natgillin/translations-raw huggingface dataset:
juhib tähelepanu sellele, et kuigi president Ahmadinejad valiti 2005. aastal ametisse sotsiaalse õigluse ja majandusliku populismi platvormilt, on Iraani siseprobleemid vaid süvenenud – hoolimata nafta hinna tõusust; mõistab seetõttu hukka president Ahmadinejadi püüde toestada oma poliitilist positsiooni kodumaal radikaalse rahvusvahelise tegevuskava rakendamisega – ootuses, et jõuline lääne- ja Iisraeli-vastane hoiak tugevdab Iraani juhtivat positsiooni islamimaailmas;
Points out that, although President Ahmadinejad was elected in 2005 on a platform of social justice and economic populism, Iran's domestic problems have continued to worsen despite burgeoning oil prices; deplores, therefore, Mr Ahmadinejad's aim of shoring up his political position at home by embracing a radical international agenda with the expectation that a stridently anti-Western, anti-Israeli stance will enhance Iran's leadership position in the Muslim world;
märgib, et Iraani eelmised suured rahvaliikumised põhinesid nii heaolu kui ka vabaduse nõudmisel ning et need on jäänud 1979. aasta revolutsiooni täitmata lubadusteks; juhib tähelepanu asjaolule, et majanduslikud vajakajäämised, nagu inflatsioon, korruptsioon, suur töötute arv, energiapuudus, ebatõhus riigisektor ja riiklike vahendite raiskamine on viimastel aastatel drastiliselt suurenenud;
Observes that previous Iranian mass movements were based on a dual quest for welfare and liberty, and that these remain unfulfilled promises of the 1979 revolution; points out that economic shortcomings such as inflation, corruption, high unemployment, energy shortages, an inefficient state sector and the waste of public funds have increased drastically over the last years;
märgib, et reformiliikumine hõlmab intellektuaalsete suundumuste ja poliitiliste tegevuskavade laia vahemikku, ulatudes Iraani valitsusasutuste järk-järgulise muutmise soovist kuni eesmärgini režiimi põhjalikult uuendada;
Notes that the reformist movement covers a spectrum of intellectual trends and political agendas ranging from a wish to gradually modernise Iran's governmental institutions to the aim of thoroughly overhauling the regime;
väljendab solidaarsust miljonite iraanlastega, kes on alates 2009. aasta juunis toimunud presidendivalimistest tänavatele tulnud, lootuses et poliitiline olukord Iraanis muutub;
Expresses its solidarity with the millions of Iranians who have taken to the streets since the June 2009 presidential elections in the hope of political change in Iran;
mõistab sügavalt hukka Iraani opositsiooniliidrite Mir Hossein Mousavi ja Mehdi Karroubi ja nende naiste illegaalse vahistamise Iraani julgeolekujõudude poolt ning nõuab nende kohest ja tingimusteta vabastamist; märgib, et nende vahistamisel rikuti Iraani seadusi; mõistab hukka Iraani ametivõimude suhtumise opositsiooni, kes teostab oma seaduslikku protestiõigust ja väljendab solidaarsust Iraani rahvaga nende demokraatiapüüdlustes; mõistab hukka Iraani valitsuse silmakirjalikkuse, kui ta kasutas ülemäärast jõudu, hirmutamist ning meelevaldseid vahistamisi 14. veebruaril 2011 demonstratsiooniga Egiptuse rahvaga solidaarsust väljendanud rahumeelsete demonstrantide puhul, samas väites, et toetab Egiptuse vabadust.
Strongly condemns the illegal detention of Iranian opposition leaders Mir Hossein Mousavi and Mehdi Karroubi together with their wives by Iranian security forces and calls for their immediate and unconditional release; points out that the detention was carried out in violation of Iranian law; condemns the attitude of the Iranian authorities to the opposition exercising its legitimate right to protest and declares its solidarity with the Iranian people in their democratic aspirations; deplores the hypocrisy of the Iranian government, which used excessive force, intimidation, and arbitrary arrests against peaceful demonstrators demonstrating in solidarity with Egyptian people on 14 February 2011, whilst claiming to support freedom in Egypt;
peab täiesti vastuvõetamatuks, et pärast 2009. aastal toimunud valimisi mõistis režiim meeleavaldajad ja opositsiooni hukka Allahi vaenlastena („muharib”), kes peaksid vastavalt islamile saama kõige rangema karistuse; teeb järelduse, et kui šahhi valitsusajal käsitleti režiimi kriitikat kuriteona, siis praeguse režiimi ajal on see võrdne islami vastu patustamisega;
Strongly rejects the regime's condemnation of protesters and opponents following the 2009 elections as ‘enemies of Allah’ (‘muharib’), who, in accordance with Islam, should receive the severest of punishments; concludes that, while during the Shah's reign criticism of the regime was considered a crime, under the current regime it is tantamount to a sin against Islam;
hoiatab, et islami revolutsioonilise kaardiväekorpuse (IRGC) osatähtsuse jätkuv suurenemine Iraani ühiskonnas, nii sõjaväes, poliitikas kui ka majanduses, tekitab kartusi, et riigi militariseerimine jätkub; väljendab äärmiselt sügavat muret asjaolu üle, et kõnealuste suundumuste tagajärjeks võib olla vägivalla laienemine ja poliitilise opositsiooni mahasurumine
Warns that the development of an increasingly prominent role for the Iranian Revolutionary Guard Corps (IRGC) in Iranian society, in military, political and economic respects, raises fears of further militarisation of the state; expresses its deepest concern at the fact that such tendencies might result in an escalation of violence and oppression against political opponents;
tunneb sügavat muret olulise rolli pärast, mida täidab Iraani ühiskonnas IRGC keskse kontrolli all Basij Üliõpilasorganisatsioon, kontrollides ja surudes alla üliõpilaste teisitimõtlemist, ning juhib tähelepanu asjaolule, et Iraani üliõpilasliikumine on olnud üheks kõige silmapaistvamaks osalejaks võitluses demokraatia, vabaduse ja õigluse eest;
Is gravely concerned about the major role played by the Student Basij Organisation (SBO) in Iranian society in controlling and suppressing student dissent, under central IRGC control, and points out that Iran's student movement has been one of the most prominent actors in the struggle for democracy, freedom and justice;
nõuab, et Iraan teeks lõpu kõikidele diskrimineerimise vormidele oma riigis; on mures diskrimineerimise ning poliitilise ja sotsiaalse rõhumise pärast, mis langeb Iraanis osaks eelkõige naistele; kutsub Iraani ametivõime üles lõpetama inimeste diskrimineerimise nende seksuaalse sättumuse alusel; mõistab hukka ebainimliku ja aegunud tava mõista inimene surma väidetavate süütegude eest seoses tema seksuaalelu või partnerivalikuga;
Urges Iran to put an end to all forms of discrimination in the country; is concerned by the discrimination and political and social repression affecting women in particular in Iran; calls on the Iranian authorities to stop discriminating against people on the basis of their sexual orientation; denounces the inhumane and medieval practice of sentencing people to death for alleged offences pertaining to choice of partners or sexual practices;
on vapustatud tõsiasjast, et Iraani surmanuhtlusi käsitlevate aastaaruannete kohaselt oli 2009. aastal hukkamiste arv viimase kümne aasta suurim, mis muudab Iraani riigiks, kus hukatakse ühe elaniku kohta kõige rohkem inimesi maailmas; kutsub Iraani üles avalikustama ametliku statistika surmanuhtluse kohaldamise kohta; nõuab, et Iraan lõpetaks surmanuhtluse mõistmise kuritegude eest, mille inimene on sooritatud enne 18-aastaseks saamist, ning muudaks oma õigusakte, mis rikuvad Iraani poolt ratifitseeritud rahvusvaheliste inimõiguste konventsioone, sealhulgas lapse õiguste konventsiooni ning kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelist pakti; palub Iraani ametivõimudel kehtestada vastavalt ÜRO Peaassamblee resolutsioonidele 62/149 ja 63/138 hukkamistele moratoorium kuni surmanuhtluse lõpliku kaotamiseni; toonitab, et ELi ametiasutused peavad selles küsimuses Iraanile pidevat survet avaldama;
Is appalled to learn that, according to annual reports on the death penalty in Iran, the number of executions in 2009 was the highest for the past 10 years, making Iran the country with the highest number of executions per capita in the world; calls upon Iran to issue official statistics concerning the application of the death penalty; calls on Iran to abolish definitively the death penalty for crimes committed before the age of 18 and to amend its legislation, which violates the international human rights conventions that Iran has ratified, including the Convention on the Rights of the Child and the ICCPR; calls on the Iranian authorities, in accordance with UN General Assembly Resolutions 62/149 and 63/138, to institute a moratorium on executions pending the abolition of the death penalty; underlines the fact that the EU institutions need to exert constant pressure on Iran in this respect;
mõistab karmilt hukka Hollandi-Iraani kodaniku Zahra Bahrami hukkamise Teheranis 29. jaanuaril 2011; peab kahetsusväärseks, et Iraani ametivõimud ei võimaldanud Zahra Bahramile juurdepääsu konsulaarabile ega taganud läbipaistvat ja õiglast kohtumenetlust;
Firmly condemns the execution of Dutch-Iranian national Zahra Bahrami in Tehran on 29 January 2011; is dismayed that the Iranian authorities denied consular access to Ms Bahrami and did not ensure a transparent and fair judicial process;
võtab teadmiseks Iraani ametivõimude väite, et Iraan on rassipõhise diskrimineerimise vastu, aga rõhutab, et Iraani etnilised vähemused kurdavad majandusliku mahajäämuse üle nendes provintsides, kus nad moodustavad enamuse; mõistab hukka Jundullah' sooritatud arvukad terrorirünnakud Sistan-Baluchistani provintsis organisatsiooni asutamisest saadik 2003. aastal; samas nõuab konkreetseid tõendeid seoses Iraani ametliku avaldusega, et Jundullah't toetavad Ameerika ja Briti luureteenistused;
Takes note of the Iranian authorities' claim to be against racial discrimination, but stresses that Iran's ethnic minorities lament the economic underdevelopment of the provinces where they are in a majority; condemns the numerous terrorist attacks carried out by Jundullah in Sistan and Baluchistan since its establishment in 2003; at the same time, asks for concrete evidence in support of the official Iranian claim that Jundullah is supported by the American and British intelligence services;
on ääretult nördinud asjaolust, et Iraan kuulub koos Afganistani, Somaalia, Saudi Araabia, Sudaani ja Nigeeriaga jätkuvalt nende väga väheste riikide hulka, kus endiselt kasutatakse karistusena kividega surnuksloopimist; kutsub Iraani parlamenti üles võtma vastu õigusakti, millega muudetaks julm ja ebainimlik kividega surnuksloopimise tava õigusvastaseks;
Expresses profound consternation at the fact that Iran continues to be one of the very few countries, together with Afghanistan, Somalia, Saudi Arabia, Sudan and Nigeria, which still practise stoning; calls on the Iranian Parliament to pass legislation outlawing this cruel and inhuman form of punishment;
nõuab, et Iraani valitsus kaotaks seadustest ja praktikast kõik piinamise ja muu julma, ebainimliku või alandava kohtlemise või karistamise vormid, tagaks seadusjärgse menetlemise ja teeks lõpu karistamatusele inimõiguste rikkumiste puhul; kutsub eelkõige Iraani parlamenti ja kohtuid üles kaotama ära julmad ja ebainimlikud karistused nagu jäseme amputatsioon, kividega surnuksloopimine ja ihunuhtlus, mis ei ole kooskõlas Iraani rahvusvaheliste kohustustega; on kindlalt Iraani õigusasutuste soositava arusaama vastu, et sellised karistused on kultuuriliselt põhjendatud;
Urges the Iranian authorities to put an end, in law and in practice, to all forms of torture and other cruel, inhuman or degrading treatment or punishment and to uphold the due process of law and end impunity for human rights violations; in particular, calls on the Iranian Parliament and judiciary to abolish such cruel and inhuman punishments as limb amputation, stoning and flogging, which are inconsistent with Iran's international obligations; firmly rejects the notion promoted by the Iranian judicial authorities that such punishments are culturally justified;
tuletab meelde Iraani 2009. aasta 13. juuni meeleavaldajate valdavat ja õigustatud loosungit „Kus on minu hääl?” kui kindla veendumuse väljendust, et eelmisel päeval toimunud valimistel oli tegemist laialdase valimispettusega, mis jääb häbimärgina saatma president Ahmadinejadi teist ametiaega;
Recalls the widespread – and justifiable – cries of ‘Where is my vote?’ by Iranian demonstrators on 13 June 2009 with reference to their conviction that there had been widespread fraud in the previous day's elections, which will remain a stain on President Ahmadinejad's second term of office;
on vapustatud tõsiasjast, et julgeolekujõud pidasid alates 2009. aasta 15. juuni ööst lubatavaks meelt avaldavat rahvahulka tulistada, nagu on näha videoülesvõtetelt; on sügavalt mures surveavalduse suurenemise pärast vaid aasta peale rahvaülestõusu Iraanis, sealhulgas teadete pärast meelevaldsetest vahistamistest, piinamisest, väärkohtlemisest ja poliitiliste dissidentide hukkamistest; mõistab hukka nii Iraani valitsuse jõupingutused vaigistada igasugune poliitiline opositsioon kui ka valitsuse katsed vältida mis tahes rahvusvahelist järelevalvet valimiste-järgsete rahutuste käigus esinenud rikkumiste üle; nõuab, et ELi institutsioonid esitaksid Iraani ametivõimudele üksikasjaliku loetelu kõikide teadaolevate intsidentide ja vägivallategude kohta, mis pärast valimisi tabasid Iraani tsiviilelanikke, ning nõuab nende juhtumite sõltumatut rahvusvahelist uurimist koos tulemuste avalikustamisega;
Is appalled by the fact that shooting into demonstrating crowds was considered acceptable by the security forces from the night of 15 June 2009 onwards, as shown in video footage; is deeply concerned by the stepping up of repression one year after the popular uprising in Iran, including the reports of arbitrary arrests, torture, ill-treatment and executions of political dissidents; condemns the efforts of the Iranian Government to silence all political opposition, as well as its attempts to avoid all international scrutiny of the violations that occurred during the post-election unrest; urges the EU institutions to present to the Iranian authorities a detailed list of all known incidents/violent actions against Iranian civilians in the aftermath of the election and insist that there be an independent international investigation, whose findings should be made public;
kutsub Iraani ametivõime üles vabastama viivitamata kõik isikud, kes on kinni peetud oma sõna-, ühinemis- ja kogunemisvabaduse rahumeelse kasutamise eest, ning uurima ja andma kohtu alla need valitsusametnikud ja julgeolekujõudude liikmed, kes on tapnud, väärkohelnud ja piinanud dissidentide pereliikmeid, meeleavaldajaid ja kinnipeetuid;
Calls on the Iranian authorities immediately to free all those detained for peacefully exercising their rights to free expression, association and assembly, and to investigate and prosecute government officials and members of the security forces responsible for the killing, abuse and torture of family members of dissidents, demonstrators and detainees;
nõuab, et tulevikus Iraaniga peetavate läbirääkimiste korral peaks kõrge esindaja esmaseks prioriteediks olema inimõiguste olukord Iraanis; kutsub komisjoni üles rakendama kõiki oma kasutuses olevaid vahendeid inimõiguste kaitseks ja edendamiseks Iraanis; nõuab eelkõige, et komisjon töötaks demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi kontekstis välja täiendavad meetmed, et kaitsta aktiivselt inimõiguste kaitsjaid; rõhutab, et eriti oluline on aidata pakkuda inimõiguste kaitsjatele varjupaika ning hõlbustada ligipääsu korralduslikele ressurssidele ja sideplatvormidele; julgustab liikmesriike toetama Euroopa varjupaigalinnade programmi ja programme, millega töötatakse välja meedia pealtkuulamise tehnoloogia vastaseid meetmeid;
Insists that in any future negotiations with Iran, the High Representative should make the situation of human rights in the country a top priority; calls on the Commission to implement all the instruments at its disposal for the protection and promotion of human rights in Iran; urges it in particular to devise additional measures in the context of the European Instrument for Democracy and Human Rights in order to actively protect human rights defenders; stresses that facilitating the provision of shelter to human rights defenders and access to organisational resources and communication platforms is of particular importance; encourages the Member States to support the European Shelter City Programme and programmes to develop measures against media interception technology;
taunib asjaolu, et Iraani abielumehed võivad väita, et nende abieluvälised suhted on hoopis seaduslikud ajutised abielud, kuid abielurikkumises süüdistatavatel abielunaistel puudub selline võimalus; samuti taunib asjaolu, et Iraani Islamivabariigi karistusseadustiku artikkel 105 võimaldab kohtunikul määrata abielurikkujale karistuseks kividega surnuksloopimise ainult kohtuniku oma „teadmise” põhjal, ning asjaolu, et Iraan üritab piirata rahvusvahelist teadlikkust oma jõhkrusest, kuna ei teata kividega surnuksloopimise kohtuotsustest avalikult;
Deplores the fact that Iranian husbands can claim that their adulterous relationships are in fact lawful temporary marriages, whereas married women accused of adultery cannot secure a reprieve in this way; deplores also the fact that Article 105 of the Penal Code of the Islamic Republic enables a judge to sentence an adulterer to stoning based only on his ‘knowledge’, as well as the fact that Iran tries to limit international knowledge of its brutality by not announcing stoning verdicts publicly;
mõistab hukka asjaolu, et Iraani ametivõimud ahistavad süstemaatiliselt ametiühinguaktiviste, eirates sellega Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni üldise korrapärase läbivaatamise käigus antud lubadusi pidada kinni oma kodanike sotsiaalsetest ja majanduslikest õigustest ja sõnavabadusest; nõuab, et Iraani ametivõimud vabastaksid kõik vahi all olevad ametiühinguaktivistid ja austaksid ametiühinguaktivistide ja õpetajate õigust võtta osa rahvusvahelisest töötajate päevast (1. mai) ja riiklikust õpetajate päevast (2. mai); kutsub Iraani valitsust üles pidama kinni töötajate põhiõigustest, mis on määratletud rahvusvahelistes tööstandardites;
Condemns the systematic harassment of labour activists carried out by the Iranian authorities, contrary to the pledges Iran made during the United Nations Universal Periodic Review process to respect the social and economic rights of its citizens and their right to freedom of expression; urges the Iranian authorities to release all arrested labour activists and respect the right of trade union activists and teachers to participate in International Workers' Day (1 May) and National Teachers' Day (2 May); calls on the Iranian Government to respect workers' basic rights, as laid down under international labour standards;
mõistab hukka väljapaistvate ülikooliprofessorite poliitilistel alustel vallandamise kampaania kui vastuvõetamatu rünnaku nende inimõigustele ja akadeemilisele vabadusele; usub, et see poliitika politiseerib ja õõnestab veelgi Iraani ülikoole, mis on kaua olnud rahvusliku uhkuse allikaks ja kogu maailma teadlaste imetluse objektiks; kutsub Iraani ametiasutusi üles võtma viivitamatud meetmed akadeemilise vabaduse taastamiseks riigis;
Condemns the campaign of dismissals of prominent university professors on political grounds as an intolerable attack on their human rights and academic freedom; believes that these policies will further politicise and debase Iranian universities, long a source of national pride and an object of admiration for scholars around the world; calls on the Iranian authorities to take immediate steps to restore academic freedom in the country;
peab taunitavaks asjaolu, et põhiseaduse vastaselt saab usuvähemuste liikmetele osaks diskrimineerimine eluaseme, hariduse ja ametlike töökohtade võimaldamisel, mis sunnib nende vähemuste noori liikmeid otsustama riigist väljarändamise kasuks; mõistab hukka eelkõige Baha'i kogukonna kavakindla tagakiusamise, kristlaste vahistamise laine 2009. aastal ning religioossete dissidentide, usuvahetajate ning sufi ja sunni moslemite ahistamise; nõuab veel kord seitsme Baha'i juhi vabastamist ja kutsub Iraani parlamenti üles muutma Iraani seadusandlust, tagamaks et kõigil eri uskude esindajatel Iraanis – olenemata sellest, kas nad on konstitutsiooniga tunnustatud või mitte – oleks võimalik järgida oma veendumusi, ilma et neid selle pärast taga kiusataks, ning et neile oleksid tagatud võrdsed õigused nii seaduse ees kui ka tegelikkuses;
Deplores the fact that, contrary to the Constitution, members of religious minorities endure discrimination in housing, education and official jobs, which is leading young members of these minorities to opt for emigration; condemns in particular the systematic persecution of the Baha'i community, the wave of arrests of Christians in 2009, and the harassment of religious dissidents, converts and Sufi and Sunni Muslims; reiterates its call for the release of the seven Baha'i leaders and calls on the Iranian Parliament to change Iranian legislation so as to ensure that all adherents of different beliefs in Iran, whether or not recognised by the Constitution, can follow their convictions free from persecution and be guaranteed equal rights under the law and in practice;
märgib, et Iraani valitsusväliste organisatsioonide olukord on 2009. aasta 12. juuni vaidlusalustele presidendivalimistele järgnenud meeleavalduste tulemusena märgatavalt halvenenud; kritiseerib teravalt seda, et võimud on kavakindlalt kasutanud Iraani valitsusväliste organisatsioonide rahvusvahelisi kontakte ja neile organisatsioonidele mõeldud rahalist toetust selleks, et üritada kompromiteerida neid organisatsioone ja nende tööd;
Notes that the position of Iranian NGOs worsened considerably in the wake of the protests following the controversial presidential election of 12 June 2009; strongly criticises the fact that all international contacts or financial support for NGOs in Iran are systematically exploited by the authorities in an attempt to discredit these organisations and their work;
väljendab suurt muret alaealiste arvukate hukkamiste ja naiste avaliku kividega surnuksloopimise pärast, mida viiakse läbi igal aastal, hoolimata rahvusvahelistest üleskutsetest Iraanile inimõiguste standarditest kinni pidada;
Expresses grave concern over the numerous executions of minors and the public stonings of women carried out every year despite international appeals for Iran to abide by human rights standards;
nõuab uut ÜRO mandaati eriraportööri määramiseks, kes uuriks kuritegusid ja püüaks tagada inimõiguste rikkujate vastutusele võtmist Iraanis; nõuab Iraani ametivõimudelt positiivset vastust ÜRO mitmesuguste eriraportööride kauastele taotlustele saada luba ametlikeks visiitideks Iraani (nt kohtuvälise karistamise, lihtmenetluse korras ja meelevaldse hukkamise, piinamise, usuvabaduse olukorra ning kohtunike ja advokaatide sõltumatuse uurimiseks);
Calls for the re-establishment of a UN mandate for a Special Rapporteur to investigate human rights abuses and seek to ensure accountability for those perpetrating human rights violations in Iran; urges the Iranian authorities to react positively to longstanding requests by several UN Special Rapporteurs (e.g. on extrajudicial, summary or arbitrary executions; torture; freedom of religion or belief; independence of judges and lawyers) for official visits to Iran;