natgillin/translations-raw huggingface dataset:
kordab oma seisukohta, mille järgi on vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikele 6 vaja Euroopa Parlamendi arvamust/nõusolekut kõikide rahvusvaheliste lepingute, sealhulgas peamiselt ÜVJPga seotud lepingute sõlmimisel, välja arvatud üksnes juhul, kui leping on seotud eranditult ÜVJPga; vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikele 10 tuleb parlamenti täielikult teavitada rahvusvaheliste lepingute sõlmimiseni viiva menetluse alg-, läbirääkimiste ja lõppetapis; ootab, et asepresident ja kõrge esindaja esitaks kogu asjakohase teabe läbirääkimiste kohta kogu menetluse jooksul, sh läbirääkimisjuhised ja läbirääkimisdokumentide projektid, ning tuletab meelde, et deklaratsioonis poliitilise vastutuse kohta lubas asepresident ja kõrge esindaja kohaldada konfidentsiaalsete ÜVJP dokumentide suhtes rahvusvahelisi lepinguid käsitleva raamkokkuleppe sätteid; nõuab, et seataks sisse tõhus töökorraldus, mis ühendaks parlamendi õiguste austamise vajalikul määral konfidentsiaalsuse tagamisega; usub, et vaja on laialdast, ELi kõiki institutsioone ja organeid hõlmavat kokkulepet, mis reguleeriks parlamendiliikmete juurdepääsu konfidentsiaalsetele dokumentidele;
Reiterates its position that, in accordance with Article 218(6) of the TFEU, the opinion/consent of the European Parliament is required for all international agreements, including those related mainly to CFSP, with the sole exception of those related exclusively to CFSP: in accordance with Article 218(10) of the TFEU, full information must be provided to Parliament at the initial, negotiating and final stages of the procedure leading to the conclusion of international agreements; expects the VP/HR to provide all relevant information about the negotiations throughout the procedure, including negotiating directives and draft negotiating texts, and recalls that in the declaration on political accountability the VP/HR committed herself to applying the provisions of the Framework Agreement on international agreements with regard to confidential CFSP documents; calls for the establishment of an efficient modus operandi that combines respect for Parliament's prerogatives with the necessary degree of confidentiality; believes that a comprehensive agreement involving all the institutions and covering all EU bodies is required in order to regulate access to confidential documents by Members of Parliament;
võtab teadmiseks oma aluslepingust tuleneva kohustuse määrata üheskoos liikmesriikide parlamentidega kindlaks parlamentidevahelise koostöö tulemuslik ja regulaarne korraldus ning edendamine, eeskätt ühise välis-, julgeoleku- ja kaitsepoliitika valdkonnas; peab kahetsusväärseks, et seni puudub kokkulepe, kuidas seda ülesannet edasi lahendada; rõhutab, et tema enda esindatus mis tahes uut tüüpi parlamentidevahelises koostöös peaks olema nii suur, et see kajastaks tema rolli ulatust ja olulisust välisasjades, ning kordab selle põhjal veel kord oma valmidust jõuda liikmesriikide parlamentidega kokkuleppele, mille tulemusena muutuks Euroopa Liidu kui ülemaailmse osalise parlamentaarne mõõde oluliselt kaalukamaks;
Notes its Treaty obligation to determine, together with national parliaments, the organisation and promotion of effective and regular interparliamentary cooperation, in particular in the field of the common foreign, security and defence policy; finds it regrettable that there is as yet no agreement on how to take this exercise forward; insists that its own representation in any new form of interparliamentary cooperation should be of a size which reflects the range and importance of its role in external affairs and, on this basis, reiterates its willingness to reach an agreement with national parliaments that will result in a real enhancement of the parliamentary dimension of the European Union as global actor;
rõhutab et ÜJKP meetmed tuleks integreerida terviklikku poliitikasse, mis on suunatud kriisi sattunud riikidele ja piirkondadele, kus kaalul on ELi väärtused ja huvid ning kus ÜJKP tegevus pakuks tõelist lisandväärtust rahu, stabiilsuse ja õigusriigi põhimõtte edendamisel; rõhutab ühtlasi vajadust täpsema saadud kogemuste analüüsi järele iga operatsiooni eduka elluviimise ja selle kestva kohapealse mõju hindamisel;
Emphasises that CSDP actions should be embedded in a comprehensive policy targeting countries and regions in crisis where the EU's values and strategic interests are at stake and where CSDP operations would provide a real added value in promoting peace, stability and the rule of law; stresses, further, the need for a lessons learnt process more accurate in assessing the successful implementation of each operation and its lasting impact on the ground;
palub asepresidendil ja kõrgel esindajal, nõukogul ning liikmesriikidel ületada Euroopa välisteenistuses tsiviil- ja sõjalise kavandamise võimete tasakaalustamatus ning suurendada töötajate arvu õigusküsimuste, tsiviilhalduse, tolli ja vahendustegevuse valdkonnas, et ÜJKP missioonideks oleksid tagatud nõuetekohased ja piisavad erialateadmised;
Calls on the VP/HR, the Council and the Member States to overcome the imbalance between civilian and military planning capabilities in the EEAS and to increase the number of staff in the fields of justice, civilian administration, customs and mediation so as to ensure that adequate and sufficient expertise can be provided for CSDP missions;
rõhutab vajadust optimaalselt kooskõlastada ELi katastroofidele reageerimine ja teised ELi vahendid, näiteks ÜJKP tsiviil- ja/või sõjalised missioonid, mis on juba kasutatakse või mida oleks võimalik pärast kriisi luua; on seisukohal, et sõjaliste ja tsiviilotstarbeliste kriisiohjamisoperatsioonide range eristamine kajastab paljudel juhtudel pigem vananenud institutsioonilisi mustreid ning et tsiviil- ja sõjaline vastastikmõju võib paremini vastata kohapealsele olukorrale; rõhutab seepärast, et vaja on süsteemset üksikjuhtumil põhinevat vajaduste hindamist, et tagada kõige asjakohasemad lahendused, sest mõnede kriiside puhul on vajalik sõjaliste ja tsiviilvahendite kombineeritud kasutamine, mis põhineb julgeoleku ja arengu seoste terviklikul mõistmisel;
Emphasises the need for optimal coordination between EU disaster responses and other EU instruments – such as CSDP civilian and/or military missions – which are already being deployed on the ground or which could be set up in the aftermath of a crisis; takes the view that in many cases a too rigid distinction between military and civilian crisis-management operations reflects rather outdated institutional patterns and that civil-military interaction can better respond to the realities on the ground; emphasises, therefore, the need for a systematic case-by-case evaluation of the needs in order to ensure the most appropriate responses since certain crises may require a combination of military and civilian instruments, based on a comprehensive understanding of the links between security and development;
on seisukohal, et ELi strateegiline prioriteet on tugevdada rahvusvahelist kriisiohjamispartnerlust ja tõhustada dialoogi teiste oluliste kriisiohjamisega tegelevate osapooltega – näiteks ÜRO, NATO, Aafrika Liit ja OSCE ning kolmandad riigid, nagu USA, Türgi, Norra ja Kanada – ning kooskõlastada tegevust, jagada teavet ja ühendada ressursid rahu tagamiseks ja rahu kindlustamiseks, sh koostööks kriisiohjamisel ja eriti meresõiduturvalisuse tagamiseks ning rahvusvahelise õiguse kohaseks terrorismivastaseks võitluseks;
Considers it an EU strategic priority to strengthen international crisis-management partnerships and enhance dialogue with other major crisis-management actors – such as the UN, NATO, the African Union (AU), the OSCE and third countries such as the USA, Turkey, Norway and Canada – and to synchronise actions, share information and pool resources in the fields of peacekeeping and peace-building, including cooperation on crisis management and, in particular, maritime security, and the fight against terrorism under international law;
rõhutab, et Euroopa välisteenistuse loomine pakub ELile ainulaadse võimaluse täita oma konfliktiennetuse ja rahu kindlustamisega seotud kohustused, pidades eelkõige silmas Göteborgi tegevuskava, ning suurendada ELi võimet kriisiohjamise alternatiivina konflikte ennetada; sel põhjusel rõhutab, kui oluline on käsitada konfliktiennetuse ja julgeolekupoliitika direktoraati muude direktoraatidega võrdsetel alustel, rahastada seda poliitika kavandamisel piisavalt, tugevdada sidemeid piirkondlike osakondadega ning luua ametlikud suhted asjaomaste nõukogu töörühmadega; on seisukohal, et uuesti tuleks vaatluse alla võtta kriisiohjamisega seotud struktuuri ning konfliktiennetuse ja julgeolekupoliitika direktoraadi praegune eraldatus;
Emphasises that the establishment of the EEAS provides the EU with a unique opportunity to implement its commitments on conflict prevention and peace-building, with particular reference to the Gothenburg Programme, and to further expand the EU's capacity to prevent conflict as an alternative to crisis management; to this end, stresses the importance of putting the Directorate for Conflict Prevention and Security Policy on an equal footing with other directorates by resourcing it adequately for policy programming and by strengthening the links with the geographical departments and establishing formal relations with the relevant Council Working Groups; takes the view that the existing separation between the crisis management structure and the Directorate for Conflict Prevention and Security Policy should also be reconsidered;
hoiatab ohu eest, et ELi liikmesriigid võivad energiavarustuse küsimuses muutuda liiga sõltuvaks kolmandatest riikidest, mis võib lõppkokkuvõttes kahjustada ELi välispoliitika sõltumatust; rõhutab sellega seoses, et energiajulgeoleku idee on põhimõtteliselt seotud varustuskindlusega; tuletab seetõttu meelde tungivat vajadust tegeleda energiaprobleemidega, edendades nii taastuvaid kui ka omamaiseid energiaallikaid, kujundades välja tõhusa energia siseturu ja rakendades ühist Euroopa energiaalast välispoliitikat, mis põhineb liikmesriikide selle valdkonna poliitika paremal kooskõlastamisel, energiatarnijate mitmekesistamisel ja strateegiliste energiainfrastruktuuri projektide, nagu Nabucco või muude teostatavate lõunakoridori alternatiivide toetamisel; toetab integreeritud ja koostalitlusvõimelist üleeuroopalist energiavõrku; avaldab kahetsust, et liikmesriigid on aktiivselt kaasatud algatuste toetamisse, mis reaalsuses konkureerivad püüetega, mis on suunatud energiavarustuse allikate kindlustamisele ja mitmekesistamisele;
Warns of the risk that the EU Member States become overly-dependent on third countries for their energy supplies, which could ultimately undermine the independence of EU foreign policy; stresses, in this regard, that the concept of energy security is fundamentally linked to the security of supply; recalls, therefore, the urgent need to address energy challenges by promoting both renewable and domestic sources of energy, completing an effective internal energy market and implementing a common European external energy policy, based on better coordination of Member States’ policies in this field, the diversification of energy suppliers and the facilitation of strategic energy infrastructure projects such as Nabucco or other viable southern corridor alternatives; supports an integrated and inter-operable European energy grid; regrets that the Member States are actively engaged in supporting initiatives which in reality are in competition with efforts aimed at securing and diversifying sources of energy supply;
tunneb heameelt Euroopa Ülemkogu otsuse üle kutsuda komisjoni üles esitama 2011. aasta juuniks teatis, mis käsitleb varustuskindlust ja rahvusvahelist koostööd ning mille eesmärk on suurendada ELi välistegevuse ühtsust ja järjepidevust energiavaldkonnas; kutsub sellega seoses asepresidenti ning kõrget esindajat üles kindlalt järgima parlamendi soovitusi ühtse ja kooskõlastatud poliitika väljatöötamiseks, eelkõige suurendama ELi ühtekuuluvust konstruktiivses dialoogis energiatarnijate, eriti Venemaa ning ka transiitriikidega; on seisukohal, et energiajulgeolek peaks täielikult kajastuma ELi laienemis- ja naabruspoliitikas, sh partneritega peetava poliitilise dialoogi ning tehtava praktilise koostöö kaudu;
Welcomes the decision of the European Council to invite the Commission to submit by June 2011 a communication on security of supply and international cooperation aimed at further improving the consistency and coherence of the EU's external action in the field of energy; calls, in this regard, on the VP/HR to pursue with determination Parliament's recommendations for the development of a coherent and coordinated policy, in particular by promoting EU cohesion in constructive dialogue with energy suppliers, and especially with Russia as well as with transit countries; is of the view that energy security should also be fully reflected in the EU's enlargement and neighbourhood policy, including through political dialogue and practical cooperation with partners;
juhib tähelepanu uutele julgeolekualastele probleemidele ja riskidele, nt küberrünnakud, sotsiaalsed rahutused, poliitilised ülestõusud, ülemaailmsed kuritegevuse võrgustikud ja majanduslik tegevus, mis ohustavad õigusriigi ja demokraatia põhimõtet, ning rõhutab nende arengute jaoks sobilike strateegiate koostamise tähtsust;
Draws attention to a new generation of security challenges and risks, e.g. cyber-attacks, social unrest, political insurgencies, global criminal networks and economic activities endangering the rule of law and the principles of democracy, and stresses the importance of formulating strategies appropriate to these developments;
rõhutab vajadust kooskõlastada ettevalmistav tegevus võitlemaks mittetavapäraste ohuallikate, näiteks küberohtude vastu; palub komisjonil ja nõukogul läbi viia põhjaliku analüüsi ohtude ja vajaduste kohta kõnealuses valdkonnas, mille tulemusel luuakse mitmemõõtmeline ja põhjalik Euroopa küberjulgeoleku strateegia, mis peaks hõlmama varuplaane küberrünnakute korral;
Underlines the need to coordinate the preparation to counter unconventional threats, such as cyber threats; calls upon the Commission and the Council to conduct a thorough analysis of the threats and the needs in this field, resulting in a multidimensional and comprehensive European cyber security strategy which should include contingency plans in case of cyber attacks;
rõhutab, et Euroopa välispoliitikas tuleb arvestada vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva Euroopa ala välismõõdet; kinnitab rändevoogude korrapäraselt haldamise tähtsust; peab väga oluliseks tagada päritolu- ja transiitriikide koostöö ning edendada nende riikide tõelist koostööd, kohaldades positiivse tingimuslikkuse poliitikat;
Points out that European foreign policy must take account of the external dimension of the European area of freedom, security and justice; reiterates the importance of orderly migration management; considers it essential to secure the cooperation of both the countries of origin and of transit, and to encourage an attitude of solid cooperation among those countries by applying a policy of positive conditionality;
kordab oma seisukohta, et EL peab tugevdama oma juhtrolli ülemaailmses kliimapoliitikas ja arendama edasi dialoogi teiste oluliste osalistega, nagu kiiresti areneva majandusega riikidega (Hiina, Brasiilia, India), Venemaa, Ameerika Ühendriikide ning arenguriikidega, kuna kliimamuutus on kujunenud rahvusvaheliste suhete keskseks küsimuseks;
Reiterates its position that the EU must strengthen its leadership in the area of global climate governance and further develop a dialogue with other key actors, such as the emerging powers (China, Brazil, India), Russia, the United States and developing countries, given that climate change has become a key element of international relations;
on seisukohal, et ühtsuse saavutamiseks ELi oma väärtustega peavad ELi välispoliitika ja välistegevus seadma esikohale demokraatia ning õigusriigi põhimõtte edendamise, hea valitsemistava ja õiglase ühiskonna, sest reeglitel põhinev demokraatlik ühiskond on inimõiguste tagamise ja stabiilsuse edendamise alus; viitab seega oma seisukohale, et inimõigused tuleb kindlalt ELi välispoliitika keskmesse seada; usub, et ELi uus institutsiooniline struktuur, pidades eelkõige silmas Euroopa välisteenistust ja selle vastavat osakonda, annab võimaluse muuta ELi tegevust kõnealuses valdkonnas ühtsemaks ning tulemuslikumaks; nõuab tungivalt, et asepresident ja kõrge esindaja kaasaks aktiivselt kolmandaid riike inimõiguste austamisse, luues selleks kahepoolseid suhteid kolmandate riikidega ning osaledes aktiivselt rahvusvahelistel foorumitel, ja astuks välja inimõiguste rikkumise vastu ning ei väldiks piisavate meetmete võtmist juhul, kui on rikutud inimõigusi; võttes arvesse usuvabaduse jõhkrate rikkumiste suurenevat arvu, nõuab komisjonilt põhjaliku hindamise läbiviimist ja usuvabaduse seadmist ELi inimõiguste poliitika keskmesse;
Takes the view that, in order to be consistent with the EU's own values, EU foreign policy and external action must give priority to promoting democracy and the rule of law, good governance and fair societies, given that a rule-based democratic society is the basis for upholding human rights as well as for enhancing stability; thus reiterates its position that human rights need to be firmly mainstreamed into EU foreign policy; believes that the new institutional structure of the EU, with particular reference to the EEAS and its dedicated department, offers an opportunity to enhance the EU's coherence and effectiveness in this area; urges the VP/HR to proactively pursue, through bilateral relations with third countries and active participation in international fora, the engagement of third countries in respecting human rights as well as to speak up against human rights abuses and not to refrain from taking adequate measures if they are violated; considering the growing grave violations of freedom of belief, calls upon the Commission to conduct a thorough evaluation and to mainstream freedom of belief into the EU human rights policy;
peab ülemaailmse usu- ja veendumuste vabaduse küsimust, eelkõige kristlaste ja tagakiusatud või kadumisohus vähemuste ning religioossete dissidentide puhul, ja religioonidevahelist dialoogi uueks põhiküsimuseks ÜVJP jaoks; rõhutab, et usu- ja veendumuste vabadus on peamine inimõigus ning religioonidevaheline dialoog vahend religioonil põhineva diskrimineerimise ja vägivallaga võitlemiseks, andes seega panuse poliitilisse ja ühiskonna stabiilsusesse; nõuab seepärast, et asepresident ja kõrge esindaja töötaks kiiresti välja ELi strateegia usu- või veendumuste vabaduse kui inimõiguse jõustamise kohta; palub seepärast tal luua alaline ametikoht Euroopa välisteenistuse inimõiguste direktoraadis, et jälgida riiklike ja ühiskondlike piirangute mõju usu- ja veendumuste vabadusele ning seotud õigustele;
Considers the question of the freedom of religion and belief worldwide – notably of Christians, persecuted or endangered minorities and religious dissidents – and the inter-faith dialogue a new key issue for the CFSP; stresses that freedom of religion and belief is a core human right, and inter-faith dialogue an instrument to tackle religiously motivated discrimination and violence, thus contributing to political and societal stability; therefore calls on the VP/HR to develop, as a matter of urgency, an EU strategy on the enforcement of the human right to freedom of religion and belief; also invites her to establish a permanent capacity within the human rights directorate of the EEAS to monitor the situation of governmental and societal restrictions on the freedom of religion and belief and related rights;
nõuab tungivalt, et asepresident ja kõrge esindaja tagaks, et ÜVJP valdkondade ja meetmete puhul rakendataks täielikult ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1325 (2000) naiste, rahu ja julgeoleku kohta, milles nõutakse naiste osalust konfliktide lahendamise kõigis aspektides ja tasanditel; nõuab samuti, et ÜVJP puhul võetaks arvesse ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1820 (2008) seksuaalvägivalla kohta konflikti- ja konfliktijärgsetes olukordades ning hilisemaid ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioone 1888 (2009), 1889 (2009) ja 1960 (2010), mis põhinevad eespool nimetatud resolutsioonidel; nõuab tungivalt, et asepresident ja kõrge esindaja, ELi liikmesriigid ja ÜJKP missiooni juhid muudaksid koostöö ning konsultatsioonid kohalike naisorganisatsioonidega iga ÜJKP missiooni põhiosaks; märgib kahetsusega, et siiani on ainult üks naine nimetatud Euroopa välisteenistuses kõrgele ametikohale ja et ELi eriesindajate hulgas on ainult üks naine;
Urges the VP/HR to ensure that CFSP policies and actions fully implement UNSCR 1325 (2000) on women, peace and security, which calls for the participation of women in all aspects and at all levels of conflict resolution; also calls for the CFSP policies to take into account UNSCR 1820 (2008) on sexual violence in conflict and post-conflict situations as well as the subsequent UNSCRs 1888 (2009), 1889 (2009) and 1960 (2010), which build upon the previously mentioned resolutions; calls on the VP/HR, EU Member States and Heads of CSDP Mission to make cooperation and consultation with local women's organisations a standard element of each CSDP mission; notes with regret that only one woman has so far been nominated to a senior post in the EEAS and that there is only one woman amongst the EU Special Representatives;
rõhutab, et tulemuslik mitmepoolne lähenemisviis peaks olema liidu strateegiline prioriteet ja et sellega seoses peaks EL võtma rahvusvahelises koostöös juhtrolli, toetama rahvusvahelisi institutsioone, soodustama rahvusvahelise konsensuse saavutamist ja edendama ülemaailmset tegevust; rõhutab tungivat vajadust tegeleda ELi kodanikele muret valmistavate ülemaailmsete probleemidega, nagu võitlus terrorismiga, organiseeritud kuritegevus, pandeemiad ja kliimamuutused, küberjulgeolek, aastatuhande arengueesmärkide saavutamine ja vaesuse kaotamine, energiajulgeoleku tagamine, massihävitusrelvade leviku tõkestamine, konfliktide rahumeelne lahendamine ja desarmeerimine, rände haldamine ning inimõiguste ja kodanikuvabaduste edendamine; juhib tähelepanu vajadusele tõhustada järelevalvet ELi rahaliste vahendite üle kooskõlas Euroopa Kontrollikoja eriaruandega nr 15/2009;
Emphasises that effective multilateralism should be the overriding strategic concern of the Union and that, in this context, the EU should take a leading role in international cooperation, support international institutions, facilitate international consensus and advance global action; emphasises the urgent need to address global issues of common concern for EU citizens, such as fighting terrorism, organised crime, pandemics and climate change, cyber security, ensuring the achievement of the Millennium Development Goals (MDGs) and the eradication of poverty, ensuring energy security, the non-proliferation of weapons of mass destruction, peaceful conflict-resolution and disarmament, migration management and the promotion of human rights and civil liberties; draws attention to the need for improved monitoring of EU funds in line with the European Court of Auditors Special Report No 15/2009;