natgillin/translations-raw huggingface dataset:
52. on sellega seoses seisukohal, et turg ja eelkõige importijad peavad oma tegevuse eest üha rohkem vastutama hakkama, sest turg on ilmselt ETR-kalapüügi kõige olulisem põhjus;
Considers in this context that the market should increasingly be held to account for its actions, and particularly importers, since the market is perhaps the most significant cause of IUU fishing;
55. toetab täielikult FAO kalanduskomisjoni 2011. aasta veebruaris peetud koosolekul vastu võetud uusi suuniseid, mille eesmärk on ühtlustada kalatoodete märgistamise süsteemi, et võidelda ebaseadusliku kalapüügi vastu; arvab, et märgistusele kantavad andmed peavad selgelt sisaldama kala kaubanduslikku ja teaduslikku nimetust, püügipiirkonna tüüpi ja eelkõige kala päritolupiirkonda;
Expresses its full support for the new guidelines adopted at the FAO Committee on Fisheries (COFI) meeting in February 2011, with the objective of harmonising the system of fisheries product labelling in order to fight illegal fishing; believes that the characteristics of labelling should include clear indications concerning the commercial and scientific designation of the fish concerned, the type of fishery and, above all, the zone of origin;
64. palub komisjonil uurida USAs kehtivat õigusakti Lacey Act, ja kaaluda, kas selle teatavad osad, eriti jaemüüjate kala seaduslikkuse eest vastutama panemine, võiksid olla Euroopa jaoks kasulikud;
Requests the Commission to examine the US Lacey Act and to consider whether certain of its elements might be useful in the European context, particularly the responsibility it imposes on retailers for the legality of fish;
68. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, liikmesriikide parlamentidele, nende PKMOde sekretariaatidele, kus EL on lepinguosaline, ja FAO kalanduskomisjonile.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission , the national parliaments of the Member States, the secretariats of the RFMOs to which the EU is a Contracting Party and the Committee on Fisheries of the FAO.
2001. aastal võttis ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon (FAO) vastu ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vastu võitlemise tegevuskava, mida on sellest ajast saadik nimetatud rahvusvahelise üldsuse prioriteediks.
The FAO adopted a Plan of Action to combat Illegal, Unreported and Unregulated (IUU) fishing in 2001, which has since been a declared priority of the international community.
Ebaseaduslik, teatamata ja reguleerimata kalapüük õõnestab kõigis püügipiirkondades jõupingutusi kalavarude säilitamiseks ja majandamiseks .
IUU fishing undermines efforts to conserve and manage fish stocks in all capture fisheries.
ETR-kalapüügiga silmitsi seistes ei pruugi riiklikud ja piirkondlikud kalandusorganisatsioonid suuta majandamisega seotud eesmärkideni jõuda.
When confronted with IUU fishing, national and regional fisheries management organizations can fail to achieve management goals.
Selline olukord toob kaasa nii lühi- kui pikaajaliste sotsiaalsete ja majanduslike võimaluste kadumise ning negatiivsed mõjud toiduga kindlustatusele ja keskkonnakaitsele.
This situation leads to the loss of both short and long-term social and economic opportunities and to negative effects on food security and environmental protection.
ETR-kalapüük võib tuua kaasa püügipiirkonna ammendumise või tõsiselt kahjustada pingutusi, mida tehakse juba ammendatud kalavarude taastamiseks.
IUU fishing can lead to the collapse of a fishery or seriously impair efforts to rebuild stocks that have already been depleted.
ETR-kalapüügi vastu suunatud olemasolevad rahvusvahelised vahendid ei ole osutunud tõhusaks, sest neid ei peeta prioriteetseks ning puudub poliitiline tahe, suutlikkus ja vahendid nende ratifitseerimiseks, nendega ühinemiseks ning nende rakendamiseks.
Existing international instruments addressing IUU fishing have not been effective due to a lack of political will, priority, capacity and resources to ratify or accede to and implement them.
(ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni 2001. aastal vastu võetud tegevuskava esimene lõik)
(FAO 2001 Plan of Action, first paragraph)
Mõningaid edusamme on tehtud konkreetsete püügipiirkondade või riikide osas.
Some progress has been made in specific fisheries or by some countries.
Sellegipoolest on toodud avaldus praegu suurel määral niisama tõene nagu selle kirjutamise ajal, mis tähendab, et teha on veel palju.
Nonetheless, in many places the statement is as true now as it was when it was written, suggesting that much remains to be done.
ETR-kalapüügi ulatust on põhimõtteliselt võimatu täpselt hinnata, kuid teadaolevalt on see väga suur.
By its very nature, the extent of IUU fishing is impossible to estimate with any precision, but it is known to be very large.
Ühe hiljutise uuringu
One recent study
Agnew DJ, Pearce J, Pramod G, Peatman T, Watson R jt.
Agnew DJ, Pearce J, Pramod G, Peatman T, Watson R, et al.
(2009) Estimating the Worldwide Extent of Illegal Fishing.
(2009) Estimating the Worldwide Extent of Illegal Fishing.
PLoS ONE 4(2): e4570. doi:10.1371/journal.pone.0004570. kohaselt on see 11 kuni 26 miljonit tonni aastas.
PLoS ONE 4(2): e4570. doi:10.1371/journal.pone.0004570. suggested it accounted for between 11 and 26 million tonnes per year.
Isegi nimetatud vahemiku väikseim kogus on võrdväärne 15%-ga kogu merepüügist.
Even the low end of that range is equivalent to 15% of marine catches.
Euroopa Liidul on ETR-kalapüügiga seoses eriline kohustus, sest EL on maailma suurim kalaturg ning üks juhtivaid kalanduses toimivaid osapooli.
The European Union (EU) has a special responsibility when it comes to combating IUU fishing, since it constitutes the world's largest market for fish and is one of the major fishing powers.
Hiljutine ETR-kalapüüki käsitlev määrus ja kontrollimäärus (vastavalt nõukogu määrused 1005/2008 ja 1224/2009) annavad ELile jõulised ja murrangulised vahendid, millega võidelda ETR-kalapüügi vastu; neis on määratletud kohustused ja võimalused, mis on nii liikmesriikidel kui kolmandatel riikidel lipuriikide, rannikuäärsete riikide, sadamariikide ja tururiikidena.
The recent IUU and Control Regulations (Council Regulations 1005/2008 and 1224/2009 respectively) provide the EU with powerful and ground-breaking tools to combat IUU fishing, by defining obligations and opportunities of both Member States and third countries as flag, coastal, port and market States.
Loomulikult ei suuda need üksi likvideerida ETR-kalapüüki.
Clearly, though, they cannot eliminate IUU fishing in isolation.
Kuna valdav osa maailma ookeanidest (ligi kaks kolmandikku) jääb riikliku jurisdiktsiooni alt välja, on ilmne, et riiklikest jõupingutustest ja piirkondlikust koostööst ei piisa.
Since by far the majority of the world's oceans are beyond areas of national jurisdiction - approximately two-thirds - it is clear that national efforts and regional cooperation are not enough.
Seda lahingut on võimalik võita üksnes ülemaailmse koostöö abil.
This battle can only be won by the global community acting cooperatively.
Kahes töödokumendis on esitatud taustteave teatavate algatuste kohta, mida on teinud rahvusvaheline üldsus ÜROs ja piirkondlikud kalavarude majandamise organisatsioonid.
The two working documents have provided background information on certain initiatives that have been taken by the international community in the United Nations (UN) and Regional Fisheries Management Organizations (RFMOs).
Raportis tehakse konkreetsed ettepanekud selle kohta, mida EL peaks edendama ja mida asjaomastel foorumitel ette panema.
The report makes specific proposals on what the EU should promote and propose in the appropriate fora.
Kõikehõlmav läbipaistvuse teema
Over-Arching Theme of Transparency
ETR-kalapüügi muudab lihtsamaks teabe kättesaamatus, konfidentsiaalsuse ja privaatsuse taha varjumine.
IUU fishing is facilitated by a lack of access to information, hiding behind screens of “confidentiality” and “privacy”.
Korduv teema paljudes ETR-kalapüüki käsitlevates analüüsides on laevanimede ning nende tegelikult tulu saavate omanike isikutega seotud läbipaistvuse puudumine.
A recurring theme in many analyses of IUU fishing is a lack of transparency regarding the names of vessels and the identities of their beneficial owners.
See teenib ilmsesti ebaausate osaliste huve ning aitab tabamise eest kõrvale hoida.
This clearly serves the interests of unscrupulous operators in their attempts to evade detection.
Niisugune selgusetus on mitmes mõttes silmnähtav nii suuremas kui väiksemas plaanis, alates meeskonnaliikmetest, kes varjavad merel identifitseerimise vältimiseks laeva nime, kuni teatud riikides asuvate variettevõtete võrguni, mis varjavad laevaomaniku nime, ning eeskirju eiravate lipuriikideni, kes keelduvad oma kohustusi täitmast.
This obscurity is manifest in many ways, large and small, from crew-members hiding the name of a vessel to avoid identification at sea, to the web of shell companies in certain countries that hide the name of the vessel’s owner, to non-compliant flag States that refuse to fulfil their obligations.
Läbipaistvuse parandamiseks on vaja mitmeid meetmeid.
A wide range of measures is needed to improve transparency.
EL kui eeskuju
The EU as a Leader by Example
Oma uute õigusaktidega on EL paberil varustanud end võimsate vahenditega ETR-kalapüügi vastu võitlemiseks.
With its new legislation, the EU has, on paper, armed itself with powerful tools to combat IUU fishing.
Kui EL kavatseb veenda teisi riike tegudes kaasa lööma, peab ta ise eeskuju näitama.
If the EU is to persuade other States to act as well, then the EU must itself be above reproach.
EL ei tohi registreerida üksnes kolmandate riikide laevu ETR-kalapüügi nimekirja ega käsitlema kolmandaid riike koostööd mitte tegevate riikidena.
It must not only list non-EU vessels on the IUU list or third countries as non-cooperating States.
EL peab kõhklemata kandma nimekirja ELi laevad või kehtestama sanktsioonid liikmesriikidele, kes ei jõusta ühise kalanduspoliitika eeskirju, isegi kui poliitiliselt on keeruline liikmesriike kohustuste täitmata jätjatena esile tuua ja häbistada.
It must not hesitate to list EU vessels or impose sanctions on Member States that do not enforce the rules of the Common Fisheries Policy (CFP), even if it is politically difficult to name and shame a Member State as failing in its responsibilities.
Komisjonile ja liikmesriikidele tuleb nende määruste täielikuks rakendamiseks anda ka piisavad vahendid.
The Commission and Member States must also be given sufficient resources to fully implement these regulations.
Aastatel 2003–2006 avaldas komisjon tulemuskaarte, mis näitavad, kui tulemuslikult on liikmesriigid ühise kalanduspoliitika eeskirju kohaldanud.
From 2003 to 2006 the Commission published scorecards on the performance of Member States in applying the rules of the CFP.
Läbipaistvuse ja nii-öelda võrdsete tingimuste huvides tuleks seda ettevõtmist jätkata.
The initiative should be resumed, in the interests of transparency and a “level playing field”.
EL rahastab mitmete eelarveridade kaudu paljusid järelevalveprogramme arengumaades.
The EU funds, through various budget lines, a number of surveillance programmes in developing countries.
Seda tegevust tuleks laiendada ning kooskõlastada liikmesriikide sarnaste projektidega.
This should be expanded and coordinated with similar projects by the Member States.
Kõige rahvusvahelisemad abinõud, näiteks sadamariigi meetmeid käsitlev kokkulepe, ÜRO kalavarude kokkulepe ja FAO täitmiskokkulepe sisaldavad sätteid arengumaade rahastamise kohta ning EL võiks tegutseda nende kaudu.
Most international instruments, such as the Port State Measures Agreement, the UN Fish Stocks Agreement and the FAO Compliance Agreement, have provisions for funding developing countries and the EU could work through these.
Lihtne, kuid oluline samm, mille EL võiks läbipaistvuse tagamiseks ühepoolselt astuda, on teha üldsusele kättesaadavaks ELi kalalaevade omanike nimed ja neile antud load.
A simple but important step that the EU could take unilaterally to improve transparency is to put the names of the owners of EU fishing vessels, and the authorisations they have, in the public domain.
Algatused rahvusvahelistes organisatsioonides
Initiatives in International Organisations
Olemasolevate piirkondlike kalavarude majandamise organisatsioonide ETR-kalapüügi käsitlus ning nende õiguslikud meetmed, kaasa arvatud sellise kalapüügiga võitlemiseks rakendatavad sanktsioonid, on väga erinevad.
The existing RFMOs vary widely in their approach to IUU fishing and the legal measures, including sanctions that they employ to combat it.
EL võiks soodustada mitmeid samme, mis vähendaksid ETR-kalapüüki nii otseselt kui kaudselt:
There are many things the EU can promote that would reduce IUU fishing both directly and indirectly:
· täiendavad piirkondlikud kalavarude majandamise organisatsioonid või olemasolevate organisatsioonide volituste laiendamine eesmärgiga hõlmata praegu õiguslikult reguleerimata piirkonnad ja liigid;
· additional RFMOs, or extensions in the mandates of existing ones, to cover areas and species not currently regulated;
· püügiloaga kalalaevade, sealhulgas abilaevade registrid ning tuvastatult ETR-kalapüügiga tegelevate laevade registrid (must nimekiri); need registrid tuleks koostada kõigi piirkondlike kalavarude majandamise organisatsioonide võimkonda kuuluvate püügipiirkondade kohta ning need organisatsioonid peavad registreid sageli ajakohastama, laialdaselt avaldama ning omavahel kooskõlastama;
· registers of fishing vessels, including support vessels, that are authorised to fish and lists of vessels that are identified as IUU (black lists) for all fisheries under the RFMO remit, to be updated frequently, published widely and coordinated among RFMOs;
· tugevdatud järelevalvekomiteed, mille eesmärk on uurida, kuidas kokkuleppeosalised kokkulepet täidavad, ning kehtestada vajadusel tõhusaid sanktsioone;
· strengthened Compliance Committees to examine the performance of Contracting Parties and, where necessary, impose effective sanctions;
· lipuriigi, rannikuriigi, sadamariigi ja tururiigiga seotud tõhustatud meetmed eri piirkondlikes kalavarude majandamise organisatsioonides;
· extended flag, coastal, port and market State measures within individual RFMOs;
· merel toimuvad kontrolli- ja vaatlusprogrammid;
· at-sea inspections and observer programmes;
· merel ümberlaadimise keelustamine;
· bans on transhipments at sea;
· püügidokumentatsiooni skeemid, alustades iga piirkondliku kalavarude majandamise organisatsiooni olulisematest liikidest;
· catch documentation schemes, beginning with the major species in each RFMO;
· sõltumatu organi, näiteks ÜRO antavad kohustuslikud ja korrapärased hinnangud eri piirkondlike kalavarude majandamise organisatsioonide tegevusele koos nõudega toimida hinnangus antud soovituste kohaselt.
· compulsory and regular evaluations of the performance of individual RFMOs conducted by an independent body such as the UN, with a requirement that the recommendations be acted upon.
Arvestades kalanduse ülemaailmset iseloomu, peavad enamikku neist ideedest rakendama (või vähemalt kooskõlastama) piirkondlikud kalavarude majandamise organisatsioonid omavahel .
Ultimately, most of these ideas need to be implemented (or at least coordinated) among RFMOs, given the global nature of fisheries.
Töötades piirkondlike kalavarude majandamise organisatsioonidega, võiks EL samaaegselt toetada praeguseid ülemaailmseid algatusi (näiteks FAOalgatusi) ning esitada ka uusi ideid:
While working within RFMOs, the EU could simultaneously support current global initiatives (by the FAO for instance) as well as proposing new ones:
· toetama võimalikult kiiresti nii rahaliselt kui ka poliitiliselt ülemaailmset kalalaevade registrit, mis peaks muutuma kohustuslikuks ja hõlmama kõiki, sealhulgas abilaevu, suurusega üle 10 GT või pikkusega üle 12 m;
· promote, both financially and politically, the Global Record of Fishing Vessels, which should become compulsory and include all vessels (including support vessels) above 10 GT or 12 metres as soon as possible;
· soodustama lipuriigi tegevuse hindamise süsteemi kiiret väljatöötamist;
· encourage the rapid development of a system of flag State performance evaluation;
· õhutama riike ratifitseerima rahvusvahelisi kalandust käsitlevaid õiguslikke vahendeid (täitmiskokkulepe, sadamariigi meetmeid käsitlev kokkulepe, ÜRO kalavarude kokkulepe) või nendega ühinema ning lisama õiguslikud vahendid nende vahendite nimekirja, mille rakendamine on riikide jaoks vajalik praegu läbivaadatava üldise soodustuste süsteemi
· encourage the ratification or accession of States to international fisheries legal instruments (Compliance Agreement, Port State Measures Agreement, UN Fish Stocks Agreement) such as by adding them to the list of instruments to be implemented for countries to be eligible for the Generalized System of Preferences plus
http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2008/july/tradoc_139963.pdf (GSP+) tingimustele vastamiseks;
http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2008/july/tradoc_139963.pdf (currently being revised);
· kalavarude geneetilise materjali ülemaailmne andmebaas, mis võimaldab tuvastada kalatoodete lähteliike ja -varusid;
· a global database of genetic material from fish stocks to allow the identification of the species and stock from which fish products are derived;
Tururiikide vaheline koostöö
Cooperation among Market States
ELi ETR-kalapüüki käsitlev õigustik on ülimalt hea ettevõtmine, kuid kui sellelt oodatakse võimalikult suurt tõhusust, peaksid ettevõtmist toetama teised juhtivad kalaturud ning kogu rahvusvaheline üldsus.
The EU's IUU regulation is an extremely good initiative, but if it is to be as effective as possible, it must be supported by other major fish markets and, ultimately, by the international community as a whole.
Kui ainult EL keeldub ETR-kalapüügist pärinevat kalast, leitakse paratamatult muud turud.
If it is only the EU that refuses IUU fish, then inevitably, other markets will be found.
On ülimalt oluline, et ETR-kalapüügist pärineva kalaimpordi likvideerimise nimel tegutseksid teiste seas ka USA, Jaapan ja Hiina.
It is of paramount importance that the US, Japan and China, among others, also act to eliminate imports of IUU fish.
Komisjon peaks koos juhtivate tururiikidega algatama jõulise diplomaatilise arutelu meetmete üle, mida riigid saaksid võtta omaenda turgudel ning missuguseid meetmeid oleks võimalik võtta mitmepoolselt ja ülemaailmsel tasandil.
The Commission should undertake a strong diplomatic initiative with the major market States to discuss measures that they can take for their own markets as well as what possible actions can be taken at a multilateral and global level.
Teine võimalus, kuidas jälgitavust parandada, oleks laiendada märkimisväärselt püügilubade kasutamist rahvusvahelisele turule siseneva kala puhul.
Another related possibility to improve traceability would be to expand considerably the use of catch certificates for fish that enters international trade.
Kaks piirkondlikku kalavarude majandamise organisatsiooni on juba sellised skeemid vastu võtnud ning EL peaks soodustama püügilubasid kui üldist vahendit, millega võidelda ETR-kalapüügist pärineva kalaga kauplemise vastu.
Two RFMOs have already adopted such schemes and the EU should promote certificates as a general tool to combat trade in IUU fish.
Lõppeesmärgina tuleks töötada välja üldine püügilubade süsteem ning vältida samal ajal kaubanduses mittetariifseid tõkkeid.
The ultimate objective should be to develop a global catch certification scheme, while avoiding creating a non-tariff barrier to trade.
On raske mõista, kuidas saavad riigid ETR-kalapüügist pärineva kalaga kauplemise poolt olla, kuid kui niisugust kalapüüki käsitlevate õigusaktide kohta esimest korda ettepanek tehti, oli ELis kuulda ka häälekat vastuseisu.
It is difficult to see how countries could argue in favour of trade in IUU fish, but there were loud voices in the EU against the IUU regulation when it was first proposed.
ETR-kalapüügi organiseeritud kuritegevusele omased aspektid
Organised Criminal Aspects of IUU Fishing
Enamik eelnimetatud ettepanekuid kuuluvad hea kalavarude majandamise harilike meetmete juurde, mille üle on arutletud aastaid ning vähemalt mõnel pool on neid ühel või teisel kujul ka ellu viidud.
Most of the above proposals are standard aspects of good fisheries management that have been discussed for many years and, in at least some places, already implemented in some form or another.
Suhteliselt uus aspekt on mõistmine, et ETR-kalapüüki on kaasatud kuritegelikud rühmitused.
A relatively new element is the realisation of the involvement of criminal groups in IUU fishing.
Selline kaasatus võib hõlmata tüüpiliste kuritegelike jõukude osalemist kalapüügis, kuid sagedamini on tegemist mõne nende kalapüüki toetava meetodi kasutamisega, nagu näiteks inimkaubandus, orjatöö, maksudest kõrvalehoidmine, rahapesu, tollipettus, korruptsioon, varastatud kauba käitlemine jm.
Such involvement could include the participation of classical criminal gangs in the fishing operations, but more often is the adoption of some of their techniques in support of fishing, such as human trafficking, slave labour, tax evasion, money laundering, customs fraud, corruption, handling of stolen goods, etc.
ÜRO uimastite ja kuritegevuse vastu võitlemise büroo uues aruandes
A new report by the UN Office on Drugs and Crime
Transnational Organized Crime in the Fishing Industry.
Transnational Organized Crime in the Fishing Industry.
Kättesaadav siit:
Available at
http://www.unodc.org/documents/human-trafficking/Issue_Paper_-_TOC_in_the_Fishing_Industry.pdf vaadeldakse, kui kaitsetu on globaalne kalandussektor sellise tegevuse ees ja maalitakse väga sünge pilt organiseeritud kuritegevuse laienemisest kalapüügivaldkonda ELis ja kogu maailmas.
http://www.unodc.org/documents/human-trafficking/Issue_Paper_-_TOC_in_the_Fishing_Industry.pdf examines the extent to which the global fishing industry is vulnerable to such activities and paints a very sombre image of the expansion of organised criminal elements into fishing operations, in the EU and around the world.
Need kuritegelikud organisatsioonid võivad olla väga organiseeritud, kasutada tegelikult tulu saavate omanike identiteedi varjamiseks keerulisi võtteid, näiteks maksuparadiise, ning kasutada lipuriike, mis ei suuda või ei taha täita oma õiguskaitsekohustusi.
These criminal elements can be highly organised, using sophisticated techniques such as finance and tax havens to hide the identity of beneficial owners as well as the use of flag registers that are unable or unwilling to exercise their law enforcement responsibilities.
Mõnel juhul võivad nad olla suured ja keerukad, kasutada kalalaevastikku, mis jagab samu tarnevõrke ning turustus- ja turunduskanaleid ning sageli nii-öelda pesta ebaseaduslikult püütud kala seaduslikult püütud kalaga.
They can be large and complex in some situations, using fleets of fishing vessels that share the same supply networks and distribution and marketing paths, often laundering the illegal catch with legally caught fish.
Kalalaevu kasutatakse vahel ka uimastite, relvade ja isegi terroristide salakaubaveoks.
Fishing vessels are also used at times for smuggling of drugs, weapons and even terrorists.
Sidemed kalapüügi ja kuritegelike rühmituste vahel laienevad ja süvenevad.
The links between fishing and criminal groups are expanding and deepening.
Aruandes esitatakse hulk soovitusi, mis väärivad ELi toetust, ning mõned neist kattuvad eelnimetatud ideedega:
The report makes a number of recommendations that deserve support by the EU, some of which overlap with previous ideas:
· parandada merel toimuva organiseeritud kuritegevuse uurimise võimet, sealhulgas suurendada kooskõlastatust paljude asjaomaste õiguskaitseasutuste vahel (toll, finantskuriteod, uimastikaubandus jms);
· improve the investigative capacity into organised criminal activities at sea, including by expanding coordination among the many different law enforcement agencies involved (customs, financial crime, drug trafficking, etc.);