natgillin/translations-raw huggingface dataset:
juhib tähelepanu sellele, et stabiilsuse ja kasvu pakti antitsüklilised mõjud saavad avalduda üksnes siis, kui liikmesriigid saavutavad majanduslikult soodsal ajal tõhusalt eelarve ülejäägi; nõuab seoses sellega ka stabiilsuse ja kasvu pakti ennetava osa paremat rakendamist; nõuab tungivalt, et „kõigepealt kuluta, siis maksa” hoiakult mindaks üle võimalike tulevaste eriolukordade puhul säästmise põhimõttele; tuletab meelde, et stabiilsuse ja kasvu pakt nõuab liikmesriikidelt niisugust eelarvet, mis on keskpikas perspektiivis tasakaalustatud või ülejäägis, st eesmärk ei ole kolmeprotsendiline puudujääk, vaid see on ülim piir, mis on lubatud ka läbivaadatud pakti alusel;
Points out that the anti-cyclical effects of the SGP can only work if the Member States effectively achieve a budgetary surplus in good times; calls, in this connection, for the better implementation of the preventive arm or the SGP as well; calls for a shift from the ‘spend first, repay later’ attitude to a ‘save for a possible future emergency’ principle; recalls that the SGP requires the Member States to achieve a budget that is balanced or in surplus over the medium term, meaning that a deficit of 3% is not an aim, but the absolute limit allowed for, even under the revised Pact;
nõuab tungivalt, et paralleelselt abipakettide vähendamisega viidaks läbi struktuurireforme, et ennetada tulevasi kriise ja suurendada Euroopa ettevõtjate konkurentsivõimet, saavutada suurem majanduskasv ja edendada tööhõivet;
Calls for structural reforms to be carried out in parallel to the unwinding of the aid packages in order to prevent future crises, increase the competitiveness of European businesses, achieve more growth and boost employment;
rõhutab, et usaldusväärse riigi rahanduse saavutamise vajaduse tõttu peaksid kõik liikmesriigid hiljemalt 2011. aastal hakkama vähendama oma jätkusuutlikkuse mahajäämust;
Emphasises, in the context of the need to achieve sound public finances, that in 2011 at the latest all Member States should start to reduce their sustainability gap;
tõdeb, et fiskaalstiimulid ja piiranguteta automaatsed stabiliseerimisvahendid on osutunud edukaks, ning teeb ettepaneku, et komisjon paluks liikmesriikidel pürgida tasakaalus eelarve poole, kasutades eelarve esmast ülejääki võla vähendamiseks, kui majandus liigub jätkusuutliku elavnemise poole;
Acknowledges that fiscal stimulus and unfettered automatic stabilisers have proved to be successful and suggests that the Commission ask the Member States to strive towards a balanced budget by allocating primary budget surpluses to debt repayment once the economy is on the way to sustained recovery;
juhib tähelepanu niisuguste meetmete tähtsusele tööhõive ja pikaajaliste investeeringute edendamisel, mille eesmärk on suurendada potentsiaalset majanduskasvu ja tugevdada Euroopa majanduse konkurentsivõimet;
Points to the special importance of measures to promote employment and long-term investments aimed at increasing the potential for economic growth and bolstering the competitiveness of the European economy;
rõhutab, et ELi praegusi demograafilisi probleeme silmas pidades ei tohiks kriisiga võitlemise meetmed avaldada pikaajalist mõju riikide rahandusele, mille kulud peaksid tasuma praegune põlvkond ja tulevased põlvkonnad;
Emphasises that, in view of the current demographic challenges the EU is facing, anti-crisis measures should not have long-term effects on public finances, the cost of which would have to be met by present and future generations;
toetab mõtet, et Euroopa Liidus tuleb majanduspoliitikat suuremal määral kooskõlastada ja et see loob täiendavat sünergiat;
Supports the idea that greater coordination of economic policies within the European Union is a must and brings additional synergies;
tunnistab, et stabiilsuse ja kasvu pakt ei ole piisav vahend liikmesriikide fiskaal- ja majanduspoliitika ühtlustamiseks;
Acknowledges that the SGP is not a sufficient tool for harmonising the fiscal and economic policies of the Member States;
toetab seepärast vastavate vajalike mehhanismide läbivaatamist, mille abil uuesti saavutada liikmesriikide majanduste vastastikune lähenemine Euroopa Liidus;
Supports, therefore, a review of the mechanisms needed to bring the national economies within the EU back on a convergence track;
on seisukohal, et komisjon peaks looma sobiliku koostöömehhanismi Rahvusvahelise Valuutafondiga erijuhtude jaoks, mille korral liikmesriigid saavad Rahvusvaheliselt Valuutafondilt oma maksebilansi tasakaalustamiseks toetust;
Suggests that the Commission should draw up an appropriate mechanism for cooperation with the IMF in special cases where Member States receive balance-of-payments support from the latter;
juhib tähelepanu sellele, et kõrget inflatsiooni ei saa kasutada eelarve konsolideerimiseks, sest see tekitaks suuri kulusid ning seaks ohtu jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu;
Points out that high inflation is not an answer to the need for fiscal adjustment, because it would impose substantial economic costs and pose a threat to sustainable and inclusive growth;
toetab komisjoni arvamust, et „majandussurutise leevendamiseks kohaldatav edukas ekspansiivne eelarvepoliitika ja eelarve pikaajaline jätkusuutlikkus ei ole vastuolus”, kuid hoiatab eelarvepoliitikat ohustava suurematel avaliku sektori kuludel põhineva liiga ja kunstlikult ekspansiivse eelarvepoliitika riskide eest;
Agrees with the Commission that ‘successful fiscal expansion to counter recession and longer-term fiscal sustainability are not incompatible’, but warns against the risks of excessive and artificial expansion based on higher public expenditure, which are liable to undermine the policy;
on veendunud, et riigi rahanduse juhtimine järjestikuste lühiajaliste otsustega määrab riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse ja et riigivõla jätkusuutlikkuse küsimust tuleks käsitleda just nende lühiajaliste otsuste raames, tagades struktuuri lühikeses perspektiivis;
Takes the view that managing public finances on the basis of a series of specific short-term decisions will establish the long-term sustainability of public finances, and that it is within the scope of this series of short-term decisions, through the provision of a structure for the short term, that the issue of the sustainability of public debt must be addressed;
on arvamusel, et eelarvepoliitika peab eelkõige ümberjaotamise abil muutma olemasolevad säästud kasvu kiirendavateks investeeringuteks, näiteks teadusuuringute ja arendustegevuse investeeringuteks, tööstusbaasi ajakohastamiseks, et arendada ELis rohelisemat, arukamat, innovaatilisemat ja konkurentsivõimelisemat majandust ning lahendada haridusega seotud probleemid;
Takes the view that budgetary policy must, predominantly by means of reallocation, convert available savings into growth-boosting investment, such as investment in research and development, modernising the industrial base, developing a greener, smarter, innovative and more competitive EU economy and in rising to the challenge of education;
rõhutab, et oluline osa avaliku sektori kuludest ja sotsiaalkuludest võib olla tootlik, kui see on suunatud projektidele, mis mõjutavad soodsalt nii füüsilise kapitali ja inimkapitali akumulatsiooni kui ka innovatsiooni edendamist; rõhutab vajadust kontrollida võlakoormuse suurenemist, et intressimäärade suurenevad kulud ei tõrjuks kõrvale olulisi sotsiaalkulusid; rõhutab, et ressursside nappuse tõttu tuleb avaliku sektori kulude kvaliteeti parandada;
Emphasises that a substantial proportion of public-sector and welfare spending can be productive expenditure if it is directed towards projects that have a beneficial impact on the accumulation of physical and human capital and on the promotion of innovation; underlines the need to control the increase in the debt burden in order to ensure that rising interest-rate costs do not squeeze out crucial welfare spending; stresses that ever more scarce resources make it essential to improve the quality of public-sector spending;
rõhutab, et sotsiaalne tugivõrgustik, mille moodustavad sotsiaalse kaitse süsteemid, on kriisi ajal osutunud eriti tõhusaks; rõhutab, et stabiilne riikide rahanduse on ka tulevase stabiilsuse eeltingimus;
Emphasises that the role of social protection systems as ‘social safety nets’ has proven particularly effective in times of crisis; underlines that stable public finances are a precondition for ensuring that this is also the case in the future;
juhib tähelepanu sellele, et kohustuslike pensioniskeemide pikaajaline tasakaal ei sõltu üksnes demograafilistest muutustest, vaid ka aktiivse elanikkonna produktiivsusest (mis mõjutab kasvupotentsiaali), kehtivast pensionieast ja pensioniskeemide kulutuste osakaalust SKPst; rõhutab lisaks, et riigi rahanduse tugevdamine ning laenu ja eelarvepuudujäägi vähendamine on olulised jõud, mis mõjutavad jätkusuutlikkust;
Points out that the long-term sustainability of statutory pension schemes depends not only on population trends, but also on the productivity of the active population (which affects the potential growth rate), the effective retirement age and the proportion of GDP allocated to the financing of such schemes; stresses, further, that consolidating public finances and reducing of debt and deficit levels are important factors for sustainability;
märgib, et demograafilised muutused ja eriti rahvastiku vananemine tähendab, et paljudes liikmesriikides tuleb aeg-ajalt reformida riiklikke pensioniskeeme, eriti seoses sissemaksetega, et tagada nende finantsiline jätkusuutlikkus;
Notes that changing demographics, especially an ageing population, mean that state pension schemes in many Member States have to be reformed from time to time, especially as regards the contributive base, so as to keep them financially sustainable;
juhib tähelepanu sellele, et võlakoorem suureneb, kui reaalintressimäärad ületavad SKP kasvumäära, ning et turud hindavad riske kõrgemalt, kui võlakoormus suureneb;
Points out that the debt burden increases when real interest rates are higher than the GDP growth rate, and that markets assess risks as more serious when the debt burden increases;
leiab, et riigilaenudega seotud intressimäär kajastab seda, kuidas turud hindavad liikmesriigi võla jätkusuutlikkust;
Takes the view that interest rates for government borrowing reflect how markets value the debt sustainability of a Member State;
märgib, et suurenev eelarvepuudujääk muudab laenamise kallimaks, mis on osaliselt tingitud asjaolust, et turud hindavad riske kõrgemalt, kui võlakoormus suureneb majanduskasvust ja laenude tagasimaksmise võimest kiiremini;
Points out that rising deficits make borrowing more expensive, partly due to the fact that markets assess risks as more serious when the debt burden is increasing faster than economic growth and the ability to pay back loans;
rõhutab, et praegune finantskriis on näidanud väga selgelt otsest seost finantsturgude stabiilsuse ja riikide rahanduse jätkusuutlikkuse vahel; rõhutab seoses sellega vajadust tugevdatud ja ühtsete finantsturgude järelevalvet käsitlevate õigusaktide järele, mis hõlmaksid tugevaid mehhanisme tarbijate ja investorite kaitseks;
Stresses that the current financial crisis has emphasised in the clearest possible way the direct link between financial market stability and the sustainability of public finances; emphasises, in that context, the need for strengthened and integrated supervisory legislation on financial markets that include strong mechanisms for consumer and investor protection;
palub komisjonil läbi viia uurimusi, et hinnata liikmesriikide võlgade kvaliteeti;
Asks the Commission to carry out studies to assess the quality of the Member States' debts;
märgib, et liikmesriikide rahanduse usaldusväärsuse saavutamiseks on vaja tõhusat ja täiesti sõltumatut statistika haldamist ja komisjoni nõuetekohast järelevalvet;
Notes that if Member State public finances are to be credible, effective and genuinely independent statistical governance and proper Commission oversight are required;
soovitab eriti, et komisjon hindaks liikmesriikide maksukulude mõjusid, mis peaks elavdama nende majandust, pidades silmas mõju tootmisele, avaliku sektori raamatupidamisele ja tööhõive stimuleerimisele ning kaitsmisele, nii lühi- kui ka pikaajalises perspektiivis;
Suggests, in particular, that the Commission assess the effects of the fiscal spending deployed by the Member States in order to kick-start their economies, in terms of its impact on production, on government accounts and in stimulating and protecting employment, both in the short and long term;
tuletab meelde, et stabiilsuse ja kasvu pakt kujutab endast endiselt korra tugisammast, et saavutada riikide rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus, ning et liikmesriigid peaksid headel aegadel saavutama oma rahanduses eelarve ülejäägi ja üksnes halbadel aegadel leppima eelarvepuudujäägiga;
Notes that the SGP still forms the backbone of discipline required to achieve the long-term sustainability of public finances and that the Member States should run surpluses on their public finances in ‘good times’ and deficits only in ‘bad times’;
rõhutab, et mitme Euroopa riigi majanduse suhtes tehtud hiljutiste spekulatsioonide esmane sihtmärk oli euro ja Euroopa majanduslik lähenemine; on seetõttu veendunud, et Euroopa probleemid vajavad Euroopa tasandil lahendusi, mis peaksid pakkuma Euroopa-siseseid vahendeid, et vältida mis tahes täitmata jätmisest tulenevat ohtu, ühendades riikliku maksukorralduse ja rahalise toetuse viimase abinõu mehhanismid;
Stresses that recent speculative attacks against several European economies had as their primary target the euro itself and European economic convergence; in that sense, is convinced that European problems need European solutions, which should offer internal means of avoiding any risk of defaults by combining national fiscal discipline with last-resort mechanisms of financial support;
nõuab tungivalt, et eelarve strukturaalset puudujääki kasutataks ühe indikaatorina, et hinnata rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust;
Calls for the structural deficit to be one of the indicators used in determining the long-term sustainability of public finances;
on seisukohal, et uuendatud majanduskasvu ja tööhõive strateegia on peamine Euroopa Liidu riikide jätkusuutlikku rahandust soodustav tegur; usub, et Euroopa Liit peab kaasajastama oma majandust ja eelkõige selle tööstusbaasi; nõuab ELi ja liikmesriikide eelarvevahendite ümberjaotamist, nii et investeeritaks rohkem teadusuuringutesse ja innovatsiooni; juhib tähelepanu asjaolule, et uus Euroopa 2020. aasta strateegia vajab õnnestumiseks siduvaid vahendeid;
Regards a renewed growth and jobs strategy as a key contributor to sustainable public finances in the European Union; believes that the European Union needs to modernise its economy and particularly its industrial base; calls for a reallocation of funding in the EU and the Member States' budgets towards greater investment in research and innovation; points out that the new Europe 2020 strategy needs binding instruments to succeed;
rõhutab, et ELi liikmesriikide rahanduse jätkusuutlikkust tuleb pidevalt jälgida, et hinnata pikaajaliste probleemide ulatust; rõhutab ka vajadust avaldada regulaarselt teavet avatud avaliku sektoriga seotud kohustuste ja sotsiaalsüsteemide, nt pensioniskeemidega seotud kohustuste kohta;
Highlights the need for the sustainability of public finances in EU Member States to be constantly monitored in order to assess the extent of long-term challenges; also highlights the need for the regular publication of information on open public-sector liabilities and the liabilities of social systems, e.g. pension schemes;
kutsub komisjoni üles kaaluma ELi 2020. aasta strateegia olulise osana riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse mahajäämuse vähendamist;
Calls on the Commission to consider the reduction of long-term sustainability gaps in public finances as an essential part of the EU 2020 strategy;
kutsub liikmesriike üles pärast jätkusuutlikkuse mahajäämuse vähendamist vähendama oma valitsussektori võlga, nii et see moodustaks maksimaalselt 60% SKPst;
Calls on the Member States, after plugging their sustainability gaps, to reduce their public debt-to-GDP ratio to a maximum of 60%;
juhib tähelepanu sellele, et intressimäärade erinevused kapitaliturgudel on liikmesriikide maksevõime peamised näitajad;
Points out that the interest rate spreads on the capital markets are the main indicators of the solvency of individual Member States;
on äärmiselt mures statistika kvaliteedi erinevuste tõttu ELis üldiselt ja eriti euroalal;
Is extremely worried about the disparities in the quality of statistics that can be observed in the EU in general and in the eurozone in particular;
juhib tähelepanu sellele, et riikide rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus on sügavalt seotud ka ELi eelarve ja selle rahastamisega;
Points out that the long-term sustainability of public finances is also fundamentally linked to the EU budget and its financing;
rõhutab ELi eelarve (kuigi seda piiras väga tugevasti mitmeaastane finantsraamistik) väga positiivset rolli kriisi mõju leevendamises Euroopa majanduse elavdamise kava rahastamise ja sellega seotud prioriteetsetesse valdkondadesse vahendite ümberpaigutamise kaudu; väljendab siiski kahetsust, et liikmesriikide majandus- ja fiskaalpoliitikat koordineeriti majandus- ja finantskriisiga võitlemiseks ning riikide rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse tagamiseks ebapiisavalt;
Highlights the very positive role of the EU budget, albeit much limited by the MFF, in mitigating the effects of the crisis through the financing of the European Recovery Plan and the redeployment of funds towards priority areas in that regard; deplores, however, the lack of adequate coordination between Member States' economic and fiscal policies to combat the economic and financial crisis as well as to ensure the long-term sustainability of public finances;
märgib, et majanduskriisi tõttu kasvanud töötus ja riigivõlg ning majanduskasvu vähenemine on vastuolus riikide rahanduse jätkusuutlikkuse eesmärgiga; võtab teadmiseks asjaolu, et liikmesriigid peavad konsolideerima oma eelarvet ning parandama võlahalduskulude vähendamiseks riigi rahanduse likviidsust, aga samuti vajaduse teha seda tasakaalustatud viisil ja mõistliku ajavahemiku jooksul, võttes arvesse liikmesriikide konkreetset olukorda; rõhutab, et riiklikele investeeringutele, teadusuuringutele, haridusele ja arengule ettenähtud vahendite valimatu vähendamine kahjustab kasvu-, tööhõive- ja sotsiaalse kaasamise väljavaateid, ning sellest tulenevalt on seisukohal, et nimetatud valdkondades tuleb jätkata pikaajaliste investeeringute edendamist ning vajaduse korral laiendamist;
Notes that the increase in unemployment and government debt and the reduction in growth caused by the economic crisis are at odds with the sustainable public finance objective; notes the need for the Member States to consolidate their accounts and improve the liquidity of public finance in order to lower the cost of debt, but also the need for this to be done in a balanced way and within a reasonable time frame, taking into account the particular circumstances in the Member States; stresses, however, that indiscriminate cuts in public investment, research, education and development will have a negative impact on prospects for growth, employment and social inclusion, and considers, therefore, that long-term investment in these areas must continue to be promoted, and where necessary expanded;
rõhutab, et praegune majanduse elavnemine on endiselt habras ning tööpuudus kasvab enamikus liikmesriikides jätkuvalt, puudutades rängimalt noori inimesi; usub kindlalt, et majanduskriisi ei saa enne lõppenuks kuulutada, kui töötus ei ole märkimisväärselt ning püsivalt langenud, ning rõhutab asjaolu, et Euroopa heaoluriigid on näidanud oma väärtust, pakkudes stabiilsust ja aidates kaasa kriisist väljumisele;
Emphasises that the current recovery is still fragile and that unemployment is continuing to rise in most Member States, with young people especially hard hit; firmly believes that no end can be announced to the economic crisis until unemployment falls substantially and sustainably and highlights the fact that the European welfare states have demonstrated their value in providing stability and contributing to the recovery;
peab vajalikuks anda asjakohane hinnang sellele, milline on olnud kriisi mõju ühiskonnale ja tööturule, ning töötada Euroopa tasandil välja kriisist väljumise strateegia, mis toetub tööhõive, koolituse ja aktiivset majandustegevust põhjustavate investeeringute edendamisele, ettevõtete, eriti VKEde konkurentsivõime ja tootlikkuse suurendamisele ning tööstuse elavdamisele, tagades samas ülemineku konkurentsivõimelisele ja jätkusuutlikule majandusele; on seisukohal, et nimetatud eesmärgid peavad olema Euroopa 2020. aasta strateegia keskmes;
Regards it as essential to assess properly the social and employment-related effects of the crisis and to formulate at EU level a recovery strategy based on support for employment, training, investments that lead to high economic activity, the boosting of business competitiveness and productivity, especially for SMEs, and the revitalisation of industry, whilst ensuring its transition towards a competitive sustainable economy; believes that these objectives should be at the heart of the Europe 2020 strategy;
on seisukohal, et majanduse elavdamise strateegia ei tohi mingil juhul tuua endaga kaasa struktuurilise tasakaalu puudumist ja suurt palgalõhet, mis pärsivad majanduses tootlikkust ja konkurentsivõimet, vaid selles tuleks pigem kehtestada reformid, mis on vajalikud võitlemiseks tasakaalu puudumise vastu; on arvamusel, et liikmesriigid peavad finants- ja maksumeetmete võtmisel säilitama palkade, pensionite ja töötushüvitiste taseme ja leibkondade ostujõu, seadmata ohtu riigi rahanduse jätkusuutlikkust ega liikmesriikide suutlikkust osutada tulevikus hädavajalikke avalikke teenuseid;
Takes the view that the economic recovery strategy should under no circumstances give rise to fresh structural imbalances and major income disparities, which are holding back productivity and competitiveness in the economy, but should rather introduce the reforms needed to tackle such imbalances; considers that the financial and fiscal measures taken by the Member States should protect salaries, pensions, unemployment benefits and households' purchasing power without jeopardising the long-term sustainability of public finances or Member States' capacity to provide essential public services in the future;
märgib, et järgmisteks aastakümneteks ennustatav rahvastiku vananemine on ELi riikidele seninägematuks väljakutseks; on seega seisukohal, et kriisist väljumise meetmetel ei tohiks põhimõtteliselt olla pikaajalisi tagajärgi riikide rahandusele ega tohiks asetada tulevastele põlvkondadele liiga ränka koormat tänaste võlgade tasumise näol;
Notes that the population ageing forecast in the coming decades poses an unprecedented challenge for the EU countries; takes the view, therefore, that the anti-crisis measures should not, in principle, have long-term consequences for public finances and overburden future generations with the repayment of current debts;