonide puudumisel koostööd ELi mittekuuluvate sanktsioone kehtestavate riikidega, jagada infot, ja kooskõlastada tegevust rahvusvahelisel tasandil sanktsioonidest kõrvalehiilimise ära hoidmiseks ja ELi ning muude sanktsioonide tõhususe ja rakendamise maksimeerimiseks kooskõlas rahvusvahelise õigusega;
Calls on the Council, in the absence of UN Security Council sanctions, to cooperate with non-EU sanctioning states, to share information, and to coordinate action at international level to prevent sanctions evasions and to maximise the effectiveness and implementation of EU sanctions and other sanctions, in conformity with international law;
on seisukohal, et EL peaks inimõiguste edendamiseks ja sanktsioonidealase tegevuse koordineerimise tagamiseks püüdma teha koostööd muude piirkondlike organisatsioonidega, näiteks Aafrika Liidu ja Kagu-Aasia Maade Assotsiatsiooniga (ASEAN);
Considers that the EU should seek cooperation with other regional organisations, such as the African Union and the Association of Southeast Asian Nations (ASEAN), in order to promote human rights and ensure coordination of actions on sanctions;
palub ELil süstemaatiliselt arendada dialoogi sanktsioonidest hoiduvate riikidega, eesmärgiga jõuda piiravate meetmete osas ühisele seisukohale, eriti piirkondlikul tasandil; juhib tähelepanu sellele, et – nagu näitas Birma/Myanmari juhtum – sanktsioonid ei anna tihti tulemuseks nõutavat muutust poliitikas või tegevuses, kui rahvusvaheline üldsus on eri meelt ja olulised osapooled ei ole sanktsioonide rakendamisse kaasatud;
Calls on the EU to systematically develop a dialogue with non-sanctioning states with a view to reaching a common position on restrictive measures, especially at regional level; points out that, as shown in the case of Burma/Myanmar, sanctions do not often bring about the required change of policy or activities when the international community is divided and major players are not involved in their implementation;
palub nõukogul ja komisjonil võtta riikidega, kes sanktsioone ei rakenda, peetava poliitilise dialoogi raames süstemaatiliselt päevakorda küsimuse nende rollist ja mõjust asjaomasele režiimile või asjaomastele valitsusvälistele osalejatele, olgu selleks üksikisikud, organisatsioonid või ettevõtted;
Calls on the Council and the Commission systematically to include on the agenda for political dialogues with non-sanctioning states the issue of their role and influence vis-à-vis the target regime or non-state actors, whether individuals, organisations or companies;
on seisukohal, et sanktsiooniga karistatava riigi piirkonnaga vabakaubanduslepingu sõlmimise väljavaadet tuleb kasutada "präänikuna" ja survevahendina, ning et igal juhul ei või sellise lepingu jaoks kõne alla tulla riik, mille suhtes kehtivad sanktsioonid;
Considers that the prospect of the signing of a free trade agreement with the regions in which a target country is situated should be used as a "carrot" and means of pressure and that such an agreement should, in any case, not include the country to which sanctions are being applied;
Selge otsustusprotsessi paikapanemine ja selgete eesmärkide, võrdlusetalonide ja järelevalvekorra kehtestamine
Setting-up of clear decision-making processes, objectives, benchmarks and review mechanisms
rõhutab enne sanktsioonide vastuvõtmist iga konkreetse olukorra põhjalikuma analüüsimise vajadust, et hinnata eri sanktsioonide potentsiaalset mõju ja kindlaks määrata, millised neist on kõikide teiste asjaomaste tegurite ja võrreldavate kogemuste valguses kõige tõhusamad; on seisukohal, et selline eelnev analüüs on seda enam õigustatud, et algatatud sanktsiooniprotsessist on raske leida tagasiteed, kahjustamata ELi usaldusväärsust ning võetud kohustust avaldada vaadeldava kolmanda riigi elanikkonnale toetust, võttes arvesse selle riigi ametiasutuste võimalust ELi otsusega manipuleerida; võtab seoses sellega teadmiseks praeguse tava, mille kohaselt väljapakutud sanktsioonide sobivust, laadi ja tõhusust arutatakse nõukogus asjaomases riigis asuvate ELi esinduste juhtide hinnangutele tuginedes, ning nõuab sõltumatu eksperdi raporti lisamist niisugusele hindamisele;
Underlines the need for an in-depth analysis of each specific situation prior to the adoption of sanctions in order to assess the potential impact of different sanctions, and to determine which are the most effective in the light of all other relevant factors and comparable experiences; considers that such prior analysis is all the more justified since it is difficult to backtrack once the sanctions process has been initiated without undermining the EU's credibility and the expression of the EU's support for the population of the target third country, given the fact that the country's authorities can instrumentalise the EU decision; takes note in this respect of the current practice whereby the appropriateness, nature and effectiveness of the proposed sanctions are discussed in the Council on the basis of assessment by the EU Heads of Mission in the country concerned, and calls for the inclusion of an independent expert's report in such assessment;
rõhutab samas, et niisugust analüüsi ei tohiks kasutada sanktsioonide võtmise edasi lükkamiseks; rõhutab seoses sellega, et ÜVJP kohane kaheastmeline sanktsioonide kehtestamise menetlus võimaldab kiirelt poliitiliselt tegutseda, võttes esmalt vastu ühise seisukoha, mis koostatakse pärast põhjalikumat määruse analüüsimist, täpsustades sanktsioonide konkreetse laadi ja ulatuse;
Stresses, however, that such analysis should not be used to delay the adoption of sanctions; emphasises in this respect that the two-step procedure for the imposition of sanctions under the CFSP provides scope for an urgent political reaction, initially through the adoption of a common position to be set out after a more in-depth analysis of the Regulation, detailing the exact nature and scope of the sanctions;
nõuab, et sanktsioonide lõpetamise tingimusena loetletaks õigusaktides süstemaatiliselt selged ja konkreetsed võrdlusalused; nõuab eelkõige tungivalt, et võrdluskriteeriumid kehtestataks sõltumatu ekspertiisi põhjal ja et neid kriteeriumeid ei muudetaks hiljem vastavalt poliitilistele muutustele nõukogus;
Calls for the systematic inclusion in the legal instruments of clear and specific benchmarks as conditions for the lifting of the sanctions; insists, in particular, that the reference criteria should be established on the basis of an independent evaluation and that those criteria should not be altered at a later stage, depending on political changes within the Council;