natgillin/translations-raw huggingface dataset:
rõhutab, et tõhus humanitaartegevus, sealhulgas toiduabi, peaks põhinema olukorral ja vajadustel, olema tulemusele orienteeritud ja juhinduma põhimõttest, et elatusvahendite päästmine päästab elusid; rõhutab lisaks, et humanitaarabi ei ole kriisijuhtimise vahend ja seda tuleb määrata läbipaistval moel üksnes tegelike vajaduste alusel ja sõltumata mis tahes poliitilistest kaalutlustest; rõhutab eriti, et toiduabi osutamisel tuleb püüda igal juhul vältida mis tahes kahjulikku mõju kohalikele turgudele või tulevast sõltuvust ning see peaks aitama kaasa pikaajalisele toiduainetega kindlustatusele; toetab rahvusvahelisi jõupingutusi, et reformida toiduabi konventsiooni kõnealustest põhimõtetest kinnipidamise tagamiseks;
Stresses that effective humanitarian action, including emergency food aid, should be situation- and needs-based, result-oriented and driven by the principle that saving livelihoods saves lives; stresses further that humanitarian aid is not a crisis management tool and should be allocated in transparent fashion solely on the basis of real needs and independently of all political considerations; stresses in particular that delivery of food aid must try by all means to avoid any harmful effect on local markets or future dependence and should contribute to long-term food security; supports international efforts to reform the Food Aid Convention to ensure respect for these principles;
rõhutab, et humanitaarabi peab arvestama abi saavate riikide või piirkondade arengut ja enesega toimetulekut ning vältima nende liigset sõltuvust täiendavast abist või välisabist;
Stresses that humanitarian aid must take account of self-development and self-sufficiency and must not be geared towards making the countries or regions to which the aid is given too dependent on further aid or external assistance;
Ühised väärtused, põhimõtted ja head tavad
Common values, principles and good practice
rõhutab, et ELi humanitaarmeetmed peavad juhinduma humanitaarsetest põhimõtetest, mis on ette nähtud humanitaardoonorluse põhimõtete ja heade tavadega:
Stresses that the EU's humanitarian action should be guided by the humanitarian principles enshrined in the Principles and Good Practice of Humanitarian Donorship (GHD):
inimlikkuse põhimõte, mis tähendab keskendumist inimelude päästmisele ja mis tahes kannatuste leevendamisele;
the principle of humanity, meaning the centrality of saving human lives and alleviating suffering wherever it is found;
erapooletuse põhimõte, mis tähendab meetmete rakendamist üksnes vajadusest lähtuvalt, ilma diskrimineerimiseta kannatanud elanikkondade vahel või elanikkonna sees;
the principle of impartiality, meaning the implementation of actions solely on the basis of need, without discrimination between or within affected populations;
neutraalsuse põhimõte, mis tähendab, et humanitaartegevus ei tohi tegevuse toimumispaigas toetada ühtegi relvastatud konflikti või muu vaidluse osapoolt; ja
the principle of neutrality, meaning that humanitarian action must not favour any side in an armed conflict or other dispute where such action is carried out; and
sõltumatuse põhimõte, mis tähendab humanitaareesmärkide sõltumatust poliitilistest, majanduslikest, sõjalistest või muudest eesmärkidest, mis võivad olla igal tegutsejal seoses aladega, kus humanitaartegevust rakendatakse.
the principle of independence, meaning the autonomy of humanitarian objectives from the political, economic, military or other objectives that any actor may hold with regard to areas where humanitarian action is being implemented;
viivitamatus, mis tähendab suurema tähelepanu pööramist kõigi ebamõistlike viivituste kõrvaldamisele humanitaarabi osutamisel ja vajaduse korral tekkinud viivituste kriitilist uurimist;
immediacy, meaning a stronger emphasis on the elimination of all unreasonable delays in the supply of humanitarian aid and on questioning any delays when appropriate;
tõhusus, mis tähendab, et demokraatliku kontrolli teostamiseks peab olema võimalik tulemusi mõõta;
effectiveness, meaning that there is a clear measurability of output against which democratic accountability can be properly directed; and
on seisukohal, et arvestades oma poliitilist kaalu ja mõju peamise rahvusvahelise doonorina, peaks EL edendama järjekindlalt kõnealuseid põhimõtteid, et tagada juurdepääs kriisi tõttu kannatanud elanikkonnale ja humanitaaralast kinnipidamine;
considers that, in view of its political weight and influence as the largest international donor, the EU should consistently promote these principles in order to ensure access to crisis-affected populations and respect for humanitarian space;
tervitab komisjoni algatust käivitada hea humanitaarpartnerlus, tugevdades üldist humanitaarreformi, ühendades doonorid, koostööpartnerid ja abisaajad, ning ELi poolt 2005. aastal rahvusvahelisest humanitaarõigusest kinnipidamise edendamise suuniste vastuvõtmist; soovib, et EL mängiks esmatähtsat rolli rahvusvahelisest humanitaarõigusest kinnipidamise kontrollimisel, kaitsmisel, edendamisel, levitamisel ja tugevdamisel, sealhulgas valitsusväliste osalejate poolt, et säilitada humanitaarala; soovib, et kõik liikmesriigid, kes ei ole seda veel teinud, kirjutaksid reservatsioonideta alla ülalnimetatud humanitaardoonorluse põhimõtetele ja headele tavadele; rõhutab vajadust, et kõnealused põhimõtted viidaks ellu ja et ELi institutsioonid ja Euroopa Parlamendi alaline humanitaarabi raportöör hindaksid korrapäraselt (iga kahe aasta tagant) põhimõtetest kinnipidamist;
Welcomes the Commission's initiative to launch a Good Humanitarian Partnership, enhancing global humanitarian reform by bringing together donors, implementing partners and beneficiaries in a joint platform and the adoption by the EU in 2005 of operational guidelines on the promotion of respect for IHL; wishes to see the EU play a leading role in monitoring the defence, promotion, dissemination and enforcement of respect for IHL, including by non-State actors, in order to preserve the humanitarian space; wishes to see all the Member States which have not yet done so subscribe without reservation to the above-mentioned Principles and Good Practice of Humanitarian Donorship (GHD); stresses the need for these principles to be translated into practice and for their observance to be assessed on a regular (biennial) basis by the EU institutions and Parliament's standing rapporteur on humanitarian aid;
leiab, et suuremat tähelepanu tuleb pöörata abitöötajate julgeolekule ja kaitsele, kellel tuleb sageli minna ohtlikesse piirkondadesse; avaldab kahetsust, et nad langevad ikka veel sageli mõttetu vägivalla ohvriks, satuvad vangistusse või võetakse pantvangiks; mõistab kindlameelselt hukka kõik vägivallaaktsioonid abitöötajate vastu;
Considers that more attention should be paid to the safety and protection of aid workers, who regularly have to venture into dangerous areas; deplores the fact that they are far too frequently the victims of senseless violence, imprisonment or hostage-taking; roundly condemns any action taken against aid workers;
märgib kontseptsiooni "kohustus kaitsta" tunnustamist ülalnimetatud ÜRO resolutsioonis 60/1, mis oli tingitud nimelt rahvusvahelise humanitaarõiguse ning inimõiguste rikkumiste suurenemisest ja valitsuste võimetusest või tahte puudumisest kaitsta oma kodanikke; tuletab meelde, et humanitaarabi on üks rahvusvahelise üldsuse vahend, et aidata kaasa ohustatud elanike kaitsmisele, ning rõhutab ELi kohustust reageerida niisugustele rikkumistele; nõuab, et liikmesriigid ja ELi institutsioonid algataksid põhjaliku poliitilise arutelu sekkumisõiguse või isegi -kohustuse üle rahvusvahelise humanitaarõiguse ja/või inimõiguste tõsise rikkumise korral, võttes samuti arvesse rahvusvahelise sekkumise ja riikide suveräänsuse komisjoni ülalnimetatud 2001. aasta detsembri aruande "Kohustus kaitsta" järeldusi ja soovitusi;
Notes the recognition of the concept of the 'responsibility to protect' in the above-mentioned UN Resolution 60/1 in response to the increase in violations of IHL and human rights and to the powerlessness or unwillingness of governments to protect their own citizens; recalls that humanitarian aid is one of the ways in which the international community can contribute to the protection of threatened peoples and stresses the EU's concern not to remain inactive in the face of such violations; calls for a thorough political debate in the Member States and EU institutions on the right, or indeed the duty, of intervention in cases of serious violation of IHL and/or human rights, taking also into account the conclusions and recommendations of the above-mentioned Report of December 2001 by the International Commission on Intervention and State Sovereignty on "The responsibility to protect";
on veendunud, et EL peaks töötama välja algatusi, et muuta kontseptsioon "kohustus kaitsta" tegelikkuseks, andes samal ajal eesõiguse ennetusmeetmetele, tsiviilmeetmetele ja kolmandate riikide valitsuste toetamisele nende kohustuste täitmisel, et kaitsta nende elanikkonda; rõhutab, et sunnimeetmeid, sealhulgas sõjalist sekkumist võib kasutada vaid viimase abinõuna ning rangelt kooskõlas rahvusvahelise õigusega; kordab eelkõige, et jõu kasutamise kaalumisel peab ÜRO Julgeolekunõukogu võtma alati arvesse ülalnimetatud ÜRO peasekretäri 21. märtsi 2005. aasta aruandes esitatud ja Euroopa Parlamendi toetuse saanud viit legitiimsuse kriteeriumi: ohu tõsidus, eesmärgi õigsus, jõu kasutamine viimase abinõuna, meetmete proportsionaalsus ja reaalsed eduvõimalused; nõustub, et jõu kasutamise põhimõtted ja jõu kasutamise lubamine tuleks sätestada ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis;
Believes that the EU should develop initiatives to make the concept of 'responsibility to protect' a reality, while giving precedence to preventive action, civilian means and support for third-country governments in fulfilling their obligations to protect their populations; stresses that coercive measures, including military intervention, may only be used as a last resort and strictly in accordance with international law; in particular, reiterates that, when considering the use of force, the Security Council should always take into account the five criteria of legitimacy proposed by the above-mentioned report of 21 March 2005 by the UN Secretary-General and supported by Parliament: seriousness of threat, proper purpose, last resort, proportional means and a reasonable chance of success; agrees that the principles relating to the use of force and its authorisation should be laid down in a resolution of the Security Council;
II osa: põhimõtete rakendamine praktikas: ELi humanitaarabi ühine raamistik
Part II: Translating Principles into Practice: a common framework for EU Humanitarian Aid
ELi koordineerimine, ühtsus ja täiendavus
EU coordination, coherence and complementarity
on seisukohal, et konsensus peaks tagama liikmesriikide hulgas koordineerimise, poliitika ühtsuse, täiendavuse ja menetluste ühtlustamise põhimõttest kinnipidamise, nagu on sätestatud juba eespool nimetatud Euroopa arengukonsensuses, ning et ühendus peaks oma ühendavas rollis kasutama täielikult nõukogu ülalnimetatud määruse (EÜ) nr 1257/96 artiklit 10 ja humanitaarabi peadirektoraadi suutlikkust; rõhutab siiski, et ELi koordineerimismehhanismid peavad ÜRO ja eriti humanitaarasjade koordinatsioonibüroo rahvusvahelisi koordineerimisalaseid jõupingutusi pigem tugevdama kui neid dubleerima ning kaasama riiklikud ja kohalikud asutused; kutsub ELi üles koostama ELi humanitaarabidoonorite kaardistiku sarnaselt ELi arenguabi puhul tehtuga;
Considers that the Consensus should enshrine the principles of coordination, policy coherence, complementarity and harmonisation of procedures among the Member States, as already stated in the above-mentioned European Consensus on Development, and that the Community should make full use of Article 10 of the above-mentioned Council Regulation (EC) No 1257/96 and exploit the capabilities of DG ECHO in its federating role; stresses, nevertheless, that EU coordination mechanisms must reinforce the international coordination efforts of the United Nations, particularly those of OCHA rather than duplicate them, and include national and local authorities; calls on the EU to establish an EU humanitarian aid donors' atlas, similar to the exercise undertaken for EU development aid;
väljendab heameelt asjaolu üle, et 21. ja 22. juunil 2007 Brüsselis toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumise eesistujariigi järeldustes tunnustatakse täielikult vajadust viia humanitaarabipoliitikat ellu ELi täisväärtusliku poliitikana ning on seega seisukohal, et ühendus ja liikmesriigid peaksid edendama humanitaarmeetmete poliitika arutelu sobival nõukogu foorumil, luues nõukogu eritöörühma (näiteks COHUMA, s.t nõukogu humanitaarabi töörühm), mis võimaldab kiire ja järjekindla tegutsemise tagamiseks luua kooskõlastatud meetodid;
Welcomes the recognition in the Presidency conclusions of the European Council held in Brussels on 21 and 22 June 2007 of the need for humanitarian aid policy to be fully recognised as an EU policy in its own right, and considers therefore that the Community and the Member States should foster strategic policy discussion of humanitarian action in an adequate Council forum through the creation of a specific Council Working Group (e.g. a COHUMA, i.e. a Council Working Group on Humanitarian Aid), which will allow cohesive methods ensuring swift and consistent action to be drawn up;
Piisava ja tõhusa abi andmine
Providing adequate and effective aid
on seisukohal, et konsensus peaks sisaldama ELi tugevat piisava humanitaarabi andmise ning rahastamise asjakohase ettearvatavuse ja paindlikkuse kohustust asjakohaste iga-aastaste eelnevate eelarvesätete abil; rõhutab, et EL peaks seadma prioriteediks need humanitaarkriisid, mis on alarahastatud, unarusse jäetud või unustatud, ning et tuleks uurida uuenduslikke mehhanisme vajaduste ja olemasolevate fondide vahelise erinevuse suuruse paremaks kindlaksmääramiseks ning ülemaailmsete humanitaarabi vajaduste rahuldamise tagamiseks;
Considers that the Consensus should include a strong commitment by the EU to adequate provision of humanitarian aid as well as to adequate predictability and flexibility in funding, through adequate annual up-front budgetary provisions; stresses that the EU should prioritise those humanitarian crises which are underfunded, neglected or forgotten and that innovative mechanisms should be explored to better quantify the gap between needs and existing funds and to ensure that global humanitarian needs are met;
on seisukohal, et EL peaks selgelt osalema ülemaailmses humanitaarreformi protsessis ning eelkõige selleks, et toetada Hädaolukorras Reageerimise Keskfondi, mis täiendab tulemuslikult olemasolevate rahaliste vahendite valikut, kuna see pakub lisarahastamist, mis ei kõrvalda toetust teistele humanitaarabioperatsioonidele ja -partneritele, et tunnustada klastripõhist lähenemisviisi ning edendada ulatuslikult humanitaarabi osutajate kaasamist;
Considers that the EU should clearly position itself in the global humanitarian reform process, and in particular to support the Central Emergency Response Fund (CERF) as a useful supplement to a range of available financing instruments, where this represents additional financing that does not displace support to other humanitarian operations and partners, to welcome the 'clusters approach' and to promote the inclusiveness of a broad range of humanitarian actors;
tervitab komisjoni ettepanekut luua ELi vajaduste hindamise ja ekspertanalüüsides osalemise ühine raamistik; tuletab meelde, et EL peaks eelistama võimaluse korral alati kohalikke ja piirkondlikke allikaid;
Welcomes the Commission's proposal to establish an EU common framework for the assessment of needs and sharing of expert analysis; recalls that the EU should give preference to local and regional sourcing whenever possible;
rõhutab, et hädaolukordade ja eriti loodusõnnetuste tekitatud hädaolukordade puhul on esimesed 48 tundi elude päästmisel kõige olulisemad ning et rahvusvaheline üldsus on näidanud, et tema kohene reageerimisvõime ei ole piisav; on seisukohal, et EL peaks vastama kõnealusele väljakutsele, tugevdades ühelt poolt kohalikul tasandil ennetamist, valmisolekut ja reageerimisvõimet ning teiselt poolt parandades koordineerimist, varajase hoiatamise mehhanisme ja asjakohast materjalide ja varude ennetavat soetamist rahvusvahelisel tasandil; kutsub ELi üles toetama ja täiendama humanitaarasjade koordinatsioonibüroo ja ÜRO rahvusvahelisi jõupingutusi, et tugevdada kiire reageerimise suutlikkust, sealhulgas kohest juurdepääsu rahastamisele ja hädaabioperatsioonide varumeeskondadele;
Emphasises that in emergency situations, and especially in the case of emergencies caused by natural disasters, the first forty-eight hours are crucial in order to save lives, and that the international community has demonstrated that its immediate response is not efficient enough; considers that the EU should meet this challenge, on the one hand, by strengthening local prevention, preparedness and response capacity and, on the other , by improving coordination, early warning mechanisms and adequate pre-positioning of material and stocks at international level; calls on the EU to support and complement international efforts led by OCHA and the UN to strengthen rapid response capabilities, including instant access to funding as well as stand-by teams for emergency operations;
on seisukohal, et EL peaks investeerima rohkem elanikkonna haavatavuse tegurite mõistmisse ja kontrollimisse; kutsub eelkõige ELi üles tagama, et kõigis humanitaarabioperatsioonides rahuldataks esmased tervisega seotud vajadused, eriti seoses reproduktiivtervisega, kooskõlas vastavate humanitaarharta standarditega;
Considers that the EU should invest more in understanding and monitoring the vulnerability factors of the population; calls in particular on the EU to ensure that in all humanitarian operations emergency health needs are met, in particular as regards reproductive health, in line with the respective SPHERE standards;
Partnerluse mitmekesisus ja kvaliteet
Diversity and quality in partnership
tervitab komisjoni ettepanekut rõhutada ELi toetust koostööpartnerite, eelkõige valitsusväliste organisatsioonide, ÜRO ja Punase Risti ja Punase Poolkuu liikumise mitmekesisusele ning toetab kavandatavaid partnerite valiku kriteeriume; kutsub komisjoni üles aitama kaasa uute liikmesriikide (EL-12, s.t 2004. aastal ELiga ühinenud kümme uut liikmesriiki ning Bulgaaria ja Rumeenia, kes ühinesid ELiga 2007. aastal) rakendusasutuste täielikule integreerimisele humanitaarabi osutamisse; on seisukohal, et konsensus peaks tunnustama ja määratlema täpsemalt mitmete humanitaarabi osutajate erinevad rollid, mandaadid ja võrreldavad eelised, et vältida nende hulgas mandaatide konflikti ja vahendite konkurentsi, ning et EL peaks toetama humanitaarabi osutajate suutlikkuse parandamist, pöörates tähelepanu eelkõige kohalikule ja piirkondlikule suutlikkusele; usub, et erilist tähelepanu tuleks pöörata nii Põhja kui ka Lõuna valitsusväliste organisatsioonide, Punase Risti ja Punase Poolkuu ühingute ja kodanikuühiskonna osapoolte rollile ning seda mitte ainult abi andmisel, vaid ka Lõuna kohalike partnerite tegelikke vajadusi ja muresid peegeldavate poliitikate väljatöötamisel ja Euroopa kodanike toetuse võitmisel;
Welcomes the Commission's proposals to underline the EU's support for a plurality of implementing partners, in particular NGOs, the UN and the Red Cross and Red Crescent Movement, and supports its proposed criteria for partner selection; calls on the Commission to help implementing agencies from the new Member States (the EU-12, i.e., the ten new Member States, which acceded to the EU in 2004, and Bulgaria and Romania, which acceded to the EU in 2007) become fully integrated into humanitarian aid activities; considers that the Consensus should recognise and further define the different roles, mandates and comparative advantages of the various humanitarian actors, in order to avoid a conflict of mandates and competition for resources among them, and that the EU should support capacity-building within the humanitarian community, with particular attention to local and regional capacity; believes that special attention should be given to the role of NGOs, the National Red Cross and Red Crescent Societies and civil society actors, both from the South and the North, not only in the delivery of aid, but also in developing policies that reflect the real needs and concerns of local partners in the South and in gaining the support of European citizens;
usub, et EL peaks töötama välja strateegiad, et jõuda mittetraditsiooniliste doonoriteni, kellepoolne rahastamine on mõeldud sageli eriotstarbeks ja/või tingimuslikuks otstarbeks, et edendada vajadustel põhineva abi mudelit, rahvusvahelise humanitaarõiguse põhimõtteid ja partnerluse mõistet; rõhutab siiski, et kõnealused uued rahastamisallikad ei tohi vähendada ELi liikmesriikidelt ja komisjonilt saadavaid rahalisi vahendeid;
Believes that the EU should develop strategies to reach out to non-traditional donors whose funding is often earmarked and/or conditional, with the aim of promoting a model of needs-based aid, the principles of IHL and the concept of partnership; stresses however that these new sources of funding must not result in a reduction in the funds coming from the EU Member States and the Commission;
on seisukohal, et ELi humanitaarabi tuleks osutada humanitaarabiorganisatsioonide kaudu, mis järgivad täielikult häid tavasid ning on võtnud ülesandeks edendada humanitaartegevuse elluviimisel aruandekohustust, tulemuslikkust ja tõhusust;
Considers that EU humanitarian aid should be implemented via humanitarian organisations which fully adhere to good practice and are committed to promoting accountability, efficiency and effectiveness in implementing humanitarian action;
Tõhusus, kvaliteet ja aruandlus
Effectiveness, quality and accountability
usub, et aruandekohustus suurõnnetuste poolt mõjutatud kogukondade kui esmaste kasusaajate ees asub mis tahes humanitaarabi tõhususe hindamise keskmes ning et konsensus peaks kõnealust põhimõtet nõuetekohaselt peegeldama; on eelkõige arvamusel, et EL peaks julgustama valitsusväliste organisatsioonide poolt läbi viidud vabatahtlikke aruandekohustusalaseid algatusi;
Believes that accountability to disaster-affected communities as primary beneficiaries lies at the heart of any evaluation of humanitarian aid effectiveness, and that the Consensus should duly reflect this principle; considers in particular that the EU should encourage voluntary accountability initiatives carried out by NGOs;
on seisukohal, et EL peaks edendama seda, et kasutatakse ametkondadevahelise humanitaarküsimuste alalise komitee humanitaartegevuse suuniseid ja põhimõtteid, riigisisese ümberasustamise juhtpõhimõtteid, 1994. aasta tegevusjuhendit rahvusvahelise Punase Risti ja Punase Poolkuu liikumise ning valitsusväliste organisatsioonide jaoks suurõnnetustele reageerimise ajal ning humanitaarhartat;
Considers that the EU should promote the use of Inter-Agency Standing Committee guidelines and principles on humanitarian activities, the Guiding Principles on Internal Displacement, the 1994 Code of Conduct for the International Red Cross and Red Crescent Movement and Non-Governmental Organizations (NGOs) in Disaster Relief and the Humanitarian Charter (SPHERE);
Sõjaväeliste ja kodanikukaitse vahendite ning suutlikkuse kasutamine väljaspool ELi territooriumi
Use of civil protection and military assets and capabilities outside the territory of the EU
kinnitab, et ELi kodanikukaitset ning sõjalisi vahendeid ja võimsust tuleb kasutada viisil, mis täiendab ja toetab humanitaarabiorganisatsioonide tööd, ning nende kasutamine peab olema piiratud juhtumite või aladega, kus kõnealused vahendid võivad anda tõelist lisandväärtust, ja see peab põhinema olukorra eelneval põhjalikul analüüsil;
Reaffirms that EU civil protection and military assets and capabilities must be deployed in a way which complements and supports the work of humanitarian organisations and limited to those cases or areas where they can provide real added value, and after a thorough prior analysis of the situation;