natgillin/translations-raw huggingface dataset:
rõhutab vajadust suurendada ajavahemikku 2014–2020 hõlmavas ELi järgmises mitmeaastases finantsraamistikus ENP lõunamõõtmele eraldatavaid vahendeid, et rahaliste vahenditega oleks võimalik täita poliitilisi eesmärke, ning tuleks rakendada edasijõudnu staatust käsitlevad sätted, ilma et see mõjutaks ENP ülejäänud prioriteete; rõhutab vajadust pidada kinni kokkuleppest, mis saavutati pärast komisjoni avaldust Coreperile 2006. aastal, millega määratakse vastavalt demograafilisele osakaalule 2/3 ENPI rahaliste vahendite kogusummast lõunapoolsetele riikidele ning 1/3 idapoolsetele riikidele;
Emphasises the need to increase the funds allocated to the southern dimension of the ENP in the EU's forthcoming MFF for the period from 2014 to 2020 in order to ensure that funding matches political ambitions and to implement the provisions on advanced status without affecting the other priorities of the ENP; insists on the need to comply with the agreement reached following the statement made by the Commission to COREPER in 2006, which earmarks two-thirds of ENPI funding for the southern countries and one-third to the eastern countries, in accordance with demographic weighting;
rõhutab siiski, et rohkemate vahendite eraldamine peaks põhinema vajaduste täpsel hindamisel ja sellega peaksid kaasnema tõhusamad programmid, mida rakendatakse, kohandatakse ja mille prioriteedid seatakse vastavalt abi saava riigi vajadustele;
Emphasises, however, that any increase in the funds allocated should be based on an accurate assessment of needs and consistent with an increase in the effectiveness of the programmes implemented, tailored and prioritised according to the requirements of each beneficiary country;
tunnustab Euroopa Investeerimispanga Euroopa–Vahemere piirkonna investeerimis- ja partnerlusrahastu tööd ning rõhutab vajadust leida enam koostöövõimalusi teiste selles piirkonnas tegutsevate rahvusvaheliste finantsinstitutsioonidega; teeb uuesti ettepaneku luua Euroopa–Vahemere piirkonna ühisarengu rahastamisasutus, mille põhiosanikuks jääks Euroopa Investeerimispank; toetab Euroopa Investeerimispanga tagatise piirmäära tõstmist, et EIP saaks säilitada oma tegevuse intensiivsuse kõnealuses piirkonnas järgnevate aastate jooksul; kutsub Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanka üles muutma oma põhikirja, et osaleda samuti rahalise abi andmise protsessis;
Welcomes the work carried out by the EIB's Facility for Euro-Mediterranean Investment and Partnership (FEMIP) and emphasises the need for more synergies with other international financial institutions also active in the region, and proposes once again the setting-up of a Euro-Mediterranean co-development financial institution, of which the EIB would remain the main shareholder; supports the raising of the EIB guarantee ceiling in order to enable the EIB to maintain the intensity of its operations in the region in coming years; invites the EBRD to change its statutes in order also to participate in this financial assistance process;
rõhutab Euroopa Parlamendi otsustavat rolli mõtte edendamisel, mille kohaselt on Euroopa stabiilsus ja heaolu tihedalt seotud ENP lõunapoolsete naaberriikide demokraatliku valitsemistava ning majandusliku ja sotsiaalse eduga, ning poliitilise mõttevahetuse, täielike vabaduste, demokraatlike reformide ja õigusriigi põhimõtete toetamisel naabruspoliitika partnerriikides, kasutades foorumina eeskätt parlamentidevahelisi delegatsioone ja Vahemere Liidu parlamentaarset assambleed;
Stresses the key role of the European Parliament in ensuring that Europe's stability and prosperity are closely linked to democratic governance and economic and social progress in its ENP southern neighbours and in promoting political debate, fully-fledged freedoms, democratic reforms and the rule of law in its neighbouring partner countries, especially through the inter-parliamentary delegations and the PA-UfM;
kinnitab, et Euroopa Parlament kasutab ka edaspidi parlamentaarse järelevalve teostamise õigust, et jälgida ENP rakendamist, ning peab komisjoniga regulaarselt arutelusid ENPI rakendamise küsimuses; väljendab heameelt ulatuslike konsultatsioonide üle, mida komisjon ja Euroopa välisteenistus pidasid ENP läbivaatamise küsimuses, ning loodab, et komisjon ja Euroopa välisteenistus tagavad, et parlamendiga konsulteeritakse igakülgselt ja korrapäraselt ka asjakohaste dokumentide, näiteks ENP tegevuskavade ettevalmistamisel; nõuab peale selle, et Euroopa Parlamendile antaks läbirääkimisvolitused seoses ENP partnerriikidega sõlmitavate kõikide rahvusvaheliste lepingutega, kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikega 10, milles on sätestatud, et Euroopa Parlamenti teavitatakse viivitamata ja täielikult kõigil menetluse etappidel;
Reiterates its commitment to continue exercising the right of parliamentary scrutiny over the implementation of the ENP, also by holding regular debates with the Commission on the application of the ENPI; welcomes the broad consultation by the Commission and the EEAS on the ENP review, and hopes that the Commission and the EEAS will also guarantee that Parliament is fully and systematically consulted on the preparation of relevant documents, such as ENP Action Plans; furthermore, calls for Parliament to be granted access to the negotiating mandates for all international agreements in the process of being concluded with the ENP partner countries, in accordance with Article 218(10) TFEU, which states that Parliament must be immediately and fully informed at all stages of the procedure;
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, komisjoni asepresidendile ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindajale, Euroopa välisteenistusele, liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele, ENP riikidele ning Vahemere Liidu peasekretärile.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy, the European External Action Service, the governments and parliaments of the Member States and the ENP countries and the Secretary-General of the Union for the Mediterranean.
B7-0244 , 0245 , 0246 , 0247 ja 0248/2011
B7-0244 , 0245 , 0246 , 0247 and 0248/2011
võttes arvesse oma 25. novembri 2010. aasta resolutsiooni naisi, rahu ja julgeolekut käsitleva ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni nr 1325 (2000) kümnenda aastapäeva kohta Vastuvõetud tekstid, P7_TA(2010)0439 .
having regard to its resolution of 25 November 2010 on the 10th Anniversary of UN Security Council Resolution 1325 (2000) on Women, Peace and Security Texts adopted, P7_TA(2010)0439 .
võttes arvesse oma 17. veebruari 2011. aasta resolutsiooni olukorra kohta Egiptuses Vastuvõetud tekstid, P7_TA(2011)0064 .
having regard to its resolution of 17 February 2011 on the situation in Egypt Texts adopted, P7_TA(2011)0064 .
võttes arvesse oma 10. märtsi 2011. aasta resolutsiooni lõunanaabruse ja eriti Liibüa kohta Vastuvõetud tekstid, P7_TA(2011)0095 .
having regard to its resolution of 10 March 2011 on the Southern Neighbourhood, and Libya in particular Texts adopted, P7_TA(2011)0095 .
võttes arvesse komisjoni asepresidendi ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja Catherine Ashtoni poolt Euroopa Liidu nimel tehtud avaldust rahvusvahelisel naistevastase vägivalla kaotamise päeval, 25. novembril 2010;
having regard to the declaration by the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy (VP/HR), Catherine Ashton, on behalf of the European Union on International Day for the Elimination of Violence against Women, 25 November 2010,
võttes arvesse asepresidendi ja kõrge esindaja Catherine Ashtoni poolt Euroopa Liidu nimel tehtud avaldust rahvusvahelisel naistepäeval, 8. märtsil 2011;
having regard to the declaration by the VP/HR, Catherine Ashton, on behalf of the European Union on International Women Day, 8 March 2011,
võttes arvesse ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioone 1325 (2000) ja 1820 (2008) naiste, rahu ja julgeoleku kohta ning ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1888 (2009) naiste- ja lastevastase seksuaalse vägivalla kohta relvastatud konfliktis;
having regard to UN Security Council Resolutions 1325 (2000) and 1820 (2008) on women, peace and security, and UN Security Council Resolution 1888 (2009) on sexual violence against women and children in situations of armed conflict,
võttes arvesse, et 2010. aasta märtsis nimetati ametisse ÜRO peasekretäri eriesindaja konfliktidega kaasneva seksuaalse vägivalla küsimustes, ja ÜRO uut soolise võrdõiguslikkuse osakonda (UN Women);
having regard to the appointment in March 2010 of a Special Representative to the UN Secretary-General on Sexual Violence in Conflict, and the new UN Gender Entity (UN Women),
võttes arvesse naiste- ja tütarlastevastast vägivalda ning naiste ja tütarlaste diskrimineerimise kõigi vormide vastu võitlemist käsitlevaid ELi suuniseid ning lapsi ja relvastatud konflikte käsitlevaid ELi suuniseid;
having regard to the EU guidelines on violence and discrimination against women and girls and the EU guidelines on children and armed conflict,
võttes arvesse 10. detsembri 1984. aasta piinamise ning muu julma, ebainimliku või inimväärikust alandava kohtlemise ja karistamise vastast ÜRO konventsiooni ning ÜRO Peaassamblee 14. detsembri 1974. aasta deklaratsiooni 3318 naiste ja laste kaitse kohta hädaolukorras ja relvastatud konfliktides, eriti selle lõiget 4, mille kohaselt tuleb võtta tõhusaid meetmeid, et keelustada naiste tagakiusamine, piinamine, naistevastane vägivald ja naiste alandav kohtlemine;
having regard to the UN Convention against Torture and Other Cruel, Inhuman or Degrading Treatment or Punishment of 10 December 1984, and to UN General Assembly Declaration 3318 on the Protection of Women and Children in Emergency and Armed Conflict of 14 December 1974, in particular paragraph 4 thereof, which calls for effective measures against persecution, torture, violence and degrading treatment of women,
võttes arvesse inimõiguste, eelkõige naiste õiguste alaseid sätteid ÜRO õigusaktides, nagu ÜRO põhikiri, inimõiguste ülddeklaratsioon, kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvaheline pakt, majanduslike, sotsiaalsete ja kultuuriliste õiguste rahvusvaheline pakt, inimkaubanduse ja kupeldamise keelustamise konventsioon, konventsioon naiste diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise kohta ja selle fakultatiivne protokoll, piinamise ning muu julma, ebainimliku või inimväärikust alandava kohtlemise ja karistamise vastane konventsioon ning 1951. aasta pagulasseisundi konventsioon;
having regard to the provisions of the UN legal instruments in the sphere of human rights, in particular those concerning women's rights, such as the UN Charter, the Universal Declaration of Human Rights, the International Covenants on Civil and Political Rights and on Economic, Social and Cultural Rights, the Convention for the Suppression of the Traffic in Persons and of the Exploitation of the Prostitution of Others, the Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women (CEDAW) and its Optional Protocol, the Convention against Torture and Other Cruel, Inhuman or Degrading Treatment or Punishment, and the 1951 Convention relating to the Status of Refugees,
võttes arvesse ÜRO Peaassamblee 12. detsembri 1997. aasta resolutsiooni kuritegude ennetamiseks ja naistevastase vägivalla likvideerimiseks võetavate kriminaalõiguse meetmete kohta (A/RES/52/86), 18. detsembri 2002. aasta resolutsiooni naistevastaste aukuritegude kaotamiseks meetmete võtmise kohta (A/RES/57/179) ja 22. detsembri 2003. aasta resolutsiooni naistevastase koduvägivalla likvideerimise kohta (A/RES/58/147);
having regard to the UN General Assembly resolutions of 12 December 1997 entitled ‘Crime prevention and criminal justice measures to eliminate violence against women’ (A/RES/52/86), of 18 December 2002 entitled ‘Working towards the elimination of crimes against women committed in the name of honour’ (A/RES/57/179), and of 22 December 2003 entitled ‘Elimination of domestic violence against women’ (A/RES/58/147),
võttes arvesse 1998. aastal vastu võetud Rahvusvahelise Kriminaalkohtu Rooma statuuti, eriti selle artikleid 7 ja 8, millega loetakse vägistamine, seksuaalne orjastamine, sunniviisiline prostitutsioon, sunnitud rasedus ja sunnitud steriliseerimine või mis tahes kujul esinev seksuaalne vägivald inimsusevastaseks kuriteoks ja sõjakuriteoks ning võrdsustatakse need piinamisviisi ja tõsise sõjakuriteoga, sõltumata sellest, kas neid tegusid sooritatakse rahvusvaheliste või sisekonfliktide ajal süstemaatiliselt või mitte;
having regard to the Rome Statute of the International Criminal Court, adopted in 1998, and particularly Articles 7 and 8 thereof, which define rape, sexual slavery, enforced prostitution, forced pregnancy and forced sterilisation or any form of sexual violence as crimes against humanity and war crimes and equate them with a form of torture and a serious war crime, whether or not such acts are systematically perpetrated during international or internal conflicts,
arvestades, et naised on aktiivselt osalenud ülestõusudes, milles nõutakse suuremat demokraatiat ning rohkem õigusi ja vabadusi Põhja-Aafrikas ja Lähis-Idas;
whereas women have actively participated in the uprisings for more democracy, rights and freedoms in North Africa and the Middle East,
arvestades, et Liibüas ja Egiptuses võimul olevad valitsused on kasutanud nende revolutsioonide ümber toimuva konflikti osana naiste vastu suunatud seksuaalvägivalda ja muutnud naised kaitsetuks;
whereas the incumbent regimes in Libya and Egypt have resorted to sexual assaults as part of the conflict surrounding these revolutions, targeting women and, in particular, making them vulnerable,
arvestades, et seksuaalvägivalda kasutatakse ilmselt naiste hirmutamiseks ja alandamiseks, sealhulgas põgenikelaagrites, ning arvestades, et tekkinud võimuvaakum võib põhjustada naiste ja tüdrukute õiguste olukorra halvenemist;
whereas sexual violence appears to be being used as a way of intimidating and degrading women, including in refugee camps, and whereas the power vacuum that has emerged can lead to deterioration of the rights of women and girls,
arvestades, et Liibüa naine Iman al-Obeidi, kes rääkis ühes Tripoli hotellis ajakirjanikele, et sõdurid olid teda grupiviisiliselt vägistanud ja kuritarvitanud, peeti 26. märtsil kinni ja viidi teadmata kohta ning et nüüd on mehed, keda ta süüdistab vägistamises, kaevanud ta kohtusse laimamise eest;
whereas a Libyan woman, Iman al-Obeidi, who told reporters in a Tripoli hotel about being gang-raped and abused by soldiers was detained on 26 March 2011 in an unknown location and is now being sued for defamation by the men she is accusing of rape,
arvestades, et Egiptuses väidavad naissoost meeleavaldajad, et pärast seda, kui sõdurid piirasid nad 9. märtsil Tahriri väljakul ümber, sundisid nad neid läbi tegema süütusekontrolli, ning et neid süütusekontrolli ajal piinati ja vägistati ning pildistati meessoost sõdurite juuresolekul; arvestades, et mõned Egiptuse naised peavad astuma sõjaväekohtu ette süütusekontrollist läbikukkumise pärast ja et osale neist on ähvardatud esitada süüdistus prostitutsioonis,
whereas in Egypt female protestors claim they were subjected to ‘virginity tests’ by the military, having been rounded up in the Tahrir Square on 9 March 2011 and subsequently subjected to torture and rape, while the ‘virginity tests’ were performed and photographed in the presence of male soldiers; whereas some Egyptian women will be tried before military courts for failing ‘virginity tests’, and some have been threatened with prostitutions charges,
arvestades, et laialdaselt esinevat ja süstemaatilist vägistamist ja seksuaalorjust peetakse Genfi konventsiooni kohaselt inimsusevastaseks kuriteoks ja sõjakuriteoks, mida tuleks menetleda Rahvusvahelises Kriminaalkohtus (ICC); arvestades, et vägistamist peetakse nüüd ka genotsiidi osaks, kui seda tehakse kavatsusega üks sihtrühm tervikuna või osaliselt hävitada; arvestades, et EL peaks toetama jõupingutusi, mille eesmärk on lõpetada nende kurjategijate karistamatus, kes kasutavad seksuaalset vägivalda naiste ja laste vastu;
whereas, when part of a widespread and systematic practice, rape and sexual slavery are recognised under the Geneva Convention as crimes against humanity and war crimes that should be tried before the International Criminal Court (ICC); whereas rape is now also recognised as an element of the crime of genocide when committed with intent to destroy, in whole or in part, a targeted group; whereas the EU should support efforts being aimed at ending impunity for perpetrators of sexual violence against women and children,
arvestades, et on tõestatud, et relvakonfliktid mõjutavad naisi ebaproportsionaalselt ja spetsiifiliselt; arvestades, et naiste osa rahu tagamisel ja konfliktide ärahoidmisel tuleks tugevdada ning osaluse, tõkestuse ja kaitse abil tuleks naistele ja lastele sõjategevuse ja konfliktipiirkondades pakkuda paremat kaitset;
whereas it has been proven that armed conflict has a disproportionate and unique impact on women; whereas the roles of women in peace building and conflict prevention should be strengthened, and women and children in war and conflict regions provided with better protection, through participation, prevention and protection,
arvestades, et ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonide 1820, 1888, 1889 ja 1325 kohustuste täitmine on kõigi ÜRO liikmesriikide ühine mure ja jagatud vastutus, olgu siis tegemist konfliktidest mõjutatud riikide, doonorriikide või teiste riikidega; arvestades, et sellega seoses tuleb juhtida tähelepanu 2008. aasta detsembris vastu võetud ELi suunistele, mis käsitlevad naistevastast vägivalda ja võitlust naiste diskrimineerimise kõigi vormide vastu, ning ELi suunistele laste ja relvastatud konflikti küsimuses, millega antakse selge poliitiline märk selle kohta, et need on liidu prioriteedid,
whereas the implementation of the commitments of UN Security Council Resolutions 1820, 1888, 1889 and 1325 is a common concern and a shared responsibility of each and every UN member state, be it conflict-affected, donor or other; whereas attention should be drawn in this respect to the adoption in December 2008 of EU guidelines on violence against women and girls and EU guidelines on children and armed conflict and combating all forms of discrimination against them, which send out the clear political signal that these are priorities for the Union,
kutsub komisjoni ja liikmesriikide valitsusi üles mõistma jõuliselt hukka naistevastased seksuaalrünnakud ning naiste hirmutamise ja nende vastu suunatud tegevuse Liibüas ja Egiptuses;
Calls on the Commission and the Member State governments to strongly oppose the use of sexual assaults on, and intimidation and targeting of, women in Libya and Egypt;
mõistab teravalt hukka Egiptuse sõjaväe poolt Tahriri väljakul kinnipeetud naissoost meeleavaldajatele pealesunnitud süütusekontrolli ning on arvamusel, et selline tava ei ole vastuvõetav, kuna see võrdub piinamisviisiga; kutsub Egiptuse sõjaväe ülemkohut üles võtma viivitamata meetmed, et lõpetada selline väärikust alandav kohtlemine ning tagada, et kõikidele julgeoleku- ja relvajõududele antakse selged juhised, et piinamine ja muu väärkohtlemine, sealhulgas sunniviisilised süütusekontrollid on lubamatud ning nende puhul viiakse läbi igakülgne uurimine;
Strongly condemns forced ‘virginity tests’ inflicted by the Egyptian army on women protesters arrested in Tahrir Square and considers this practice as unacceptable, as it amounts to a form of torture; calls on Egypt's Supreme Military Council to take immediate measures to stop this degrading treatment and to ensure that all security and army forces are clearly instructed that torture and other ill-treatment, including forced ‘virginity tests’, cannot be tolerated and will be fully investigated;
kutsub Egiptuse ametivõime üles võtma kiiresti meetmed, et lõpetada piinamine ning uurida kõikide rahumeelsete meeleavaldajate kuritarvitamise juhtumeid, ja lõpetama tsiviilelanike sõjatribunalide alla andmise; tunneb eriti suurt muret inimõigusteorganisatsioonide aruannete pärast, mille kohaselt on alaealisi kinni peetud ja sõjatribunalides süüdi mõistetud;
Calls on the Egyptian authorities to take urgent steps to end torture, investigate all cases of abuses against peaceful demonstrators, and stop prosecuting civilians before military tribunals; is particularly concerned by reports from human rights organisations stating that minors have been arrested and sentenced by military tribunals;
soovitab algatada sõltumatu uurimise, et kuritegude konkreetsed toimepanijad vastutusele võtta, pöörates erilist tähelepanu Muammar Gaddafi poolt toime pandud kuritegudele, mis kuuluvad Rahvusvahelise Kriminaalkohtu Rooma statuudi alla; on arvamusel, et niisuguste tegude toimepanijad tuleb kohtu alla anda, ja et naisi, kes sellistest väärkohtlemistest on teatanud, tuleb kättemaksu eest kaitsta;
Recommends that an independent inquiry be established in order to hold the perpetrators accountable, with particular reference to crimes within the meaning of the Rome Statute of the International Criminal Court committed by Muammar Gaddafi; considers that those found responsible for such acts must be brought to justice and that the women who reported such abuses must be protected from reprisals;
toonitab, et kõikidel on õigus avaldada seisukohti oma riigi demokraatliku tuleviku kohta, ilma et neid peetaks kinni, piinataks või et neid koheldaks alandavalt ja diskrimineerivalt;
Stresses that everyone should be able to express their views on the democratic future of their country without being detained, tortured or subjected to degrading and discriminatory treatment;
on sügavalt veendunud, et Põhja-Aafrikas ja Lähis-Idas toimuvad muutused peavad aitama kaasa naiste diskrimineerimisele lõpu tegemisele ja nende täielikule osavõtule ühiskonnaelust võrdselt meestega ja vastavalt ÜRO konventsioonile naiste diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise kohta;
Strongly believes that the changes taking place in North Africa and the Middle East must contribute towards the ending of discrimination against women and their full participation in society on equal terms with men and in compliance with the United Nations Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women (CEDAW);
rõhutab, et nende ühiskondade uutes demokraatlikes ja õiguslikes struktuurides tuleb tagada naiste õiguste kaitse;
Stresses the need to ensure women's rights in general in the new democratic and legal structures of these societies;
rõhutab, et tuleks tunnistada naiste osa revolutsioonides ja demokratiseerimisprotsessides, toonitades samaaegselt neid varitsevaid spetsiifilisi ohtusid ja vajadust nende õigusi toetada ja kaitsta;
Emphasises that the role of women in the revolutions and the democratisation processes should be acknowledged, while highlighting the specific threats they face and the need to support and defend their rights;
kutsub ELi liikmesriike üles aktiivselt ja püsivalt edendama pikaajaliselt, nii poliitiliselt kui ka rahaliselt, ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni nr 1325 täielikku rakendamist ning kontrollivate institutsioonide ja mehhanismide loomist Euroopa ja ÜRO tasandil, et tagada resolutsiooni rakendamine kõigil rahvusvahelistel tasanditel;
Calls on the EU Member States actively to promote in the long term, both politically and financially, full implementation of UN Security Council Resolution 1325 and the establishment at European level of the control institutions and mechanisms provided for therein, and on the United Nations to ensure implementation of the resolution at all international levels;
toonitab, et Euroopa naabruspoliitika (ENP) meetmetes tuleb tähtsustada inimõigusi, mis on demokratiseerimisprotsessi lahutamatu osa, ja rõhutab, et ELi kogemusi soolise võrdõiguslikkuse poliitika ja soolise vägivalla vastase võitluse alal tuleb jagada;
Stresses that there is a need to prioritise human rights in European Neighbourhood Policy (ENP) measures as an integral part of the democratisation process, and underlines the need to share EU experience on equality policy and on the fight against gender violence;