natgillin/translations-raw huggingface dataset:
nõuab maailmamajanduse ja globaalse finantssektori juhtimissüsteemi laiaulatuslikku reformi, et võidelda ebavõrdusest, puudulikust juhtimisest ja ülemaailmsest tasakaalustamatusest tulenevate probleemidega, mis tekitasid ülesuurte rahuldamata vajaduste tingimustes moonutatud nõudluse; on veendunud, et see reform peab parandama demokraatiat, läbipaistvust, usaldusväärsust ja tõhusust, tagama rahvusvaheliste majandusinstituutide ja finantsasutuste poliitika ja menetluste sidususe, korrigeerima Washingtoni konsensust ja Rahvusvahelise Valuutafondi ja Maailmapanga meetmete ideelisi aluseid ning asendama nende institutsioonide autoriteeti vähendava usu turgude enesekorrastuslikku iseloomu üldsuse laiaulatusliku huvi kaitsmise eesmärgil riigi vastutuse tunnustamisega;
Calls for a far-reaching reform of global economic and financial governance in order to tackle the problems of inequality, mismanagement and global imbalances, which have generated a crisis of inadequate demand in a world of vast unmet needs; believes that this reform must promote democracy, transparency, accountability and effectiveness, ensure coherence between the policies and procedures of the international economic and financial institutions and revise the Washington consensus and the intellectual underpinnings of IMF and World Bank policies, replacing their discredited reliance on the self-correcting character of markets with a recognition of the responsibility of public authorities to protect the wider public interest;
Protektsionismiga võitlemine ning maailmakaubanduse ja investeeringute edendamine
Resisting protectionism and promoting global trade and investment
tunneb heameelt lubaduse üle edendada maailmakaubandust ja ülemaailmsed investeeringuid, tõrjuda protektsionismi, pühenduda endiselt aastatuhande arengueesmärkide saavutamisele ja täita ametlikku arenguabi puudutavad kohustusi, sh kaubandusabiga ja võlakoorma kergendamisega seotud kohustus ning Gleneagles’i kohtumisel võetud kohustusi, eelkõige Sahara-taguse Aafrika suhtes, kuid peab kahetsusväärseks, et kaubandusabi täiendavaks rahastamiseks puudub vastav kohustus; kutsub üles järgmisel G20 tippkohtumisel käsitlema maailmakaubandussüsteemi ja WTO juhtimissüsteemi reformi, et edendada õiglast kaubandust, pidurdada ebavõrdsuse suurenemist põhja ja lõuna vahel, parandada kaubandus-, sotsiaal- ja keskkonnapoliitika sidusust ning muuta WTO demokraatlikumaks, läbipaistvamaks ja usaldusväärsemaks;
Welcomes the pledge to further promote global trade and investment, reject protectionism and remain committed to meeting the Millennium Development Goals and to achieving the ODA pledges, including commitments on Aid for Trade and debt relief and the Gleneagles commitments, especially to Sub-Saharan Africa, but regrets that there are no commitments on additional funding in the field of Aid for Trade; calls on the next G20 summit to address also the reform of the world trading system and the governance of the WTO to promote fair trade, reverse the growing inequalities between North and South, improve coherence between commercial, social and environmental policies and make the WTO more democratic, transparent and accountable;
tunneb heameelt, et kaubanduse rahastamiseks eraldati 250 miljardit dollarit, tänu millele on võimalik juurde pääseda lühiajalisele krediidile; tunneb siiski ärevust maailmakaubanduse languse pärast, mis ähvardab ülemaailmset majanduslangust veelgi süvendada; rõhutab, kui oluline on Doha läbirääkimistevooruga kiiresti ja edukalt ühele poole jõuda; on veendunud, et selle eesmärgi saavutamiseks peab tööstusriikide läbirääkijatele olema riigipeade ja valitsusjuhtide poolt antud korraldus järgida läbirääkimistel Doha arengukava läbirääkimistevooru keskset eesmärki, mis seisneb maailmakaubandussüsteemis valitseva ja arengumaid kahjustanud ebavõrdsuse kõrvaldamises;
Welcomes the $250 bn made available for trade finance, which will enable affordable access to short-term credit; is alarmed however by the fall in world trade, which threatens a further deepening of the global recession; stresses the importance of concluding the Doha Round rapidly and successfully; believes that, to achieve that end, the negotiators from the industrialised world must be mandated by their Heads of State and Government to respect the central purpose of the Doha Development Round, which is to redress the imbalances in the world trading system which have worked to the detriment of developing countries;
kutsub ELi liikmesriike üles tutvustama meetmeid ja vahendeid, mida on rakendatud arengumaades valitseva kriisiga võitlemiseks, et EL saaks võtta kooskõlastatud meetmeid; nõuab sellisel teel määratletud ja järgmises arengu rahastamist käsitlevas Monterrey aruandes hinnatavate meetmete rakendamist;
Calls on the EU Member States to present actions and instruments introduced in response to the crisis in developing countries in order for the EU to make a coordinated response; calls for the implementation of the actions thus identified to be assessed in the next Monterrey report on financing development;
Kõigi jaoks õiglase ja jätkusuutliku kriisist taastumise tagamine
Ensuring a fair and sustainable recovery for all
tunneb heameelt, et G20 riigid kohustuvad kasutama stimuleerivate fiskaalmeetmete paketist tehtud investeeringuid rohelisema ja jätkusuutlikuma maailmamajanduse arendamiseks eesmärgiga ehitada kogu maailmas üles keskkonnasäästlik ühiskond; toetab uuesti võetud kohustust jõuda 2009. aasta detsembris Kopenhaagenis toimuval ÜRO kliimamuutuste konverentsil kokkuleppele; kutsub komisjoni üles koostama ettepanekud selle kohta, kuidas teha selles küsimuses edusamme ja kuidas seada häbiposti need liikmesriike, kelle tegutsemine ei ole piisav;
Welcomes the G20 commitment to use investment funded by fiscal stimulus packages to evolve towards a green and sustainable global economy, with the goal of building a global eco-friendly society; supports the renewed commitment given to reach agreement at the UN Climate Change Conference in Copenhagen in December 2009; calls on the Commission to draw up proposals to improve performance in this regard and to name and shame those Member States which fall short;
kutsub G20 riike üles võtma järgmisel tippkohtumisel vastu inimväärse töö tegevuskava, mis peaks sisaldama kohustusi järgida kõikjal tööalaseid inimõigusi, peamisi tööstandardeid ja laste töö keelustamise nõuet, luua töökohti ning võimalusi töö ja sissetuleku saamiseks, tagada haridus, koolitus ja aktiivne tööturupoliitika, sotsiaalse kaitse asjakohane tase ning sotsiaalne dialoog kui konfliktide lahendamise ja progressi soodustamise vahend; on veendunud, et Maailmapanga ja Rahvusvahelise Valuutafondi abiga seatud tingimused tuleks läbi vaadata, et võtta arvesse nimetatud tegevuskava ja et asetada jätkusuutlikkus, sotsiaalne õiglus ja inimväärne töö rahvusvahelise koostöö keskmesse;
Calls on the next G20 summit to adopt a 'Decent work agenda', which should combine a commitment to universal respect for human rights at work, core labour standards and the elimination of child labour, to job creation and access to jobs and incomes, to education, training and active labour market policies, to adequate levels of social protection and to social dialogue as the means of resolving conflicts and stimulating progress, and believes that the conditions attached to WB and IMF assistance should be revised to take account of this agenda and to put sustainability, social justice and decent work at the heart of international cooperation;
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon, nõukogule, komisjonile, G20 juhtidele, eurorühmale, Euroopa Keskpangale, liikmesriikide parlamentidele, Regioonide Komiteele ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the G20 Leaders, the Eurogroup, the European Central Bank, the Parliaments of the Member States, the Committee of the Regions and the European Economic and Social Committee.
Esitaja(d): Francis Wurtz ja Sahra Wagenknecht
by Francis Wurtz and Sahra Wagenknecht
G20 tippkohtumise järeldused
on the conclusions of the G20 summit
Euroopa Parlamendi resolutsioon G20 tippkohtumise järelduste kohta
European Parliament resolution on the conclusions of the G20 summit
võttes arvesse 2.–3. aprillil 2009 Londonis toimunud G20 tippkohtumise järeldusi,
having regard to the conclusions of the G20 summit held in placeCityLondon on 2 and 3 April 2009,
arvestades, et juhtivate poliitikute ja ettevõtjate ning peavoolu majandusteadlaste ühine veendumus, et „vaba turg reguleerib end ise” ja turujõudude vaba toimimine tagab ressursside tõhusa ja tulemusliku jaotumise, on finants- ja majanduskriisi näol kindlalt ümber lükatud;
whereas the commonly shared belief of political and business leaders and mainstream economists that 'free markets know better' and that the free interplay of market forces guarantees an efficient and effective allocation of resources has been strongly disproved by the financial and economic crisis,
arvestades, et sissetuleku ja jõukuse suurenev ebavõrdsus (kasvavad tulud ja jõukus, töötajate osa järsk langus rahvamajanduse kogutulus) viimase 30 aasta jooksul oli finantsturgude investeeringute hiigelkasvu ja varade hinna inflatsiooni peamine tõukejõud;
whereas the increasing inequality in the distribution of income and wealth (rising profits and wealth, steep decline of labour's share in national income) in the last 30 years was the major driving force behind the giant growth of investment in financial markets and the creation of asset price bubbles,
arvestades, et globaliseerumine, finantsturgude liberaliseerimine ja dereguleerimine sillutasid teed finantsuuendustele (järeltooted, riskifondid, erakapitali investeerimisfondid, väärtpaberistamine, struktureeritud investeerimisvahendid jne), mis omakorda viis ülemäärasele ja ülemääraselt protsüklilisele finantsvõimendusele, lühiajalistele eesmärkidele keskendunud käitumisele, mistõttu tootmis- ja teenindusettevõtetele kehtestati õigustamata kasuminõudeid („suunatus aktsionäri huvidele”) ning samuti riskide kiirele ja ulatuslikule levimisele; arvestades, et nii finantsturgude liberaliseerimise neoliberaalne poliitika kui ka iga hinna eest aktsionäri vara suurendamise lühiajaline lähenemisviis on seega osutunud täielikult läbikukkunuks;
whereas the globalisation, liberalisation and deregulation of financial markets have paved the way for financial innovation (derivatives, hedge funds, private equity, securitisation, structured investment vehicles, etc), which in turn has led to excessive and excessively pro-cyclical leverage, short-term behaviour, imposing untenable targets for high rates of return on enterprises in the context of production and services ('shareholder value orientation'), and fast and widespread contagion of risks; whereas, therefore, both the neo-liberal policies of financial market liberalisation and the short-term orientation of increasing shareholder value at any cost have proved to be entirely bankrupt,
arvestades, et kriisis ei tule süüdistada üksnes finantstööstuse ahneid juhte, vaid samavõrra ka Ameerika Ühendriikide ja peaaegu kõikide Euroopa Liidu liikmesriikide valitsusi ning Euroopa institutsioone, kes kõik propageerisid finantsturgude liberaliseerimist, ELis eelkõige ELi finantsturu tegevuskava ja Lamfalussy paketi abil, mis põhinesid finantsvaldkonna "eneseregulatsioonil";
whereas the blame for the crisis lies not only with greedy managers in the financial industry but, equally, with the governments of the US and of nearly all the EU Member States as well as with the EU institutions, all of which have promoted the liberalisation of financial markets, in the EU notably with the EU Financial Market Action Plan and the Lamfalussy package, which were based on 'self-regulation' by the financial sector,
arvestades, et praegune kriis tõstab esile vajaduse koondada kogu maailma majanduslik ja poliitiline võim kriisi lahendamisele kooskõlastatud fiskaalpoliitika abil ning ohjeldada finantsturgusid; arvestades, et traditsiooniline “läänemaailm”, eelkõige USA, Jaapan ja EL, ei ole enam võimeline probleeme iseseisvalt lahendama; arvestades, et G20 tippkohtumiselt oodati seetõttu uue ülemaailmse majanduskorra käivitamist, kus oluline roll oleks kiiresti kasvava majandusega riikidel,
whereas the current crisis underlines the need to combine the economic and political power of the entire world in order to tackle the crisis by means of coordinated fiscal policies and to curb the financial markets; whereas the traditional 'western world', especially the US, Japan and the EU, is no longer able to solve the problems single-handedly; whereas the G20 summit was therefore expected to launch a new world economic order, with an important role for the emerging countries,
juhib tähelepanu sellele, et maailm vajab hädasti kooskõlastatud poliitikat majanduse stabiliseerimiseks majanduslanguse vastu, kliimamuutuse pidurdamiseks, keskkonna ja ühiskonna suhtes säästva poliitika tõhustamiseks, avalike teenuste tugevdamiseks ja kvaliteetsete töökohtade ning sotsiaalsete õigustega täieliku tööhõive toetamiseks; seetõttu avaldab tõsist kahetsust, et, kui välja arvata lubadused IMFile rohkem vahendeid eraldada, ei õnnestunud G20 tippkohtumisel lähendada tegevuskava väljakuulutatud “uue majanduskorra” eesmärgile;
Points out that the world urgently needs coordinated policies to stabilise the economy against recession, counter climate change, enhance environmentally and socially sustainable development, strengthen public services, and promote full employment with quality jobs and social rights; strongly regrets, therefore, the fact that, except for promises of more resources for the IMF, the G20 summit has not succeeded in moving the agenda forward towards the self-declared goal of establishing rules for a 'new economic order';
juhib tähelepanu sellele, et ainult USA, Hiina ja Jaapan on käivitanud olulisema ulatusega eelarvestiimulite paketid majanduse langustendentsi pidurdamiseks; kahetseb, et Euroopa Liit ja selle liikmesriigid on kaugele maha jäänud ja Euroopa majanduse taastamise kava on alarahastatud ning koosneb üksnes kooskõlastamata ja väga erineva suunitlusega riiklikest stiimulipakettidest; nõuab eelarvestiimulite pakettide koostamist, mis suunavad rahastamise sotsiaalsest ja keskkonna seisukohast kasulikele investeeringutele, et kindlustada ja luua kvaliteetset tööhõivet;
Points out that only the US, China and Japan have launched budgetary stimulus packages of a more significant magnitude to counter the downward trend in the economy; regrets that the EU and its Member States are far behind and that the European Economic Recovery Programme is underfunded and consists merely of uncoordinated national stimulus packages of very different orientations; calls for budgetary stimulus packages which will steer funding towards socially and environmentally useful investment, in order to secure and create good-quality employment;
märgib, et G20 kohtumisel ei õnnestunud kokku leppida kooskõlastatud ülemaailmses maksupoliitiliste stiimulite paketis, kuna Euroopa Liit oli sellise sammu vastu; rõhutab, et tippkohtumise väidetav 1100 miljardi dollari suurune "ülemaailmne ergutuspakett" (IMFi vahendid, kaubanduse rahastamine, vaeseimate riikide abistamine, eriarveldusühikute eraldamine) koosneb valdavalt juba varem võetud kohustustest ja ainult umbes 100 miljardit on tõepoolest uued kohustused; taunib asjaolu, et seega ei saa vaesemad riigid, mida ülemaailmne majanduslangus on kõige raskemini tabanud, vajalikku abi kriisist väljarabelemiseks;
Points out that the G20 summit failed to deliver on a global coordinated fiscal stimulus package, thanks to the EU's opposition to such a move; stresses that the summit's alleged $ 1,100 billion 'global boost package' (IMF funding, trade finance, aid for the poorest countries, allocation of special drawing rights) consists mainly of monies already committed earlier and that only about $ 100 billion correspond to genuinely new commitments; deplores the fact that the poorer economies, as those hit hardest by the global recession, will therefore not receive the necessary assistance for overcoming the crisis;
kritiseerib teravalt asjaolu, et 250 miljardi dollari ulatuses eriarveldusühikute eraldamist ei seotud hääleõiguste ümberjaotamisega, nii et 44% sellest summast läheb G7 rühmitusele, st tugevaima majandusega riikidele ja ainult umbes 80 miljardit kõigile keskmise sissetulekuga ja vaestele riikidele kokku; kahetseb sügavalt, et G20 tippkohtumisel ei arutatud Hiina Keskpanga presidendi ettepanekut reformida eriarveldusühikute süsteemi ülemaailmsete vahendite alusel; märgib, et sellega lasti käest võimalus liikuda „uue Bretton Woodsi” süsteemi poole;
Strongly criticises the fact that the $ 250 billion allocation of special drawing rights was not linked to a reshuffling of voting rights, so that 44% of this sum will go to the G7, i.e. the largest economies, and only about $ 80 billion will go to all the middle-income and poor countries combined; strongly regrets that the G20 summit did not discuss the proposal of the President of the Chinese Central Bank to reform the system of special drawing rights on a basis of global resources; points out that thus the opportunity to move towards a 'new Bretton Woods system' was missed;
kritiseerib G20 tippkohtumise kavatsust tugevdada Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) rolli krediidi, majanduskasvu ja töökohtade taastamisel maailma majanduses; rõhutab vajadust alustada IMFi poliitiliste otsustusmehhanismide reformimist, et vahendid ei jääks üksnes “läänemaailma” tööriistaks; tervitab ettevaatlikke teadaandeid 2008. aasta aprillis kokkulepitud IMFi kvootide ja hääletamiskorra reformipaketi rakendamise kohta ja üleskutset, et IMF viiks järgmise kvootide läbivaatamise lõpule 2011. aasta jaanuariks;
Criticises the intention of the G20 summit to strengthen the role of the International Monetary Fund (IMF) in restoring credit, growth and jobs in the world economy; underlines the need to start with reform of the political decision-making instruments of the IMF in order to prevent the funds functioning as a tool of the 'western world'; welcomes the cautious announcements regarding implementing the package of IMF quota and voting reforms agreed in April 2008 and the call on the IMF to complete the next review of quotas by January 2011;
nõuab, et põhjalikult reformitaks IMFi laenupoliitikat, mille kohaselt näiteks Lätis, Ungaris ja teistes riikides seatakse laenude tingimuseks palkade ja pensionide vähendamine, avaliku sektori kärpimine, tervishoiu piiramine jne, juhib tähelepanu sellele, et niisugused tingimused mitte ainult et tabavad kõige rängemini vaeseimaid ühiskonnakihte, vaid ka süvendavad majanduslangust, kuna piiravad tugevasti nõudmist; märgib, et kui Euroopa Liit niisugust poliitikat toetab, ei saa seda pidada ”Euroopa solidaarsuseks” kriisiajal;
Calls for a thorough reform of the lending policy of the IMF, which, for example, for Latvia, Hungary and other countries is making loans conditional on cuts in wages and pensions, downsizing of the public sector, curbing healthcare, etc; points out that these types of conditionality will not only hit the poorest strata of society worst but also deepen the economic recession since they heavily curb demand; points out that support for this policy by the EU cannot be considered as 'European solidarity' in the crisis;
toetab majandusteadlase Joseph Stiglitzi juhitud ÜRO nõuandekomisjoni ettepanekut asendada G20 institutsioon uue Ülemaailmse Majandusnõukoguga; rõhutab, et niisugune ÜRO organ oleks palju parem foorum ülemaailmse majandus- ja rahanduspoliitika tegevuskava koostamiseks, sest see tagaks G20 protsessist kõrvale jäetud vähem ja vähim arenenud riikide esindatuse; toetab ettepanekut moodustada uus ülemaailmne reservisüsteem, mis toetaks korrapäraselt arengumaid ja ei alluks praegustes rahvusvahelistes finantsinstitutsioonides, nagu IMF, ülekaalus olevate tööstusriikide vetole;
Supports the proposal of the UN advisory panel headed by the economist Joseph Stiglitz for replacing the institution of the G20 with a new Global Economic Council; underlines that such a UN body would be a much better forum for setting the agenda for worldwide economic and financial policy, since it would ensure the representation of the less and least developed countries now excluded from the G20 process; endorses the proposal for creating a new global reserve system which would provide support to developing countries on a regular basis and would not be subject to veto by the industrialised countries that dominate existing international financial institutions such as the IMF;
tervitab G20 juhtide üksmeelset tõdemust, et kriisi peamiseks põhjuseks olid suured ebaõnnestumised rahandussektoris ning finantsregulatsioonis ja järelevalves; kritiseerib samas asjaolu, et tippkohtumisel ei käsitletud pankade ja rahandussüsteemi stabiliseerimist, et krediidisüsteemi uuesti tööle panna; juhib tähelepanu tungivale vajadusele rajada tulevase rahandussektori jaoks tugevam ja ülemaailmselt ühtsem järelevalve- ja reguleerimisraamistik, mis toetaks ülemaailmset säästvat arengut; rõhutab, et tippkohtumisel oleks tulnud kokku leppida ka palju suuremas süstemaatilises riikidevahelises koostöös rahanduse reguleerimiseks; toonitab, et finantssektor peab leppima väiksema kasumiga ja nõustuma boonuste maksmise süsteemide seostamisega lühiajalise tulu asemel riskide vältimise ja pikaajaliste eesmärkidega;
Welcomes the agreement by the G20 leaders that major failures in the financial sector and in financial regulation and supervision were fundamental causes of the crisis; criticises, however, the summit's failure to address the need for stabilisation of banks and the financial system in order to get the credit system working again; points out the urgent need to build a stronger and more globally consistent supervisory and regulatory framework for the future financial sector, which will support global sustainable development; underlines that the summit should also have agreed to establish much greater systematic cooperation between countries to regulate finance; stresses that the financial sector must accept lower returns and agree to bonus payment systems geared to risk aversion and long-term targets instead of short-term profits;
võtab teadmiseks, et G20 juhid soovivad rakendada oma viimasel kohtumisel kooskõlastatud tegevuskava, moodustades finantsstabiilsuse foorumi järelkäijana finantsstabiilsuse järelevalvenõukogu, kuhu kuuluksid kõik G20 riigid, finantsstabiilsuse foorumi liikmed, Hispaania ja Euroopa Komisjon; mõistab samas hukka asjaolu, et finantsstabiilsuse järelevalvenõukogul puuduvad ametlikud volitused ja ta peaks eeldatavalt töötama ainult koos IMFiga; märgib, et küsimus, kuidas finantsstabiilsuse järelevalvenõukogu võiks tagada nõuetekohase järelevalve ja rakendada riiklike kriisijuhtimise viiside vahelist ülemaailmset järjekindlust, on täiesti lahendamata;
Notes that the G20 leaders wish to implement the Action Plan agreed at their last meeting establishing a new Financial Stability Board (FSB) as a successor to the Financial Stability Forum (FSF), including all G20 countries, FSF members, Spain, and the European Commission; deplores, however, the absence of any formal powers for the FSB, which is supposed only to work alongside the IMF; points out that the question of how the FSB can ensure proper monitoring and implement global consistency between national responses for crisis management has not been resolved at all;