natgillin/translations-raw huggingface dataset:
37. rõhutab, et tööhõive, innovatsiooni ja majanduskasvu säilitamise seisukohalt on ülioluline, et VKEdel, kes on Euroopa majanduse käivitav jõud, oleks lihtne juurdepääs riigihangetele; rõhutab, et menetluste ja haldusformaalsuste lihtsustamine, VKEde-sõbralike strateegiate koostamine ja heade tavade koodeksi rakendamine soodustab VKEde juurdepääsu riigihangetele ja võimaldab neil osaleda võrdsemal ja õiglasemal alusel; leiab, et kui võimaldada kõigile majandustegevuses osalejatele lihtsustatud, võrdne ja õiglane juurdepääs riigihangetele, oleks selle tulemuseks maksumaksja raha parem kasutamine; juhib tähelepanu sellele, et VKEdel ei ole üldiselt olulist spetsialiseeritud haldussuutlikkust ning seetõttu on oluline minimeerida neile kehtestatud halduskoormust;
Emphasises that ready access to public procurement for SMEs, which are the driving force of the European economy, is crucial to maintaining employment and to sustainable development, innovation and growth; stresses that simplifying the procedures and administrative formalities, as well as creating SME-friendly strategies and implementing the code of good practice, will facilitate SMEs’ access to public contracts and enable them to participate on a more equal and fairer footing; believes that providing simplified, equal and fair access to public procurement for all economic operators would result in a better use of taxpayers’ money; points out that SMEs do not generally have significant specialised administrative capacity, and that it is thus essential to minimise the administrative burden imposed on them;
40. palub komisjonil suurendada teadlikkust sellest, kui oluline on lepingute osadeks jagamine ja kaaluda „täida või selgita” põhimõtte rakendamist, mille kohaselt tuleb sellistes küsimustes nagu osadeks jagamine eeskirju täita või nende täitmata jätmist selgitada;
Asks the Commission to increase awareness of the importance of splitting contracts into lots, and to consider the implementation of the ‘apply or explain’ principle, whereby rules on matters such as division into lots must be complied with, or the failure to comply explained;
43. palub komisjonil riigihangetes esineva korruptsiooniga võitlemiseks edendada tõhusamaid aruandlustavasid, sealhulgas liikmesriikide vahelist teabevahetust ebamõistlike pakkujate välistamise osas; kutsub komisjoni üles Euroopa Nõukogu Parlamentaarse Assamblee resolutsioonis 1729(2010)
Calls on the Commission, with a view to fighting corruption in public procurement, to promote more efficient reporting practices, including exchanges of information between Member States on the exclusion of unsound bidders; invites the Commission to provide for clear rules on protection of whistleblowers, following the recommendations in Resolution 1729(2010) of the Parliamentary Assembly of the Council of Europe
44. märgib, et teatavad liikmesriigid juba rakendavad tõhusaid riigihankemenetlusi, mis tagavad läbipaistvuse ja maksumaksja raha nõuetekohase kasutamise; palub komisjonil uurida liikmesriikide häid tavasid asjaomases valdkonnas ning teha kindlaks riigihanke kõige tõhusamad põhimõtted ELis;
Notes that certain Member States already apply efficient public procurement award procedures that ensure transparency and the proper use of taxpayers’ money; asks the Commission to study Member States’ good practices in this field and identify the most effective principles for public procurement in the EU;
47. kutsub komisjoni üles hindama eriti madalate pakkumistega seotud probleeme ning tegema ettepanekuid sobivate lahenduste kohta; soovitab hankijatel anda ebatavaliselt madalate pakkumiste korral teistele pakkujatele varakult piisavalt teavet, et võimaldada neil hinnata, kas oleks põhjust algatada kontrollimenetlus; nõuab suuremat ühtsust ELi ühise väliskaubanduspoliitika ja ebatavaliselt madalaid pakkumisi aktsepteerivate liikmesriikide tavade vahel;
Calls on the Commission to assess the problems associated with exceptionally low bids and to propose appropriate solutions; recommends that contracting authorities provide, in the event of abnormally low bids being received, for early and sufficient information to other bidders, in order to allow them to assess whether there is ground for initiating a review procedure; asks for greater consistency between the EU’s common external trade policy and the practices in Member States where exceptionally low bids are accepted;
Kuues ülesanne: e-hankemenetluse laialdasem kasutamine
Sixth t ask: e xpanding the use of e- p rocurement
50. toonitab, et erinevate süsteemide koostoimivuse tagamiseks ja pakkujaga seotuse vältimiseks tuleb järgida avatud standardeid ja tehnoloogilist neutraalsust; palub komisjonil tagada liikmesriikides juba olemas olevate erinevate e-hanke platvormide tõeline koostoimivus, kasutades rohkem selliste ELi algatuste tulemusi nagu PEPPOL ja e-CERTIS;
Underlines the fact that, to ensure interoperability of different systems and avoid vendor lock-in, open standards and technology neutrality must be observed; asks the Commission to assure real interoperability between the different e-procurement platforms that already exist in Member States, making more use of results obtained by EU initiatives such as PEPPOL and e-CERTIS;
52. toonitab, et e-hanked võivad soodustada kogu hankeprotsessi lihtsustamist ja suurendada tõhusust, mis tooks kaasa raha- ja ajakulu olulise vähenemise nii ettevõtjate kui ka riigiasutuste jaoks ning suurema läbipaistvuse ja ligipääsetavuse; juhib tähelepanu sellele, et eelkõige elektroonilised riigihanked avavad uusi väljavaateid halduse ajakohastamiseks riigihangete valdkonnas; rõhutab veel kord, et e-hanked peaksid olema vähem kulukad, sihipärasemad ja läbipaistvamad kui traditsioonilised hankemenetlused; on siiski veendunud, et parandamisruumi on ja lisatööd tuleks teha seoses juurdepääsuga usaldusväärsele, võrreldavale ja objektiivsele teabele ja statistikale; palub komisjonil ja liikmesriikidel ergutada e-hanke piiriülest kasutamist;
Underlines the point that e-procurement can drive simplification of the entire procurement process, introducing efficiencies that will lead to significant cost and time savings for both businesses and public administrations, and increasing transparency and accessibility; notes that the electronic awarding of contracts, in particular, opens up new avenues for modernising administration in the field of public contracts; reiterates that e-procurement should be less costly, more expedient and more transparent than conventional public procurement procedures; believes, however, that there is still room for improvement and that more should be done in terms of access to reliable, comparable and objective information and statistical data; calls on the Commission and the Member States to encourage cross-border use of e-procurement;
Euroopa riigihankeõigus tähistab käesoleval aastal juubelit: neljakümne aasta eest, 26.7.1971, jõustus esmakordselt ehitustööde direktiiv 71/305/EMÜ.
The entry into force on 26 July 1971 of Council Directive 71/305/EEC concerning the coordination of procedures for the award of public works contracts is an event seldom recalled.
Seda sündmust mainitakse harva, ka rohelises raamatus ELi riigihankepoliitika ajakohastamise kohta viidatakse sellele direktiivile ainult üks kord.
The Commission Green Paper on the modernisation of EU public procurement policy mentions the directive only once.
Nimetatud juubel annab võimaluse kokkuvõtete tegemiseks ja analüüsimiseks, millised on Euroopa riigihankepoliitika edusammud ja ebaõnnestumised.
Nonetheless, the anniversary offers an occasion for taking stock and examining where European public procurement policy has succeeded and where it has failed.
Teised kulud on seevastu tõusnud, õigusküsimuste ühekülgse rõhutamise tõttu tõusid tehingukulud, välisnõustamist tuli kallilt sisse osta.
By contrast, other costs have risen: a disproportionate emphasis on legal considerations has led to increased transaction costs, with considerable expense incurred for external consultancy services.
Ettekavatsematult tugevdati riigiasutuste kalduvust panustada õiguskindlusetuse korral bürokraatlikele menetlustele, mille tagajärjel hakati vältima riske ja kahtluse korral valiti kõige uuenduslikuma või lihtsalt kõige parema asemel välja kõige odavam toode/teenus.
Another unintended consequence has been to reinforce the tendency among public contracting authorities, where any legal uncertainty is present, to rely on bureaucratic procedures, with the result that they have avoided risks and, when in doubt, have awarded contracts to the tenderers offering the cheapest products or services rather than the most innovative or simply the best.
Kõnealune areng on eriti probleemne majanduskriisi ja riigikassa vahendite vähesuse aegadel.
This is a particularly problematic development in times of economic crisis when public budgets are squeezed.
Seetõttu on tervitatav, et komisjon tahab Euroopa riigihankeõigust läbivaatamise käigus lihtsustada ja paindlikuks muuta.
If the Commission intends, by means of this revision, to make European public procurement law simpler and more flexible, that is to be welcomed.
Esitatud roheline raamat lubab siiski teha järeldusi vastuolude esinemise kohta.
It is clear from the Green Paper, however, that there are certain contradictions in its approach.
Raportöör on seisukohal, et riigihankedirektiivide läbivaatamine peaks lähtuma sellest, et Euroopa riigihankeõigusest on Euroopas saanud tavapärane praktika: kui alguses olid vajalikud rangelt formaalsed menetlused, et luua riigihangete valdkonnas teatav professionaalsus ning harjutada hankijaid läbipaistvuse, mittediskrimineerimise ja konkurentsi põhimõtetega, siis nüüdseks on see kujunenud tavapäraseks praktikaks.
The rapporteur’s position is that any revision of the public procurement directives should proceed from the recognition that there is now considerable experience with EU public procurement law in Europe: whereas, in the early days, strictly formalised procedures were necessary in order to bring a certain degree of professionalism to public procurement practice and to accustom the contracting authorities to the principles of transparency, non-discrimination and competition, these things are nowadays common practice.
Nüüd on oluline hankeõigus uuesti lihtsamaks muuta ja selle tegeliku sisu juurde tagasi suunata, milleks on läbipaistvuse, mittediskrimineerimise ja konkurentsi tagamine.
What is required today is a slimming-down of public procurement law to refocus it on the core task of guaranteeing transparency and non-discrimination and safeguarding competition.
Õigusselgus ja õiguskindlus
Legal clarity and certainty
Loomulikult peab läbivaatamine toimuma ettevaatlikult, parimaid tavasid ei tohi kahtluse alla seada – siia alla kuulub näiteks kaheks direktiiviks jagamine või tarneteks, ehitustöödeks ja teenusteks liigitamine, aga ka A- ja B-teenusteks liigitamine.
Obviously the revision must be conducted with care: tried and tested practice – including not only the division of the relevant provisions into two directives and the distinctions between service, works and supply contracts but also the classification into A and B services – should not be called into question.
B-teenuste kohta kehtivad erieeskirjad on põhjendatud nende teenuste esmajoones kohaliku iseloomuga.
The predominantly local nature of the B services justifies the existence of special provisions in their regard.
Mõningate finantsteenuste osas valitseb siiski ebaselgus, ka päästeteenuste liigitus tuleks selgemalt reguleerida.
There are, however, grey areas in relation to various types of financial service, and clearer provision is needed, too, with regard to the classification of emergency services.
Lisaks esineb palju õigusselgusetust, mis on minevikus ikka ja jälle kaasa toonud kaebusemenetlusi või kohtuprotsesse.
There are numerous other legal grey areas that have repeatedly been the subject of complaints and litigation.
Direktiivide kohaldamisalas tuleks selgitada, et tegemist on riigihangete reguleerimisega, mis peavad vastavalt Euroopa Kohtu viimastele otsustele tooma hankijale otsest majanduslikku kasu; et avaliku sektori sisesele koostööle ei laiene vastavalt Euroopa Kohtu määratlustele riigihankeõigus ja ka kontsessioonid teenustele jäävad riigihankedirektiivide kohaldamisalast välja.
For example, with regard to the directives’ scope, it should be made clear that the field to which they apply is that of public procurement – a concept defined, according to the most recent ECJ rulings, by the existence of a direct benefit to the contracting authority; that public-public cooperation as defined by the ECJ is not subject to public procurement rules; and that service concessions also fall outside their scope.
Kui komisjon esitab kontsessioonide kohta teenustele eraldi korra, peaks see vastavalt Euroopa Kohtu viimastele otsustele piirduma kõige vajalikumaga, kohaldamisala tuleb määratleda kooskõlas teenuste direktiiviga ja parlamendis käsitlemine peab toimuma riigihankedirektiivide läbivaatamisega paralleelselt, et hoida ära õiguse edasine killustumine ja tagada järjepidevus.
Should the Commission propose separate legislation for service concessions, such legislation should, in accordance with the most recent ECJ case-law, be confined to the bare essentials; its field of application should be defined in a manner consistent with the Services Directive; and it should be considered by Parliament alongside the revision of the public procurement directives, in order to avoid any further fragmentation of the law and to ensure consistency.
Nendes raamides tuleks luua selgus ka avaliku ja erasektori partnerluse jaoks vajaliku õiguskindluse osas.
Clarification with regard to legal certainty for public-private partnerships is a further matter that should be dealt with as part of the same process.
Innovatsioon ja jätkusuutlikud riigihanked
Innovation and sustainable procurement
Raportöör kiidab selgesõnaliselt heaks komisjoni jõupingutused seada riigihanked paremini üldiste ühiskondlike eesmärkide teenistusse, kuid juhib tähelepanu sellele, et suurim takistus peitub riigihankedirektiivides endis.
The rapporteur warmly welcomes the Commission’s efforts to involve public contracting authorities more effectively in the pursuit of general social aims, but points out that the public procurement directives themselves are the main impediment here.
Seni kuni odavaima pakkumise kriteeriumil on direktiivides majanduslikult soodsaima pakkumisega ühesugune tähtsus, ei teki selles valdkonnas hankijate suuri majandusprobleeme silmas pidades erilisi muutusi.
Given the major economic problems that public contracting authorities face, there will be little change so long as the criterion of the lowest price carries the same weight in the directives as that of the most economically advantageous tender.
Siin saavutatakse muutus ainult juhul, kui majanduslikult soodsaim pakkumine muudetakse reegliks (nt vastavalt põhimõttele „täida või selgita”) ja sellise pakkumise väljaselgitamise kriteeriumid paremini käsitletavaks.
Change will come about only if it is stipulated that contracts are to be awarded to the most economically advantageous tender (for example, using the ‘apply or explain’ principle) and if the criteria for selecting what is most economically advantageous are made easier to implement.
Riigihangete aluseks peaks seega olema majanduslikult soodsaima pakkumise kriteerium, võttes arvesse tarne, ehitustöö või teenuse kogu olelusringi kulusid, kusjuures komisjonilt nõutakse olelusringi kulude leidmise sellise metoodika väljatöötamist, mis läheb kaugemale seni ühekülgselt energiatõhususest lähtuvast metoodikast ja hõlmab kõiki jätkusuutlikkuse küsimusi.
Procurement should therefore be geared to the criterion of the most economically advantageous tender, taking into account the entire life-cycle costs of the relevant goods, works or services, and the Commission is specifically asked in this regard to develop a methodology for working out life-cycle costs – one that is wider-ranging than the current energy-efficiency-focused methodology, and addresses all sustainability issues.
Lisaks tuleks selgitada, et tehnilistesse kirjeldustesse on võimalik lisada jätkusuutliku ja eetiliselt vastutustundliku tootmise kriteeriumid, sellest keeldumiseks puuduvad juriidilised alused, vastupidi, Euroopa Kohtu otsus kohtuasjas Wienstrom
It ought to be made clear, too, that there is a place in technical specifications for criteria based on sustainable and ethically responsible production.
Euroopa Kohus, kohtuasi C-448/01, EVN AG ja Wienstrom GmbH vs .
There is no legal basis for excluding such criteria: in fact, in the Wienstrom
Austria Vabariik, 4. detsember 2003, Euroopa Kohtu Lahendid (2003) I-14527. näitas, et jätkusuutlike riigihangete korral on otsustav tähtsus just tootmisprotsessil.
ECJ, Case C-448/01, EVN AG and Wienstrom GmbH v. Republic of Austria, 4 December 2003, European Court Reports (2003) I-14527. case, the ECJ ruling made clear that, in the context of sustainable procurement, production processes are of critical importance.
Läbivaatamise käigus tuleks selgitada ka küsimused, mille puhul võib riigihankeõiguse ühepoolne tõlgendus sattuda vastuollu nii Euroopa lepingute kui Euroopa 2020. aasta strateegia üldiste ühiskondlike eesmärkidega.
Any revision should also clarify those issues in relation to which a one-sided interpretation of public procurement law may be at odds with the general social aims set out in both the EU Treaties and the Europe 2020 strategy.
Näiteks tuleks kontrollida, millises ulatuses võivad hankijad (nt haiglad) kasutada toidu hankimisel ka piirkondlikke tooteid, et vältida tarbetut koormust keskkonnale.
It should examine, for example, whether a public contracting authority (such as a hospital) buying in food products may opt to use regional produce to minimise its environmental footprint.
Lihtsustamine ja paindlikuks muutmine
Simplifying the rules and allowing more flexible procedures
Euroopa riigihanke-eeskirjade lihtsustamine ja parem juurdepääs paindlikele vahenditele aitab kaasa jätkusuutlike ja uuenduslike hangete edendamisele.
Simplifying the European public procurement rules and improving access to flexible procedures will help to promote sustainable and innovative procurement.
Raportöör pakub selleks välja erinevaid võimalusi, näiteks turu süstemaatiline jälgimine, eelneva teatamise ja täiendavate meetmetega läbirääkimismenetluse parem kasutamine läbipaistvuse suurendamiseks või kõrvalpakkumiste üldine lubamine, võttes eelkõige arvesse säästvast arengust lähtuvaid pakkumisi.
In this regard, the rapporteur suggests a number of possibilities, including systematic market monitoring, better use of the negotiated procedure with prior announcement and additional complementary measures to improve transparency, and the systematic admission of alternative bids, with bids being considered particularly from a sustainable development standpoint.
Keskkonnahoidlike ja uuenduslike hanketulemuste saavutamiseks sobib paremini võimalus lähtuda üksikasjalike tehniliste kirjelduste asemel kasutusomadustest ja funktsionaalsetest nõuetest.
The option of reference to performance and functional requirements, as opposed to detailed technical specifications, is more likely to lead to innovative and environment friendly procurement outcomes.
Lihtsustada tuleb ka pakkumises sisalduvate vigade kohandamise või parandamise võimalust – loomulikult koos vastavate garantiidega menetluse läbipaistvuse ja kontrolli tagamiseks.
It must be made easier to adjust tender documents or correct mistakes in them – subject, of course, to appropriate safeguards to ensure that procedures are transparent and properly supervised.
Koolitused ei tohiks olla suunatud ainult kohalikele hankijatele, vaid kaasata tuleb ka poliitiliste otsuste vastuvõtjad ja teised osalejad, eelkõige sotsiaalteenuseid osutavad valitsusvälised organisatsioonid.
The training in question should not only be directed at local contracting authorities but should also involve political decision makers and other stakeholders, notably NGOs that provide social services.
Siin võiks kasu olla ka Prantsusmaa kogemustest, sest kõnealust mudelit praegu Prantsusmaal testitakse.
There is scope here to benefit from experience in France where such a model is being tried out.
Väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete (VKEde) juurdepääs
Access for small and medium-sized undertakings (SMEs)
Raportöör osutas selle küsimuse tähtsusele juba oma eelmise aasta raportis uute arengute kohta riigihangetes ja soovitas VKEde juurdepääsu parandamiseks erinevaid vahendeid.
The rapporteur highlighted the importance of this issue in the report she produced last year on ‘new developments in public procurement’, in which she also recommended various tools for improving SME access.
VKEde juurdepääsu riigihangetele takistavad arvukad tõkked, ka väikeettevõtlusalgatuse „Small Business Act” rakendamine jätab paljudes liikmesriikides soovida.
There are many hurdles for SMEs in accessing public contracts: inter alia, the implementation of the Small Business Act is unsatisfactory in many Member States.
Teiseks tuleks rohkem edendada ja nõuda osadeks jagamist, siin võiks suurema läbipaistvuse tagamiseks kohaldada menetlust „täida või selgita“.
On another front, the practice of splitting contracts into lots should be more strongly encouraged and more loudly demanded: the ‘apply or explain’ procedure could be implemented here and could further transparency.
Täiendavad meetmed VKEde toetamiseks on lähtumine majanduslikult soodsaimast pakkumisest, kõrvalpakkumiste suurem lubamine, läbirääkimismenetluse ulatuslikum kasutamine ja riigihanke-eeskirjade üldine lihtsustamine ja paindlikuks muutmine.
The position of SMEs would also be strengthened by putting the focus on the most economically advantageous tender, by greater acceptance of alternative bids, by increased use of the negotiated procedure and, in general, by simplification of the public procurement rules and steps to make them more flexible.
e-riigihangete kõikjal Euroopas kasutuselevõtu tegevuskava ei ole kahjuks oma eesmärki täitnud: 2010. aastal sõlmiti 50% hankelepingutest elektroonilisel meetodil.
Fifty percent of contract award procedures were to have been conducted electronically by 2010, but current rates of recourse to e-procurement are barely 5%.
Sellest aspektist olid edukad ainult mõned riigid, näiteks Portugal.
Only a few countries – Portugal, for example – have been successful in this respect.
Raportöör kiidab seetõttu heaks rohelise raamatu e-riigihangete kohta ja kutsub Euroopa Komisjoni üles võtma selles valdkonnas suurem poliitiline vastutus ja integreerima riigihankedirektiivide läbivaatamisse ELis e-riigihangete edendamiseks vajalikud eeskirjad.
The rapporteur therefore welcomes the Green Paper on expanding the use of e-procurement, and calls on the Commission to assume more political responsibility in this area and to incorporate the provisions needed for the development of e-procurement in the EU into the revision of the public procurement directives.
17. usub, et ELi ettevõtjate huvide edendamine välismaal eeldab põhjalikku poliitiliste vahendite ja eesmärkide valikut ning et majanduslikult keerulises olukorras ei aita ükski samm protektsionismi suunas Euroopa majandust elavdada.
Believes that advancing the interests of EU businesses abroad requires judicious selection of policy instruments and objectives and that, in the context of difficult economic times, any moves towards protectionism are unlikely to help Europe’s economic recovery;
19. arvestades suurettevõtjate, nende tütarettevõtete ja tarneahela olulist rolli rahvusvahelises kaubanduses, usub, et ettevõtjate sotsiaalne ja keskkonnaalane vastutus peab saama üheks Euroopa Liidu kaubanduslepingute mõõtmeks.
Considers, given that large businesses, their subsidiaries, and their supply chains play a key role in international trade, that corporate social and environmental responsibility should become an aspect to be taken into account in the EU’s trade agreements;