tervitab ettepanekut ühtekuuluvuspoliitika reformi kohta, soovides selle panna teenima kasvu, tööhõive ja säästva arengu eesmärke; arvab, et Euroopa regionaalpoliitika on asendamatuks vahendiks sotsiaalse ja majandusliku ning territoriaalse ühtekuuluvuse edendamiseks, võimaldades liidul astuda samme, et vähendada regionaalset ebavõrdsust, pidades silmas liidu kui terviku harmoonilise arendamise edendamist, ja likvideerida struktuurilisi puudusi (raske ligipääs, rahvastikukadu ja madal rahvastikutihedus, kauge asupaik jne), stimuleerida piirkondade säästvat arengut, nende kasvu, konkurentsivõimet ja tööhõivet, rõhutab ühtekuuluvuspoliitika tähtsust Lissaboni eesmärkide saavutamisel ning aidates vähendada tehnoloogilist lõhet Euroopa Liidu erinevate osade vahel, tuleks kõik ühtekuuluvuspoliitikale eraldatud vahendid kasutada selle eesmärgi saavutamiseks; on veendunud, et ühine Euroopa tasandil tegutsemine on tasuv, kuna see võimaldab mastaabisäästu, menetluste ratsionaliseerimist ja ressursside ühiskasutamist, eriti piiriülese koostöö kontekstis; arvab, et tugeva, hästi rahastatud Euroopa regionaalpoliitika olemasolu on vältimatuks tingimuseks, et liit oleks võimeline toime tulema edasiste laienemistega ja regionaalse ebavõrdsuse vähendamisega ning et selle käigus tuleb nendevaheliste võrdlussuhete osas säilitada kolme sambaga abiprogrammide süsteemi põhistruktuur; seetõttu peab kogusummat 0,41% liidu RKTst ja 4% uute liikmesriikide RKTst piisavaks, tingimusel et liikmesriigid tagavad, et tegevus toimub lisaks riiklikele ja piirkondlikele meetmetele ning nimetatud kaasrahastamise (kasutades riiklikke ja eravahendeid); otsustab jälgida N+2 reegli ranget järgimist komisjoni poolt struktuurifondides ja seetõttu tuleks ühtekuuluvusfondiga seotud kehtivate reeglite kohaldamist jätkata;
Welcomes the proposed reform of cohesion policy with a view to placing it at the service of the objectives of growth, employment and sustainable development; considers that European regional policy is an indispensable tool for promoting social, economic and territorial cohesion, permitting the Union to undertake actions to reduce regional disparities, with a view to fostering the harmonious development of the Union as a whole and addressing structural shortcomings (difficult access, depopulation and low population density, remote location etc.), so as to stimulate the sustainable development of the regions, their growth, competitiveness and employment; underlines the importance of cohesion policy in achieving the Lisbon goals and helping to bridge the gap between the different territories of the European Union; insists that all resources allocated to cohesion policy should be spent for this purpose; is convinced that joint action at European level is cost-effective since it allows for economies of scale, the rationalisation of procedures and the pooling of resources, particularly in the context of cross-border co-operation; considers that the existence of a strong, well-financed European regional policy is a condition sine qua non of the Union's ability to deal with successive enlargements and reduce regional disparities and that, in the process, the basic structure of the system of assistance programmes, with three pillars, must be maintained in terms of the comparative relationship between them; considers, therefore, the amount of 0.41% of the Union's GNI and 4% of national GNI of the new Member States as adequate, provided the Member States can ensure that the actions take place in addition to national and regional measures and that the corresponding co-financing (using public and private funds) is made available; is determined to monitor the strict application by the Commission of the N+2 rule in the Structural Funds and insists, therefore, that the present rules regarding the Cohesion Fund should be further applied;