natgillin/translations-raw huggingface dataset:
arvestades, et seega ei ole praeguses kriisis süüdi mitte ainult finantssektori ”ahned” juhid ja aktsionärid, vaid sama palju ka USA, Euroopa Liidu liikmesriikide valitsused ja Euroopa Liidu institutsioonid, mis kõik vastutavad finantsturgude liberaliseerimise edendamise eest; arvestades, et finantskriis ja „tõelise majanduse” langus põimituna muude struktuursete teguritega (kliimamuutus ja keskkonna olukorra halvenemine, toidu- ja energiakriis, kaubandus jne) näitavad, et tegemist on kaasaegse kapitalismi süsteemse kriisiga;
whereas, therefore, not only are ‘greedy’ managers and shareholders in the financial industry to blame for the current crisis, but also the governments of the USA and the EU Member States, and the European Institutions, which are all responsible for promoting the liberalisation of financial markets; whereas the financial crisis and the downturn in the ‘real economy’, intertwined with other structural factors (climate change and environmental degradation, food and energy crisis, trade etc.), show this to be a systemic crisis of contemporary capitalism,
arvestades, et ELi finantsturgude tegevuskava ja vabatahtlik finantsturgude järelevalvekoostöö ELis (Lamfalussy järelevalvestruktuur) põhinesid peamiselt finantssektori, mille struktuuri hulka kuulusid ka erapangad, eneseregulatsioonil tugineval lähenemisviisil, mis on demonstreerinud oma võimetust ennetada vara- ja kinnisvaramullide tekkimist, ohjeldada finantsriske, võidelda finantskriisiga ja kaitsta finantsstabiilsust;
whereas the EU Financial Market Action Plan and the voluntary financial market supervisory cooperation in the EU (Lamfalussy structure of supervision) were mainly based on a ‘self-regulatory’ approach to the financial sector, with private banks as part of the structure, which has demonstrated its inability to prevent the building up of asset and housing bubbles, to curb financial risk, to counter the financial crisis and to safeguard financial stability,
arvestades, et komisjon on järjekindlalt keeldunud arvesse võtmast Euroopa Parlamendi nõudeid õigusloomega seotud meetmete võtmiseks, et parandada finantsturgude reguleerimist; arvestades, et juba 2002. aastal juhtis Euroopa Parlament tähelepanu asjaolule, et juhtide tasustamissüsteemid finantsasutustes on olnud üheks põhjuseks, miks keskendutakse riskidele ja lühiajalise kasumile, arvestades, et Euroopa Parlament märkis oma 21. novembri 2002. aasta resolutsioonis (Van den Burgi raport), et riskifondid on õitsengufaasis ning nõudis, et LTCMi juhtumi ja finantsturgude 2002. aasta ebastabiilsuse valguses mõeldaks uuesti selle üle järele, millist mõju avaldavad riskifondid süsteemsele stabiilsusele;
whereas the Commission has consistently refused to take into consideration the EP’s calls for legislative measures to improve the regulation of financial markets; whereas as early as 2002 the European Parliament pointed out that executive compensation schemes in financial institutions had contributed to a focus on risk and short-term profit; whereas the European Parliament, in its resolution of 21 November 2002 (Van den Burg report), noted that hedge funds were booming and called for renewed thinking about their impact on systemic stability in the light of the LTCM case and the 2002 turmoil in the financial markets,
arvestades, et praegune finantskriis on seotud ülemaailmse majanduse ränga languse algusega, mis mõjutab juba osasid suuremaid Euroopa Liidu liikmesriike (UK, Saksamaa, Prantsusmaa, Itaalia, Hispaania); arvestades, et euroala toodang oli 2008. aasta teises kvartalis kukkunud juba 0,8% aastasest määrast; arvestades, et IMF juba hoiatab, et praegune inflatsiooni aeglustumine muutub deflatsiooniks, ning võimaliku majanduslanguse või pikema majandusseisaku eest;
whereas the current financial crisis is combined with the beginning of a major downturn in the global economy, which is already affecting some of the larger European Union Member States (UK, Germany, France, Italy, Spain); whereas output in the euro area had already fallen at an annualised rate of 0.8 % in the second quarter of 2008; whereas the IMF is already warning of the current disinflation turning to deflationary pressures and of the prospect of a depression or a longer phase of economic stagnation,
kritiseerib jõuliselt Euroopa Liitu, komisjoni tegevusetust, finantskriisi esialgset halba juhtimist nõukogu poolt, Euroopa Keskpanga poliitikat ning kõige rohkem mõjutatud liikmesriikide isekust, sest keegi neist ei võtnud midagi ette juba 2007. aasta keskel ilmsete kinnisvara-, kaubanduse ja varade mulli ohjamiseks;
Strongly criticises the European Union, the inactivity of the Commission, the Council’s early mismanagement of the financial crisis, the policy of the ECB and the selfishness of those Member States that are most affected, because none of them took any initiative to curb the housing, commodity and asset bubbles which were all already apparent in mid‑2007;
juhib tähelepanu sellele, et kriis toob endaga kaasa järsu majanduslanguse üle terve maailma ning palju suurema töötuse ja vaesuse;
Points out that a sharp economic recession around the world, with much higher unemployment rates and more poverty, will emerge as a result of the crises;
rõhutab, et rahandussüsteemi kokkuvarisemine ja Euroopa aeglane reageerimine paljastasid julmalt Euroopa Liidu integratsiooniprojekti institutsioonilise ja poliitilise piiratuse ning solidaarsuse puudumise, mis oleks võimaldanud vastata siiralt ühise reaktsiooniga;
Stresses that the meltdown of the financial system and the slow speed of reaction to it in Europe have cruelly exposed the institutional and political limits of the European Union’s integration project and the lack of the solidarity that would have allowed a genuinely common response to be embarked upon;
kritiseerib jõuliselt asjaolu, et kuigi Euroopa Liidu juhtidel on kombeks ühest küljest rääkida ühisest Euroopa tegevusest ja solidaarsusest, ei suutnud nad 2008. aasta oktoobri alguses kokku leppida ühises Euroopa päästeoperatsioonis, algatades selle asemel „muuda oma naaber kerjuseks” poliitika konkureerivate riiklike kavade abil, millega tagatakse hoiused ja toetatakse panku, et takistada hoiuste väljavoolu teistesse ELi liikmesriikidesse;
Strongly criticises the fact that European Union leaders, for all their customary talk of collective European action and solidarity on the one hand and their inability to agree on a joint European rescue operation at the beginning of October 2008 on the other, instead started a ‘beggar thy neighbour’ policy of competing national schemes to guarantee deposits and prop up banks in order to prevent outflows of savings towards other EU Member States;
eelkõige kritiseerib teatavate liikmesriikide praeguseid samme tugevdada „nende” vastavate siseriiklike pangandusliidrite konkurentsivõimet teiste kulul, ostes odavalt läbikukkunud pankade (nt Fortis, Dexia jne) osasid pärast seda, kui need on müügiks osadeks jaotatud ja killustatud; on seisukohal, et tugevamate pankade sellised strateegiad, mida toetavad nende vastavate riikide valitsused, tugevdada oma turuosa teiste pankade krediidi kinnihoidmisega, et nõrgemad pangad kergemini alla neelata ja üle võtta, seab suured takistused pankadevaheliste laenude piisava likviidsuse taastamisele; seega kutsub liikmesriike üles selliseid strateegiaid vältima ja blokeerima;
Criticises in particular current moves by certain Member States to strengthen the competitive position of ‘their’ respective national banking champions at the expense of others by ‘buying up cheap’ some parts of failed banks (e.g. Fortis, Dexia) after these have been broken up and compartmentalised for sale; considers that these strategies on the part of the stronger banks, backed by their respective national governments, of strengthening their market share by withholding credit from other banks, with a view to cannibalising and taking over weaker banks more easily, puts severe obstacles in the way of a return to sufficient liquidity in inter-bank lending; calls in consequence on the Member States to discourage and block such strategies;
märgib ära, et nõukogu kinnitas suuremas osas meetmete paketi, mille euroala riigid esitasid Pariisis oma tegevuskavas 12. oktoobril 2008. aastal; on arvamusel, et nõukogu nõustus ainult siseriiklike kavade põhieeskirjadega pangandussüsteemide rekapitaliseerimise kohta ja kindlustuse pakkumisega pankadevaheliste laenude taaselustamiseks, ilma et oleks täpsustatud seda, kuidas lahendada tekkinud mitmeid piiriüleseid probleeme; kuid on siiski seisukohal, et UK rekapitaliseerimisskeem pankade osalise natsionaliseerimisega võiks olla süstemaatilisema lähenemisviisi aluseks;
Notes that the Council mainly confirmed the package of measures proposed in the euro area countries’ action plan of 12 October 2008 in Paris; considers that the Council thus only agreed on ground rules for national plans to re-capitalise the banking systems and to provide insurance to revive inter-bank lending, without clarifying how to solve the numerous cross-border issues which have arisen; considers, however, that the UK recapitalisation scheme with part-nationalisation of banks could be a starting point for a more systematic approach;
juhib tähelepanu sellele, et kogu Euroopa Liidus tuleb esmajärjekorras tagada täies mahus väikesed ja keskmise suurusega hoiused; seetõttu tervitab komisjoni ettepanekut muuta ELi direktiivi hoiuste tagamise skeemi kohta, kuigi sellega on hiljaks jäädud; nõustub komisjoniga selles osas, et hoiused peavad olema tagatud kuni 100% kaitse tasemest ja väljamakseperioodi tuleb lühendada kolme päevani pärast panga pankrotti minekut; kuid nõuab siiski, et ühtlaselt kogu Euroopa Liidus kohaldatakse vähemalt 100 000 eurost hoiuste tagamise piiri;
Points out that, as a matter of priority, deposits of small and medium savers must be absolutely guaranteed across the entire European Union; welcomes, therefore, the Commission proposal to amend the EU Directive on Deposit Guarantee Schemes, although this is coming late; agrees with the Commission that deposits must be guaranteed up to 100% of the coverage level and that the payout period must be reduced to 3 days after the failure of a bank; insists, however, on a coverage level of at least EUR 100 000 to be applied uniformly throughout the European Union;
toetab meetmeid pankade rekapitaliseerimiseks, millega ostetakse kokku eelistatud pankade aktsiaid, selle asemel, et riik ostaks nende väärtusetut vara ning lükkaks seega spekulantide kahjumid ühiskonna kaela; toetab samuti meetmeid, millega antakse esmatähtsatele panga võlakindlustusele valitsuse tagatis, et juhtida likviidsuse ja krediidi tekkimist EKP ja keskpankade kaudu pangasisese laenamise toimimise nimel ning et parandada ülevaadet kogu finantssektorist;
Supports measures to recapitalise banks by buying up preferred banking stock instead of the State buying toxic assets from them and thus ‘socialising the losses of the speculators’; also supports measures to provide government guarantees for senior bank debt insurance, to steer liquidity and credit creation via the ECB and central banks with a view to the proper functioning of inter-bank lending and to tighten the oversight of the entire financial sector;
toetab Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni algatust, eelistades seda Euroopa koostööle sellisel kujul, nagu nõukogu seda kavandab; juhib tähelepanu sellele, et sellise algatusega tuleb selgelt käsile võtta ühised piiriüleste rahvusvaheliste pangakontsernide päästeoperatsioonid ning loobuda praegusest „muuda oma Euroopa naaber kerjuseks” poliitikast;
Supports the initiative of the European Trade Union Confederation (ETUC) in favour of a European cooperation such as is now envisaged by the Council; points out that such an initiative must coherently tackle joint rescue operations for cross-border multinational banking groups and abandon the current ‘beggar-thy-European-neighbour’ policies;
on seisukohal, et nõukogu kavandatud „põhimõtted” finantssektori päästmiseks on liiga hägused ja sidumata ning võimaldavad väga erinevaid tõlgendusi; nõuab, et ELi päästeskeem peab põhinema rangetele tingimustele, millele pangandussektor peab riigiabi saades vastama; rõhutab seoses sellega, et finantssektor tuleb üldsuse huvides uuesti toimima panna ning tuleb leppida madalama kasumiga ja boonuste maksmise süsteemiga, mille eesmärk on riske vältida, ning lühiajaline kasum asendatakse pikaajaliste eesmärkidega;
Considers that the ‘principles’ envisaged by the Council to rescue the financial sector are much too vague and incoherent and leave a wide margin for different interpretations; insists that the EU’s bail-out scheme must be based on strict conditions that the banking sector has to comply with when receiving public assistance; stresses in this context that the financial sector must be brought back to functioning in the public interest and accepting lower returns and bonus payment systems geared to risk aversion and long-term targets instead of short-term profits;
juhib tähelepanu, et rekapitaliseerimist tuleb juhtida pankade väärtuslike varade jätkusuutliku natsionaliseerimise suunas, mille eesmärk on pangandussektori täielik ühiskonnastamine ja riigi omandis oleva finantssamba loomine, mis suunab krediiti sotsiaalselt ja keskkonnale kasulike investeeringute suunas, millega luuakse kvaliteetseid töökohti; on seisukohal, et otsuste tegemisel pangandussektori krediidipoliitika osas tuleb kasutada demokraatlikku üldsuse kontrolli ning töötajate ja tarbijate demokraatlikku osalust;
Points out that the recapitalisation approach must be steered towards a sustainable nationalisation of the banks’ healthy assets, with a view to the full socialisation of the banking sector and the constitution of a publicly owned financial pole that steers credit towards socially and environmentally useful investments which create good-quality employment; considers that decision making on the banking sector’s credit policies must come under democratic public control, with democratic participation by employees and consumers;
toetab nõukogu nõuet, et finantsasutused rakendaksid rangelt oma kohustuste ja riskide läbipaistvuse kohta tehtud soovitusi; kuid rõhutab, et läbipaistvuse nõuded üksi on ebapiisavad ning vaja on finantsturgude rangemat regulatsiooni;
Supports the Council’s call for rigorous implementation by financial institutions of recommendations on the transparency of their commitments and risks; stresses, however, that mere transparency requirements are insufficient and that a stricter regulation of financial markets is necessary;
toetab nõukogu nõuet tugevdada reitinguagentuuride kohta kehtivaid eeskirju ja et nende üle teostataks järelevalvet Euroopa tasandil; teeb ettepaneku asutada avalik Euroopa krediidireitinguagentuur, et lahendada huvide konflikte, mis raskendavad krediidireitingu protsessi;
Supports the Council’s call for the rules on rating agencies to be strengthened and for their supervision at European level; proposes the establishment of a public European Credit Rating Agency in order to overcome conflicts of interest which impair the credit rating process;
tervitab nõukogu kavatsust luua mitteametlik hoiatus-, teabevahetus- ja hindamismehhanism; toetab samuti seoses sellega nõukogu plaani komisjoni kõrgetasemelise töögrupi loomise kohta; kuid rõhutab, et vajalik on finantsturgude rangem regulatsioon, et ennetada süsteemseid riske, mida põhjustavad uued ja riskantsed finantstooted, need tuleb kas ära keelata või nendega kauplemist tuleb rangelt piirata ja jälgida; rõhutab lisaks, et kiiremas korras tuleb kehtestada kõikidele reguleeritavatele finantsasutustele ranged piirangud finantsvõimenduse osas ja rangemad eeskirjad pankade kapitali adekvaatsuse osas; kutsub komisjoni ja liikmesriike üles laiendama ELi järelevalve- ja reguleerivat raamistikku ja koordineerimist selliselt, et see kajastaks kõiki süsteemse riski allikaid, eelkõige hõlmates selle raamistikuga laenukapitali kasutavad süsteemset riski kandvad üksused nende õiguslikust vormist või asukohast sõltumatult;
Welcomes the intention of the Council to establish an informal warning, information exchange and evaluation mechanism; supports also the Council’s plan in this context for a high-level group to be set up by the Commission; underlines, however, that stricter regulation of financial markets is needed to prevent systemic risks caused by new and risky financial products, which must either be prohibited or their trading severely restricted and monitored; stresses furthermore that strict limits on leverage for all regulated financial institutions and stricter rules on banks’ capital adequacy must be introduced as a matter of urgency; calls on the Commission and the Member States to expand the EU’s prudential and regulatory framework and coordination to reflect all sources of systemic risk, in particular by including leveraged entities carrying systemic risk in such a framework regardless of their legal form or seat;
juhib tähelepanu sellele, et pensionifondidel ja eelkõige ametipensionifondidel ei tohi lubada investeerida süsteemseid riske sisaldavatesse finantstoodetesse, nagu riskifondid ja erakapitali investeerimisfondid, sest nimetatud fondide pankrot mõjutaks negatiivselt pensionimakseid; on seisukohal, et sellega seoses tuleb läbi vaadata direktiiv 2003/41/EÜ tööandjapensioni kogumisasutuste tegevuse ja järelevalve kohta;
Points out that pension funds, and especially occupational pension funds, must not be allowed to invest in financial products such as hedge funds and private equity that entail systemic risks, because failure of such funds would negatively affect pension entitlements; considers that Directive 2003/41/EC on the activities and supervision of institutions for occupational retirement provision must be reviewed accordingly;
kutsub komisjoni ja liikmesriike üles võtma meetmeid maksuparadiiside sulgemiseks ja nende probleemide lahendamiseks, mille on põhjustanud offshore -finantskeskused, maksude kehtestamiseks valuutatehingutele (Tobini maks) ja börsitehingutele (sealhulgas börsivälistele tehingutele), pensionide erastamise takistamiseks ja riikliku pensioni- ja pangandussüsteemide tugevdamiseks;
Calls on the Commission and the Member States to adopt measures to close down tax havens and tackle the problems created by offshore financial centres, to introduce taxes on currency transactions (Tobin Tax) and stock exchange transactions (including Over-the-Counter transactions), to stop pension privatisations and to strengthen public pension and banking systems;
toonitab, et Euroopa Liit peab ühendama panganduse ja krediidisüsteemi stabiliseerimisele suunatud päästeoperatsiooni ning meetmed reaalmajanduse elavdamiseks ja stabiliseerimiseks, et suunata see keskkonnasäästliku ja sotsiaalselt jätkusuutliku arengu poole; väljendab rahulolu Euroopa Investeerimispanga otsusega mobiliseerida Euroopa VKEde toetuseks 30 miljardit eurot ning tema kohustusega suurendada võimet sekkuda infrastruktuuriprojektidesse positiivse esimese sammuna, kuid juhib siiski tähelepanu asjaolule, et 30 miljardist eurost ei piisa; kutsub komisjoni ja nõukogu üles sellesuunalist tööd jätkama ning koostama majanduse stabiliseerimiseks, kliimamuutuste vastu võitlemiseks ning kvaliteetsete töökohtade ja sotsiaalsete õigustega täieliku tööhõive edendamiseks „Jätkusuutliku arengu, tööhõive ja sotsiaalse kaasamise Euroopa investeerimisprogrammi”, mille maht oleks vähemalt 1 % ELi SKTst ja millega peaksid kaasnema sarnased liikmesriikide riiklikud investeerimisprogrammid;
Stresses that the European Union needs to combine its rescue operation designed to stabilise the banking and credit system with measures to revive and stabilise the ‘real economy’, setting it on a path towards environmentally and socially sustainable development; welcomes the European Investment Bank’s decision to mobilise EUR 30 billion to support European SMEs and its undertaking to step up its ability to intervene in infrastructure projects as a positive first step, but points out that the amount of EUR 30 billion is insufficient; calls on the Commission and the Council to go further in this direction by drawing up a ‘European Investment Programme for Sustainable Development, Employment and Social Inclusion’ of at least 1 % of EU GDP, which should be complemented by similar public investment programmes on the part of the Member States in order to stabilise the economy, counter climate change and promote full employment with high-quality jobs and social rights;
juhib tähelepanu sellele, et Euroopa Investeerimispangale ning Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupangale tuleb anda vajalikud vahendid väga madala intressimääraga krediidiliini märkimisväärseks suurendamiseks VKEde, ökoloogilise tootmise ja teenuste ning sotsiaal- ja tervishoiuteenuste jmt jaoks, seades tingimuseks, et nad loovad sotsiaalsete õigustega, korraliku palga ja töötingimustega kvaliteetset tööhõivet;
Points out that the EIB and the EBRD must be provided with the resources needed to increase drastically their credit lines at very low interest rates for SMEs, ecological production and services, social and health services etc., on condition that these create high-quality employment with social rights and decent pay and working conditions;
rõhutab, et Euroopa peab nüüd aktsepteerima reaalpalga tõusu, mis kompenseerib tootlikkuse tõusu ja inflatsiooni ning teeb otsa lahti tulude ümberjaotamisele, mille eesmärk on suurendada palga osakaalu rahvamajanduse kogutoodangus; tuletab Euroopa Keskpangale, komisjonile ja nõukogule meelde, et 1930. aastate suur majanduslangus sai hoo sisse siis, kui tööandjad hakkasid palka vähendama ning kriis levis finantsturult kaupade ja teenuste turule;
Stresses that Europe now needs to accept real wage growth that compensates for productivity increases and inflation and also embarks on a redistribution aimed at increasing the wage share in Gross National Income; reminds the ECB, the Commission and the Council that the Great Depression of the 1930s only took a firm grip when employers started to cut wages and the crisis jumped over from the financial market to the goods and services market;
teeb ettepaneku, et liikmesriigid juurutaksid samuti meetmeid eelkõige madala sissetulekuga inimeste ostujõu stabiliseerimiseks ja suurendamiseks (toidu, energia ja transpordi hinnatõus), näiteks sotsiaalsete piirtariifide kehtestamisega gaasi, elektri, telekommunikatsiooniteenuste, ühistranspordi jm eest;
Proposes that Member States also introduce measures to stabilise and enhance purchasing power, especially of low-income people (rising prices for food, energy, transport), for example by introducing social default tariffs for gas, electricity, telecommunications, public transport etc.;
väljendab rahulolu sellega, et Euroopa Keskpank vähendas hiljuti intressimäära, ja kutsub teda üles rahapoliitikat veelgi vabamaks laskma, et võidelda majanduslangusega; väljendab rahulolematust asjaoluga, et intressimäära vähendati liiga hilja selleks, et saavutada positiivset mõju; toonitab, et inflatsiooni oht on kõikides tööstusriikides üheaegselt juba vähenemas ning tuleb vältida deflatsiooni;
Welcomes the recent interest rate cut by the ECB and calls on the ECB to further relax its monetary policy in order to counter the coming economic downturn; criticises the fact that the interest rate cut came too late to have greater positive effects; stresses that the inflation threat is already receding across the industrialised countries simultaneously and that deflationary pressures must be prevented;
toonitab asjaolu, et näib tekkivat konsensus, mille kohaselt stabiilsuse ja kasvu pakti ei kohaldata finantskriisi korral, mis on samm õiges suunas; on siiski arvamusel, et stabiilsuse ja kasvu pakt tuleb tühistada; väljendab rahulolematust sellega, et nõukogu eirab uut olukorda, nõudes eelarvepoliitika jätkuvat kooskõla läbivaadatud stabiilsuse ja kasvu paktiga;
Emphasises that there seems to be an emerging consensus that the Stability and Growth Pact shall not be applied in a situation of financial crisis, which is a step in the right direction; considers, however, that the Stability and Growth Pact must be revoked; criticises the fact that the Council is ignoring the new situation by calling for budget policies to continue to be in line with the revised Stability and Growth Pact;