natgillin/translations-raw huggingface dataset:
28. rõhutab, et pärast Euroopa Kohtu otsust kohtuasjas C-360/09, Pfleiderer , peab komisjon tagama, et kollektiivne õiguskaitse ei sea ohtu leebema kohtlemise süsteemi tõhusust ja kokkuleppemenetlust;
Emphasises that following the judgment of the Court in Case C-360/09, Pfleiderer , the Commission must ensure that collective redress does not compromise the effectiveness of the competition law leniency system and the settlement procedure;
Raportöör tervitab komisjoni horisontaalset konsulteerimist, avatust Euroopa lähenemise suhtes ühistele kahjunõuetele ning pühendumist kindlatele kaitsemeetmetele kohtumenetluse kuritarvitamise vastu.
The rapporteur welcomes the horizontal consultation of the Commission, its openness to a European approach to collective redress and its commitment to strong safeguards against abusive litigation.
USA ülemkohtu hiljutine otsus eelarvamuseteemalise kollektiivse hagi kohtuasjas
The recent decision of the US Supreme Court in a class-action bias case
Euroopa peab jääma kindlaks kõigi kavatsuste vastu, mille eesmärk on muuta ELi õigustraditsioone, tuues sisse välismaised menetluselemente, mis võimaldaksid kohtumenetlust kuritarvitavaid kollektiivseid hagisid.
Europe must stand firm against any intention to changing EU legal traditions by incorporating alien procedural elements allowing for abusive collective action.
Raportöör mõistab, et ELi õigustraditsioon on suunatud pigem vaidluste lahendamisele üksikisikute vahel kui kollektiivse üksuse kaudu.
The rapporteur understands that the EU legal tradition is directed towards solving disputes between individuals rather than through a collective entity.
Mõnel juhul võib siiski olla ühelt poolt ebaseadusliku käitumise ohvrite huvides koondada nende nõudeid, mida nad vastasel korral individuaalselt ei esitaks, ning teiselt poolt võib olla ettevõtete huvides, et saavutataks üksainus lahend või oleks üksainus kohtuvaidlus, millega loodaks küsimuses õiguskindlust.
However, in some instances it might, on the one hand, be in the interest of victims of unlawful behaviour to bundle their claims which they would not otherwise pursue individually and, on the other, it might be in the interest of companies to obtain one single settlement or court action bringing legal certainty to the matter.
Selles ulatuses on paljud liikmesriigid kehtestanud viimastel aastatel kollektiivseid meetodeid, mis võimaldavad teatavat kollektiivset juurdepääsu õiguskaitsele.
To this extent, many Member States have in recent years introduced collective instruments allowing for some kind of collective access to justice.
Neid meetodeid on väga erinevates vormides, näiteks esindushagi, rühmahagi või katsejuhtumi kujul.
These instruments vary widely, taking, for instance, the form of a representative action, group action or test case.
Oli võimatu leida ammendavat teavet asjakohaste siseriiklike õigusaktide ja eriti nende rakendamise ja toimivuse kohta, kuna mitmed liikmesriigid on kehtestanud kõnealused mehhanismid alles hiljuti ja vastavat teavet ei ole alati saada.
It was impossible to find exhaustive information about the relevant national law and in particular its application and functionality, as several Member States have only recently introduced these mechanisms and reliable information is not always available.
Seetõttu ei üllata raportööri, et komisjon ei ole seni suutnud tõendada vajadust ELi meetmete järele.
The rapporteur is therefore not surprised that the Commission has so far failed to show the need for EU action.
Endiselt on vaja uurida üksikasjalikult, millist Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit saab võtta horisontaalse meetme õiguslikuks aluseks.
Which article of the TFEU can be taken as the legal basis for a horizontal instrument still needs to be examined in detail.
Kindlasti tuleb tõsiselt võtta ELi meetme tõrjumist riikide valitsuste poolt
Certainly, the rejection of EU action by national governments has to be taken seriously
Raportöör on sellegipoolest veendunud, et Euroopa õigusalal peavad kodanikud ja ettevõtted saama oma ELi õigusest tulenevaid õigusi tegelikult ja tõhusalt realiseerida.
The rapporteur believes, nevertheless, that in the European area of justice citizens and companies must be able to enforce their rights under EU legislation effectively and efficiently.
Massiliste või laialihajuvate kahjude puhul võivad ebaseadusliku käitumise ohvrid tõepoolest kahjunõude esitamisest loobuda, kuna individuaalse hüvituse taotlemise kulud võivad olla saadud kahju suhtes ebaproportsionaalsed.
In case of mass or dispersed damages victims of unlawful behaviour might indeed abstain from claiming compensation as the costs of seeking individual redress might be disproportionate to the damage sustained.
ELi õigusaktide jõustamine Euroopa ja siseriiklike ametiasutuste poolt peab jääma siiski esiplaanile, kuna nende asutuste kasutada on avalik-õiguslikud uurimisvõimalused, mida ei saa teha eraõiguslikele pooltele kättesaadavaks; selles osas jääb eraõiguslik seaduslikkuse tagamine endiselt täiendavaks.
However, enforcement of EU law by European and national authorities must remain in the foreground, since these authorities have public-law investigative instruments at their disposal which cannot be made available to private parties; to this extent, private enforcement continues to be complementary.
Kehtivad ELi õigusaktid ja esialgne õiguskaitse
Existing EU Legislation and Injunctive Relief
Viimastel aastatel on EL aktiivselt püüdnud õiguskaitse kättesaadavust parandada.
In recent years, the EU has sought actively to improve access to justice.
Näiteks määrus (EÜ) nr 861/2007, millega luuakse Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus, võimaldab tõhusat ja tegelikku juurdepääsu õiguskaitsele, lihtsustades piiriüleseid menetlusi alla 2000 euro suuruste nõuete korral.
For instance, Regulation No 861/2007 on European Small Claims allows for efficient and effective access to justice by simplifying cross-border litigation of claims for less than EUR 2000.
Selleks et kindlaks teha, kas ELi seadusandja soovid on ellu viidud, on vaja määrust täiendavalt hinnata.
Further evaluation of the regulation is needed in order to establish whether or not the intentions of the EU legislator have been realised.
Raportöör möönab esialgse õiguskaitse tähtsust.
The rapporteur acknowledges the importance of injunctive relief.
Paljudel juhtudel, näiteks eksitava reklaami, lepingute puuduliku läbipaistvuse jmt puhul ei pruugi kahju tekkida ning põhitähelepanu tuleks pöörata jätkuva ebaseadusliku käitumise vältimisele.
In many cases, such as misleading advertising, lack of transparency of contracts, etc. damages might not occur and priority should be given to stopping any further unlawful behaviour.
Ka komisjon ise on näidanud, kuidas määrust (EÜ) nr 2006/2004 tarbijakaitsealase koostöö kohta
The Commission itself has indicated how Regulation (EC) No 2006/2004 on Consumer Protection Cooperation
Viidatud eespool. ja direktiivi 2009/22/EÜ tarbijate huve kaitsvate ettekirjutuste kohta (ettekirjutuste direktiiv)
Cited above. as well as Directive 2009/22/EC on injunctions for the protection of consumer interests (Injunctions Directive)
Viidatud eespool. saaks koostöö ja esialgse õiguskaitse tugevdamiseks täiustada
Cited above. can be improved in order to strengthen cooperation and injunctive relief
Vt kahe aasta aruannet 2009, COM(2009)0336 , ja komisjoni aruannet direktiivi 98/27/EÜ kohaldamise kohta, COM(2008)0756 . .
See Biennial Report 2009, COM (2009) 336, and Report from the Commission concerning the application of Directive 98/27/EC, COM (2008) 756. .
Raportöör tunneb siiski muret selle üle, kui laialt tõlgendatakse siseriiklikke menetluseeskirju, mis Euroopa Kohtu praktika kohaselt „ei tohi olla vähem soodsad kui sarnaseid siseriiklikke menetlusi reguleerivad eeskirjad (samaväärsuse põhimõte) ega tohi muuta ELi õigusest tulenevate õiguste realiseerimist praktikas ülemäära keeruliseks (tõhususe põhimõte)”
However, the rapporteur is concerned about a wide interpretation of national procedural rules which, according to the case law of the Court of Justice, must ‘not be less favourable than those governing similar domestic actions (principle of equivalence) and must not make it in practice impossible or excessively difficult to exercise rights conferred by EU law (principle of effectiveness).’
Vt näiteks 12. mai 2011. aasta otsust kohtuasjas C-115/09 Trianel Kohlekraftwerk Lünen, EKLis seni avaldamata. .
See for instance the judgment of 12 May 2011 in Case C-115/09, Trianel Kohlekraftwerk Lünen, not yet reported in the ECR.
Raportöör on arvamusel, et võttes küll nimetatud põhimõtteid arvesse, ei tohiks organisatsioonidel siiski olla privilegeeritud juurdepääsu õiguskaitsele ning et ELi õigusaktid peaksid keskenduma pigem üksikisiku huvide kui üldsuse huvide kaitsele ja jõustamisele.
The rapporteur believes that, while respecting those principles, organisations must not enjoy privileged access to justice and EU legislation should focus on the protection and enforcement of the interests of the individual rather than the interests of the general public.
Horisontaalne õigusakt ja kaitsemeetmed
Horizontal Instrument and Safeguards
Võttes arvesse siseriiklike menetlusõigusaktide mitmekesisust, on raportöör seisukohal, et kollektiivsete kahjunõuete valdkonnas tehtavad mis tahes algatused toovad kaasa liikmesriikide kahjuhüvitamist ja menetlust käsitlevate õigusaktide killustumise.
Bearing in mind the diversity of national procedural laws, the rapporteur believes that any initiatives in the field of collective redress will result in a fragmentation of Member States’ damages and procedural laws.
Euroopa lähenemisviis ei tohi piirduda erinevate komisjoni algatuste koordineerimisega, kuna koordineerimine ei hoia ära seadusandlike menetluste tulemuste erinemist.
A European approach cannot confine itself to coordinating the different Commission initiatives as coordination does not prevent different outcomes in the legislative procedures.
Tegelikult tegeleks iga võimalik algatus kollektiivsete kahjunõuete valdkonnas samade menetluslike ja rahvusvahelise eraõiguse küsimustega.
Indeed, any initiative in the field of collective redress would address the same procedural and private international law questions.
Näiteks on olenemata sektorist vaja samasuguseid tugevaid kaitseklausleid seoses selliste aspektidega nagu esindava isiku staatus ja volitamise kriteeriumid, juurdepääs asitõenditele või „kaotaja maksab” põhimõtte rakendamine.
For instance, identical strong safeguards, relating to aspects such as the standing of a representative entity and the criteria for authorisation, access to evidence or the application of the loser pays principle, are needed irrespective of the sector concerned.
Neid küsimusi on tõstatatud mitte ainult käesoleva horisontaalse konsultatsiooni käigus, vaid ka varasemas valges ja rohelises raamatus.
Those questions are raised not only in the current horizontal consultation but also in the preceding White and Green Papers.
Raportöör eeldab, et komisjon näeb juba ette horisontaalset lähenemisviisi.
The rapporteur presumes that the Commission already envisages a horizontal approach.
Komisjoni kollektiivse hüvitamise teemalises rohelises raamatus tuvastatud eri sektorid näitavad, et kõnealust õigusakti peaks eri sektorites kohaldama, näiteks finantsteenustes, telekommunikatsioonis jne
The different sectors identified by the Commission’s Green Paper on Consumer Collective Redress indicate that this instrument is to apply to different sectors, e.g. financial services, telecommunication, etc
Seetõttu ei ole ühendavaks teguriks enam mitte sektor, vaid hüvitamise nõudja, s.o tarbija.
Hence, the connecting factor is not the sector anymore but only the claimant, i.e. the consumer.
See näitab selgelt, et horisontaalne õigusakt oleks parim tee selleks, et mitte kehtestada erinevaid sektoraalseid õigusakte, mis tooks kaasa siseriiklike menetlusreeglite killustumise.
This clearly demonstrates that a horizontal instrument is the best way forward in order not to introduce different sectoral legislation resulting in fragmented national procedural laws.
Siseriiklike õigusaktide killustumine mitte ainult ei häiriks õigussüsteemide toimimist, vaid suurendaks ka õiguskindlusetust, mis oleks vastuolus õiguskaitse kättesaadavuse parandamise eesmärgiga.
Fragmentation of national laws would not only disrupt the functioning of judicial systems but also increase legal uncertainty, which would be at odds with the aim of improving access to justice.
Menetlusõigus näeb ette kohtus endas toimuvatele menetlustele kohaldatavad reeglid ning püüab edendada õiguskaitse kättesaadavust.
Procedural law determines the rules applicable to the proceedings within the court itself and seeks to promote access to justice.
Üldiselt ei tehta neis reeglites vahet erinevatel tööstussektoritel ja õigusvaldkondadel.
In general, these rules do not distinguish between different industrial sectors and different areas of law.
Järelikult ei tohiks ka Euroopa lähenemisviis ühistele kahjunõuetele tuua sisse niisugust vahetegemist, vaid peab võimaldama horisontaalset lähenemist.
Consequently, a European approach to collective redress must not introduce such a distinction but allow for a horizontal approach.
Nii palju kui piiratud sektorispetsiifilisi eeskirju vaja ongi, võib neid kehtestada horisontaalses õigusaktis endas, näiteks eraldi peatükis.
As far as limited sector-specific rules are needed, these can be laid down in the horizontal instrument itself, for instance in a separate chapter.
Raportöör on veendunud, et kollektiivsed kahjunõuded peaksid olema võimalikud olukordades, kus üksik ohver hoidub hüvitise saamisest, kuna ei pea saadud kahju proportsionaalseks menetluskuludega.
The rapporteur believes that collective redress should be possible where an individual victim abstains from seeking compensation because he considers that the damage is not in proportion to the costs of court proceedings.
Uuringud näitavad, et vastav rahaline künnis on vahemikus 101 kuni 2500 eurot
Studies indicate that the financial threshold lies between EUR 101 and 2 500
Raportöör sooviks algatada arutelu küsimuse üle, kas künnis ei võiks olla madalam.
The rapporteur would like to initiate a discussion on the question whether a lower threshold would be more appropriate.
Raportööri hinnangul peaks horisontaalne õigusakt olema kättesaadav piiriüleste juhtumite korral, kui rikutud on ELi õigust.
The rapporteur considers that a horizontal instrument should be available in cross-border cases where EU law is infringed.
Piiriülesuse tingimus oleks täidetud, kui ohver ja kotja ei asu samas liikmesriigis.
The cross-border element would be fulfilled where the victim and the defendant are not domiciled in the same Member State.
Horisontaalset õigusakti võiks kohaldada ka juhtudel, kui ohvrid ei asu samas liikmesriigis.
The horizontal instrument might also apply where victims are not domiciled in the same Member State.
Horisontaalse õigusakti aluseks peaks olema põhimõte, et igaühel, kes on kannatanud kahju, peab olema õigus saada hüvitist, kuid kollektiivsete kahjunõuete esitajad ei tohi olla üksikutest hagejatest paremas olukorras.
Any horizontal instrument must be based on the principle that anyone who has suffered damage must have the right to receive compensation but that those bringing collective actions must not be in a better position than individual claimants.
See põhimõte tähendaks mis tahes horisontaalses õigusaktis rea kaitseklauslite sätestamist.
This principle would entail incorporating a number of safeguards in any horizontal instrument.
Raportöör taotleb esindustoimingute usaldamist kvalifitseeritud üksustele.
The rapporteur asks for qualified entities to be entrusted with representative actions.
Tuleb töötada välja Euroopa kriteeriumid, mille alusel liikmesriigid saaksid volitada nõuete esitamiseks kvalifitseeritud üksuseid.
European criteria need to be developed according to which Member States can authorise qualified entities to file a claim.
Selliste, horisontaalse õigusakti kuritarvitamise välistamise esimese tõkkena kehtestatavate kriteeriumide loomisel saaks lähtepunktiks võtta direktiivi 2009/22/EÜ (tarbijate huve kaitsvate ettekirjutuste kohta) artikli 3.
Article 3 of Directive 2009/22/EC on injunctions for the protection of consumer interests could serve as a starting point for developing these criteria, which must be the first barrier to exclude misuse of a horizontal instrument.
Nende kriteeriumide kohaselt saaks volituse anda ainult tarbijaorganisatsioonidele, ombudsmanidele jmt.
According to these criteria, authorisation could be granted to consumer organisations, ombudsmen, etc.
Kollektiivsete kahjunõuete õigusliku keerukuse tõttu on siiski vajalik juristipoolne esindatus.
Owing to the legal complexity of collective actions, it is however necessary to be represented by a lawyer.
Eelnevast tulenevalt ei ole vaja rühmahagisid, mille raames ohvrid saaksid nõudeid ühte koondada.
Consequently, there is no need for group actions under which victims can combine their claims in a single claim.
Kvalifitseeritud organisatsioonide volitamine annaks liikmesriikidele kättesaadava mehhanismi, mis võimaldaks teatud kontrolli esindusorganisatsioonide ja järelikult ka horisontaalse õigusakti väärkasutuse üle, samas kui rühmahagi puhul sellist kontrolli ei oleks.
The authorisation of qualified entities would provide Member States with a mechanism at hand which would allow for some control of the representative organisation and consequently of the horizontal instrument against misuse while this control would not exist in the case of a group action.
Raportöör soovitab, et esindushagides peaks saama osaleda ainult selgelt määratletud rühm inimesi ning nende määratlemine peab olema nõude esitamisel lõplik.
The rapporteur calls for only a clearly identified group of people to be able to take part in a representative action and identification must be complete when the claim is brought.
Mitmes liikmesriigis keelab põhiseadus loobumisvõimalusega hagid, kui hagi esitatakse tundmatute ohvrite nimel, kuna ohvritel ei oleks vabadust hagi esitamata jätta.
The Constitutions of several Member States prohibit opt-out actions where a claim is brought on behalf of unknown victims as victims would not be free not to bring an action.
Loobumisvõimalusega hagi oleks problemaatiline ka Euroopa Inimõiguste Konventsiooni artikli 6 seisukohast.
An opt-out action would also be problematic in light of Article 6 ECHR.
Hüvitada võib ainult tegelikult kannatatud kahju ning ainult ELi õiguse rikkumise ohvritele.
Only damage actually suffered may be compensated and only the victims of an EU law infringement may be compensated.
Sellest tuleneb ka, et mingigi osa hüvitisest ei tohi jääda esindusorganisatsioonile, kuna see ei oleks vastuolus mitte ainult hüvitamise põhimõttega, vaid suurendaks oluliselt ka rahalist motivatsiooni teenimatute hagide esitamiseks.
This also implies that no part of the compensation must remain in the hands of the representative organisation since this would not only conflict with the principle of compensation but would also significantly increase the financial incentive for filing unmeritorious claims.
Raportöör kutsub üles keelama karistavaid kahjutasusid eelkõige soodsama kohtualluvuse valimise vältimiseks.
The rapporteur calls for the prohibition of punitive damages so as in particular to avoid forum shopping.
Seega võib Liidu seadusandja välistada karistavate kahjutasude maksmise.
The Union legislator may thus exclude the payment of punitive damages.
Raportöör soovib hoida alal põhimõtet, et rikkumisele viitav pool peab seda tõestama; seetõttu ei saa nõuda kostjalt tõendite esitamist hagejale.
The rapporteur wishes to maintain the principle that the party alleging an infringement must prove it; thus, a defendant cannot be required to provide evidence for the claimant.
On otsustavalt tähtis, et kollektiivsed hagejad ei tohiks olla asitõendite osas üksikhagejatest paremas seisus.
It is of decisive importance that collective claimants should not be in a better position than individual claimants when it comes to evidence.
Selmet kehtestada mingi senitundmatu avalikustamiskohustus Euroopa tasandil, peaks jääma selle juurde, et liikmesriigid otsustavad tõendusvahenditele juurdepääsu vastavalt oma siseriiklikele õigusnormidele.
Instead of introducing alien disclosure requirements at European level, the Member States should continue to regulate access to evidence in accordance with their procedural law.
Avalikustamisnõuded tekitavad mittevajaliku kohtumenetluse kulu ja innustavad esitama mõttetuid hagisid, seega tuleks need Euroopa tasandil tagasi lükata.
Disclosure requirements unnecessarily raise the cost of litigation and encourage unmeritorious claims and must therefore be rejected at European level.
Raportöör sooviks säilitada kulude jaotuse osas siseriiklikud reeglid, kuna alusetute hagide vastu on kaitseks olemas liikmesriikides väljakujunenud põhimõte, et kaotaja maksab.
The rapporteur wishes to maintain the national rules on allocation of costs, since the well established principle in the Member States that the loser pays is a safeguard against unwarranted claims.
Samuti ei peaks komisjon liikmesriike ka mittesiduvate ehk soovituslike (soft-law) õigusaktide kaudu ärgitama oma kulude jaotamise eeskirju muutma.
Neither should the Commission use soft law instruments to encourage the Member States to adjust their cost allocation rules.
Raportöör ei nõustu kollektiivsete hagide rahastamisega.
The rapporteur rejects the funding of collective claims.
Rahastamismehhanismid ei ole mitte ainult enamikus liikmesriikides tundmatud, vaid need muudavad hagi ka vahetatavaks kaubaks.
Not only are funding mechanisms unknown in most Member States, but they also convert a claim into a tradable good.
Euroopa Liit peaks hoiduma sellest, et hagi esitamise võimaluse või võimatuse üle otsustavad turumehhanismid.
The Union should refrain from allowing market mechanisms to decide whether a claim can be brought or not.
Selles osas tuleks pidada meeles, et paljud tarbijaorganisatsioonid jmt saavad riiklikku toetust ning tuleks mõelda rohkem sellele, kas ja millises ulatuses tuleks riiklikku rahastamist nende esindustegevuste parandamiseks suurendada.
In this respect it should be borne in mind that many consumer associations, etc. enjoy public funding and that further thought should be given as to whether and to what extent public funding has to be increased in order to strengthen representative actions.
Paljusid teisi olulisi kaitseklauslitega seotud küsimusi, näiteks seda, kuidas suhtuda riigiasutuste käes olevatesse dokumentidesse, ei olnud raportööril kavandi koostamisega seotud piirangute tõttu võimalik käsitleda.
The rapporteur could not touch upon many other important questions relating to safeguards owing to drafting constraints, for instance how to deal with documents in the hands of public authorities.
Kui pidada silmas, et sellistes valdkondades nagu konkurentsiõigus esitatakse pärast ELi õiguse rikkumise kindlakstegemist konkurentsiameti poolt tõenäoliselt eraõiguslikke hagisid, tuleb dokumentidele ligipääsu küsimuse üle täiendavalt järele mõelda.
Bearing in mind that in areas such as competition law private actions for compensation will most likely be pursued after the breach of EU law has been established by a competition authority, further thought should be given to the question of access to documents.
Raportöör on seisukohal, et riiklike uurimistegevuste käigus saadud dokumentidele tuleks võimaldada juurdepääsu, kuid tuleks töötada välja spetsiifilised kriteeriumid selleks, et määrata, millal tuleks juurdepääsust keelduda, et kaitsta kostja või kolmanda isiku õiguspäraseid huve ja muid tähtsamaid huve.
The rapporteur believes that access to documents retrieved in public investigations should be granted, but that specific criteria need to be developed in order to identify when access to documents can be denied so as to protect legitimate interests of the defendant or a third party and any other overriding interests.