natgillin/translations-raw huggingface dataset:
on arvamusel, et nõukogu seisukoht finantsperspektiivi 2007–2013 kohta ei peegelda ELi kui globaalse partneri ambitsioone; taunib ettepanekut vähendada kulutusi välistegevusele ja välispoliitikale nii iseenesest kui ka osana kogukuludest; on veendunud, et see annab vale signaali seoses ELi poliitiliste prioriteetide ja tema valmisolekuga saavutada ÜVJP vallas tulemusi;
Considers that the Council's position on the financial perspective 2007-2013 does not reflect the ambitions of the EU as a global partner; deplores the proposed reductions in the levels of spending on external actions and policies, both in themselves and as a proportion of total spending; believes that this sends out the wrong signal with regard to the EU's policy priorities and its preparedness to deliver the results in the field of the CSFP;
soovitab, et muudetud institutsioonidevaheline kokkulepe astuks sammu edasi ja näeks ette EJKP raames läbiviidavate sõjaliste operatsioonide ühiste kulude rahastamise ELi eelarvest, lõpetades sellega praeguse tava kasutada liikmesriikide täiendavaid eelarveid või käivitusfonde;
Recommends that the revised Interinstitutional Agreement should take a step forward and provide for the joint costs of military operations in the framework of the ESDP to be financed from the Community budget, thereby discontinuing the existing practice of Member States' subsidiary budgets or start-up funds;
teeb ettepaneku, et muudetud institutsioonidevaheline kokkulepe näeks ette, et kõikide tulevaste EJKP operatsioonide korral ja vastandina kehtivatele eeskirjadele, nagu põhimõte "kulud kantakse nende tekkimise kohas" või teised ajutised kokkulepped nagu niinimetatud "ATHENA mehhanism", tuleks selliste operatsioonide ühiseid kulusid rahastada samuti ühenduse eelarvest;
Suggests that the revised Interinstitutional Agreement should also provide that in the event of any future ESDP operations, and in opposition to existing rules such as the principle that "costs lie where they fall" or any other ad hoc arrangements such as the so-called "ATHENA mechanism", the joint costs of such operations should also be financed from the EU's budget;
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, liikmesriikide parlamentidele, ÜRO peasekretärile, NATO peasekretärile ja Euroopa Nõukogu Parlamentaarse Assamblee presidendile.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the parliaments of the Member States, the Secretary-General of the UN, the Secretary General of NATO and the President of the Assembly of the Council of Europe.
Euroopa Parlamendi resolutsioon naistevastase vägivallaga võitlemise praeguse olukorra ja kavandatavate meetmete kohta ( 2004/2220(INI) )
European Parliament resolution on the current situation in combating violence against women and any future action ( 2004/2220(INI) )
võttes arvesse Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni (ÜRO) inimõiguste, ja eelkõige naiste õiguste alaseid õigusakte nagu ÜRO põhikiri; inimõiguste ülddeklaratsioon; kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvaheline pakt; majanduslike, sotsiaalsete ja kultuuriliste õiguste rahvusvaheline pakt; konventsioon naiste diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise kohta ja selle vabatahtlik protokoll ja piinamise ning muude julmade, ebainimlike või inimväärikust alandavate kohtlemis- ja karistamisviiside vastane konventsioon;
having regard to the provisions in the United Nations (UN) legal instruments in the field of human rights, in particular those concerning women's rights, such as the Charter of the UN, the Universal Declaration of Human Rights, the International Covenants on Civil and Political Rights and on Economic, Social and Cultural Rights, the Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination Against Women and its Optional Protocol, and the Convention against Torture and Other Cruel, Inhuman or Degrading Treatment or Punishment,
võttes arvesse teisi ÜRO naistevastase vägivalla alaseid dokumente, nagu 25. juuni 1993. aasta Viini deklaratsioon ja tegevuskava Vastu võetud 14.-25. juunil 1993 toimunud inimõiguste maailmakonverentsil.
having regard to other UN instruments on violence against women, such as the Vienna Declaration and Programme of Action of 25 June 1993 Adopted by the World Conference on Human Rights, 14-25 June 1993.
, 30. jaanuari 2003. aasta resolutsioon au nimel naiste suhtes toimepandud kuritegude likvideerimise suunas tegutsemise kohta ÜRO Peaassamblee resolutsioon 57/179.
, the Resolution Working towards the elimination of crimes against women committed in the name of honour of 30 January 2003 UN General Assembly resolution 57/179.
, 2. veebruari 1998. aasta resolutsioon kuritegude ennetamiseks ja naistevastase vägivalla likvideerimiseks võetavate kriminaalõiguslike meetmete kohta ÜRO Peaassamblee resolutsioon 52/86.
, the Resolution on crime prevention and criminal justice measures to eliminate violence against women of 2 February 1998 UN General Assembly resolution 52/86.
, ÜRO inimõiguste ülemkomissari erireferentide aruanded naistevastase vägivalla kohta ja naiste diskrimineerimise likvideerimise komitee soovitus nr 19 Vastu võetud naiste diskrimineerimise likvideerimise komitee 11. istungil 1992. aastal.
, the reports by the UN High Commissioner for Human Rights' Special Rapporteurs on violence against women, and the Committee on the Elimination of Discrimination Against Women's General Recommendation No 19 Adopted at the CEDAW's 11th session, 1992.
võttes arvesse naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni raportit ning kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni arvamust ( A6-0404/2005 );
having regard to the report of the Committee on Women's Rights and Gender Equality and the opinion of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs ( A6-0404/2005 ),
arvestades, et ÜRO deklaratsioonis naistevastase vägivalla likvideerimise kohta käsitletakse naistevastase vägivallana "igasugust soopõhist vägivallaakti, mille tulemuseks on või võivad olla naiste füüsilised, seksuaalsed või psühholoogilised kahjustused või kannatused, sh nimetatud vägivallaaktidega ähvardamist, vabaduse omavolilist piiramist või sundust kas avalikkuse ees või eraelus";
A whereas violence against women has been defined by the UN Declaration on the Elimination of Violence against Women as any act of gender-based violence that results in, or is likely to result in, physical, sexual or psychological harm or suffering to women, including threats of such acts, coercion or arbitrary deprivation of liberty, whether occurring in public or in private life,
arvestades, et ülalnimetatud ÜRO deklaratsiooni artiklis 6 märgitakse, et "Miski käesolevas deklaratsioonis ei mõjuta riigi õigusaktides, rahvusvahelises konventsioonis, lepingus või muus riigis kehtivas juriidilises dokumendis sisalduda võivate soodsamate naistevastase vägivalla likvideerimise sätete kohaldamist";
whereas Article 6 of the UN Declaration on the Elimination of Violence against Women states, "[n]othing in the present Declaration shall affect any provision that is more conducive to the elimination of violence against women that may be contained in the legislation of a State or in any international convention, treaty, or other instrument in force in a State",
arvestades, et vägivald esineb eri liiki suhetes ning teadusuuringutes ja kultuurilistes seostes kasutatavad määratlused on erinevad; arvestades, et käesolev resolutsioon keskendub esmajoones meeste vägivallale naiste vastu, st olukorrale, kus vägivallatseja on mees ja ohver on naine, kes on või on olnud vägivallatsejaga suhetes; arvestades, et Soomes, Rootsis ja Saksamaal korraldatud kolme levimusuuringu kohaselt on niisugune vägivald peamine vägivalla vorm lähisuhetes; arvestades, et kuigi paljud sellist liiki vägivalla juhtumid leiavad aset kodus, on vägivalla toimumiskohal teisejärguline tähtsus;
whereas violence occurs in many types of relationship and the definitions used in research and the cultural context vary; whereas the primary focus of this resolution is men's violence against women e.g. where the perpetrator is a man and the victim is a woman who has or has had a relationship with the perpetrator; whereas such violence represents the overwhelming majority of cases of violence in close relationships, according to three prevalence studies carried out in Finland, Sweden and Germany; whereas, although many cases of that type of violence occur in the home, the place where the violence takes place is of secondary importance,
arvestades, et meeste vägivald naiste vastu ei ole üksnes kuritegelik, vaid ka tõsine sotsiaalne probleem; arvestades, et meeste vägivald naiste vastu on inimõiguste – õigus elule, turvalisusele, väärikusele ning füüsilisele ja vaimsele puutumatusele – rikkumine ja takistab seetõttu demokraatliku ühiskonna arengut;
whereas men's violence against women is not only criminal but also constitutes a serious social problem; whereas men's violence against women represents a violation of human rights, notably the right to life, the right to safety, the right to dignity, and the right to physical and mental integrity; whereas men's violence against women is therefore an obstacle to the development of a democratic society,
arvestades, et meeste vägivald naiste vastu võib tabada igas eas naisi, olenemata haridusest, sissetulekust või sotsiaalsest seisundist; arvestades, et Rootsis, Saksamaal ja Soomes korraldatud laiaulatuslikud uuringud näitavad, et vähemalt 30–35% 16–67aastastest naistest on langenud vähemalt ühe korra füüsilise või seksuaalse vägivalla ohvriks; arvestades, et kui lisada psühholoogiline vägivald, tõuseb puudutatud naiste arv 45–50%ni;
whereas men's violence against women can affect women of any age, irrespective of education, income or social position; whereas large-scale prevalence studies in Sweden, Germany and Finland have shown that at least 30-35 % of women between 16 and 67 have at one time been victims of physical or sexual violence; whereas if psychological violence is included, the proportion of women affected rises to between 45 and 50 %,
arvestades, et meeste vägivald naiste vastu on universaalne nähtus, mis on seotud võimu sooliselt ebaühtlase jagunemisega, mis meie ühiskonda endiselt iseloomustab; arvestades, et võrdsuse puudumine on samuti üks põhjus, miks meeste vägivalda naiste vastu ei ole piisavalt esile tõstetud ega nende eest kohtulikule vastutusele võetud;
whereas men's violence against women is a universal phenomenon linked to the unequal distribution of gender power, which still characterises our society; whereas inequality also contributes to the fact that men's violence against women is not sufficiently prioritised and prosecuted,
arvestades, et naistevastaseid vägivallategusid panevad üldjuhul toime nende lähisugulased või partnerid;
whereas the kind of violence affecting women is typically perpetrated by their close relatives or by partners,
arvestades, et lisaks meetmetele, mis võetakse vägivallaohvrite abistamiseks, tuleb ühelt poolt välja töötada ka vägivallaaktide toimepanijatele ja võimalikele vägivallaaktide toimepanijatele suunatud ennetusstrateegiad ning teiselt poolt tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad karistused;
whereas, in addition to taking measures to help victims of violence, there is also a need for proactive and preventive strategies aimed at the perpetrators and those at risk of becoming perpetrators of violence on the one hand and effective, proportionate, and dissuasive penalties on the other,
arvestades, et naiste vastu suunatud vägivalla liigid võivad vastavalt kultuuritraditsioonidele, etnilisele päritolule või sotsiaalsele taustale olla erinevad; arvestades, et naiste suguelundite moonutamine, nn aukuriteod ja sundabielud on tänaseks saanud tegelikkuseks ka ELis;
whereas the types of violence affecting women can vary according to cultural tradition, ethnic origin, and social background; whereas female genital mutilation, so-called crimes of honour, and forced marriages are a reality in the EU,
arvestades, et mehed sooritavad ja võivad sooritada naistevastaseid vägivallategusid sageli varjatult kodus; arvestades, et sügavalt juurdunud ajaloolised ja kultuurilised normidega tunnistatakse meeste vägivald naiste vastu sageli õiguspäraseks;
whereas men's violence against women often occurs in secret and in the home, and can do so because society does not impose adequate penalties; whereas deep-rooted historical and cultural norms often contribute to legitimising men's violence against women,
arvestades, et vaid üksikud liikmesriigid on kogunud andmeid ja teinud statistikat naiste vastu suunatud meeste vägivalla vormide levimuse kohta, mistõttu on ühelt poolt raske hinnata selle tegelikku levikut ja teiselt poolt ühtlasi ELi tasandil tõhusaid meetmeid võtta;
whereas only a few Member States have gathered data and compiled statistics relating to the prevalence of different forms of men's violence against women, making it difficult to understand the real extent of such violence on the one hand and to draw up an efficient response at EU level on the other,
arvestades, et ELi tasandil pole läbi viidud ühtegi põhjalikku uurimust naiste vastu suunatud meeste vägivalla rahaliste kulude ning ühiskondlike ja inimlike tagajärgede kohta; arvestades, et nähtuse esiletõstmiseks ja selle inimõiguste tõsise rikkumisega võitlemiseks on sellise uurimuse läbiviimine vajalik;
whereas no detailed EU-level study has been carried out into the financial costs and social and human consequences of men's violence against women; whereas, however, it is vital to conduct such a study in order to highlight the phenomenon and combat this serious violation of human rights,
arvestades, et meeste vägivald naiste vastu on oluline tegur nende naiste ja tüdrukute elus, kes satuvad seksuaalse ekspluateerimise, sealhulgas prostitutsiooni või muude eesmärkidega seotud inimkaubanduse ohvriks; arvestades, et uuringute järgi on 65–90% naisprostituutidest on minevikus kogenud seksuaalset vägivalda;
whereas men's violence against women is an important factor in the lives of those women and girls who become victims of human trafficking for sexual exploitation, including prostitution, or other purposes; whereas surveys show that 65-90% of prostituted women have been subjected to sexual abuse in the past,
arvestades, et marginaliseerumine ja vaesus on prostitutsiooni ja naistekaubanduse suurenemise olulisemad põhjused;
whereas marginalisation and poverty are basic causes of prostitution and of increased trafficking in women,
arvestades, et meeste vägivald naiste vastu kujutab endast takistust naiste osalemisele ühiskonnas ja tööturul ning võib viia naiste marginaliseerumise ja vaesumiseni;
whereas men's violence against women is an obstacle to women's participation in society and the labour market and can lead to women's marginalisation and poverty,
arvestades, et suur hulk aruandeid näitab, et enim ohustab naisi raske vägivald oma partnerite või endiste partnerite poolt lahkumineku ajal või vahetult pärast seda;
whereas there is a large number of reports showing that women are most at risk of severe violence from their partners or former partners during or shortly after separating from them,
arvestades, et vägivald naiste vastu, kellel on lapsed, mõjutab otseselt ja kaudselt lähi- ja pikaajalises perspektiivis selliste laste emotsionaalset ja vaimset tervist ning võib põhjustada põlvkondi kestva vägivalla- ja kuritarvituste ringi;
whereas violence against mothers directly and indirectly has negative short and long-term effects on their children's emotional and mental health and can create a cycle of violence and abuse, which is perpetuated through generations,
arvestades, et lisaks naiste sagedasele majanduslikule sõltuvusele meestest on üheks oluliseks põhjuseks, miks naised ei teavita kedagi vägivalla, eriti kodu- või seksuaalse vägivalla ohvriks langemisest, püsiv arusaam, et naised on ise vägivallas süüdi või et see on eraasi, samuti ka soov hoida suhet ja perekonda lagunemast; arvestades, et veel üks põhjus, miks naised ei teata vägivallast, on usaldamatus ja usu puudumine politseisse, kohtusüsteemi ja sotsiaalteenistustesse;
whereas, apart from the fact that women are often economically dependent on men, they frequently do not report violence against them, in particular domestic or sexual violence, because there is a lingering myth in society that they are to blame for the violence or that it is a private matter, as well as because of their desire to hold their relationship and family together; whereas women also tend not to report violence because they lack confidence in the police, the judicial system and social services,
arvestades, et ühiskonnas, mis ei võta piisavalt kindlat ja selget seisukohta naistevastase vägivalla suhtes, võib naiste suhtes vägivallategusid toime panevate meeste hulk suureneda; arvestades, et õigusaktid ja nende tõhus täitmine on vägivallaga võitlemise tähtsad vahendid;
whereas the risk of men perpetrating violence against women increases in a society which does not take a sufficiently strong and clear stand against it; whereas legislation and effective enforcement are important instruments in combating violence,
arvestades, et komisjoni teatises nõukogule ja Euroopa Parlamendile, millega kehtestatakse ajavahemikuks 2007–2013 põhiõiguste ja õigusasjade raamprogramm ( KOM(2005)0122 ), etendab naiste, laste ja noorte vastu suunatud vägivalla vastu võitlemine osana püüdlustest luua tõeline vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala väga tähtsat rolli;
whereas in the Communication from the Commission to the Council and the European Parliament establishing for the period 2007-2013 a framework programme on Fundamental Rights and Justice ( COM(2005)0122 ), fighting violence against women, children and young people plays a very important role, as part of the effort to create an area of freedom, security and justice,
tuletades meelde komisjoni asepresidendi Franco Frattini 21. juuni 2005. aasta kõnet Euroopa Parlamendile, milles ta märkis, et ELi endises 15. liikmesriigis sureb igal aastal hinnanguliselt 700–900 naist intiimpartneri vägivalla tagajärjel ning isegi see arv on tõenäoliselt alahinnatud;
recalling that, as stated by Commission Vice-President Franco Frattini in a speech to the European Parliament on 21 June 2005, an estimated number of at least 700-900 women die each year from intimate partner violence in the 15 old Member States and this number is likely to be underestimated,
soovitab seoses meeste vägivallaga naiste vastu komisjonil ja liikmesriikidel:
Recommends, as regards men's violence against women, the Commission and the Member States:
käsitleda meeste vägivalda naiste vastu inimõiguste rikkumisena, mis peegeldab võimu sooliselt ebaühtlast jagunemist meie ühiskonnas, ning võtta selle nähtusega võitlemisel kõikehõlmav poliitiline lähenemine, sealhulgas ennetamise ja karistamise tõhusad meetodid;
to regard it to be a violation of human rights, reflecting unequal gender power relations and to adopt an all-encompassing policy approach to combat it, including effective methods of prevention and punishment;
käsitleda meeste vägivalda naiste vastu struktuurilise nähtuse ja olulise takistusena soolise ebavõrdsuse kaotamisel;
to regard men's violence against women as a structural phenomenon and as one of the main impediments to efforts to overcome inequality between women and men;
kehtestada täisleppimatus kõikide naistevastase vägivalla vormide suhtes;
to formulate a zero-tolerance policy as regards all forms of violence against women;
võtta vastu valitsusasutuste ja valitsusväliste organisatsioonide vahelise koostöö raamistik, et töötada välja koduvägivalla vastu võitlemise tegevuspõhimõtted ja tegutsemisviisid;
to adopt a framework for cooperation between governmental and non-governmental organisations (NGOs), with a view to developing policies and practices to combat domestic violence;
luua koostöös EUROSTATi, põhiõiguste ameti ja tulevase Euroopa soolise võrdõiguslikkuse instituudiga ühtlustatud metodoloogia, mõisted ja kriteeriumid, mille abil koguda ELis võrreldavaid andmeid naiste vastu suunatud meeste vägivalla kohta ning eelkõige korraldada laiaulatuslikke levimusuuringuid;
to establish harmonised methodology, definitions and criteria, in cooperation with Eurostat, the Fundamental Rights Agency, and the future European Gender Institute in order to gather comparable and compatible data throughout the EU concerning men's violence against women, in particular, comprehensive studies of prevalence;
määrata ametisse riiklikud kontaktisikud, kes koguvad, vahetavad ja töötlevad andmeid ja statistikat naiste vastu suunatud meeste vägivalla kohta, sealhulgas teavet vägivaldses keskkonnas kasvavate laste kohta, ja edendavad parimate tavade vahetust liikmesriikide, läbirääkija- ja kandidaatriikide vahel;
to appoint national rapporteurs in order to gather, exchange and process information and statistics on men's violence against women, including information on children growing up in violent environments, and to promote the exchange of best practice among Member States, accession and candidate countries;
tuua kogu naiste vastu suunatud meeste vägivallaga seotud töös esile, kuidas niisugune vägivald mõjutab lapsi;
to highlight in all work relating to men's violence against women how such violence affects the children;
rajada ühtne süsteem rünnakute registreerimiseks liikmesriikide pädevate asutuste, näiteks kohtute, politsei, haiglate ja sotsiaalteenistuste poolt, et tagada andmete ühtne registreerimine ja suurem võimalus nende kasutamiseks;
to establish a single system of recording instances of assault by Member States' competent authorities, such as the judiciary, the police, hospitals and social services, in order to ensure that the data is recorded jointly and that greater use is made of them;
anda koduvägivalla juhtumite ja andmete registreerimise eest vastutavatele ametiisikutele asjakohast koolitust, et nad saaksid oma ülesandeid täita vajaliku järjekindlusega;
to provide appropriate education and training for professionals who are responsible for recording incidents and data relating to domestic violence in order to ensure that they carry out their duties with the required consistency;
eraldada vahendeid naiste vastu suunatud meeste vägivalla põhjustatud kulude uurimiseks ELis;
to earmark funds for investigation into the costs of men's violence against women in the EU;
luua vajalikud vahendid, et jälgida läbirääkija ja kandidaatriikide tegevust ja edusamme seoses naiste kohtlemisega kõikides ühiskonna valdkondades ning teha naiste turvalisusest ja kaitsest nendes riikides ühinemise kriteerium;
to establish the necessary means to monitor the activity and progress of the accession and candidate countries regarding treatment of women in all areas of society, and to make the safety and treatment of women in these countries a criterion for accession;
töötada välja programmid ja uuringud, mille sihtrühm on naised, kes on teatavate kultuuriliste ühenduste või etniliste vähemusrühmade liikmed, et saada ülevaade nende naiste vastu suunatud vägivalla erivormidest ja kavandada asjakohased meetmed nendega tegelemiseks;
to develop programmes and surveys targeting women who are members of culturally specific communities or ethnic minority groups, with a view to obtaining an account of the specific forms of violence that these women encounter and planning appropriate methods of dealing with them;
jälgida hoolikalt inimkaubandust kõikidel piiridel;
to closely monitor human trafficking across all borders;
kutsub liikmesriike üles looma partnerluskavu õiguskaitseorganite, valitsusväliste organisatsioonide, ohvrite varjupaikade ja muude asjakohaste asutuste vahel ning tugevdama koostööd, et tagada naiste vastu suunatud meeste vägivalda käsitlevate õigusaktide tõhus rakendamine, ja teadvustada kõikide tasandite ametnikele küsimusi, mis on seotud meeste vägivallaga naiste vastu;
Calls on the Member States to establish partnership schemes between the law-enforcement authorities, NGOs, victims" refuges, and other appropriate authorities and to intensify cooperation to ensure the effective implementation of laws aimed at combating men's violence against women, and to raise the awareness of officials at all levels of issues relating to men's violence against women;