natgillin/translations-raw huggingface dataset:
tervitab komisjoni ettepanekut võtta vastu nõukogu direktiiv, millega rakendatakse võrdse kohtlemise põhimõtet sõltumata isikute usutunnistusest või veendumustest, puudest, vanusest või seksuaalsest sättumusest ( KOM(2008)0426 ), laiendades sellega direktiivi 2000/43/EÜ kohaldamisala kõikidele muudele diskrimineerimise vormidele, rakendades sellega harta artikli 21 sätteid, mis annab suurema manööverdamisruumi kui EÜ asutamislepingu artikkel 13, kuna selles on loetletud täiendavad diskrimineerimise juhtumid: nahavärvus, sotsiaalne päritolu, geneetilised tunnused, keel, poliitilised või muud veendumused, kuulumine vähemusse, varaline seisund ja sünnijärgne päritolu;
Welcomes the Commission proposal for a Council directive implementing the principle of equality regardless of religion or belief, disability, age or sexual orientation ( COM(2008)0426 ), thereby extending the scope of Directive 2000/43/EC to all other forms of discrimination, thus implementing Article 21 of the Charter, which provides greater leeway than Article 13 of the EC Treaty in that it makes reference to further forms of discrimination: colour, social origin, genetic features, language, political or other opinions, membership of a minority, property and birth;
Versorgungsanstalt der deutschen Bühnen otsustas Euroopa Ühenduste Kohus 1. aprillil 2008, et keeldumine maksta toitjakaotuspensioni elukaaslastele on otsene diskrimineerimine seksuaalse sättumuse alusel, kui üleelanud abikaasa ja üleelanud kooselupartner on pensioni suhtes samalaadses olukorras.
of 1 April 2008 the European Court of Justice ruled that a refusal to grant the survivor's pension to life partners constituted direct discrimination on grounds of sexual orientation, if surviving spouses and surviving life partners are in a comparable situation as regards that pension.
palub komisjonil kaasata põhiõiguste amet ühenduse diskrimineerimisvastasesse õigusloomeprotsessi, et amet saaks täita olulist rolli täiendavate õigusaktide koostamisel vajaliku ajakohase ja täpse teabe regulaarse allikana ning tema arvamust küsitaks õigusakti eelnõu koostamise ettevalmistavas etapis;
Calls on the Commission to involve the Agency in the Community's legislative process on anti-discrimination so as to allow it to play a significant role as a regular source of up-to-date and detailed information of relevance for drafting further legislation, consulting it at the preparatory stage in the process of drawing up draft legislation;
, milles pooldati ettepanekut; palub komisjonil pärast põhiõiguste ametiga konsulteerimist esitada samalaadne õigusakti ettepanek homofoobia vastu võitlemise kohta;
, which endorsed the proposal; calls on the Commission, after consulting the Agency, to propose similar legislation to combat homophobia;
tunneb muret seoses asjaoluga, et diskrimineerimisvastaste õigusaktide tundmise tase liikmesriikides on madal, ja märgib, et oma õiguste kasutamiseks peavad ELi kodanikud toetuma antud valdkonda reguleerivatele ELi õigusaktidele; palub komisjonil ja liikmesriikidel kahekordistada jõupingutusi selle parandamiseks; rõhutab samas asjaolu, et õigusaktid saavad olla tõhusad ainult siis, kui kodanikel on lihtne juurdepääs õiguskaitsele, kuna diskrimineerimisvastastes direktiivides sätestatud kaitsesüsteem sõltub diskrimineerimise ohvrite algatustest;
Is concerned at the poor level of knowledge of anti-discrimination legislation in the Member States and notes that, in order to exercise their rights, citizens of the Union have to have recourse to EU legislation in this area; calls on the Commission and Member States to redouble their efforts to raise that level; stresses the fact, at the same time, that legislation is effective only if citizens have easy access to the courts, since the protection regime laid down by the anti-discrimination directives hinges on initiatives taken by victims;
on seisukohal, et lisaks õigusloome vahenditele ja õiguskaitse võimalustele peab võitlus diskrimineerimisega tingimata toetuma ka haridusele, parimate tavade edendamisele ja teavitamiskampaaniatele, mis on suunatud laiale üldsusele ning piirkondadele ja sektoritele, milles diskrimineerimist esineb; palub riiklikel ja kohalikel ametivõimudel hariduslikes ja diskrimineerimisvastase poliitika edendamise meetmetes kasutada haridusega seotud vahendeid, mille on välja töötanud põhiõiguste amet ja Euroopa Nõukogu;
Considers that, over and above legislative tools and the scope for appeals, the fight against discrimination must be based on education, promoting best practice and information campaigns targeting the general public and the areas and sectors where discrimination takes place; calls on national and local authorities to use the educational tools produced by the Agency and the Council of Europe when carrying out educational and anti-discrimination policy promoting measures;
rõhutab, et positiivse toimimisviisi kontseptsiooni – millega tunnistatakse asjaolu, et teatavatel juhtudel eeldab tõhus võitlus diskrimineerimisega aktiivset sekkumist ametivõimude poolt, et taastada tõsiselt häiritud tasakaal – ei saa taandada üksnes kvootide kasutamisele; rõhutab, et sellise toimimisviisi vorme võib praktikas olla väga erinevaid, näiteks töölevõtuintervjuule pääsu tagamine, eelisjuurdepääs töökohti puudutavale teabele valdkondades, kus teatavad elanikkonnarühmad on alaesindatud, eelistatud teabe andmine teatavatele rühmadele tööpakkumiste kohta ning üksnes kvalifikatsiooni asemel ametialase kogemuse arvestamine;
Stresses that the notion of affirmative action, which is an acknowledgement of the fact that in some cases effective action to combat discrimination requires active intervention by the authorities to restore balance where it has been seriously compromised, cannot be reduced to the notion of quotas; stresses that such action can in practice be highly diverse, e.g. guaranteeing recruitment interviews, priority access to training leading to a job in areas where particular communities are under-represented, priority information on job offers for particular communities, and taking account of professional experience rather than qualifications alone;
on seisukohal, et andmete kogumine vähemuste ja halvemas olukorras rühmade kohta on oluline, nagu on rõhutatud Rassismi ja Ksenofoobia Euroopa Järelevalvekeskuse ning põhiõiguste ameti järjestikustes aruannetes; kutsub liikmesriike üles avaldama üksikasjalikku statistikat rassistlike kuritegude kohta ning arendama kuritegude ja/või kuriteo ohvrite alaseid uuringuid, mis võimaldaksid koguda arvulisi ja võrreldavaid andmeid rassistlike kuritegude ohvrite kohta;
Takes the view that the gathering of data on the situation of minorities and disadvantaged groups is important, as underlined by successive reports by the European Observatory of Racism and Xenophobia and the Agency; calls on the Member States to publish detailed statistics on racist crimes and to set up inquiries into crimes and/or victims which enable quantitative, comparable data on the victims of such crimes to be collected;
märgib, et ELi hiljutiste laienemistega lisandus senises 15 liikmega ELis elanud umbes 50 rahvusvähemusele ligikaudu 100 uut vähemusrühma, ning rõhutab, et sisserändajate, pagulaste ja kolmandatest riikidest pärit alaliste elanike madala osakaalu ning põlisrahvastest vähemuste (nn traditsiooniliste rühmade) suurema nähtavuse tõttu Kesk- ja Ida-Euroopa liikmesriikides on viimastes rände- ja integratsioonipoliitika vähemuste poliitikast eraldatud;
Observes that the recent EU enlargements have added close to one hundred minority population groups to the fifty or so which existed when there were 15 EU countries, and stresses that because of the low percentage of resident immigrants, refugees and foreign nationals from third countries and the more visible presence of indigenous "traditional" minorities in Central and Eastern European Member States, migration and integration policies have been hived off there from policies on minorities;
rõhutab, et kuigi vähemuste kaitse kuulub Kopenhaageni kriteeriumide hulka, puuduvad ühenduse poliitikas nii rahvusvähemuste õiguste ühised kriteeriumid kui ka nende miinimumstandardid, samuti puudub ELi ühine määratlus rahvusvähemusse kuulumise kohta; soovitab kehtestada sellise määratluse Euroopa tasandil Euroopa Nõukogu 1993. aasta soovituse nr 1201 alusel; kutsub kõiki liikmesriike, kes ei ole seda veel teinud, allkirjastama ja ratifitseerima Euroopa piirkondlike ja vähemuskeelte harta ning rahvusvähemuste kaitse raamkonventsiooni;
Stresses that, while the protection of minorities is a part of the Copenhagen Criteria, there are neither common criteria nor minimum standards for national minorities" rights in Community policy and that there is no common EU definition either of membership of a national minority; recommends that such a definition be laid down at European level on the basis of Council of Europe Recommendation 1201 (1993); calls on all Member States that have not yet done so to sign and ratify the European Charter for Regional or Minority Languages and the Framework Convention for the Protection of National Minorities;
rõhutab sellega seoses, et üha enam ELi kodanikke kolib ühest liikmesriigist teise ja et nende suhtes peaksid kehtima täielikult neile seoses ELi kodaniku staatusega asutamislepingutes antud õigused, eeskätt õigus osaleda kohalikel valimistel ja Euroopa Parlamendi valimistel ning õigus vabalt liikuda; kutsub liikmesriike üles täielikult järgima vaba liikumist käsitlevat direktiivi 2004/38/EÜ ning ELi institutsioone võtma täiendavaid meetmeid ELi kodanike õiguste kaitse tagamiseks kogu ELis;
Stresses in this context that more and more Union citizens move from one Member State to another and that they should fully enjoy the rights provided by the Treaties in relation to their status as Union citizens, notably those to participation in local and European elections and to free movement; calls on Member States to fully comply with Directive 2004/38/EC on free movement and EU institutions to take further action to ensure protection of Union citizens' rights all over the EU;
rõhutab piirkondlike ja vähemuskeelte kaitsmise ja edendamise tähtsust, märkides, et õigus kõnelda ja saada haridust oma emakeeles on üks peamisi põhiõigusi; ning tervitab liikmesriikide meetmeid kultuuride- ja religioonidevahelise dialoogi toetuseks, mis on oluline selleks, et kultuurilised ja religioossed vähemused saaksid täielikult kasutada oma õigusi;
Underlines the importance of protecting and promoting regional or minority languages, noting that the right to speak and to be educated in one's mother tongue is one of the most basic fundamental rights; and welcomes Member State activities on endorsement of intercultural and interreligious dialogue, which is vital for full enjoyment of the rights of cultural and religious minorities;
on arvamusel, et subsidiaarsuse ja omavalitsuse põhimõtted on kõige tõhusam viis rahvusvähemustesse kuuluvate isikute õiguste tagamiseks, järgides ELis esinevaid parimaid tavasid; toetab asjakohaste omavalitsuse liikide kasutamist, austades samal ajal täiel määral liikmesriikide suveräänsust ja territoriaalset terviklikkust;
Considers that the principles of subsidiarity and self-governance are the most effective ways of handling the rights of people belonging to national minorities, following the best practices existing within the Union; encourages the use of appropriate types of self-governance solutions while fully respecting the sovereignty and territorial integrity of the Member States;
rõhutab, et ELi mitmekeelsuse poliitika peaks kaitsma ja edendama piirkondlikke ja vähemuskeeli sihipärase rahastamise ja elukestva õppe programmiga paralleelsete eriprogrammide kaudu;
Stresses that the EU's multilingualism policy should protect and promote regional and minority languages by targeted funding and specific programmes alongside the Lifelong Learning Programme;
on arvamusel, et kodakondsuseta isikud, kes elavad alaliselt liikmesriikides, on Euroopa Liidus ainulaadses olukorras, kuna teatavad liikmesriigid esitavad neile põhjendamatuid või tingimata mittevajalikke nõudmisi, millega kaasneb nende diskrimineerimine enamusrühma kuuluvate kodanikega võrreldes; nõuab seetõttu, et kõik asjaomased liikmesriigid ratifitseeriksid ÜRO kodakondsuseta isikute seisundi konventsiooni (1954) ja ÜRO kodakondsusetuse vähendamise konventsiooni (1961); palub, et 1990ndatel aastatel iseseisvunud või iseseisvuse taastanud liikmesriigid kohtleksid kõiki enne seda nende territooriumil alaliselt elanud isikuid ilma diskrimineerimata, ning kutsub neid üles süstemaatiliselt leidma rahvusvaheliste organisatsioonide soovitustel põhinevaid õiglasi lahendusi kõikide diskrimineerivate tavade ohvrite probleemidele; mõistab eriti hukka alaliste elanike sihiliku kustutamise registritest Euroopa Liidus ja kutsub asjaomaseid valitsusi võtma tõhusaid meetmeid nimetatud kodakondsuseta isikute staatuse taastamiseks;
Considers that stateless persons permanently resident in Member States are in a unique position in the European Union, given that some Member States impose unwarranted demands on them or demands which are not strictly necessary, thus discriminating against them by comparison with citizens belonging to the majority community; calls therefore on all the Member States concerned to ratify the United Nations Convention Relating to the Status of Stateless Persons (1954), and on the reduction of statelessness (1961); calls on those Member States which gained or regained sovereignty in the 1990s to treat all persons previously resident in their territory without any discrimination, and calls on them to systematically bring about just solutions, based on the recommendations of international organisations, to the problems encountered by all victims of discriminatory practices; condemns, in particular, practices of deliberate erasure of registered permanent residents within the European Union and calls on the governments concerned to take effective measures to restore the status of those stateless persons;
on seisukohal, et romide kogukond vajab erilist kaitset, kuna pärast ELi laienemist on see üks suuremaid vähemusrühmi ELis; rõhutab, et romid on ajalooliselt tõrjutud ja nende võimalused teatavates olulistes valdkondades on takistatud diskrimineerimise, häbimärgistamise ja tõrjutuse tõttu, mis muutunud üha teravamaks;
Considers that the Romani community needs special protection since, following enlargement of the Union, it has become one of the largest minorities in the EU; stresses that that community has been marginalised, historically, and prevented from developing in particular key areas because of discrimination, stigma and exclusion problems which have become more and more acute;
on seisukohal, et romi kogukondade sotsiaalne tõrjutus ja diskrimineerimine on tõendatud fakt vaatamata õiguslikele, poliitilistele ja rahalistele vahenditele, mis sellega võitlemiseks Euroopa tasandil on kasutusele võetud; märgib, et Euroopa Liidu ja liikmesriikide hajutatud ja koordineerimata jõupingutustega ei ole seni suudetud romide olukorda struktuuriliselt ja püsivalt parandada, eelkõige sellistes olulistes valdkondades nagu hariduse, tervishoiu, eluaseme ja tööhõive kättesaadavus, ning seda läbikukkumist nüüd ka avalikult tunnistatakse;
Takes the view that the social marginalisation of, and discrimination against, Romani communities is an established fact in spite of the legal, political and financial instruments introduced at European level to combat this; notes that the Union's and Member States" piecemeal and uncoordinated efforts have not succeeded, to date, in making structural and lasting improvements to the situation of the Roma, in particular in crucial areas such as access to education, health, housing and employment, a failure which is now publicly acknowledged;
taunib asjaolu, et puudub spetsiaalselt romide diskrimineerimise vastu suunatud ELi üldine ja integreeritud poliitika romide jaoks prioriteetsetele probleemidele lahenduste leidmiseks, nagu see toimub mitmete inimõiguste austamise järelevalvemehhanismide puhul, sealhulgas ühinemiseelse hindamise kaudu, mida viib läbi komisjon, ning Euroopa Inimõiguste Kohtu otsuste ja põhiõiguste ameti aruannete kaudu; kinnitab, et tegemist on ühe suurema ja keerukama küsimusega inimõiguste valdkonnas, mille lahendamine on ELi kollektiivne ülesanne ning millega tuleb otsustavalt tegeleda;
Deplores the lack of a global and integrated EU policy specifically targeting discrimination against the Roma in order to deal with the priority problems which they are encountering, as recorded by a number of mechanisms for verifying human rights compliance, including the Commission's pre-accession assessment, the judgments of the ECtHR and the Agency's reports; asserts that it is the collective responsibility of the Union to provide a response to these problems, which constitute one of the most far-reaching and complex human rights issues and that it must resolutely tackle it;
rõhutab, et on vaja üldist, inimõigustele ja tegevusele suunatud lähenemisviisi mittediskrimineerimisele, milles kajastuks romide diskrimineerimise Euroopa mõõde; on arvamusel, et Euroopa Liidu raamstrateegia romide kaasamiseks peaks nägema liikmesriikidele ette tegevuskava, mis seaks eesmärgid ja prioriteedid ning hõlbustaks järelevalve- ja hindamisprotsessi, olles suunatud tegelike probleemide lahendamisele:
Stresses the need for a global, human rights and action-oriented approach to non-discrimination reflecting the European dimension of discrimination against the Roma; takes the view that a European Union framework strategy for Roma inclusion should seek to tackle the real problems, by providing a road map for Member States setting objectives and priorities and facilitating the monitoring and evaluation processes with regard to:
romide segregatsioon eluasemega kindlustamisel, inimõiguste rikkumine, nagu sundväljatõstmine, ning tõrjutus tööhõives, riiklikus haridus- ja tervishoiusüsteemis, mille kõrvaldamiseks jõustatakse diskrimineerimisvastaseid õigusakte ning töötatakse välja poliitika, mis tegeleks töötuse kõrge tasemega;
segregation of the Roma as regards access to housing, human rights violations such as forced evictions and their exclusion from employment and public education and health care, by enforcing anti-discrimination laws and developing policies to address high levels of unemployment;
romide õiguste sage piiramine ametiasutuste poolt ja nende poliitiline alaesindatus;
frequent denial of their rights by public authorities and their political under-representation;
laialt levinud romivastased mõtteavaldused, väga ebapiisavad tagatised rassilise diskrimineerimise vastu kohalikul tasandil ja liiga vähe asjakohaseid integratsiooniprogramme; jõhker diskrimineerimine tervishoius, sealhulgas sundsteriliseerimine, segregatsioon ning piisava teabe puudumine pereplaneerimise kohta;
widespread anti-Romani sentiments, the very inadequate safeguards against racial discrimination at local level and too few appropriate integration programmes; blatant discrimination in health care, including forced sterilisation, and segregation, and a lack of appropriate information on family planning;
diskrimineerimine politsei poolt; rassilise profiili koostamine politsei poolt (sealhulgas sõrmejälgede võtmise või muul viisil andmete kogumise teel) ning politsei laialdane otsustusõigus, sealhulgas ebaproportsionaalsed pistelised kontrollid, mis näitab tungivat vajadust koolitus- ja teadlikkuse tõstmise programmide järele politseipoolse mittediskrimineerimise kohta, mis praegu praktiliselt puuduvad;
discrimination by the police; the police's racial profiling (– inter alia by taking fingerprints or other forms of data collection), and their wide discretionary powers including disproportionate random checks, which highlights the urgent need for training and awareness-raising programmes on non-discrimination by the police, at present largely non-existent;
mitmekordse diskrimineerimise ohvriks olevate romi naiste eriti suur haavatavus;
the particularly vulnerable situation of Romani women, who are subject to multiple discrimination;
kutsub liikmesriike üles paremini austama, kaitsma ja rakendama õigusi, mis on sätestatud ÜRO konventsioonis naiste diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise kohta, ning palub, et asjaomased liikmesriigid võtaksid tagasi oma reservatsioonid ja ratifitseeriksid konventsiooni vabatahtliku protokolli Naiste diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimist käsitleva konventsiooni vabatahtlik protokoll, vastu võetud 15. oktoobril 1999.
Calls on the Member States to increase respect for and protection and implementation of the rights set out in the United Nations Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women and asks the Member States concerned to withdraw their reservations and ratify the Optional Protocol to that Convention Optional Protocol to the Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women, adopted on 15 October 1999.
; rõhutab samas vajadust kindlalt järgida 1995. aastal Pekingis toimunud ÜRO neljanda naiste maailmakonverentsi deklaratsioonis ja tegevusprogrammis võetud kohustusi;
; while underlining the need for firmly pursuing their commitments made in the United Nations Declaration and the Platform for Action of the Fourth World Conference on Women in Beijing 1995;
kutsub liikmesriike ja ELi üles tõhusate meetmete abil võitlema naiste otsese ja kaudse diskrimineerimisega kõigil elualadel (sealhulgas abielu-, partnerlus- ja muudes peresuhetes) ning mitmekordse diskrimineerimisega (nii soo alusel kui ka samal ajal muudel põhjustel);
Calls on Member States and the EU to combat through efficient measures direct and indirect discrimination against women in all spheres (including marriage, partnership and other family relations) and multiple discrimination (taking place on the ground of sex and at the same time on another ground);
nõuab, et erilist tähelepanu pöörataks rahvusvähemuste hulka kuuluvate ja sisserändajatest naiste olukorrale, kuna nende tõrjutust suurendab mitmekordne diskrimineerimine nii väljaspool nende kogukonda kui ka nende kogukonnas; soovitab võtta vastu riiklikud integreeritud tegevuskavad, et võidelda tulemuslikult mitmekordse diskrimineerimisega, eelkõige juhul, kui ühes riigis tegeleb diskrimineerimise probleemidega mitu eri asutust;
Calls for special attention to be given to the situation of women belonging to ethnic minorities and to immigrant women, since their marginalisation is made worse by multiple discrimination both within and outside their own communities; recommends the adoption of national integrated action plans so as to deal effectively with multiple discrimination, especially where different organisations address discrimination issues within a particular State;
rõhutab, et tuleb tunnistada, et eksisteerib vägivald, eriti koduvägivald, mille all naised kannatavad oma soo tõttu, ja selle vastu võidelda nii Euroopa kui ka riigi tasandil, sest tegemist on naiste õiguste levinud rikkumisega, mida sageli alahinnatakse, ning palub liikmesriikidel seetõttu võtta asjakohaseid ja tõhusaid meetmeid, et tagada naistele vägivallavaba elu, võttes nõuetekohaselt arvesse ÜRO deklaratsiooni naistevastase vägivalla likvideerimise kohta ÜRO deklaratsioon naistevastase vägivalla likvideerimise kohta, vastu võetud 20. detsembril 1993.
Stresses that the violence endured by women because of their sex, particularly domestic violence, must be recognised and combated at European and national level, given that it is a common and often underestimated violation of women's rights, and calls on the Member States in consequence to take appropriate, effective measures to ensure that women are guaranteed a life free from all violence, taking due account of the Declaration on the Elimination of Violence against Women United Nations Declaration on the Elimination of Violence against Women, adopted 20 December 1993.