natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Selle saavutamiseks peaksid liikmesriigid kooskõlas integreeritud lähenemisviisiga looma koostoime ühtekuuluvuspoliitika ja muude sektorite poliitika vahel, sest ühtekuuluvus ei ole kulu-, vaid jõuallikas, selle abil saab realiseerida kasutamata potentsiaali, vähendada struktuurseid erinevusi riikide ja piirkondade vahel, suurendada majanduskasvu ja parandada liidu piirkondade konkurentsivõimet globaliseeruvas maailmas, tasakaalustada ülemaailmse majanduskriisi mõju ja luua sotsiaalset kapitali Euroopa Liidus.
To achieve this, Member States should create synergies between their cohesion policies and other existing sectoral policies, in accordance with an integrated approach, since cohesion is not a cost but gives strength, taps unused potential, reduces structural differences between countries and regions, expands growth and improves the competitiveness of Union regions in a globalised world, counterbalances the effects of the global economic crisis and generates Union social capital.
ELi peamine eesmärk, mille põhjal liikmesriigid kehtestavad oma riiklikud eesmärgid, on vähendada koolist väljalangevuse määra 10 %-ni ning samal ajal suurendada kolmanda taseme või sellega samaväärse haridusega 30–34-aastaste inimeste osakaalu 2020. aastaks vähemalt 40 %-ni.
The EU headline target, on the basis of which Member States will set their national targets, is to reduce the drop out rate to 10%, whilst increasing the share of the population aged 30-34 having completed tertiary or equivalent education to at least 40% in 2020.
vaesuse vastu võitlemine
combating poverty
Liikmesriigid kehtestavad riiklikuks eesmärgiks vähendada 25% võrra nende eurooplaste arvu, kes elavad allpool riiklikku vaesuspiiri, aidates enam kui 20 miljonil inimesel vaesusest välja tulla, eelkõige tööhõive- ja hariduspoliitika meetmete abil.
Member States will set their national targets to reduce by 25 % the number of Europeans living below national poverty lines, lifting over 20 million people out of poverty, in particular by employment and education policy measures.
vaesuse vähendamiseks,
to reduce poverty
peaksid olema suunatud ühiskonnas täieliku tööturul osalemise saavutamisele
should be aimed at promoting
ja tööhõive
full participation in society and economy and
igakülgselt ära
making full use of
peaks samuti
, lifelong learning
tõhustama sotsiaalkaitsesüsteeme
and active inclusion policies
ja kaitsta neid tõrjutuse ohu eest.
shield them from the risk of exclusion.
peaks moderniseerima selle tagamiseks
that they can be fully deployed to ensure
sissetulekutoetuse ja tervishoiule juurdepääsu
and access to healthcare
kindlustamiseks, luues seeläbi sotsiaalse ühtekuuluvuse, kuid säilitades samal ajal
- thus providing social cohesion -
rahalise jätkusuutlikkuse
same time remaining financially sustainable
sissetuleku kindlustatuse
Benefit systems should
ühelt töökohalt teisele üleminekul ja
income security during transitions and
eelkõige nende rühmade hulgas, kelle puhul sotsiaalse tõrjutuse oht on kõige suurem, nagu ühe vanemaga perekonnad, vähemused, puuetega inimesed, lapsed ja noored, vanemad naised ja mehed, seaduslikud sisserändajad ja kodutud.
poverty, in particular among groups most at risk from social exclusion, such as one-parent families, minorities, people with disabilities, children and young people, elderly women and men, legal migrants and the homeless.
Samuti peaksid liikmesriigid kõige haavatavamate
Member States should also actively promote the social economy and social
toetuseks aktiivselt edendama sotsiaalmajandust ja sotsiaalset innovatsiooni.
the most vulnerable.
, sealhulgas töötavate inimeste vaesuse
, including in-work poverty, promote
Põhimõte, et sama hariduse ja sama töö korral ei tohi meeste ja naiste puhul esineda diskrimineerimist, peaks liikmesriikides igasuguse töösuhte puhul olema õiguslikult siduv
the event of a refusal to grant an entitlement, a reason should be given, mentioning the possibilities for an appeal by the person concerned
võtma endale ühiskonnas aktiivsem roll
to play an active role in society
ja edendada tööturul osalemist,
and promote labour market participation, social protection systems and active inclusion policies
kaitsta neid tõrjutuse ohu eest
shield them from the risk of exclusion
ja pakkuda tuge kvaliteetse töökoha saamiseks, eriti neile, kes on tööturust kõige suuremal määral eemale jäänud
and to provide, in particular for those furthest from the labour market, support into quality work
Seepärast tuleb koolitus- ja töökohtade loomiseks töötada välja tõhusaid lähenemisviise kehtivale tööturupoliitikale nende jaoks, kes on tööturult eemale jäänud seoses kvalifikatsiooni puudumisega.
Therefore, efficient approaches under active labour market policy for training and job creation have to be created for those who are excluded from the labour market owing to lack of training.
Samal ajal tuleb moderniseerida
At the same time, social
kindlustamiseks, ühiskonnaelus osalemise
above the poverty threshold, to enable participation in social life
ja tervishoiule juurdepääsu
and access to healthcare
rahaline jätkusuutlikkus
financial sustainability of these systems must be preserved
sissetuleku kindlustatuse ühelt töökohalt teisele üleminekul ja
income security during transitions and
Samuti peaksid liikmesriigid
innovations designed to address
kõige haavatavamate
most vulnerable
Vaesuse vähendamine ja suurenenud osalemine toob kaasa väiksemad sotsiaalsed kulud ning suurema maksutulu.
Reduced poverty and enhanced participation lead to reductions in social expenditure and increased tax revenues.
Liikmesriigid peaksid parandama lühiajaliste töölepingute sotsiaalset kaitset, mis mõjutab eelkõige naisi, eriti aga rasedaid naisi.
Social protection of short-term contracts, which affect women in particular, and pregnant women more particularly still, should be improved by Member States.
B7-0494 , 0495 , 0496 , 0497 , 0498 , 0499 ja 0501/2010
B7-0494 , 0495 , 0496 , 0497 , 0498 , 0499 and 0501/2010
võttes arvesse oma varasemaid resolutsioone Iraani kohta, eriti neid, mis käsitlevad inimõigusi, ning eelkõige 22. oktoobri 2009. aasta Vastuvõetud tekstid, P7_TA(2009)0060 .
having regard to its previous resolutions on Iran, notably those concerning human rights, and in particular those of 22 October 2009 Texts adopted, P7_TA(2009)0060 .
ja 10. veebruari 2010. aasta Vastuvõetud tekstid, P7_TA(2010)0016 .
and 10 February 2010 Texts adopted, P7_TA(2010)0016 .
võttes arvesse Euroopa Parlamendi presidendi avaldust seoses surmanuhtlusevastase Euroopa päevaga 9. oktoobril 2009. aastal ning tema 11. augusti 2010. aasta avaldust bahaistide usujuhtide vangi mõistmise kohta Iraanis;
having regard to the statement by the President of the European Parliament on the occasion of the European Day against the Death Penalty on 9 October 2009 and the declaration of 11 August 2010 on the sentencing of the Baha'i leaders,
võttes arvesse liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja 14. juuni ja 6. juuli 2010. aasta avaldusi;
having regard to the statements of 14 June and 6 July 2010 by the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy,
võttes arvesse ÜRO peasekretäri 23. septembri 2009. aasta aruannet inimõiguste olukorra kohta Iraani Islamivabariigis ning ÜRO inimõiguste ülemvoliniku 4. märtsi 2010. aasta avaldust Iraani kohta;
having regard to the report of the UN Secretary-General of 23 September 2009 on the situation of human rights in the Islamic Republic of Iran and the statement on Iran issued by the United Nations High Commissioner for Human Rights on 4 March 2010,
võttes arvesse ÜRO Peaassamblee resolutsioone ning eelkõige resolutsioone 62/149 ja 63/168, millega nähakse ette hukkamiste moratooriumi kehtestamine kuni surmanuhtluse lõpliku kaotamiseni;
having regard to the resolutions adopted by the UN General Assembly, particularly Resolutions 62/149 and 63/168 concerning a moratorium on executions pending the abolition of the death penalty,
võttes arvesse kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelist pakti, majanduslike, sotsiaalsete ja kultuuriliste õiguste rahvusvahelist pakti, konventsiooni rassilise diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise kohta ja lapse õiguste konventsiooni, millega Iraani Islamivabariik on ühinenud;
having regard to the International Covenant on Civil and Political Rights (ICCPR), the International Covenant on Economic, Social and Cultural Rights (ICESCR), the Convention on the Elimination of All Forms of Racial Discrimination and the Convention on the Rights of the Child, to all of which the Islamic Republic of Iran is a party,
võttes arvesse diplomaatiliste suhete ja konsulaarsuhete 1963. aasta Viini konventsiooni;
having regard to the 1963 Vienna Convention on Diplomatic and Consular Relations,
arvestades, et Iraanile kuulub endiselt kurb rekord riigina, kus hukatakse elanikkonna kohta kõige rohkem inimesi ja kõige rohkem alaealisi õiguserikkujaid maailmas, ning arvestades, et üksnes 2010. aastal on välja kuulutatud umbes 2000 surmaotsust;
whereas Iran continues to hold the sad record of being the country in the world which executes the most juvenile offenders, and whereas in 2010 alone some 2000 death sentences have been handed down,
arvestades, et teadete kohaselt on üksnes mõne viimase nädala jooksul Mashadi Vahil Abadi vanglas hukatud rohkem kui 100 vangi uimastitega seotud süüasjus ning lähipäevil kavatsetakse hukata veel sadakond inimest; arvestades, et nende massihukkamistega, mis otsustati pealegi suurima saladuskatte all, rikutakse jõhkralt rahvusvahelist õigust;
whereas, according to reports, in Mashad's Vahil Abad Prison more than 100 prisoners have been executed on drug-related charges in the last few weeks alone, and whereas hundreds of others are awaiting execution in the next few days; whereas these mass executions, which were ordered, moreover, amid the utmost secrecy, represent a flagrant breach of international law,
arvestades, et vastuolus Iraani kõrgeima astme õigusasutuste kinnitustega kehtestab Iraan endiselt karistusena kividega surnuks loopimist, nagu Sahineh Mohammadi Ashtiani juhtumi puhul abielurikkumise eest, mida rõhutati tema 11. augustil 2010. aastal televisioonis üle kantud nn ülestunnistuses;
whereas, in spite of claims by the most senior members of the Iranian judiciary, Iran is still imposing the sentence of stoning for the crime of ‘adultery’, as in the case of Sakineh Mohammadi Ashtiani, which was highlighted in her televised ‘confessions’ on 11 August 2010,
arvestades, et Sakineh Mohammadi Ashtianile, keda süüdistati pärast abikaasa surma kahes abieluvälises intiimsuhtes, määrati 2006. aastal Iraanis karistuseks 99 piitsahoopi ja karistus viidi samal aastal täide;
whereas in Iran in 2006 Sakineh Mohammadi Ashtiani, who was accused of having had two extramarital sexual relationships after the death of her husband, was sentenced to 99 lashes, which were administered the same year,
arvestades, et teda peeti ka kaassüüdlaseks oma abikaasa mõrvas, kuid ta mõisteti õigeks, misjärel esitati talle süüdistus abielurikkumises ja määrati karistuseks surmanuhtlus kividega surnuks loopimise teel;
whereas she was also charged with complicity in the murder of her husband and then acquitted, before being charged with adultery during her marriage and sentenced to be stoned,
arvestades, et kividega surnuks loopimine, mis pidi toimuma 9. juulil 2010, lükati Iraani ametivõimude poolt rahvusvahelise surve tõttu „humanitaarkaalutlustel” edasi;
whereas the stoning, which was to have been carried out on 9 July 2010, was suspended by the Iranian authorities ‘for humanitarian reasons’, in response to international pressure,
arvestades, et kividega surnuks loopimine on selges vastuolus Iraani rahvusvaheliste kohustustega kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelise pakti alusel; arvestades, et Iraan nõustus alles hiljuti tema suhtes ÜRO Inimõiguste Nõukogus teostatud üldise korrapärase läbivaatamise käigus järgima vähemalt kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelise pakti miinimumstandardeid ja sätteid seoses surmanuhtlusega, kuni riigis selline karistus kehtib;
whereas the stoning sentence is in clear violation of Iran's obligations under the ICCPR; whereas only recently Iran agreed, during its Universal Periodic Review at the UN Human Rights Council, to observe at least the ‘minimum standards’ and the provisions of the ICCPR concerning the death penalty, for as long as it is retained,
arvestades, et alaealine õiguserikkuja Ebrahim Hamidi mõisteti pärast tema väitel piinamise tagajärjel saavutatud ülestunnistust 2010. aasta augustis surma selle eest, et ta olevat kõigest 16aastaselt väidetavalt kasutanud ühe mehe suhtes seksuaalset vägivalda;
whereas the 18-year-old Ebrahim Hamidi was sentenced to death in August 2010 on charges of sodomy allegedly committed when he was only 16 years old and on the basis of a confession which he claims was obtained under torture,
arvestades, et mõlema juhtumi kaitseadvokaat Mohammad Mostafaei, kes püüdis tõsta avalikkuse teadlikkust kohtualuste olukorrast, pidi arreteerimise kartuses riigist põgenema, ning arvestades, et üha rohkem inimõiguste juriste, sealhulgas Mohammed Ali Dadkah, Mohammad Oliyifard ja Mohammad Seifzadeh, ning isegi niisugused silmapaistvad isikud nagu Nobeli preemia laureaat Shirin Ebadi, seisavad silmitsi riigipoolse tagakiusamisega, mis seisneb erakorralistes maksunõuetes ja ähvardustes, mis on suunatud nende elu ja perekonna vastu;
whereas the defence lawyer in both cases, Mohammad Mostafaei, who tried to raise public awareness about the defendants' situation, was forced to flee the country in fear of arrest, and whereas more and more human rights lawyers, including Mohammed Ali Dadkah, Mohammad Oliyifard and Mohammad Seifzadeh, and even eminent persons such as Nobel Peace Prize winner Shirin Ebadi are facing state persecution in the form of extraordinary tax claims and threats against their lives and their families,
arvestades, et Nasrin Sotoudeh – tuntud inimõiguste jurist, keda austatakse laialdaselt tema töö eest surmanuhtlust ootavate alaealiste abistamisel ja meelsusvangide kaitsmise eest – vahistati 4. septembril 2010 süüdistatuna riigivastase propaganda tegemises ning kollusioonis ja kogunemises eesmärgiga ohustada riigi julgeolekut;
whereas Nasrin Sotoudeh, a human rights lawyer widely respected for her efforts on behalf of juveniles facing the death penalty and for her defence of prisoners of conscience, was arrested on 4 September 2010 on charges of ‘propaganda against the state’ and ‘collusion and holding meetings with the aim of acting against national security’,
arvestades, et aasta pärast petturlikke presidendivalimisi ja nendele järgnenud massilisi meeleavaldusi, viibivad sajad meeleavaldajad, ajakirjanikud ja kodanikuõiguste aktivistid või isegi meeleavaldustega mitteseotud kodanikud, nagu Hollandi kodanik Zahra Bahrami, endiselt vangistuses;
whereas one year after the fraudulent presidential elections and the subsequent mass protests, hundreds of protesters, journalists, civil rights activists and even ordinary citizens, such as the Dutch national Zahra Bahrami, who deny any connection with the demonstrations remain in prison,
arvestades, et Zahra Bahrami, kes reisis Iraani oma perega kohtumiseks, vahistati pärast Ashura meeleavaldust 27. detsembril 2009 ja teda sunniti televisioonis üle kantud ülestunnistuses tema vastu esitatud süüdistusi omaks võtma;
whereas Zahra Bahrami, who had travelled to Iran to visit her family, was arrested after the Ashura protests on 27 December 2009 and forced to make televised confessions admitting to the charges against her,
arvestades, et Zahra Bahrami juurde ei ole lubatud ei rahvusvaheliste inimõigusorganisatsioonide ega Hollandi ametivõimude esindajaid;
whereas neither international human rights organisations nor the Dutch authorities have been granted access to Zahra Bahrami,
arvestades, et Iraanis on endiselt laialt levinud sunniviisilised ülestunnistused, vangide piinamine ja väärkohtlemine, magamata hoidmine, üksikvangistus, ebaseaduslik kinnipidamine, julm, ebainimlik ja alandav kohtlemine, füüsiline ja seksuaalne vägivald ning riigiametnike karistamatus, mis tekitab suuri kahtlusi riigi kohtumenetluse õigluse ja läbipaistvuse osas;
whereas forced confessions, the torture and ill-treatment of prisoners, sleep deprivation, solitary confinement, clandestine detention, cruel, inhumane and degrading treatment, physical abuse, including sexual violence, and impunity for State agents continue to be widespread in Iran, giving rise to serious doubts as to the fairness and transparency of the judicial process in that country,
arvestades niisuguste juhtumite arvu kasvu, kus rahumeelseid kodanikuõiguste kaitsjaid süüdistatakse moharebeh'is (jumalavaenulikkuses), mida võidakse karistada surmanuhtlusega, nagu inimõigustest kirjutavate reporterite komitee (CHRR) liikme Shiva Nazar Ahari puhul, keda on kinni peetud alates 20. detsembrist 2009. aastal ja kelle kohtuprotsess toimub lähitulevikus;
whereas the number of cases is increasing in which peaceful civil rights defenders are being charged with ‘moharabeh’ (enmity with God), which can carry the death penalty, as in the case of Shiva Nazar Ahari, a member of the Committee of Human Rights Reporters (CHRR), who has been detained since 20 December 2009 and whose trial is imminent,
arvestades, et usuliste ja etniliste vähemuste tagakiusamine Iraanis ei ole vaibunud; arvestades, et riigivastase propaganda tegemises ja spionaažis süüdistatuna mõisteti 2010. aasta augustis 20 aastaks vangi seitse bahaistide usujuhti, nimelt Fariba Kamalabadi, Jamaloddin Khanjani, Afif Naeimi, Saeid Rezaie, Mahvash Sabet, Behrouz Tavakkoli ja Vahid Tizfahm, kes on vangistuses viibinud alates 2008. aastast üksnes nende usutunnistuse alusel;
whereas the persecution of religious and ethnic minorities in Iran continues unabated; whereas in August 2010 the seven leaders of the Baha'i faith, Fariba Kamalabadi, Jamaloddin Khanjani, Afif Naeimi, Saeid Rezaie, Mahvash Sabet, Behrouz Tavakkoli and Vahid Tizfahm, who have been imprisoned since 2008 solely on the basis of their religious beliefs, were sentenced to 20 years in prison on charges of propaganda against the State and espionage,
arvestades, et opositsioonipoliitikute Mir-Hossein Mousavi ja Mehdi Karrubi ning muude erakondade vanemliikmete ahistamine jätkub endiselt; arvestades, et 2010. aasta septembri algul ründasid kümned erariietes relvastatud isikud endise presidendikandidaadi Mehdi Karroubi residentsi, mille tulemuseks olid graffiti, vandalism, katkised aknad ja tulistamine Karroubi kodus; arvestades, et need rünnakud toimusid pärast revolutsioonilise kaardiväe komandöri Mohammad Ali Jafari kommentaari, et Iraani rahvas mõistab „mässajate juhid” hukka, pidades selle all silmas opositsioonijuhte; arvestades, et politsei ei teinud katsetki rünnakuid peatada;
whereas the harassment of the opposition politicians Mir-Hossein Mousavi and Mehdi Karrubi and of other senior members of political parties continues; whereas in early September 2010 the residence of the former presidential candidate Mehdi Karroubi was attacked by dozens of armed men in plainclothes, leading to the daubing of graffiti, vandalism, broken windows and shootings inside Karroubi's home; whereas these attacks came after comments by the Commander of the Revolutionary Guard, Mohammad Ali Jafari, that the people of Iran would judge the ‘heads of sedition’, a reference to opposition leaders; whereas no attempt was made by the police to stop the attacks,
arvestades, et kuritegudes süüdistatud inimesed on olnud seotud Iraani poliitilise opositsiooniga ja arvestades, et Iraani kohtuvõimud on poliitilises opositsioonis osalevad inimesed sidunud kuritegudega, justkui võrdsustamaks poliitilist opositsiooni kuritegevusega,
whereas people who have been accused of committing crimes have been linked with the political opposition in Iran, and members of the political opposition have been linked with the perpetration of crimes by Iran's judiciary, the aim being to equate political opposition with criminal behaviour,
avaldab austust kõigi Iraani meeste ja naiste vaprusele, kes võitlevad põhivabaduste kaitsmise ning inimõiguste ja demokraatia põhimõtete järgimise nimel, astuvad aktiivselt välja kividega surnuks loopimise ja muude julmade karistusviiside vastu ning soovivad elada repressioonide- ja hirmuvabas ühiskonnas;
Pays tribute to the courage of all those Iranian men and women who are fighting for the defence of fundamental freedoms, respect for their human rights and democratic principles, who actively protest against stoning and other forms of cruel punishment and who wish to live in a society free from repression and intimidation;
mõistab kindlalt hukka Sakineh Mohammadi Ashtianile määratud surmanuhtluse kividega surnuks loopimise teel; on seisukohal, et olenemata asjaoludest ei saa surmanuhtlust kividega surnuks loopimise teel kunagi õigustada ega aktsepteerida;
Strongly condemns the sentencing to death by stoning of Sakineh Mohammadi Ashtiani, and takes the view that, regardless of the facts, a sentence of death by stoning can never be justified or accepted;
nõuab tungivalt, et Iraani ametivõimud tühistaksid Sakineh Mohammadi Ashtianile määratud karistused ja vaataksid tema juhtumi uuesti põhjalikult läbi;
Urges the Iranian authorities to set aside the sentences imposed on Sakineh Mohammadi Ashtiani and to initiate a comprehensive review of her case;
nõuab tungivalt, et Iraani ametivõimud vaataksid Zahra Bahrami juhtumi uuesti läbi, võimaldaksid talle kohe juurdepääsu advokaadile ja konsulaarabile, vabastaksid ta või tagaksid õiglase kohtumenetluse; kutsub liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrget esindajat ja komisjoni asepresidenti Catherine Ashtonit üles tõstatama Iraani ametivõimudega Zahra Bahrami kinnipidamise probleemi;
Strongly insists that the Iranian Government reconsider Zahra Bahrami's case, immediately grant her access to a lawyer and consular assistance, release her or grant her due process; calls on Baroness Ashton, the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy, to raise the issue of Zahra Bahrami's detention with the Iranian authorities;
kutsub Iraani valitsust üles peatama homoseksuaalsuses süüdistatud 18-aastase Ebrahim Hamidi hukkamist ning nõuab, et Iraani Islamivabariik lõpetaks surmanuhtluse mõistmise kuritegude eest, mis on sooritatud enne 18-aastaseks saamist, ning muudaks oma õigusakte, et viia need kooskõlla Iraani poolt ratifitseeritud rahvusvaheliste inimõiguste konventsioonidega, sealhulgas lapse õiguste konventsiooni ning kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelise paktiga;
Calls on the Government of Iran to halt the execution of Ebrahim Hamidi, an 18-year-old charged with sodomy, and calls on the Islamic Republic of Iran finally to abolish the death penalty for crimes committed before the age of 18 and amend its legislation to bring it into line with the international human rights conventions that Iran has ratified, including the Convention on the Rights of the Child and the ICCPR;
väljendab suurt jahmatust asjaolu üle, et Iraan kuulub koos Afganistani, Somaalia, Saudi Araabia, Sudaani ja Nigeeriaga jätkuvalt nende väga väheste riikide rühma, kus endiselt kasutatakse karistusena kividega surnuks loopimist; kutsub Iraani parlamenti üles võtma vastu õigusakti, millega muudetaks julm ja ebainimlik kividega surnuks loopimise tava õigusvastaseks;
Expresses its grave consternation that Iran continues to be one of the very few countries, together with Afghanistan, Somalia, Saudi Arabia, Sudan and Nigeria, which still practise stoning; calls on the Iranian Parliament to pass legislation outlawing the cruel and inhumane practice of stoning;
kinnitab taas, et EL on igal juhul kindlalt surmanuhtluse vastu, ning palub Iraanil kehtestada vastavalt ÜRO Peaassamblee resolutsioonidele 62/149 ja 63/168 hukkamiste moratoorium, kuni surmanuhtlus on lõplikult kaotatud;
Reiterates its opposition to the death penalty and calls on the Iranian authorities, in accordance with UN General Assembly Resolutions 62/149 and 63/168, to institute a moratorium on executions pending the abolition of the death penalty;