natgillin/translations-raw huggingface dataset:
arvestades, et vähemuste kaitsmise ja diskrimineerimisvastase poliitika vahel on erinevus; võttes teadmiseks, et võrdne kohtlemine on kõikide põhiõigus, mitte eesõigus, ja sallivus peaks olema üldine eluhoiak, mitte soodustus, mis on tagatud ühtedele, kuid mitte teistele; võttes seepärast arvesse, et kõikide diskrimineerimise vormide vastu peab võitlema võrdse intensiivsusega; tuletades meelde, et rahvusvähemused aitavad kaasa Euroopa mitmekesisusele;
bearing in mind that there is a difference between the protection of minorities and anti-discrimination policies; noting that equal treatment is a basic right, not a privilege, of all citizens, and tolerance should be a general attitude in life, not a favour granted to some and not to others; considering, therefore, that all forms of discrimination must be fought with equal intensity; recalling that national minorities contribute to the richness of Europe,
arvestades, et igal inimesel on Euroopa Liidus võrdne õigus ja kohustus olla ühiskonna täielik, aktiivne ja integreeritud liige ning kõik on seaduse ees võrdsed; arvestades, et igaüks on eelkõige ja peamiselt individuaalne ja ainulaadne isik ning vähemusse kuulumine ei õigusta ega selgita mitte kunagi tõrjutust ega diskrimineerimist või otsust ühiskonnast tagasi tõmbuda;
whereas every individual in the European Union has an equal right and duty to be a full, active and integrated member of society, equal before the law; whereas each person is first and foremost an individual and unique person, and being part of a minority will never justify or explain either exclusion or discrimination, or a decision to withdraw from the community,
peab laienenud ELi 25 liikmesriigile ja 450 miljonile elanikule esmatähtsaks:
Considers that it is of primary importance to the enlarged Union of 25 Member States and 450 million inhabitants:
tugevdada seoseid liidu rahvaste ja projekti vahel, mida liit esindab, tugevdades samal ajal Euroopa Liitu kuuluvuse tunnet ja iga inimese puhul tema ajaloo, kultuuri, identiteedi ja omapära tunnustamist;
to reinforce the links between the Union's peoples and the project that it represents, while at the same time strengthening the sense of belonging to the European Union and the recognition of each person's own history, culture, identity and distinctiveness,
muuta tegevused ja volituste kasutamine ühtsemaks kohalikul, regionaalsel ja ELi tasandil kooskõlas lähimuspõhimõttega;
to make action and the exercise of power more coherent at local, regional, national and EU level, in line with the principle of subsidiarity,
aegsasti rakendada olemasolevaid õigusakte ja seepärast võtta üle selle valdkonna direktiive;
to implement the existing legislation in good time and hence transpose the directives in the area;
austada oma 20. aprilli 2004. aasta resolutsioonis, mis käsitleb Euroopa Liidu lepingu artikli 7 kohta käivat komisjoni teatist: austada ja edendada väärtusi, millel liit põhineb ELT C 104 E, 30.4.2004, lk 408.
to respect the principle of confidence as referred to its resolution of 20 April 2004 on the Commission Communication on Article 7 of the Treaty on European Union: Respect for and promotion of the values on which the Union is based OJ C 104 E, 30.4.2004, p.
tuletab meelde, et Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 191 kohaselt on Euroopa tasandi poliitilised parteid olulised liidusisese integratsiooni jaoks; on seepärast mures seoses avalikkuse kasvava nõusolekuga nende nähtuste suhtes ning tuntud poliitikute ja valitsusliikmete sügavalt rassistlike, antisemiitlike, islamifoobsete ja homofoobsete avalduste ja tegudega; kutsub kõiki poliitilisi parteisid taastama oma kohustusi vastavalt 5. detsembril 1997. aastal vastu võetud Euroopa poliitiliste parteide mitterassistliku ühiskonna hartale, ning rõhutab seepärast, et poliitilise parteide olulised eeltingimused vähemuste kaasamise poliitikas on:
Recalls that, pursuant to Article 191 TEC, political parties at European level are important as a factor for integration within the Union; is concerned, therefore, at the growing public acceptance of profoundly racist, anti-semitic, islamophobic and homophobic statements and actions by prominent politicians and Members of government; calls on all political parties to renew their commitment to the Charter of European political parties for a non-racist society, adopted on 5 December 1997, and therefore stresses that the fundamental prerequisites of the political parties for an inclusive minority policy are:
vajadus piisava esindatuse järele poliitiliste otsuste tegemisel,
the need for adequate representation in political decision making,
vajadus kaitsta vähemuste võrdset kohtlemist hariduse, tervishoiu, sotsiaalteenuste, õigusemõistmise ja muude avalike teenuste valdkonnas;
the need to safeguard equal treatment of minorities with regard to education, healthcare, social services, justice and other public services;
vajadus, et Euroopa Parlament võtaks arvesse ELi ja liikmesriikide kultuurilist ja keelelist mitmekesisust (liikmesriikide esindajate arv väheneb iga järgneva laienemisega);
the need for the European Parliament to take into account the cultural and linguistic diversity of the EU and its Member States (as the seats per Member State will decrease with every subsequent enlargement);
märgib ära asjaolu, et üldiselt pole ELi vähemusküsimused olnud liidu päevakorras piisavalt tähtsal kohal ja nüüd tuleb neile rohkem tähelepanu pöörata, et tugevdada ametivõimude poolt selles valdkonnas kasutusele võetud meetmete efektiivsust; võtab arvesse, et selles kontekstis peab mängima põhirolli tulevane Põhiõiguste Agentuur;
Takes note of the fact that, in general, minority issues in the Union have not been high enough on the agenda of the Union and now need to be given greater attention, in order to strengthen the effectiveness of the measures taken by the public authorities in this domain; considers that, in this context, the future Fundamental Rights Agency must play a key role;
juhib tähelepanu asjaolule, et hiljutised ja tulevased laienemised on kaasa toonud ja toovad edaspidi suurema hulga liikmesriike, mida iseloomustavad kultuuriline ja keeleline mitmekesisus; usub seepärast, et Euroopa Liidul on erikohustus vähemuste õiguste kaitsmisel;
Points out that recent and future enlargements have led and will lead to a greater number of Member States characterised by cultural and linguistic diversity; believes, therefore, that the EU has a particular responsibility in safeguarding the rights of minorities;
rõhutab asjaolu, et vähemuste õigused on põhiliste inimõiguste lahutamatu osa ning peab vajalikuks teha selget vahet (rahvus)vähemuste, sisserändajate ja varjupaigataotlejate vahel;
Emphasises the fact that minority rights are an integral part of basic human rights, and considers it necessary to draw a clear distinction between (national) minorities, immigrants and asylum seekers;
soovitab komisjonil tungivalt luua poliitikastandard rahvusvähemuste kaitseks vastavalt rahvusvähemuste kaitse raamkonventsiooni (FCNM) artikli 4 lõikele 2: "Pooled kohustuvad vastavalt vajadusele võtma piisavaid meetmeid, et edendada kõikides majanduse, sotsiaal-, poliitika ja kultuurielu valdkondades täielikku ja tõhusat võrdõiguslikkust isikute vahel, kes kuuluvad rahvusvähemuste hulka, ja nende vahel, kes kuuluvad enamusse.
Urges the Commission to establish a policy standard for the protection of national minorities, having due regard to Article 4(2) of the Framework Convention for the Protection of National Minorities (FCNM): "The Parties undertake to adopt, where necessary, adequate measures in order to promote, in all areas of economic, social, political and cultural life, full and effective equality between persons belonging to a national minority and those belonging to the majority.
Selles suhtes võtavad nad arvesse rahvusvähemustesse kuuluvate isikute eritingimusi."
In this respect, they shall take due account of the specific conditions of the persons belonging to national minorities";
juhib tähelepanu poliitika ebajärjekindlusele vähemuste osas – ehkki vähemuste kaitse on Kopenhaageni kriteeriumite osa, puudub standard ühenduse vähemuste poliitikas, samuti puudub ühenduses arusaamine, keda saab pidada vähemusse kuuluvaks;; märgib, et vähemuste määratlus puudub nii ÜRO rahvus- või etnilistesse, usu- ja keelevähemustesse kuuluvate isikute õiguste deklaratsioonis kui ka Euroopa rahvusvähemuste kaitse raamkonventsioonis (FCNM); soovitab, et selline määratlus peaks põhinema määratlusel, mis sisaldub ENi soovituses nr 1201 (1993), kus "rahvusvähemus" on riigis asuv rühm inimesi, kes:
Points out the inconsistency of policy toward minorities - while protection of minorities is a part of the Copenhagen criteria, there is no standard for minority rights in Community policy nor is there a Community understanding of who can be considered a member of a minority; notes that nor is there a definition of minorities in the United Nations Declaration on the Rights of Persons Belonging to National or Ethnic, Religious and Linguistic Minorities, or in the FCNM; recommends that such an definition should be based on the definition, laid down in Council of Europe Recommendation 1201(1993), of a "national minority" as groups of persons in a state who:
elunevad selle riigi territooriumil;
reside on the territory of that state,
säilitavad pikaajalised, kindlad ja kestvad sidemed selle riigiga;
maintain longstanding, firm and lasting ties with that state,
näitavad üles erinevaid etnilisi, kultuurilisi, usulisi või keelelisi omadusi;
display distinctive ethnic, cultural, religious or linguistic characteristics,
on küllaldaselt esindatud, kuigi väiksemal hulgal kui ülejäänud selle riigi või selle riigi piirkonna rahvastik;
are sufficiently representative, although smaller in number than the rest of the population of that state or of a region of that state,
tegutsevad, ajendatuna huvist hoida alal seda, mis moodustab nende ühtse identiteedi, sealhulgas nende kultuuri, traditsioonid, usu või nende keele;
are motivated by a concern to preserve together that which constitutes their common identity, including their culture, their tradition, their religion or their language;
võtab arvesse, nagu nähtub ülalmainitud olukordadest, et:
Considers that, as is clear from the situations outlined above:
pole olemas ühtainust lahendust vähemuste olukorra parandamiseks kõigis liikmesriikides,
no single solution exists for improving the situation of minorities in all the Member States,
Euroopa Liidus peaksid olema ametivõimudele välja töötatud mõned ühised miinimumeesmärgid, võttes arvesse eelnevaid kogemusi, eriti paljudes liikmesriikides rakendamisel olevaid paremaid tavasid ja sotsiaaldialoogi, ning võttes aluseks ÜRO kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelise pakti, ÜRO rahvusvahelise konventsiooni rassilise diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise kohta, Euroopa Nõukogu konventsioonid, nagu näiteks FCNM, ja Euroopa regionaal- või vähemuskeelte harta, samuti inimõiguste ja põhivabaduste kaitse Euroopa konventsiooni protokolli 12; tuletab samuti meelde OSCE raames arendatud põhimõtete rakendamist, eriti Lundi soovitusi rahvusvähemuste tõhusaks osalemiseks avalikus elus, Haagi soovitusi rahvusvähemuste õiguste kohta haridusele ja Oslo soovitusi rahvusvähemuste keeleõiguste kohta;
some common and minimum objectives for public authorities in the EU should be developed, taking account of past experience, in particular the best practices and the social dialogue underway in many Member States, and on the basis of the implementation of the UN International Covenant on Civil and Political Rights, the UN International Convention on the Elimination of All Forms of Racial Discrimination and the Conventions of the Council of Europe, such as the FCNM, the European Charter for Regional or Minority Languages and Protocol 12 to the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms; recalls also the implementation of the principles developed in the framework of the OSCE, in particular the Lund recommendations on effective participation of national minorities in public life, the recommendations of The Hague regarding the education rights of national minorities and the Oslo recommendations regarding the linguistic rights of national minorities,
märgib, et komisjon on juba võtnud neid standardeid arvesse Kopenhaageni kriteeriumide Üks kolmest Kopenhaageni kriteeriumist puudutab stabiilset demokraatiat, õigusriigi põhimõtteid, inimõigusi ning vähemuste austust ja kaitset.
Notes that the Commission has already taken these standards into account in the context of the Copenhagen criteria One of the three Copenhagen criteria concerns being a stable democracy, the rule of law, human rights and respect for and protection of minorities.
kontekstis liitumisläbirääkimistel Kesk- ja Ida-Euroopa, Küprose ja Malta ning praeguste kandidaatriikidega;
during the accession negotiations with the countries of Central and Eastern Europe, Cyprus and Malta and with the current accession and candidate countries;
juhib tähelepanu asjaolule, et vähemuste kaitse ja diskrimineerimisvastase poliitika rakendamisega ei tohi liit kahelda oma liikmesriikide õiguslikus ja põhiseaduslikus struktuuris või põhimõttes, et kõik on seaduse ees võrdsed;
Points to the fact that, in implementing a policy of protecting minorities and of anti-discrimination, the Union must not seek to question the legal and constitutional structure of its Member States or the principle that all are equal before the law;
Puudused liikmesriikide vastustes Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklil 13 põhinevatele meetmetele
The shortcomings in the Member States' responses to the measures based on Article 13 of the EC Treaty
nõuab tungivalt kõikidel liikmesriikidel kiirendada diskrimineerimisvastaste poliitikate rakendamist, eriti direktiivi 2000/43/EÜ ja direktiivi 2000/78/EÜ suhtes, ning nõuab komisjonil tungivalt lisada teiste Euroopa võrdsete võimaluste aasta 2007 eesmärkide hulka vajadus leida piisav lahendus probleemidele, mis on seotud:
Notes with concern the unsatisfactory state of implementation of anti-discrimination policies; urges all Member States in particular to step up the implementation of anti-discrimination policies, in particular with regard to Directive 2000/43/EC and Directive 2000/78EC, and urges the Commission to include as one of the objectives of the 2007 European Year of Equal Opportunities for All the need to find an adequate solution to the problems relating to:
hilinenud või puuduliku ülevõtmisega liikmesriigi poolt Komisjon on juba algatanud direktiivide 2000/43/EÜ ja 2000/78/EÜ ülevõtmise siseriiklikest meetmetest mitteteatamise tõttu rikkumise menetlust mitmete liikmesriikide suhtes.
late or incomplete transposition by Member States Infringement procedures against a number of Member States have already been launched by the Commission for failing to communicate national measures transposing Directives 2000/43/EC and 2000/78/EC.
Edasisi rikkumise menetlusi on seoses "mittevastavusega" (mittetäielik või ebaõige ülevõtmine) oodata õige pea.
Further infringement procedures for "non-conformity" (incomplete or incorrect transposition) are expected to be launched soon.
läbikukkumisega võrdõiguslikkusega tegelevate organite asutamisel Komisjon on mures seoses ebaõnnestumisega mitmetes liikmesriikides direktiivis 2000/43/EÜ nõutud toimivate võrdõiguslikkusega tegelevate organite loomisel.
the failure to set up equality bodies The Commission is concerned at the failure to establish functioning equality bodies, as required by Directive 2000/43/EC, in a number of Member States.
Juba loodud asutuste puhul on mõnedel juhtudel probleeme nende sõltumatusega ning võimekusega tõhusalt tegutseda.
Where such bodies have been established, there are also concerns, in some cases, relating to their independence and capacity to operate effectively.
valitsusväliste organisatsioonide jaoks piisavate õigusliku aluse sätete tagamise läbikukkumisega;
the failure to secure adequate provisions on legal standing for NGOs,
koolituse ja võimekustreeninguga, mille kõige suurem tähtsus on selles, et diskrimineerimisvastased õigusaktid oleksid tõhusad (on selge vajadus pakkuda tasuta koolitust kohtunikele, juristidele, valitsusväliste organisatsioonide advokaatidele jt peamiste sätete ja mõistete osas, nagu otsese ja kaudse diskrimineerimise määratlus, tõendamiskohustus jne),
training and capacity-building, which are of the utmost importance in order for anti-discrimination legislation to be effective (there is a clear need to provide training for judges, lawyers, NGO in-house lawyers, etc. on the key provisions and concepts, such as the definitions of direct and indirect discrimination, burden of proof, etc.),
teabe levitamine ja teadlikkuse tõstmise kampaania käivitamine, kuna direktiivid nõuavad liikmesriikidelt inimeste teavitamist diskrimineerimisvastase õiguse normide osas (valitsusväliste organisatsioonide ja sotsiaalpartnerite kaasamine on oluline suurema teadlikkuse tõstmise seisukohalt ja selleks, et tagada, et teave direktiivides pakutud võimaluste kohta oleks levitatud võimalikele diskrimineerimisohvritele);
dissemination of information and the launching of an awareness-raising campaign, as the Directives require Member States to inform people about the provisions of anti-discrimination law (the involvement of NGOs and the social partners is essential for greater awareness raising and in order to ensure that information about the opportunities offered by the Directives is disseminated to potential victims of discrimination);
märgib arengumehhanismide tähtsust andmete kogumisel rassilise diskrimineerimise kohta kooskõlas andmekaitse õigusaktide kui mõjusate vahenditega poliitikate ja tavade määratlemiseks, järelevalveks ja ülevaatamiseks võitluses rassilise diskrimineerimise vastu ja rassilise võrdõiguslikkuse edendamiseks;
Notes the importance of developing mechanisms to collect data on racial discrimination in line with data protection legislation as an effective means of identifying, monitoring and reviewing polices and practices to combat racial discrimination and promote racial equality;
märgib, et ühenduse õigusakte rakendatakse sageli vaid osaliselt, mis eelkõige on tingitud kodanike usaldamatusest, kahtlusest ja sotsiaalstruktuuride alasest teadmatusest; on arvamusel, et liikmesriigid peaksid õigusaktide, kollektiivlepingute või praktika alusel julgustama avaliku ja erasektori tööandjaid kavandatud viisil ja süstemaatiliselt edendama võrdõiguslikkuse ja mittediskrimineerimise põhimõtte rakendamist töökohal ja töötingimustes, töökohtadele juurdepääsul, karjääri arendamisel, palkade maksmisel ja kutseõppel;
Notes that, in many instances, Community law is implemented to only a limited extent, which is mainly due to ignorance of social structures and mistrust and doubt on the part of citizens; considers that Member States should encourage, on the basis of legislation, collective agreements or practice, public and private sector employers to promote programmatically and systematically the principle of equality and non-discrimination at the workplace and in working conditions, access to employment, career development, pay and vocational training;
pooldab võrdsusele ja mittediskrimineerimisele integreeritud lähenemist ja nende põhimõtete arvessevõtmist asjakohases ELi poliitikas; leiab, et eesmärk on tagada, et liikmesriigid tegeleksid tõhusalt ja asjakohaselt oma ühiskonna järjest suureneva mitmekesisusega;
Advocates an integrated approach to equality and non-discrimination and the mainstreaming of these concepts in relevant EU policies; considers that the objective is to ensure that Member States deal effectively and appropriately with the increasing diversity of their societies;
tervitab ülalnimetatud rohelises raamatus ette nähtud teostatavusuuringut tähtsa sammuna ühtsete kaitsestandardite loomise suunas kogu Euroopa Liidus ja toetab edasi ELi õigusakte, mis keelustavad diskrimineerimise ja edendavad võrdsust kaupade ja teenuste hankimisel puude, usu, seksuaalse orientatsiooni ja ea alusel;
Welcomes the feasibility study proposed in the abovementioned Green Paper, as an important step towards common standards of protection across the EU, and advocates further EU legislation prohibiting discrimination and promoting equality in the provision of goods and services, on the grounds of disability, religion, sexual orientation and age;
on arvamusel, et globaliseerumise kontekstis, kus majandustegevus ei ole geograafiliselt piiratud ja kus kapitali ja tööjõu liikumine on saavutanud enneolematu taseme, ei saa võrdsuse ja diskrimineerimise kõrvaldamisega tegeleda ainult "Euroopa vaatevinklist"; rõhutab, et toodete üleküllus maailma turgudel on sageli tingitud tööjõu ülekasutamisest (mis viib ebaseadusliku sisserändeni) ja et enimarenenud piirkonnad (USA, EL) "impordivad" teaduslikke inimressursse vähemarenenud lõunapiirkondadest, mis omakorda muudab "alaarengust" ülesaamise võimatuks;
Considers that, in the context of globalisation, where economic activity is not restricted geographically and movements of capital and labour have assumed unprecedented proportions, equality and the elimination of discrimination cannot be tackled from a "European standpoint" alone; points out that the glut of products on world markets is often the result of the overexploitation of labour (which leads to illegal immigration) and that the more developed regions (USA, EU) "import" human scientific resources from the less developed South, making it impossible to overcome "underdevelopment";
võtab arvesse, et liit peaks kooskõlas oma liikmesriikidega ja kehtivaid õiguslikke aluseid kasutades soosima prioriteedina ühtset integratsioonipoliitikat õiguslike meetmete kohaldamise ja finantstoetuse tagamise abil;
Considers that, as a priority, the Union should, in agreement with its Member States and using existing legal bases, favour a coherent policy of integration through the adoption of legislative measures and the provision of financial support;
märgib, et vastavalt Haagi programmile on vaja kõrvaldada takistused kolmanda riigi rahvaste integratsiooniks, ja nõuab suuremat rahvaste integratsiooni poliitikate ja ELi initsiatiivide kooskõlastamist sellel alal; ühtse Euroopa integratsiooniraamistiku ühised põhimõtted peaksid sisaldama fakti, et integratsioon:
Notes that, as is stated in the Hague Programme, obstacles to the integration of third-country nationals need to be eliminated, and calls for greater coordination of national integration policies and EU initiatives in this field; common basic principles for a coherent European framework for integration should include the fact that integration:
on pidev kahesuunaline protsess, mis hõlmab nii kolmanda riigi kodanikest seaduslikke elanikke kui ka vastuvõtjariigi ühiskonda;
is a continuous two-way process involving both legally resident third-country nationals and the host society,
sisaldab, kuid ulatub väljapoole diskrimineerimisvastast poliitikat;
includes, but goes beyond, anti-discrimination policy,
eeldab Euroopa Liidu põhiväärtuste ja põhiliste inimõiguste austamist;
implies respect for the basic values of the European Union and fundamental human rights,
nõuab ühiskonnas osalemiseks põhioskusi;
requires basic skills for participation in society,
toetub ühisfoorumites ja üritustel ühiskonna kõikide liikmete vahelisele sagedasele koostoimimisele ja kultuuridevahelisele dialoogile vastastikuse üksteisemõistmise parandamise eesmärgil;
relies on frequent interaction and intercultural dialogue between all members of society within common forums and activities in order to improve mutual understanding,
laieneb poliitikavaldkondade mitmekesisusele, sealhulgas tööhõivele ja haridusele;
extends to a variety of policy areas, including employment and education;
Vähemused, keda diskrimineeritakse mitmel põhjusel, sealhulgas rassi, etnilise päritolu, seksuaalse orientatsiooni, usutunnistuse, puude ja vanuse alusel
Minorities discriminated against on multiple grounds, including race, ethnic origin, sexual orientation, religion, disability and age