natgillin/translations-raw huggingface dataset:
kutsub komisjoni üles ajakohastama Euroopa Ühenduse miinivastase tegevuse suuniseid aastateks 2008–2013, et võtta arvesse institutsioonilise ja rahastamise struktuuri esildatud muudatusi, tagada rahaliste vahendite kiirem ja paindlikum jaotamine ning anda rahastamise kättesaadavuse kohta selgeid juhiseid, keskendudes kõige pakilisematele prioriteetidele ja parimatele tavadele, kehtestama nn abipaketid, millega võimaldatakse kõige enam abi vajavatel riikidel täita oma miinide keelustamise lepingust tulenevaid kohustusi, ning asjakohaselt jälgima ja hindama rahastamise tulemuslikkust;
Calls on the Commission to update its ‘Guidelines on European Community Mine Action 2008-2013’, to reflect proposed changes in the institutional and funding architecture, to ensure more rapid and flexible dispersal of funds, to provide clear instructions to access funding, focusing on the most urgent priorities and best practice, to foresee ‘packages’ of assistance to enable the most needy countries to comply with their Mine Ban Treaty obligations and to monitor and evaluate properly the effectiveness of funding;
rõhutab, et miinivastane tegevus peaks olema riigistrateegiate kohustuslik osa riikides, kus teatavasti miine on ja/või ladustatakse;
Underlines that mine action should form a compulsory element of country strategies where mines are known to exist and/or to be stockpiled;
on veendunud, et parema rahvusvahelise kooskõlastamise ja prioriteetide järjestamise, parema juhtimise, seire ja demineerimistavade, parema järelevalve ja aruandluse ning arukama ja parema rahaliste vahendite kasutamise kaudu on tegelikult võimalik kindlaksmääratud aja jooksul saavutada maailmas olukord, kus jalaväemiinid ei ohusta inimeste elu, elatusallikaid ja majanduse arengut;
Is convinced that through better international coordination and prioritisation, improved management, survey and demining practices, better monitoring and reporting, and more astute and better use of funds, a world free of the APL threat to life, livelihood and economic development is a realistic possibility within a finite period;
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja liikmesriikide valitsustele, Euroopa välisteenistusele ja komisjonile, Ühinenud Rahvaste Organisatsioonile, Ameerika Ühendriikide presidendile ja USA Kongressile, kõige enam miinidest mõjutatud riikide valitsustele ning rahvusvahelistele valitsusvälistele organisatsioonidele.
Instructs its President to forward this resolution to the Council and Member State governments, the European External Action Service and the Commission, the United Nations, the President of the United States and the US Congress, the governments of the most mine-afflicted countries and international NGOs.
B7-0442 , 0443 , 0458 , 0459 , 0460 ja 0461/2011
B7-0442 , 0443 , 0458 , 0459 , 0460 and 0461/2011
võttes arvesse oma varasemaid resolutsioone Kongo Demokraatliku Vabariigi kohta;
having regard to its earlier resolutions on the Democratic Republic of Congo,
võttes arvesse naiste- ja tütarlastevastast vägivalda ning naiste ja tütarlaste diskrimineerimise kõigi vormide vastu võitlemist käsitlevaid Euroopa Liidu suuniseid;
having regard to the EU Guidelines on violence and discrimination against women and girls,
võttes arvesse 1998. aastal vastu võetud Rahvusvahelise Kriminaalkohtu Rooma statuuti, eriti selle artikleid 7 ja 8, millega loetakse vägistamine, seksuaalne orjastamine, sunniviisiline prostitutsioon, sunnitud rasedus ja sunnitud steriliseerimine või mis tahes kujul esinev seksuaalvägivald inimsusevastaseks kuriteoks ja sõjakuriteoks ning võrdsustatakse need piinamisviisi ja tõsise sõjakuriteoga, sõltumata sellest, kas neid tegusid sooritatakse rahvusvaheliste või sisekonfliktide ajal süstemaatiliselt või mitte;
having regard to the Rome Statute of the International Criminal Court, adopted in 1998, and particularly Articles 7 and 8 thereof, which define rape, sexual slavery, enforced prostitution, forced pregnancy and forced sterilisation or any form of sexual violence as crimes against humanity and war crimes and equate them with a form of torture and a serious war crime, whether or not such acts are systematically perpetrated during international or internal conflicts,
võttes arvesse ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioone 1325 (2000) ja 1820 (2008) naiste, rahu ja julgeoleku kohta ning ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1888 (2009) naiste- ja lastevastase seksuaalvägivalla kohta relvastatud konfliktis;
having regard to UN Security Council Resolutions 1325 (2000) and 1820 (2008) on women, peace and security, and UN Security Council Resolution 1888 (2009) on sexual violence against women and children in situations of armed conflict,
võttes arvesse ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1925 (2010), millega täpsustatakse ÜRO Kongo DV missiooni (MONUSCO) volitusi;
having regard to UN Security Council Resolution 1925 (2010) defining the mandate of the UN mission in the DRC (MONUSCO),
võttes arvesse ÜRO Julgeolekunõukogu 28. juuni 2011. aasta resolutsiooni 1991, millega pikendatakse MONUSCO volitusi;
having regard to UN Security Council Resolution 1991 of 28 June 2011 to extend the mandate of MONUSCO,
võttes arvesse relvakonfliktides esineva seksuaalvägivalla vastu võitlemise eest vastutava ÜRO eriesindaja Margot Wallströmi 23. juuni 2011. aasta avaldust;
having regard to the statement of 23 June 2011 by the UN Secretary-General's Special Representative on Sexual Violence in Conflict, Margot Wallström,
võttes arvesse 28. ja 29. aprillil 2011. aastal Kamerunis, Yaoundés toimunud AKV-ELi parlamentaarse ühisassamblee kuuenda piirkondliku kohtumise lõppkommünikeed;
having regard to the final communiqué of the 6th Regional Meeting of the ACP-EU Joint Parliamentary Assembly in Yaoundé, Cameroon, on 28 and 29 April 2011,
võttes arvesse Kongo DV parlamendi poolt 2006. aastal vastu võetud seadust seksuaalvägivalla kohta, mille eesmärk on kiirendada vägistamisjuhtumite eest kohtulikule vastutusele võtmist ja määrata rangemaid karistusi;
having regard to the law on sexual violence adopted by the DRC Parliament in 2006, which was designed to speed up the prosecution of rape cases and impose stiffer penalties,
arvestades, et 10.–12. juunil 2011. aastal langesid Lõuna-Kivu provintsi Nakiele ja Abala külas 170 inimest vägistamise ja füüsilise vägivalla ohvriks; arvestades, et need kuritarvitused toime pannud sama relvarühmituse liikmeid on juba süüdistatud ka 2011. aasta jaanuaris samas piirkonnas toimunud massivägistamises, vahistamistes ja röövimises;
whereas 170 persons were the victims of rape or physical violence between 10 and 12 June 2011 in the villages of Nakiele and Abala in the province of South Kivu; whereas members of the same armed group responsible were previously implicated in mass rape, arrests and lootings in the same area in January 2011,
arvestades, et julgeolekuolukord Lõuna-Kivus on endiselt äärmiselt ebastabiilne ning Kongo DV idaosa rahutused on kaasa toonud inimõiguste rikkumise ja sõjakuritegude sagenemise, sealhulgas naistevastase seksuaalvägivalla, massivägistamise ja muu piinamise, tsiviilelanike massimõrva ja ulatusliku sõdurite värbamise, mida panevad toime nii mässulised relvarühmitused kui ka valitsuse relva- ja politseijõud;
whereas the security situation in South Kivu remains extremely unstable and the disruption affecting the eastern DRC have led to an increase in human rights violations and war crimes, including sexual violence against women, mass rape and related act of torture, massacre of civilians, and the widespread enlisting of child soldiers committed by armed rebel groups as well as by government army and police forces,
arvestades, et vägistamine, mida võitlejad kasutavad tõelise sõjarelvana oma ohvrite hirmutamiseks, karistamiseks ja kontrolli all hoidmiseks, on Kongo DV idaosas muutunud šokeerivalt igapäevaseks nähtuseks alates sõjaliste operatsioonide käivitumisest 2009. aastal; arvestades, et naistevastaste metsikuste keskmes on vägistamine, grupiviisiline vägistamine, seksuaalne orjastamine ja mõrvad, millel on kaugeleulatuvad tagajärjed, sealhulgas naiste füüsiline ja psüühiline häving;
whereas rape, used as a weapon of war by combatants to intimidate, punish and control their victims, has become horrifically widespread in the eastern DRC since the launching of military operations in 2009; whereas atrocities against women are structured around rape, gang rape, sexual slavery and murder, which has far-reaching consequences on the physical and psychological destruction of women,
arvestades, et 29. juunil 2011. aastal otsustas ÜRO Julgeolekunõukogu ÜRO Kongo DV missiooni (MONUSCO) ühe aasta võrra pikendada, ning tuletades meelde, et missiooni mandaat lubab tal kasutada kõiki vajalikke vahendeid, et kaitsta tsiviilisikuid rahvusvahelise humanitaarõiguse ja inimõiguste rikkumiste eest;
whereas on 29 June 2011 the UN Security Council decided to extent the UN Mission to the DRC (MONUSCO) for a further year, and whereas this mission has a mandate authorising it to use all necessary means to protect civilians against violations of international law and human rights,
arvestades, et vägistamise ohvrid kannatavad märkimisväärselt halva infrastruktuuri tõttu ja neil ei ole võimalik saada abi või nõuetekohast arstiabi; arvestades, et naisi rünnatakse avalikes kohtades tahtlikult ja tihti võtavad need vägivallateod naistelt nende koha ühiskonnas, muudavad võimatuks oma laste eest hoolitsemise ning lisaks kaasneb märkimisväärne HIV-viirusega nakatumise oht; arvestades, et meditsiinilist esmaabi annavad ainult kohapeal tegutsevad arvukad valitsusvälised organisatsioonid, mille omavaheline kooskõlastamine ja ohvriteni jõudmine ei ole enam tagatud;
whereas the victims of rape are faced with a serious shortage of infrastructure and are unable to benefit from adequate medical assistance or care; whereas women are deliberately attacked in public, which often costs them their place in society and their ability to care for their children, and whereas the risks of contamination with the AIDS virus are considerable; whereas the only emergency medical response is that provided by the many NGOs working in the area, whose coordination and access to victims are no longer assured,
arvestades, et Kongo DV võimetus tuua kohtu ette oma sõjaväe ja relvarühmituste liikmeid, kes on rahvusvahelise õiguse järgi toime pannud kuritegusid, soosib karistamatuse kultuuri tekkimist; arvestades, et Kongo sõjaväel ei ole piisavaid inim-, tehnilisi ja rahalisi ressursse, et täita oma ülesandeid Kongo DV idaprovintsides ja tagada elanikkonna kaitse;
whereas the inability of the DRC to bring to justice members of its own army and armed groups for crimes under international law has fostered a culture of impunity; whereas the Congolese army does not possess sufficient human, technical or financial resources to carry out its duties in the eastern provinces of the DRC and to guarantee the protection of the population,
arvestades, et Kongo DV parlamendi poolt 2006. aastal vastu võetud seksuaalvägivalda käsitleva seaduse kohaldamine on väga piiratud;
whereas the implementation of the law on sexual violence adopted by the DRC Parliament in 2006 is very limited,
arvestades, et meedial on üldsuse jätkuval ulatuslikul kaasamisel ja teavitamisel oluline roll,
whereas the media have an essential role to play to ensure that awareness of the issues remains high and to alert public opinion,
mõistab teravalt hukka 10.–12. juunil 2011. aastal Lõuna-Kivu piirkonnas toime pandud massilise vägistamise, seksuaalvägivalla ja muud inimõiguste rikkumised; tunneb kaasa kõigi seksuaalvägivalla ohvrite ja eelkõige Kongo DV idaosas viimase nelja aasta jooksul korduvalt toimunud massilise vägistamise ohvrite kannatustele ja valule;
Roundly condemns the mass rapes, acts of sexual violence and other human rights violations perpetrated between 10 and 12 June 2011 in the South Kivu region; shares in the pain and sorrow of all victims of sexual violence, especially mass rape, that have been committed repeatedly in the eastern part of the DRC over the past four years;
kutsub Kongo DV valitsust üles seadma võitlust massilise vägistamise ja naistevastase seksuaalvägivalla vastu riiklikuks prioriteediks;
Calls on the government of the DRC to consider the fight against mass rape and sexual violence against women as a national priority;
tunneb heameelt ÜRO otsuse üle korraldada nende sündmustega seoses uurimine; nõuab, et kõnealuste kuritegude suhtes viidaks viivitamata läbi sõltumatu ja erapooletu uurimine rahvusvaheliste standardite kohaselt; mõistab hukka asjaolu, et sõjakurjategijad on endiselt kõrgetel juhtivatel ametikohtadel; nõuab viivitamata tulemuslike meetmete võtmist, et tagada ohvrite ja tunnistajate kaitse nii uurimise ajal kui pärast selle lõppu;
Welcomes the UN's decision to carry out an inquiry into these events; calls for immediate, independent and impartial investigations to be conducted into these crimes in accordance with international standards; deplores the fact that war criminals are still holding high command positions; calls for effective and immediate measures to ensure the protection of victims and witnesses during and after those investigations;
nõuab, et komisjon ja Kongo Demokraatlik Vabariik vaataksid läbi Kongo DV riigistrateegia dokumendi ja kümnenda EAFi (2008–2013) riikliku näidisprogrammi, et teha massilise vägistamise ja naistevastase seksuaalvägivalla probleemist riiklik prioriteet eesmärgiga võidelda karistamatuse vastu;
Demands that the Commission and the Democratic Republic of Congo review the DRC's Country Strategy Paper and the National Indicative Programme of the 10th EDF (2008-2013) with the objective of making the issue of mass rape and sexual violence against women into a national priority to combat impunity;
tunneb muret selle pärast, et seksuaalvägivald võib muutuda triviaalseks; rõhutab, et oma territooriumil julgeoleku tagamine ja tsiviilelanike kaitsmine on Kongo DV valitsuse ülesanne; tuletab president Kabilale meelde, et ta võttis isiklikult kohustuse kohaldada seksuaalvägivalla suhtes nulltolerantsi poliitikat ja võtta vastutusele kõik riigis sõjakuritegude ja inimsusevastaste kuritegude toimepanijad, ning kohustuse teha koostööd Rahvusvahelise Kriminaalkohtu ja piirkonna riikidega;
Is disturbed at the risk that acts of sexual violence may become routine; stresses that it is incumbent on the government of the DRC to guarantee security on its territory and protect civilians; reminds President Kabila that he has personally undertaken to pursue a zero-tolerance policy towards sexual violence and to prosecute the perpetrators of war crimes and crimes against humanity committed in the country, and to cooperate with the International Criminal Court and the countries in the region;
kiidab vägistamise ja sõjakurjategude ohvritele hädaabi andvate valitsusväliste organisatsioonide tegevust, eelkõige Panzi ja Bukavu haiglaid nende osutatud arstiabi eest; rõhutab, et enamik seksuaalvägivalla ohvreid ei saa vajalikku arsti-, sotsiaal- või õigusabi; teeb ettepaneku, et Kongo DV valitsus töötaks välja tervikliku programmi ohvrite abistamiseks ning nende taasintegreerimiseks Kongo ühiskonda ja tööturule; palub komisjonil eraldada seksuaalvägivalla vastu võitlemiseks täiendavad vahendid ning teha tööd selle nimel, et luua ohualdistes piirkondades seksuaalvägivalla ohvritele varjupaiku; teeb ettepaneku luua katseprojekt, et parandada Kongo DVs seksuaalvägivalla ohvritele arstiabi andmist;
Welcomes the action of the NGOs bringing aid to the victims of violence and war crimes, particularly the medical aid provided by certain hospitals such as Panzi hospital in Bukavu; stresses that the majority of the victims of sexual aggression are not receiving the necessary medical, social or legal aid; suggests that a comprehensive programme of assistance to victims and their reintegration into Congolese society and the labour market be worked out by the Government of the DRC; calls on the Commission to release additional funds to combat sexual violence and to work to create houses for the victims of sexual violence in sensitive areas; suggests that a pilot project be set up to improve medical assistance to victims of sexual violence in the DRC;
tunneb muret selle pärast, et soopõhise vägivallaga tegelev allüksus, kes pidi tagama humanitaarabi andmise kooskõlastamise seksuaalvägivalla korral, kaotati poolteist aastat tagasi ÜRO rahvastikufondi (UNFPA) juhtpositsiooni puudumise tõttu; nõuab seetõttu taas kohapealse humanitaarabi andmise kooskõlastamise süsteemi loomist;
Is concerned that the Gender-Based Violence (GBV) Sub-Cluster, which was intended to coordinate the humanitarian response to sexual violence, was abolished a year and a half ago owing to a lack of leadership from the UN Population Fund; calls, therefore, for the recasting of the humanitarian coordination system on the ground;
väljendab muret selle pärast, et MONUSCO ei suutnud kasutada oma mandaati ja tegevuseeskirju tulemuslikumalt ja pakkuda kaitset massilise vägistamise, sealhulgas omaenda jõudude poolt toime pandud kuritarvituste eest; tunnistab siiski, et MONUSCO kohalviibimine on humanitaarabile juurdepääsuks hädavajalik; nõuab tungivalt, et MONUSCO täidaks otsustavalt oma volitusi ja tegevuseeskirju, et tagada tulemuslikumalt elanikkonna julgeolek; tunneb heameelt otsuse üle pikendada missiooni volitusi kuni 30. juunini 2012;
Expresses its concern that MONUSCO could not use its mandate and rules of engagement more actively to provide protection against such mass rapes, including the atrocities committed by its own forces; recognises, however, that its presence remains indispensable to humanitarian aid accessibility; insists that MONUSCO's mandate and rules of engagement should be carried out with determination to guarantee the safety of the population more effectively; welcomes the decision to extend the mission's mandate to 30 June 2012;
palub Euroopa Liidul ja liikmesriikidel toetada missioonide EUSEC RD ja EUPOL RD tegevust; nõuab seksuaalvägivalla vastu võitlemise küsimuste täielikku integreerimist ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika operatsioonidesse;
Calls on the EU and its Member States to support the activities of the EUSEC RD and EUPOL RD missions; calls for issues relating to combating sexual violence to be fully integrated into joint security and defence operations;
on jätkuvalt sügavalt mures Kongo DVs praegu valitseva humanitaarolukorra ja piirkonna alarahastamise pärast, mis on tingitud sellest, et teatavad kahepoolsed rahastajad on rahastamist vähendanud; peab väga kahetsusväärseks seda, et siiani on eraldatud vahendid jõudnud väheste ohvriteni; palub komisjonil säilitada Kongo DV idaosa humanitaarabi rahastamine ettenähtud summas;
Remains deeply concerned at the current humanitarian situation in the DRC and at the under-funding in this region owing to the reduction in funding from certain bilateral donors; deeply regrets the fact that, at present, the funds allocated are reaching only few victims; calls on the Commission to maintain the funding allocated to humanitarian aid in the eastern DRC;
kutsub komisjoni üles esitama karistamatuse vastu võitlemise eesmärgil seadusandliku ettepaneku konfliktimineraalide kohta, mis toidavad sõda ja massilist vägistamist Kongo DVs, võttes eeskujuks Ameerika Ühendriikide Dodd Franki seaduse (eriti selle jao 1502), millega kehtestatakse uued avalikustamisnõuded toodete puhul, mille valmistamiseks kasutatakse konfliktimineraale;
Calls on the Commission to come forward with a legislative proposal on conflict minerals which fuel the war and mass rape in the DRC, with a view to combating impunity, similar to the Dodd-Frank Act (especially section 1502), which imposes new reporting requirement on manufactured products for which ‘conflict minerals’ are used;
märgib, et sõjalist lahendust soosinud Lõuna-Kivu konflikti lahendamise plaan on läbi kukkunud; on arvamusel, et kõnealuse konflikti lahendus peab olema poliitiline, ning peab kahetsusväärseks rahvusvahelise üldsuse julgusetust; on seisukohal, et kätte on jõudnud aeg minna kaugemale pelgast hukkamõistust, ning et Kongo DV valitsus, Euroopa Liit ja ÜRO peavad täitma oma kohustused ja võtma meetmed nende metsikuste lõpetamiseks; rõhutab, et kui miski ei muutu, siis jäävad humanitaarabi andjad riiki veel kauaks;
Notes that the conflict resolution plan for South Kivu, which gives priority to the military solution, has proved to be a failure; considers that the solution to this conflict must be political and regrets the lack of courage on the part of the international community; considers that the time has come to go beyond condemnation and that responsibilities should be assumed by the Congolese government, by the EU and the UN to take concrete actions to end these atrocities; stresses that, if nothing changes, humanitarian workers will have to be present on the ground for a long time to come;
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, komisjoni asepresidendile ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale, Aafrika Liidule, Ida-Aafrika suurte järvede piirkonna riikide valitsustele, Kongo DV presidendile, peaministrile ja parlamendile, ÜRO peasekretärile, ÜRO eriesindajale relvakonfliktide puhul esineva seksuaalvägivalla küsimustes, ÜRO Julgeolekunõukogule ja ÜRO Inimõiguste Nõukogule.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the Commission Vice-President / EU High Representative for Foreign Affairs and Security policy, the African Union, the governments of the countries of the Great Lakes region, the President, Prime Minister and Parliament of the DRC, the Secretary-General of the United Nations, the UN Special Representative on Sexual Violence in Conflict, the UN Security Council and the UN Human Rights Council.
B7-0394 , 0444 , 0462 , 0463 , 0464 , 0465 ja 0466/2011
B7-0394 , 0444 , 0462 , 0463 , 0464 , 0465 and 0466/2011
võttes arvesse Indoneesia valimist ÜRO Inimõiguste Nõukogusse (UNHRC) 2011. aasta mais; arvestades, et UNHRC liikmetelt nõutakse inimõiguste kõige kõrgemal tasemel edendamist ja kaitsmist;
having regard to Indonesia's election to the United Nations Human Rights Council (UNHRC) in May 2011; whereas UNHRC members are required to uphold the highest standards regarding the promotion and protection of human rights,
võttes arvesse asjaolu, et Indoneesia on 2011. aastal Kagu-Aasia Maade Assotsiatsiooni (ASEAN) eesistuja, 15. detsembril 2008. aastal jõustunud ASEANi hartat ja ASEANi inimõiguste alase valitsustevahelise komisjoni loomist 23. oktoobril 2009;
having regard to Indonesia's chairmanship of ASEAN in 2011, the ASEAN Charter, which entered into force on 15 December 2008, and the creation of the ASEAN Intergovernmental Commission on Human Rights on 23 October 2009,
võttes arvesse kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelist pakti, mille Indoneesia ratifitseeris 2006. aastal;
having regard to the International Covenant on Civil and Political Rights, which Indonesia ratified in 2006,
võttes arvesse Indoneesia põhiseaduse 29. peatükki, millega tagatakse usuvabadus;
having regard to Chapter 29 of the Indonesian Constitution, which guarantees freedom of religion,
võttes arvesse Indoneesia kriminaalkoodeksi artiklit 156 ja 156 (a), millega keelustatakse jumalateotus, ketserlus ja usuline laimamine;
having regard to Articles 156 and 156(a) of the Indonesian Criminal Code prohibiting blasphemy, heresy and religious defamation,
võttes arvesse presidendi dekreeti nr 1/PNPS/1965 jumalateotuse ja religioonide teotamise ennetamise kohta;
having regard to Presidential Decree No 1/PNPS/1965 on the prevention of blasphemy and abuse of religions,
võttes arvesse ELi 8. veebruari 2011. aasta avaldust Ahmadiyya usukogukonna vastu suunatud hiljutiste rünnakute ja tapmiste kohta Bantenis;
having regard to the EU statement of 8 February 2011 on the recent attacks on and killings of Ahmadis in Banten province,
võttes arvesse ELi–Indoneesia partnerlus- ja koostöölepingut ja selle raames 2010. aasta juunis Jakartas peetud inimõiguste dialoogi esimest vooru;
having regard to the EU-Indonesia Partnership and Cooperation Agreement (PCA) and the first round of the Human Rights Dialogue held in that framework, which took place in June 2010 in Jakarta,