natgillin/translations-raw huggingface dataset:
kordab, et Lissaboni lepingu abil tuleb inimõiguste kaitsjate tegevuse edendamine, kaitsmine ja turvalisus seada ELi suhetes kolmandate riikidega esikohale ning integreerida kõigil tasanditel ja ELi välispoliitika kõigis aspektides ning meetmetes, et suurendada ELi-poolse inimõiguste kaitsjate toetuse sidusust, tõhusust ja usaldatavust; on arvamusel, et konkreetsete inimõiguste- ja demokraatiaalaste riiklike strateegiate väljatöötamine, tõhus rakendamine ja regulaarne järelevalve võiks nimetatud sihipärasele lähenemisviisile oluliselt kaasa aidata;
Reiterates that through the Lisbon Treaty the promotion, protection and security of human rights defenders have to be placed as a priority issue in the EU relationship with third countries and have to be integrated at all levels and in all aspects and instruments of the Union's Foreign policy in order to increase the coherence, effectiveness and credibility of the EU's support for human rights defenders; considers that the development, effective implementation and regular follow-up of specific country strategies on human rights and democracy could substantially contribute to this targeting approach;
on arvamusel, et inimõiguste kaitsjaid kolmandates riikides on võimalik kaitsta paremini, muutes inimõigustealased dialoogid tõhusamaks; rõhutab vajadust tõstatada süstemaatiliselt küsimus inimõiguste kaitsjate olukorrast kõigis poliitilistes ja inimõigustealastes dialoogides ja kaubandusläbirääkimistes kolmandate riikidega ning üldisemalt ühinemisvabaduse õiguse olukorrast ja selle parandamisest liikmesriikide õigusaktides, eeskirjades ja tavades, tuletades partneritele meelde riikide kohustust tagada, et kõik ÜRO deklaratsioonis nimetatud inimõiguste kaitsjaid käsitlevad kohustused ja õigused lisatakse riigisisesesse õigusesse, kaasa arvatud õigus ühinemisvabadusele, õigus koosolekuvabadusele ja õigus saada täiesti läbipaistvat ja nende otsuste sõltumatust austavat riigisisest ja välisrahastamist, samuti sõnavabadus, mis on inimõiguste kaitsjate töö jaoks oluline õigus; rõhutab, et ka partnerriikidele tuleks tuletada meelde kohustust kaitsta ja edendada inimõiguste kaitsjate ja nende töö austamist ning vastutust selle eest, luues tingimused, mis võimaldavad täiel määral inimõigusi toetada, jälgida ja nende kohta aru anda;
Considers that human rights defenders in third countries will be better protected by making the EU human rights dialogues more effective; stresses the need to systematically raise the situation of human rights defenders in all political and human rights dialogues and in trade negotiations with third countries, and more generally the situation and the improvement of the right to freedom of association, in national legislations, regulations and practices, reminding partners of the responsibility of States to ensure that all the obligations and rights embodied in the UN Declaration on Human Rights Defenders are included in national law, including the right to freedom of association, freedom of assembly and the right to receive domestic and foreign funding in full transparency and in respect of their autonomy of decision, as well as freedom of expression, which is a right essential to the work of human rights defenders; underlines that partner states should also be reminded of the obligation and the responsibility to protect and promote respect of human rights defenders and their work, by creating conditions that fully enable the exercise of advocacy, monitoring and reporting on human rights;
on arvamusel, et riikliku ja välisrahastamise osas tuleks vastu võtta kindlad kriteeriumid vastavalt asjakohastele ning vajalikele läbipaistvus- ja konfidentsiaalsusnõuetele; nõuab, et rakendatakse meetmeid, mis tagaksid muude selliste kriteeriumidega arvestamise, mida inimõiguste kaitsjad kasutavad, kui see on nende töö jaoks vajalik;
Takes the view that, as regards receipt of domestic and foreign funding, specific criteria should be adopted in balance with appropriate transparency and the necessary confidentiality; calls for measures to ensure that account is taken of any other criterion which may be invoked by human rights defenders if it is considered essential for carrying out their work;
kordab veel, et Euroopa Parlamendi delegatsioonidel, kui EP ja kolmandate riikide vaheliste suhete eest vastutavatel organitel, võiks olla veel olulisem osa inimõiguste kaitsjate aitamisel vastavalt erisuunistele Euroopa Parlamendi liikmete inimõiguste- ja demokraatiaalaste tegevuste kohta visiitidel kolmandatesse riikidesse;
Reiterates that the European Parliament's delegations, as bodies responsible for the EP's relations with third countries, could play an even more substantial role in the effort to help human right defenders, pursuant to the specific guidelines for human rights and democracy actions of MEPs in their visits to third countries;
nõuab, et Euroopa Parlamendile antaks ELi ja kolmandate riikide vahelistes inimõigustealastes dialoogides rohkem sõnaõigust;
Calls for more emphasis to be placed on the role of the European Parliament in the EU's human rights dialogues with third countries;
kutsub üles kaasama inimõigustealastesse dialoogidesse ka ettevõtjad;
Encourages the inclusion of the business community in human rights dialogues;
on seisukohal, et inimõiguste kaitsjate kaitsmisel on vaja nii sidusat, koordineeritud ELi lähenemist kui ka ruumi liikmesriikide täiendavale rollile;
Considers there is need for both a coherent, coordinated EU approach as well as room for complementary roles for Member States when it comes to protecting human rights defenders;
mõistab hukka inimõiguste kaitsjate vastu toime pandud rikkumiste eest karistamatuse õhkkonna, mis on valdav paljudes maailma riikides; kutsub nõukogu ja komisjoni üles tõstatama kõnealuse küsimuse kahepoolses suhtluses, nõudes tungivalt, et kõik riigid tagaksid, et rikkumiste toimepanijate üle mõistetaks – olenemata nende ametikohast või ülesandest – kohut sõltumatus ning tõhusas distsiplinaar- ja kriminaalkorras, arvestades alati Euroopa Inimõiguste Kohtusse edasikaebamise võimalusega pärast seda, kui siseriiklikud kohtuinstantsid on ammendatud;
Condemns the climate of impunity for violations committed against defenders prevailing in numerous countries of the world; calls upon the Council and the Commission to raise this issue in their bilateral contacts, urging all states to ensure that perpetrators, regardless of their position or function, are brought to justice through independent and effective disciplinary and criminal procedures, bearing in mind always the possibility of appealing finally, after exhausting the domestic judicial instances of a state, to the European Court of Human Rights;
rõhutab vajadust tagada, et riiklikku ja üldist julgeolekut, sealhulgas terrorismivastast tegevust, ei kasutataks meelevaldse ettekäändena inimõiguste kaitsjate vastu;
Stresses the need to ensure that the invocation of national and public security, including counter-terrorism, is not used arbitrarily against human rights defenders;
rõhutab, et parlamendiliikmetel on samuti oluline osa selle tagamisel, et riigisisesed õigusaktid, mis võivad mõjutada inimõiguste kaitsjaid ja nende tegevust, viidaks kooskõlla rahvusvaheliselt tunnustatud inimõigustealaste normidega; rõhutab seepärast, kui oluline on, et Euroopa Parlamendi liikmed käsitleksid süstemaatiliselt kõnealuseid küsimusi kahe- ja mitmepoolsetel kohtumistel nii teiste parlamendiliikmete kui ka kohalike ekspertidega kooskõlas Euroopa Parlamendi erisuunistega parlamendiliikmete inimõiguste- ja demokraatiaalase tegevuse kohta nende visiitidel kolmandatesse riikidesse;
Points out that parliamentarians also play a crucial role when ensuring that national legislation potentially affecting human rights defenders and their activities is brought into conformity with internationally recognised human rights standards; underlines therefore the importance of these issues being systematically addressed by Members of the European Parliament in bi- and multilateral meetings with other parliamentarians and with experts on the ground, in line with its specific guidelines for human rights and democracy actions of MEPs in their visits to third countries;
rõhutab, kui oluline on sõltumatu kodanikuühiskonna kaasamine täiel määral kõigi inimõigustealaste dialoogide ettevalmistamisse kas kodanikuühiskonna seminaride või teiste vahendite kaudu; on arvamusel, et sidet kodanikuühiskonna seminaride ja ametliku dialoogi vahel on vaja tugevdada, andes sel eesmärgil välja esitatud soovitusi ning tagades kodanikuühiskonnale pärast dialoogi toimumist paremad järelmeetmed ja parema tagasiside; rõhutab, kui oluline on dialoogi käigus jätkata üksikjuhtumite esiletoomist, ning on arvamusel, et nimekirjade avalikustamine tõhustaks ELi meetmete mõju ja suurendaks avalikkuse tähelepanu kõnealustele juhtumitele, eeldusel, et avalikustamine ei sea inimõiguste kaitsjaid ohtu; rõhutab sellise riski hindamisel koostöö olulisust teiste inimõiguste kaitsjate ja kodanikuühiskonnaga;
Underlines the importance of independent civil society being fully involved in the preparation of all human rights dialogues, either through civil society seminars or other means; considers that the link between civil society seminars and formal dialogue needs to be strengthened, through publication of the recommendations issued and a better follow-up and feed-back to civil society once a dialogue has taken place; stresses the importance of continuing to raise individual cases during the dialogues and considers that making the list of names public would enhance the impact of EU actions and increase public attention for these cases, provided that public disclosure does not put human rights defenders at risk; stresses the importance of cooperating with other human rights defenders and civil society in the assessment of such risk;
on arvamusel, et demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahend (EIDHR), mis on juba tõestanud oma suutlikkust toetada ning edendada inimõiguste austamist ja õigusriigi põhimõtte tugevdamist, peaks edaspidi jätkuvalt suurendama otsetoetust inimõiguste kaitsjatele, et vastata nii nende lühiajalistele kui ka pikaajalistele vajadustele ja tagada, et see ulatub ka eriti haavatavate inimrühmadeni ja inimõiguste kaitsjateni, kes elavad äärepoolsemates ja tähelepanu keskpunktist väljapoole jäävates piirkondades;
Considers that the European Instrument for Democracy and Human Rights (EIDHR), which has already demonstrated its capacity to support and promote the respect for human rights and the strengthening of the rule of law, should continue to further enhance the direct support for human rights defenders so as to meet both their short-term and long-term needs, ensuring that it also reaches out to particular vulnerable groups and defenders living in remote areas and areas on which less attention is focused;
nõuab, et nõukogu ja kõrge esindaja mõistaksid süstemaatiliselt hukka ja noomiksid rahvusvahelisi ettevõtteid, kes pakuvad rõhuvatele režiimidele jälitustehnoloogiat, soodustades nii inimõiguste kaitsjate tagakiusamist ja arreteerimist;
Calls for the Council and the High Representative to systematically denounce and reprimand international companies when the latter provide oppressive regimes with surveillance technology, thereby facilitating persecution and arrests of human rights defenders;
kutsub nõukogu ja komisjoni üles tõstma inimõiguste kaitsjate, Euroopa välisteenistuse, ELi suursaatkondade ja ELi välisministrite seas sihipäraste meetmete abil teadlikkust suuniste olemasolust, et tagada nende täielik heakskiit ja rakendamine; on arvamusel, et suunistes ette nähtud iga-aastased kohtumised kujutaksid endast olulist toetust inimõiguste kaitsjatele ning samuti aitaksid need suurendada ELi meetmete usaldusväärsust ja nähtavust ning näidata sel viisil, kui oluline on ELi jaoks inimõiguste kaitse;
Calls on the Council and the Commission to increase awareness among human rights defenders, the EEAS, EU embassies and EU Foreign Ministries about the existence of the guidelines through targeted actions, in order to ensure their full endorsement and application; considers that the annual meetings foreseen in the guidelines would provide substantial support to human rights defenders and also increase the credibility and visibility of EU action, thereby clearly showing how important the protection of human rights is to the EU;
rõhutab, et inimõiguste kaitsjatele ja nende tööle antud tunnustus ja nähtavus võib aidata kaasa ka nende kaitsmisele rasketes oludes, kuna rikkumiste toimepanijad võivad tegutsemast loobuda, kui kuritarvitamine märkamatuks ei jää; kutsub ELi liikmesriike ja ELi delegatsioone üles võimaluse korral avaldama konkreetse juhtumiga seotud demarše ja muud tegevust, konsulteerides alati inimõiguste kaitsja ja tema perekonnaga; kutsub ELi missioone üles andma inimõiguste kaitsjatele ja/või nende perekondadele ning valitsusvälistele organisatsioonidele, kes teavitasid ELi konkreetsest juhtumist, süstemaatilist tagasisidet iga nende nimel võetud meetme kohta, olenemata selle vormist, nagu suunistes on sätestatud;
Stresses that public recognition and visibility given to human rights defenders and their work can also contribute to their protection in difficult circumstances, as perpetrators might refrain from action when abuses will not occur unnoticed; calls on EU Member States and EU delegations, whenever possible, to publish démarches and other activities undertaken regarding a specific case, always in consultation with the human rights defender and his or her family; calls on EU Missions to provide human rights defenders and/or their families, as well as NGOs which have alerted the EU to a particular case, with systematic feedback about any action, in whatever format, taken on their behalf, as spelled out in the guidelines;
kutsub Euroopa Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrget esindajat ja kõiki välissuhete eest vastutavaid volinikke üles kohtuma süstemaatiliselt inimõiguste kaitsjatega, kui nad külastavad ametlikult kolmandaid riike, ja rõhutab, et toetus inimõiguste kaitsjatele tuleks kindlasti lisada ELi eriesindajate volituste hulka; rõhutab, et nii kõrge esindaja kui ka eriesindajad peavad oma tegevuse kohta selles valdkonnas andma aru Euroopa Parlamendile;
Calls on the High Representative of the European Union for Foreign Affairs and Security Policy and on all Commissioners with responsibilities in the area of External Relations to systematically meet with human rights defenders when they officially travel in third countries, and underlines that support for human rights defenders should also be imperatively included in the mandate of EU Special Representatives; underlines that both the High Representative and the Special Representatives will be held accountable by the European Parliament for their action in this regard;
rõhutab vajadust aktiivselt toetada ja töötada välja ettepanekud selle kohta, kuidas saaks inimõiguste kaitsjate pideva toetamise ühe osana kasutada 2008. aasta detsembris Sahharovi auhinna 20. aastapäeva puhul käivitatud Sahharovi auhinna võrgustikku ning kuidas Euroopa Parlament saaks oma volituste täitmiseks paremini ära kasutada nimetatud auhinna laureaatide võimalikku panust Euroopa Parlamendi erinevatesse meetmetesse; kordab oma muret teatavate Sahharovi auhinna saajate inimõiguste rikkumise üle;
Underlines the need to actively support and develop proposals on how the Sakharov Prize network, launched in December 2008 on the occasion of the 20th Anniversary of the Sakharov Prize, could be used as part of a sustained support for human rights defenders, as well as to better capitalise on the possible contribution of the laureates towards different actions by the European Parliament, with the aim of fulfilling its mandate; reiterates its concern over the infringements of the human rights of certain Sakharov Prize winners;
on arvamusel, et ELil on vaja arendada välja terviklik lähenemisviis inimõiguste kaitsjatele, et suurendada ELi poliitika usaldusväärsust ja tulemuslikkust ELi liikmesriikide hulgas ja suhetes kolmandate riikidega, hõlmates samal ajal ka toetusmeetmeid nende tegevuse kindlustamiseks ning ka ennetusabinõusid ja kaitsemeetmeid, võttes samal ajal arvesse nii inimõiguste kaitsjate lühiajalisi kui ka pikaajalisi vajadusi; rõhutab, et nimetatud lähenemisviisi peaksid kajastama ka demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi läbivaadatud strateegia ja ELi inimõiguste kaitsjaid käsitlevad suunised;
Considers that the EU needs to develop a holistic approach towards human rights defenders in order to increase the credibility and efficiency of EU policy amongst EU Member States and in relation to third countries, including at the same time support measures to secure their activities, as well as preventive and protection measures, while taking into account both short-term and long-term needs of human rights defenders; underlines that the revised Strategy for EIDHR and the EU guidelines on human rights defenders should reflect this approach;
on seisukohal, et EL peaks raskeid inimõiguste rikkumisi toime panevate kolmandate riikide suhtes selgelt ette nägema asjakohased sanktsioonid ning neid kohaldama; kordab uuesti komisjonile, nõukogule ja eelkõige välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale / komisjoni asepresidendile esitatud nõudmist inimõiguste klausli tõhustamise kohta rahvusvahelistes lepingutes, et sel teel luua toimiv mehhanism selle klausli täitmisele pööramiseks kooskõlas Cotonou lepingu artiklitega 8, 9 ja 96;
Considers that the EU should clearly indicate the appropriate sanctions which could be applied to third countries which perpetrate serious human rights violations, and apply them; reiterates once again its request to the Commission and the Council and in particular to the VP/HR to make the human rights clause in international agreements effective and thus to set up a genuine enforcement mechanism of that clause in the spirit of Articles 8, 9 and 96 of the Cotonou Agreements;
on arvamusel, et tulemustele suunatud meetmete väljatöötamiseks peaks Euroopa Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja korrapäraselt hindama inimõiguste kaitsjaid käsitlevate ELi suuniste rakendamist kõikide ELi delegatsioonide poolt kolmandates riikides, pidama seda tööd esmatähtsaks, hoolikalt jälgima selle edasist käiku ning andma soovitusi missioonidele tegevuse tõhustamiseks siis, kui rakendamine on olnud märkimisväärselt nõrk;
Considers, in order to develop more result-oriented action, that the High Representative of the European Union for Foreign Affairs and Security Policy should regularly evaluate the implementation of the EU Guidelines on Human Rights Defenders by each EU delegation in third countries and should prioritise and closely follow up this work, and make recommendations to those missions for enhanced action where the implementation has been noticeably weak;
kutsub nõukogu üles muutma Euroopa ligipääsetavamaks inimõiguste kaitsjate jaoks, kes ei saa oma kodumaale jääda; nõuab, et nõukogu ja komisjon valmistaksid ette ja rakendaksid erimeetmeid sellistele inimõiguste kaitsjatele ligipääsu lihtsustamiseks Euroopasse;
Calls on the Council to make Europe more accessible for human rights defenders who are unable to stay in their home countries; calls on the Council and Commission to prepare and execute specific measures to ease access to Europe for such human rights defenders;
tuletab meelde vajadust lahendada sidusa kaitse- ja varjupaigastrateegia puudumise probleem sellega, et nii pikas kui ka lühikeses perspektiivis korrapäraselt kasutusele võtta erakorralisi meetmeid ja algatusi; palub, et kõrge esindaja esitaks 2010. aasta lõpuks Euroopa Parlamendile raporti vastavate meetmete rakendamise kohta;
Recalls the need to overcome the lack of a coherent protection and asylum strategy by the systematic implementation of emergency measures and initiatives on a short- and long-term basis; requests the High Representative to report to the European Parliament by the end of 2010 on the measures taken to that end;
kordab oma nõuet, et liikmesriigid töötaksid eelkõige välja kooskõlastatud poliitika inimõiguste kaitsjatele ja nende perekonnaliikmetele eriviisade väljaandmise kohta, mille konkreetsete kavadega võivad eeskujuks olla Hispaania ja Iirimaa; on kindlalt veendunud, et Euroopa Liidu uute delegatsioonide õigus anda liikmesriikidele eriviisade väljastamise kohta soovitusi oleks liidu inimõigustepoliitikas suur samm edasi; on seisukohal, et selge viide sellele võimalusele viisataotluste menetlemise ja väljastatud viisade muutmise käsiraamatu projektis oleks suureks abiks kõnealuse ühise lähenemisviisi saavutamisel, nagu Euroopa Parlament seda juba eespool mainitud meetme õigusliku kontrolli protsessi ajal väljendas;
Reiterates its request for Member States to develop as a matter of priority a coordinated policy on the issuing of emergency visas for human rights defenders and members of their families, for which special schemes in Spain and Ireland can serve as example; strongly believes that giving the new European Union delegations the power to make recommendations to Member States on the issuing of emergency visas would be a great step forward for the human rights policy of the Union; takes the view that a clear reference to this possibility in the Draft Handbook for the processing of visa applications and the modification of issued visas would be of great help to achieve this common approach, as has already been expressed by the European Parliament during the process of legal scrutiny for the above-mentioned measure;
kutsub 27 liikmesriiki üles järgima sama joont viisade väljastamisel inimõiguste kaitsjatele;
Urges the 27 Member States to follow the same line with regard to the issuing of visas for human rights defenders;
rõhutab vajadust, et kõnealuste eriviisadega kaasneksid inimõiguste kaitsjate jaoks ajutise kaitse ja varjupaiga võimalused Euroopas, mis hõlmaksid finantsvahendeid ja majutusvõimalust ning nendega kaasnevaid programme (inimõigustealased tegevused, õpetamine Euroopa ülikoolide keelekursustel jne); tervitab eesistujariigi Tšehhi edendatava varjupaigalinnade algatust ja Hispaania valitsuse 2008. aastast rakendatavat kaitse- ja varjupaigaprogrammi ning palub asepresidendil / kõrgel esindajal Euroopa välisteenistuse raames viia 2010. aasta lõpuks lõpule Euroopa kaitse- ja varjupaigaprogramm, mida hakatakse rakendama alates 2011. aastast, võtmata samas vastutust teistelt linnadelt; kutsub seetõttu kõrget esindajat üles esitama Euroopa Parlamendile juhendi varjupaigalinnade loomise kohta ning raamettepaneku selliste linnade vaheliste võrkude loomise toetamiseks; nõuab sellega seoses täiendavat toetust olemasolevatele algatustele;
Emphasises the need to accompany these emergency visas with measures of temporary protection and shelter in Europe for human rights defenders, possibly providing for financial resources and housing to shelter human rights defenders, as well as accompanying programmes (human rights activities, lecturing in European universities, language courses, etc.); welcomes the Shelter Cities initiative promoted by the Czech Presidency as well as the Protection and Shelter Programme implemented by the Spanish Government since 2008, and calls on the VP/HR within the EEAS to finalise a European Protection and Shelter programme by the end of 2010 to be implemented in 2011 while not, however, taking responsibility away from other cities; therefore invites the High Representative to present to the European Parliament a manual on how to set up a shelter city as well as a framework proposal supporting networking between such cities; calls for further support to other existing initiatives in this regard;