natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pärijate ja annakusaajate, teiste surnule lähedaste isikute ning pärandaja võlausaldajate õigusi tuleb kaitsta tõhusal viisil.
The rights of heirs and legatees, of other persons close to the deceased and of creditors of the succession must be effectively guaranteed.
(7) Nende eesmärkide saavutamiseks peaks käesolev määrus ühendama sätted, mis käsitlevad kohtualluvust, kohaldatavat õigust, tunnustamist ja olenevalt juhtumist otsuste, ametlike dokumentide ning kohtulike kokkulepete heakskiitmist , täitmisele pööratavust ja täitmist ning Euroopa pärimistunnistust.
(7) In order to achieve those objectives, this Regulation should bring together provisions on ▌jurisdiction, on applicable law, on recognition or, as the case may be, acceptance , enforceability and enforcement of decisions, authentic instruments and court settlements and on the European Certificate of Succession.
(8) Käesoleva määruse kohaldamisalasse peaksid kuuluma kõik tsiviilõiguslikud pärimisega seotud aspektid , st ▌vara , õiguste ja kohustuste mis tahes vormis üleminek surma korral, olenemata sellest, kas ▌tegemist on surma puhuks tehtud korralduse alusel või ▌ seadusjärgse pärimise teel üleminekuga.
(8) The scope of this Regulation should include all civil - law aspects of succession to the estate of a deceased person, namely all forms of transfer of assets, rights and obligations by reason of death, be it a voluntary transfer under a disposition of property upon death , or a ▌transfer through intestate succession .
(8 a) Käesolev määrus ei peaks olema kohaldatav tuludega seotud küsimustes ega avalik-õiguslikes haldusasjades.
(8a) This Regulation should not apply to revenue matters, or to administrative matters of a public - law nature.
Seepärast tuleks siseriikliku õigusega määrata kindlaks näiteks see, kuidas arvestatakse ja makstakse makse ja täidetakse muid avaliku õigusega hõlmatud kohustusi, olgu need siis maksud, mis jäid surnul tasumata surma hetkel, või pärandiga seotud maksud, mida tuleb tasuda pärandist või soodustatud isikutel.
It should therefore be for national law to determine , for instance , how taxes and other liabilities of a public - law nature are calculated and paid, whether these be taxes payable by the deceased at the time of death or any type of succession-related tax to be paid by the estate or the beneficiaries.
Siseriikliku õigusega tuleks samuti määrata kindlaks, kas käesoleva määruse kohase pärandvara ülemineku puhul soodustatud isikutele või pärandvara registreerimise suhtes võib kohaldada maksustamist.
It should also be for national law to determine whether the release of succession property to the beneficiaries under this Regulation or the recording of succession property in a register may be made subject to the payment of taxes.
(8 b) Käesolev määrus ei peaks olema kohaldatav muudes kui pärimisega seotud tsiviilõiguse aspektides.
( 8b ) This Regulation should not apply to areas of civil law other than succession.
Selguse huvides tuleks mitmed küsimused, mida võib seostada pärimisega, sõnaselgelt käesoleva määruse kohaldamisalast välja jätta.
For reasons of clarity, a number of questions which could be seen as having a link with matters of succession should be explicitly excluded from the scope of this Regulation.
(8 c) Seega ei tuleks käesolevat määrust kohaldada abikaasade varasuhtega seotud küsimuste, sealhulgas mõnes õigussüsteemis tuntud abieluvaralepingute suhtes selles ulatuses, milles sellised kokkulepped ei käsitle pärimisasju, ning selliste suhetega seotud varasuhete suhtes, millel on abieluga sarnane toime.
(8 c ) Thus, this Regulation should not apply to questions relating to matrimonial property regimes, including marriage settlements as known in some legal systems to the extent that such settlements do not deal with succession matters, and property regimes of relationships deemed to have comparable effects to marriage.
Käesoleva määruse kohaselt konkreetse pärimisasjaga tegelevad ametiasutused peaksid sellest olenemata võtma surnud isiku pärandi ja soodustatud isikute vastavate pärandiosade kindlaksmääramisel olukorrast sõltuvalt arvesse abikaasade varasuhte või surnud isiku sarnase varasuhte lõpetamist.
The authorities dealing with a given succession under this Regulation should nevertheless, depending on the situation, take into account the winding-up of the matrimonial property regime or similar property regime of the deceased when determining the estate of the deceased and the respective shares of the beneficiaries.
(8 d) Käesoleva määruse kohaldamisalast peaksid samuti jääma välja usaldusühingu vormis asutatud fondide (trust) loomise, juhtimise ja lõpetamisega seotud küsimused.
(8 d ) Q uestions relating to the creation, administration and dissolution of trusts should also be excluded from the scope of this Regulation.
See ei tähenda, et usaldusühingu vormis asutatud fondid jäetakse üldiselt kohaldamisalast välja.
This should not be understood as a general exclusion of trusts.
Kui usaldusühingu vormis asutatud fondid luuakse testamendiga või seadusjärgse pärimisega seotud põhikirja alusel, tuleks vara pärimise käigu ja soodustatud isikute kindlaksmääramisel kohaldada käesoleva määruse kohaselt pärimise suhtes kohaldatavat õigust.
Where a trust is created under a will or under statute in connection with intestate succession the law applicable to the succession under this Regulation should apply with respect to the devolution of the assets and the determination of the beneficiaries.
(9) ▌ Käesoleva määruse kohaldamisalast tuleks välja jätta ka omandiõigused, huvid ja vara , mis tekivad või lähevad üle muul viisil kui pärimise teel , näiteks kingete kaudu .
(9) ▌ Property rights , interests and assets created or transferred other wise than by succession , for instance by way of gifts, should also be excluded from the scope of this Regulation .
See, kas ▌kinget või muud elus olevate isikute vahel kokku lepitud korraldust, millel on surmale eelnevalt vahetu asjaõiguslik mõju, tuleks pärandiosade suurendamisel või vähendamisel või soodustatud isikute pärandiosade arvutamisel arvesse võtta , tuleks kindlaks määrata käesoleva määruse alusel kindlaks määratud pärimise suhtes kohaldatava õiguse alusel.
However, it should be the law specified by this Regulation as the law applicable to the succession which should determine whether gifts or other forms of dispositions inter vivos giving rise to a right in rem prior to death should be restored or accounted for for the purposes of determining the shares of the beneficiaries in accordance with the law applicable to the succession.
(10) Käesolev määrus peaks võimaldama luua kinnisasja- või vallasasjaõiguse või sellise õiguse ülemineku pärimise teel pärimise suhtes kohaldava õiguse kohaselt ▌.
(10) This Regulation should allow for the creation or the transfer by succession of a right in immovable or movable property as provided for in the law applicable to the succession.
See ei tohiks siiski mõjutada mõne liikmesriigi õiguses ▌ tuntud piiratud hulga asjaõiguste ▌ loetelu ( numerus clausus ). ▌ .
It should , however , not affect the limited number▌( “numerus clausus”) of rights in rem known in▌ the national law of some Member States. ▌ .
Liikmesriigilt ei tuleks nõuda selles liikmesriigis asuva varaga seotud asjaõiguse tunnustamist, kui selle riigi asjaõiguses sellist asjaõigust ei tunta.
A Member State should not be required to recognise a right in rem relating to property located in that Member State if the right in rem in question is not known in its property law.
(10 a) Selleks aga, et võimaldada soodustatud isikutel kasutada teises liikmesriigis õigusi, mis on neile pärimise käigus tekkinud või üle läinud, peaks käesolev määrus nägema ette vastavas liikmesriigis mitte tuntud asjaõiguse kohandamise vastavalt selle liikmesriigi õiguses ette nähtud kõige lähemale samaväärsele asjaõigusele.
(10a) However, in order t o allow the beneficiaries to enjoy in another Member State the rights which have been created or transferred to them by succession , this Regulation should provide for the adaptation of an unknown right in rem to the closest equivalent right in rem under the law of that other Member State.
Sellise kohandamise puhul tuleks arvesse võtta vastava asjaõigusega taotletavaid eesmärke ja huvisid ning sellega seotud mõjusid.
When proceeding to such an adaptation account should be taken of the aims and the interests pursued by the specific right in rem and the effects attached to it.
Riigi kõige lähema samaväärse asjaõiguse kindlakstegemiseks võib võtta ühendust selle riigi asutuse või pädeva isikuga, kelle õigus oli pärimise suhtes kohaldatav, et saada täiendavat teavet konkreetse asjaõiguse olemuse ja toime kohta.
For the purposes of determining the closest equivalent national right in rem, the authorities or competent persons of the State whose law applied to the succession may be contacted for further information on the nature and the effects of the right.
Sellega seoses võiks kasutada tsiviil- ja kaubandusasjades tehtava õigusalase koostöö valdkonnas olemasolevaid võrgustikke ning muid kättesaadavaid vahendeid, mis aitavad välisriigi õigusest aru saada.
In this context, the existing networks in the area of judicial cooperation in civil and commercial matters could be used as well as any other available means facilitating the understanding of foreign law.
(10 b) Mitte tuntud asjaõiguste kohandamine, mis on käesoleva määrusega sõnaselgelt sätestatud, ei tohiks välistada käesoleva määruse kohaldamisel muid kohandamise vorme.
(10b) The adaptation of unknown rights in rem as explicitly provided for by this Regulation should not preclude other forms of adaptation in the context of the application of this Regulation.
(10 c) Kinnisasja- või vallasasjaõiguse registreerimise nõuded tuleks käesoleva määruse kohaldamisalast välja jätta.
(10c) The requirements for the recording in a register of a right in immovable or movable property should be excluded from the scope of this Regulation.
Seega määratakse registrit pidava liikmesriigi õigusega (kinnisvara puhul asukohariigi õigusega) kindlaks registreerimise viis ja tingimused ning asutused, nagu kinnistusregistrid või notarid, kes vastutavad selle kontrollimise eest, et kõik nõuded on täidetud ning et esitatud või koostatud dokumendid on piisavad ja sisaldavad vajalikku teavet.
It should therefore be the law of the Member State in which the register is kept (for immoveable property, the lex rei sitae) which determines under what legal conditions and how the recording must be carried out and which authorities, such as land registers or notaries, are in charge of checking that all requirements are met and that the documentation presented or established is sufficient or contains the necessary information.
Eelkõige võivad asutused kontrollida, kas surnud isiku õigus registreerimiseks esitatud dokumendis nimetatud pärandvara suhtes on õigus, mis on sellisena registrisse kantud või muul viisil näidatud kooskõlas selle liikmesriigi õigusega, kus registrit peetakse.
In particular, the authorities may check that the right of the deceased to the succession property mentioned in the document presented for registration is a right which is recorded as such in the register or which is otherwise demonstrated in accordance with the law of the Member State in which the register is kept.
Dokumentide dubleerimise vältimiseks peaksid registreerivad asutused aktsepteerima selliseid teise liikmesriigi pädevate asutuste koostatud dokumente, mille kasutamine on käesolevas määruses sätestatud.
In order to avoid duplication of documents, the registration authorities should accept such documents drawn up in another Member State by the competent authorities whose circulation is provided for by this Regulation.
Eelkõige kehtib käesoleva määruse alusel välja antud Euroopa pärimistunnistus dokumendina, mille alusel saab teha pärandvara käsitlevaid kandeid liikmesriigi registrisse.
In particular, the European Certificate of Succession issued under this Regulation should constitute a valid document for the recording of succession property in a register of a Member State .
See ei tohiks välistada registreerimisega seotud asutuste jaoks võimalust paluda registreerimist taotleval isikul esitada sellist täiendavat teavet või selliseid täiendavaid dokumente, mis on nõutavad registrit pidava liikmesriigi õigusaktide alusel, näiteks tulude maksmisega seotud teave või dokumendid.
This should not preclude the authorities involved in the registration from ask ing the person applying for registration to provide such additional information, or to present such additional documents as are required under the law of the Member State in which the register is kept, for instance information or documents relating to the payment of revenue.
Pädev asutus võib registreerimist taotlevat isikut teavitada sellest, kuidas puuduolevat teavet või dokumente saab esitada.
The competent authority may indicate to the person applying for registration how the missing information or documents can be provided.
(10 d) Õiguse registrisse kandmise mõju tuleks samuti käesoleva määruse kohaldamisalast välja jätta.
(10d) The effects of the recording of a right in a register should also be excluded from the scope of this Regulation.
Seega tuleks registrit pidava liikmesriigi õigusega kindlaks määrata eelkõige see, kas registreerimisel on näiteks deklaratiivne või konstitutiivne tagajärg.
It should therefore be the law of the Member State in which the register is kept which determines whether the recording is, for instance, declaratory or constitutive in effect.
Seetõttu, kui näiteks kinnisasjaõiguse omandamiseks tuleb teha registreerimine registrit pidava liikmesriigi õiguse kohaselt, et tagada registrite erga omnes mõju või kaitsta kohtulikku kokkulepet, reguleeritakse sellise omandamise hetke kõnealuse liikmesriigi õigusega.
Thus, where, for example, the acquisition of a right in an immovable property has to be recorded in a register under the law of the Member State in which the register is kept in order to ensure the erga omnes effect of registers or to protect legal transactions, the moment of such acquisition should be governed by the law of that Member State.
(11) ▌ Käesolevas määruses tuleks arvestada liikmesriikides pärimisega seotud küsimuste lahendamisel kasutatavaid erinevaid süsteeme .
(11) This Regulation should respect the different systems for dealing with matters of succession applied in the Member States.
Käesoleva määruse kohaldamisel tuleks mõistet „kohus” käsitada laias tähenduses , hõlmates mitte üksnes õiguslikke funktsioone täitvad kohtud ranges mõttes, vaid ka teatavate liikmesriikide notarid ja registribürood, kellel on teatud pärimisasjades kohtutega sarnased õiguslikud funktsioonid, ning notarid ja õigusala töötajad, kes mõnes liikmesriigis täidavad asjaomases pärimisasjas õiguslikke funktsioone neile kohtu poolt delegeeritud volituste alusel .
For the purposes of this Regulation the term "court" should therefore be given a broad meaning so as to cover not only courts in the true sense of the word, exercising judicial functions, but also the notaries or registry offices in some Member States who or which, in certain matters of succession, exercise judicial functions like courts, and the notaries and legal professionals who, in some Member States, exercise judicial functions in a given succession by delegation of power by a court.
Kõigi käesolevas määruses kehtestatud määratlusele vastavate kohtute suhtes peaks olema kohaldatavad selles määruses sätestatud kohtualluvuseeskirjad.
All courts as defined in this Regulation should be bound by the rules of jurisdiction set out in this Regulation.
Samas ei peaks mõiste „kohus” hõlmama neid liikmesriigi asutusi, mis ei ole õigusasutused, millel on siseriikliku õiguse kohaselt pädevus menetleda pärimisasju, näiteks enamikes liikmesriikides notarid, kes tavapäraselt ei täida õiguslikke funktsioone.
C onversely, the term "court" should not cover non-judicial authorities of a Member State empowered under national law to deal with matters of succession, such as the notaries in most Member States where, as is the usual case, they are not exercising judicial functions.
(11 a) Käesolev määrus peaks võimaldama kõigil notaritel, kellel on pädevus menetleda liikmesriikides pärimisasju, seda pädevust rakendada.
(11a) This Regulation should allow all notaries who have competence in matters of succession in the Member States to exercise such competence.
See, kas käesolevas määruses sätestatud kohtualluvuse eeskirjad on asjaomase liikmesriigi notarite jaoks siduvad või mitte, peaks sõltuma sellest, kas nad vastavad määruses määratletud mõistele „kohus”.
Whether or not the notaries in a given Member State are bound by the rules of jurisdiction set out in this Regulation should depend on whether or not they are covered by the term "court" for the purposes of this Regulation.
(11 b) Liikmesriikide notarite pärimisasjades väljastatud dokumendid peaksid ringlema käesoleva määruse kohaselt.
(11b) Acts issued by notaries in matters of succession in the Member States should circulate under this Regulation.
Kui notarid täidavad õiguslikke funktsioone, mille täitmine on neile kohtualluvuse eeskirjade kohaselt siduv, tuleks nende otsuste suhtes kohaldada tunnustamist, täitmisele pööratavust ja täitmist käsitlevaid sätteid.
When notaries exercise judicial functions they are bound by the rules of jurisdiction, and the decisions they give should circulate in accordance with the provisions on recognition, enforceability and enforcement of decisions.
Kui notarid ei täida selliseid õiguslikke funktsioone, mille täitmine on neile kohtualluvuse eeskirjade kohaselt siduv, peaks nende väljastatavate ametlike dokumentide suhtes kohaldatama ametlikke dokumente käsitlevaid sätteid.
When notaries do not exercise judicial functions they are not bound by the rules of jurisdiction, and the authentic instruments they issue should circulate in accordance with the provisions on authentic instruments.
(12) Arvestades ELi kodanike suurenevat liikuvust ning liidus nõuetekohase õigusemõistmise tagamiseks ja tagamaks tegelike ühendavate tegurite olemasolu pärimise ja selle ▌liikmesriigi vahel, kelle õigust kohaldatakse, tuleks käesolevas määruses kehtestada, et nii kohtualluvuse kui ka kohaldatava õiguse kindlaksmääramise eesmärgil sätestatud üldiseks ühendavaks teguriks on surnu peamine elukoht tema surma hetkel .
(12) In view of the increasing mobility of citizens and in order to ensure the proper administration of justice within the Union and to ensure that a genuine connecting factor exists between the succession and the Member State in which jurisdiction is exercised , this Regulation should provide that the general connecting factor for the purposes of determining both jurisdiction and the applicable law should be the habitual residence of the deceased at the time of death.
Peamise elukoha kindlaksmääramiseks peaks pärimisasja menetlev asutus igakülgselt hindama kõiki surnu eluga nii tema surmaeelsetel aastatel kui tema surma hetkel seotud tegureid, võttes arvesse kõiki asjakohaseid faktilisi asjaolusid, eelkõige surnu asjaomases riigis viibimise kestust ja korrapärasust ning sellise viibimise tingimusi ja põhjuseid.
In order to determine the habitual residence, the authority dealing with the succession should make an overall assessment of the circumstances of the life of the deceased during the years preceding his death and at the time of his death, taking account of all relevant factual elements, in particular the duration and regularity of the deceased's presence in the State concerned and the conditions and reasons for that presence.
Selliselt kindlaks määratud peamine elukoht peaks käesoleva määruse erieesmärke arvesse võttes tõendama tema tihedat ja kindlat seotust asjaomase riigiga.
The habitual residence thus determined should reveal a close and stable connection with the State concerned taking into account the specific aims of this Regulation.
(12 a) Teatud juhtudel võib surnu peamise elukoha kindlaksmääramine osutuda keeruliseks.
(12a) In certain cases, determining the deceased's habitual residence may prove complex.
Eelkõige võib selline olukord tekkida siis, kui surnu oli tööalastel või majanduslikel põhjustel asunud elama teise riiki seal töötamise eesmärgil, vahel ka pikaks ajaks, kuid säilitas päritoluriigiga tihedad ja stabiilsed sidemed.
Such a case may arise, in particular, where the deceased for professional or economic reasons had gone to live abroad to work there, sometimes for a long t ime, but had maintained a close and stable connection with his State of origin.
Sellisel juhul võib sõltuvalt juhtumi asjaoludest lugeda, et surnu peamine elukoht oli ikka veel tema päritoluriik, kus paiknes tema pere- ja ühiskondliku elu keskpunkt.
In such a case, the deceased could, depending on the circumstances of the case, be considered still to have his habitual residence in his State of origin in which the centre of interests of his family and his social life was located.
Teised keerulised olukorrad võivad ilmneda, kui surnu elas vaheldumisi mitmes riigis või reisis ühest riigist teise ega asunud alaliselt elama ühtegi riiki.
Other complex cases may arise where the deceased lived in several States alternately or travelled from one State to another without settling permanently in any of them.
Kui surnu oli ühe sellise riigi kodanik või kui kogu tema põhiline vara oli ühes neist riikidest, võiks kodakondsus või vara asukoht olla eriline tegur kõigi faktiliste asjaolude üldisel hindamisel.
If the deceased was a national of one of those States or had all his main assets in one of those States, the nationality or the location of the assets could be a special factor in the overall assessment of all the factual circumstances.
(12 b) Pärimise suhtes kohaldatava õiguse kindlaksmääramisel võib pärimisasjaga tegelev asutus erandjuhtudel, näiteks kui surnu oli asunud elama oma peamiseks elukohaks olnud riiki üsna hiljuti enne oma surma ning kõik asjaolud osutavad sellele, et ta oli ilmselgelt olnud tihedamalt seotud teise riigiga, jõuda järeldusele, et pärimise suhtes kohaldatav õigus ei peaks olema surnu peamiseks elukohaks olnud riigi õigus, vaid pigem selle riigi õigus, millega surnu oli ilmselgelt olnud tihedamalt seotud.
(12b) With regard to the determination of the law applicable to the succession the authority dealing with the succession may in exceptional cases – where, for instance, the deceased had moved to the State of his habitual residence fairly recently before his death and all the circumstances of the case indicate that he was manifestly more closely connected with another State – arrive at the conclusion that the law applicable to the succession should not be the law of the State of the habitual residence of the deceased but rather the law of the State with which the deceased was manifestly more closely connected.
Seda ilmselgelt tihedamat seost ei tohiks siiski kasutada täiendava ühendava tegurina, kui osutub keeruliseks teha kindlaks isiku peamine elukoht tema surma hetkel.
That manifestly closest connection should , however , not be resorted to as a subsidiary connecting factor whenever the determination of the habitual residence of the deceased at the time of death proves complex.
(12 c) Miski käesolevas määruses ei tohiks takistada kohtul kohaldada mehhanisme, mis on mõeldud tegelemiseks seadusest kõrvalehoidumisega, nagu õiguserikkumine rahvusvahelise eraõiguse raames.
(12c) Nothing in this Regulation should prevent a court from applying mechanisms designed to tackle the evasion of the law, such as fraude à la loi in the context of private international law.
(12 d) Käesoleva määruse eeskirjade eesmärk on tagada, et pärimisega tegelev asutus kohaldab enamikel juhtudest oma liikmesriigi õigust.
(12d) The rules of this Regulation are devised so as to ensure that the authority dealing with the succession will, in most situations, be applying its own law.
Seetõttu nähakse käesoleva määrusega ette erinevad mehhanismid juhtudeks, kui surnu on valinud tema pärandi suhtes kohaldatavaks õiguseks selle liikmesriigi õiguse, mille kodanik ta oli.
This Regulation therefore provides for a series of mechanisms which would come into play where the deceased had chosen as the law to govern his succession the law of a Member State of which he was a national.