natgillin/translations-raw huggingface dataset:
arvestades, et kindlustuse tagamise skeemid (tagatisskeemid) võivad olla kasulik vahend, mille abil vähendada kindlustusvõtjate või vajaduse korral soodustatud isikute riske kindlustusandja pankroti korral;
whereas Insurance Guarantee Schemes (IGSs) can be a valuable tool in reducing the risks facing policy-holders or, where appropriate, beneficiaries in the event of the failure of an insurance entity,
arvestades, et tagatisskeemide vajalikkus, ülesanne ja struktuur ei ole hoiuste ega ka investeeringute tagamise skeemidega samalaadsed kindlustusandjate erinevate ärimudelite ja tarbijate erineva riskitaseme tõttu kindlustusandja pankroti korral;
whereas the necessity, function and structure of IGSs are not analogous with those of either deposit guarantee schemes or investor compensation schemes, on account of the different business model used by insurers and the different degree to which consumers are exposed to risk in the event of the failure of an insurer,
arvestades paljusid eri tagatisskeeme liikmesriikides, kus tarbijale pakutakse eri tasemega kaitset paljude toodete osas ja mitmete eri rahastamismudelite põhjal;
whereas a wide range of IGSs exist in the Member States, offering varying degrees of consumer protection across various product lines on the basis of various funding models,
arvestades, et finantskriisi tagajärjel ei tekkinud kindlustusvõtjatele ega (kui see on asjakohane) soodustatud isikutele märkimisväärseid kahjusid, ja arvestades, et Euroopa kindlustussektor väljus kriisist suhteliselt puutumatult;
whereas there have been no notable insurance policy-holder or, where appropriate, beneficiary losses as a result of the financial crisis, and whereas the European insurance industry has emerged from the crisis comparatively unscathed,
arvestades, et Solventsus II direktiiviga võetakse kasutusele järelevalvealane sekkumismeetod, mis vähendab kindlustusandja pankroti tõenäosust ja sellest tulenevaid häireid kindlustusvõtjale või (kui see on asjakohane) soodustatud isikule;
whereas Solvency II introduces a ladder of supervisory intervention minimising the likelihood of an insurer going bankrupt and the disruption to policyholders or, where appropriate, beneficiaries resulting from such an event,
arvestades, et Solvency II ja tagatisskeemide kasutuselevõtmine aitab luua võrdsed tingimused Euroopa kindlustusturul ja viia lõpule siseturu loomise;
whereas the introduction of Solvency II and IGSs will contribute to the establishment of a level playing field on the European insurance market and help to bring about the completion of the internal market,
arvestades, et Solventsus II puhul on kindlustusandja maksejõuetuse korral (kui kindlustusandja rikub solventsuskapitalinõuet) kaetud kindlustusvõtja ja (kui see on asjakohane) soodustatud isiku nõuded ning need satuvad ohtu vaid siis, kui kindlustusandja pankrotistub (kui tal ei ole piisavalt varasid, et katta kohustusi);
whereas under Solvency II policy-holder or, where appropriate, beneficiary claims are secure when an insurer enters into insolvency (when the insurer breaches its Solvency Capital Requirement), and only become at risk if the insurer goes bankrupt (when its assets are insufficient to cover its liabilities),
arvestades, et piiriülene kindlustustegevus ELis on vähene, kuid Solventsus II direktiivi rakendamise tulemusena see tõenäoliselt suureneb filiaalidele tugineva üleeuroopalise struktuuri pakutavate kapitalieeliste tõttu;
whereas cross-border provision of insurance in the EU is low but likely to grow as a result of the introduction of Solvency II, owing to the capital benefits offered by a branch-based pan-European structure,
arvestades, et ühtlustatud ELi tagatisskeemide puudumise ja liikmesriikides kehtiva erineva korra tõttu on kindlustusvõtjatele pakutav kaitse ebatõhus ja ebavõrdne ning see on pidurdanud kindlustusturu toimimist, moonutades piiriülest konkurentsi,
whereas the lack of harmonised IGSs at European level and the diversity of regimes in Member States have led to ineffective and uneven protection for insurance policy-holders and have slowed down the functioning of the insurance market by distorting cross-border competition,
arvestades, et tarbijausaldust finantsteenuste siseturu toimimise suhtes saab tagada üksnes järjepideva tarbijakaitse kaudu, olenemata teenusepakkuja asukohast, peamiselt nii, et Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve (EIOPA) ja (kui see on asjakohane) pädevad riigiasutused kohaldavad järjekindlalt ja asjakohaselt toimivaid usaldatavusnõudeid ja tulemuslikku järelevalvet;
whereas consumer trust in the functioning of the internal market in financial services can only be assured by a consistent level of consumer protection regardless of the origin of the service provider, primarily through the consistent application of sound prudential rules and effective supervision by the European Insurance and Occupational Pensions Authority (EIOPA) and, where appropriate, national competent authorities,
arvestades, et finantseerimisasutuse pankrotistumise mõju maksumaksjatele tuleb hoida võimalikult minimaalsena tulemusliku ja proportsionaalse järelevalve abil, mida teostavad riiklikud ja Euroopa järelevalveasutused,
whereas taxpayers' exposure to the failure of financial institutions must be kept at a minimum through effective and proportionate oversight by national and European supervisors,
tõdeb, et uus järelevalvekord ja tulevane Solventsus II raamistik edendavad tarbijakaitset;
Recognises that the new supervisory regime and the forthcoming Solvency II framework will further enhance consumer protection;
palub komisjonil esitada Solventsus II raamistikus ja uues järelevalveraamistikus kehtestatud eeskirju ja mõisteid silmas pidades ettepanekud piiriülest standardimist käsitleva direktiivi vastuvõtmiseks, millega luuakse kõigis liikmesriikides sidus ja järjepidev tagatisskeemide piiriülene raamistik, mis on vaid viimase astme mehhanism, millega kaitsta tarbijat juhul, kui kindlustusettevõtja ei suuda enam oma lepingulisi kohustusi maksejõuetuse tõttu täita;
Calls on the Commission, with regard to the rules and definitions set out in Solvency II and the new supervisory framework, to come forward with proposals for a cross-border standardisation directive establishing a coherent and consistent cross-border framework for IGSs across Member States, providing only last-resort protection to consumers when insurance undertakings are unable to fulfil their contractual commitments owing to insolvency;
kutsub komisjoni üles esitama kiiresti ettepanek kindlustuse tagamise skeeme käsitleva direktiivi vastuvõtmiseks, mis on täienduseks hoiuste tagamise skeemidele, investeeringute tagamise skeemidele ja Solvence II-le;
Calls on the Commission rapidly to put forward the proposal for a directive on Insurance Guarantee Schemes to complement Deposit Guarantee Schemes, Investor Compensation Schemes and Solvency II;
tunnistab, et ebavõrdsete tingimuste võimalus võib põhjustada regulatiivset omavoli, mis mõjutaks tagatisskeeme; kutsub komisjoni üles analüüsima ühtlustamise ja üle ELi asutatud skeemide rakendamise ning päritoluliikmesriigi põhimõtte koosmõju, et selgitada välja, kas turul esineb olulisi moonutusi või mitte; on seisukohal, et see läbivaatamine peaks toimuma kolm aastat pärast Solventsus II täielikku rakendamist;
Acknowledges that the potential for an uneven playing field could cause regulatory arbitrage, which would affect IGSs; calls on the Commission to examine the interplay between harmonisation and the application of schemes from across the EU and the home state principle to clarify whether or not a significant distortion of the market occurs; considers that this review should be conducted three years after the full implementation of Solvency II;
nõustub, et Solventsus II direktiiviga ei looda süsteemi, mille puhul kindlustusettevõtjad ei saaks pankrotti minna, ega kaitsta tarbijat kahjumi eest juhul, kui kindlustusettevõtja läheb pankrotti; palub seepärast komisjonil tagada, et vastuvõetav ühtne tagatisskeem oleks kooskõlas ja vastavuses Solventsus II direktiiviga;
Agrees that the Solvency II Directive does not create a zero-failure environment for insurance companies and does not protect consumer losses in the event of the failure of insurance undertakings; calls, therefore, on the Commission to ensure that the common IGS to be adopted is consistent and coherent with the Solvency II Directive;
toetab päritoluriigi põhimõtte kasutuselevõttu, mille kohaselt kõik kindlustusandja välja antud poliisid, olenemata müügi kohast, lähtuvad päritoluriigi põhimõtte alusel rakendatavast tagatisskeemist, ning tunnistades, et: a) Solventsus II-ga suureneb kindlustusteenuste piiriülene pakkumine ning b) kindlustusandja pankrotti seostatakse päritoluriigi järelevalve ebapiisavusega ning seega peaks vastutus pankroti eest langema päritoluriigi tagatisskeemile, mis peaks olema viimase astme mehhanism, millega kaitsta tarbijat ainult juhul, kui kindlustusettevõtja ei suuda enam oma lepingulisi kohustusi maksejõuetuse tõttu täita; kutsub komisjoni üles korraldama mõju-uuringu ja pidama avalikke konsultatsioone sidusrühmadega elukindlustuse prioriteetse kaasamise ja selle üle, kas kahjukindlustuse kaasamine piiriülestesse tagatisskeemidesse on praktiline asjakohase tarbijakaitse taseme ja liikmesriikide võrdsete võimaluste tagamiseks; on seisukohal, et komisjon ja EIOPA peaksid töötama välja põhjenduse, et tagada tagatisskeemide lisakulude kaalumine tarbijakaitse eesmärki silmas pidades; märgib, et kehtivad ELi õigusaktid hoiuste ja investeeringute tagamise skeemide kohta hõlmavad ainult säästutooteid;
Supports the adoption of the ‘home’ country principle – whereby policies written by an insurer, regardless of location of sale, are covered by the ‘home’ IGS – recognising (a) that under Solvency II the cross-border provision of insurance services will increase, and (b) that the failure of an insurer will be linked to the inadequacy of supervision by the ‘home’ supervisor, so that the burden of responsibility for failure should be borne by the ‘home’ IGS, which should provide last-resort protection to consumers only when insurance undertakings are unable to fulfil their contractual commitments owing to insolvency; calls on the Commission to conduct an impact assessment and public consultation with stakeholders on the inclusion of life insurance as a matter of priority and on the practicality of including non-life insurance in a cross-border IGS to ensure an appropriate level of consumer protection and a level playing field between Member States; believes that a rationale should be established by the Commission and the EIOPA in order to ensure that the additional costs of an IGS are weighed against the objective of consumer protection; notes that the current EU regulation on deposit guarantee schemes and investor protection schemes covers only savings products;
nõuab, et riiklike tagatisskeemide rahastamismudel tugineks subsidiaarsuse põhimõttele, kajastades päritoluriigi järelevalve põhimõtet ja erinevusi olemasolevates tagatisskeemide mudelites; nõuab tungivalt, et komisjon ei pooldaks ainult eelrahastamist sellise lähenemisviisi kasuks rääkivate kaalukate argumentide puudumise ning häirete tõttu, mida see võib põhjustada;
Insists that the funding model for national IGSs should be covered by the subsidiarity principle, reflecting the ‘home’ country principle of supervision and the diversity of models used by existing IGSs; urges the Commission not to advocate a uniquely ex-ante approach to funding, given the absence of compelling arguments in favour of such an approach and the disruption it could cause;
nõuab, et liikmesriigid peaksid tagama selle, et nende tagatisskeeme testitakse ja neid teavitataks sellest, kui pädevad asutused täheldavad kindlustusettevõtja töös probleeme, mille puhul võib olla vajalik sekkuda vastava skeemi tegevusse; soovitab, et testimist tuleks teostada vähemalt iga kolme aasta järel või siis, kui olukord seda nõuab; on ühtlasi arvamusel, et EIOPA peaks tegema korrapäraselt vastastikuseid hindamisi, et kontrollida skeemide pikaajalist finantssuutlikkust ja nõuda vajaduse korral parandusi;
Insists that Member States should ensure that tests are carried out on their IGSs and that they are informed should the competent authorities detect problems in an insurance company that are likely to give rise to intervention under the relevant scheme; suggests that such tests should take place at least every three years, or when circumstances so require; considers, further, that the EIOPA should periodically conduct peer reviews to examine the long-term financial sustainability of schemes and call for improvements wherever necessary;
tunnistab, et subsidiaarsuse põhimõtte kohaldamine võib eel- või järelrahastamismudeli kasuks otsustamisel moonutada liikmesriikidevahelist konkurentsi; usub, et sellised konkurentsimoonutused mõjutavad võrdselt nii tarbijate kui maksumaksjate kaitse ning et komisjon peaks valima selliste moonutustega tegelemiseks ettevaatliku ning pikaajalise lähenemisviisi;
Acknowledges that the application of the subsidiarity principle in relation to the choice of ex-ante or ex-post funding models may result in competitive distortions between Member States; believes that such distortions have an equal bearing on both consumer and taxpayer protection and that the Commission should take a cautious, long-term approach to addressing such distortions;
tõdeb, et tarbijakaitse tagamiseks on erinevaid võimalusi:
Recognises that there are different ways of ensuring consumer protection:
hüvitamine: kindlustusandja maksejõuetuse korral hüvitatakse kindlustusvõtjale ja soodustatud isikule tekkinud kahju vahetult pärast korrapärast nõuete lahendamise protsessi;
compensation: losses faced by policy-holders or beneficiaries in the event of the insolvency of an insurer are directly compensated following an orderly claims-settlement process;
jätkumine: kindlustuslepingute jätkumine tagatakse kindlustusportfellide üleminekuga turu teistele kindlustusandjatele või selleks otstarbeks loodud eraldi üksusele;
continuity: the continuity of insurance contracts is secured through portfolio transfers to the remaining insurers in the market or to a special entity created for this purpose;
nõuab kindlalt, et kindlustusandja pankrotiga seotud teave peab olema tarbijatele kergesti kättesaadav, terviklik ja kergesti mõistetav ning osutama selgelt, millise ametiasutuse poole tarbija peab pöörduma, kui ta soovib esitada nõuet või päringut; on veendunud, et kõigi finantstagatiste või hüvitisskeemide ühtse kontrollpunkti loomine tagaks tarbijatele reaalse kasu kehtivatest õigusaktidest, hõlbustades eriti teavitamist ning lihtsustades piiriüleseid kontakte ja makseid;
Insists that the information available to consumers in the event of an insurer's insolvency should be easily accessible, comprehensive and easy to follow, with clear indications as to which authority the consumer should approach when making claims or enquiries; is convinced that setting up a single point of contact for all financial guarantee or compensation schemes would ensure that the existing legislation genuinely benefited consumers, especially as regards the provision of information and the facilitation of cross-border contact and payments;
rõhutab, et päritoluriigi põhimõtte kohaldamine tagatisskeemide suhtes saab olla tarbija vaatepunktist usaldusväärne vaid siis, kui tarbijate kogemusi tagatisskeemide mõlema funktsiooni (kindlustusportfelli üleminek ja kindlustusvõtjate kahjunõuete esitamine) osas on arvestatud; palub komisjonil nõuda riikliku järelevalve piires ühtset emakeelset asjaajamist ja kontrollpunkti loomist, kus tarbijad saaksid esitada kindlustustagatisnõudeid päritoluriigi tagatisskeemi asukohast olenemata; soovitab, et EIOPA arendaks vajaduse korral siduvate tehniliste standardite kaudu välja kooskõlastatud ja läbipaistva lähenemisviisi, mis põhineks lihtsusel ja headel tavadel;
Stresses that the ‘home’ country approach to IGSs can only be credible from a consumer perspective if there is consistency of consumer experience for both IGS functions (portfolio transfer and policy-holder compensation claims); calls on the Commission to stipulate a single own-language process and point of contact for consumers within their national supervisor for all insurance-guarantee compensation claims, regardless of the location of the ‘home’ IGS; recommends that EIOPA develop a harmonised and transparent approach based on simplicity and best practice, and, where necessary, through binding technical standards;
rõhutab, et parandada tuleks tarbijate teadmisi ja teadlikkust finantsteenustest ja nendega seotud riskidest; soovitab seepärast luua Euroopa standardse teabelehe sarnase mehhanismi kindlustuspoliiside kohta, milles oleksid esitatud selgelt kohustuslikud hoiatused kindlustusega seotud keeruliste investeerimistoodete ohtude ja tagatisskeemi kohta, mis on seotud kindla riikliku ametiasutusega, et kindlustusvõtjatel oleks lihtsam mõista kindlustustooteid ja saada juurdepääs kogu vajalikule teabele;
Stresses that consumers' knowledge and awareness of financial services and associated risks should be improved; suggests, therefore, that a mechanism similar to the European Standardised Information Sheet (ESIS) should be introduced for insurance policies, which would include clear, mandatory risk warnings on complex insurance-linked investment products and on the existence of an IGS linked to a specific national authority in order to make it easier for policy-holders to understand insurance products and gain access to all relevant information;
usub, et päritoluriigi ja vastuvõtva riigi järelevalveasutused peaksid tegema asjaomaste tagatisskeemide ja Euroopa järelevalveraamistikuga täielikku koostööd, et vähendada kindlustusettevõtja pankrotist tulenevaid häireid kindlustusvõtjale või vajadusel soodustatud isikule vastuvõtvas riigis, tegutsedes järelevalveasutuste kolleegiumi kaudu koostöös EIOPA-a, et tagada kooskõla skeemide vahel;
Believes that ‘home’ and ‘host’ supervisors should cooperate fully with the IGS concerned and the European supervisory framework in order to minimise disruption for policy-holders or, where appropriate, beneficiaries in a ‘host’ country in the event of the failure of an insurer, acting through the college of supervisors with the participation and oversight of EIOPA to ensure consistency of approach between schemes;
palub komisjonil selgitada tagatisskeemide rolli seoses vahendajatega;
Calls on the Commission to clarify the role played by IGSs in relation to intermediaries;
on seisukohal, et kindlustusvõtjatele ja soodustatud isikutele laiaulatusliku ja pideva kaitse tagamiseks peaks komisjon meeles pidama ja arvestama ka teisi olemasolevaid kaitsemehhanisme ja õigusakte; usub, et tagatisskeemi tuleks kasutada siis, kui muud kaitsemehhanismid ei ole toiminud;
Argues that, in order to ensure comprehensive and continuous protection for policy-holders and beneficiaries, the Commission should retain and take into account other protection mechanisms and legislative provisions that are already in place; believes that IGSs should be activated when other protection mechanisms have failed;
nõuab, et uued ELi õigusaktid ei tohiks nõrgestada kaitset, mida pakuvad olemasolevad liikmesriikide tagatisskeemid, ning et tarbijad ei tohiks puuduste tõttu kindlustusandjate piisava järelevalve reguleerimisel kanda mingit kahju; kutsub seega komisjoni üles tagama selle, et Euroopa tagatisskeeme reguleeriv raamistik toimiks viimase abinõuna, mille abil makstakse hüvitiskõlblikele kindlustusvõtjatele (või vajadusel soodustatud isikutele) hüvitist võimalikult suures ulatuses või võimaldatakse kindlustusportfelli üleminek mõistliku aja jooksul, kui äriühing peaks kuulutama end maksejõuetuks;
Insists that new EU legislation should not serve to water down the protection offered by existing IGSs in Member States, and that consumers should not face any losses as a result of regulatory failure to adequately supervise insurers; calls, therefore, on the Commission to ensure that a European framework for IGSs functions as a last resort by providing policy-holders (or, where appropriate, beneficiaries) who are eligible with compensation for losses to the fullest possible extent or the possibility of portfolio transfer within a reasonable period of time should an undertaking declare insolvency;
tunnistab, et kindlustusettevõtjad vastutavad oma töötajate käitumise eest ja vahendajatel peab olema ametialane vastutuskindlustus; märgib, et pettus kuulub kriminaalõiguse ja lepinguvälist kahju reguleeriva õiguse valdkonda; tunnistab, et pahatahtlikku müüki ja pettust hõlmavad tagatisskeemide eeskirjad võivad vähendada järelevalve teostajate valvsust ning nende valmisolekut teostada oma järelevalvevolitusi, põhjustades seega moraalset ohtu;
Recognises that insurance undertakings are responsible for their employees' conduct and that intermediaries are obliged to hold professional indemnity insurance; notes that fraud is covered by criminal and tort law; recognises that IGS rules covering mis-selling and fraud could make supervisors less vigilant and less willing to use supervisory powers, thus creating moral hazard;
märgib, et kuna puudub õiguslikult siduv ELi mõiste selle kohta, kes on mikro- ja väikeettevõtjad, ning arvestades selliste ettevõtjate olemuse muutumist aja jooksul, peaks tagatisskeeme käsitleva direktiivi ettepanekut kohaldama üksnes füüsiliste isikute suhtes, kusjuures kõigist tarbijarühmadest tuleks välja jätta füüsilised isikud, kes on otseselt seotud kriisi sattunud kindlustusandjaga, näiteks direktorid, tippjuhid või hääleõigusega juhatuse liikmed, kelle ametialane vastutus on seotud maksejõuetuse põhjustega; nõuab, et kui õiguslikult siduv mõiste on kindlaks määratud, hindaks komisjon uuesti seda küsimust valitud juriidiliste isikute kaasamise osa; rõhutab, et subsidiaarsuse põhimõtte kohaselt võivad üksikute liikmesriikide riiklikud tagatisskeemid hõlmata ka juriidilisi isikuid;
Notes that in the absence of a legally binding EU definition of what constitutes a small or micro-undertaking, and given the changing nature of such entities over time, the scope of the proposal for a directive on IGSs should be limited to natural persons and that natural persons directly linked to the failed insurer, such as directors, senior managers or voting board members whose area of professional responsibility is connected to the causes of the insolvency, should be excluded from the body of consumers; calls on the Commission to re-evaluate the case for including select legal persons once a legally binding definition has been agreed; stresses that, in keeping with the subsidiarity principle, individual Member States may choose to include legal persons within the scope of their national IGSs;
tunnistab, et turukoondumisega seotud probleemid võivad tekitada raskusi tagatisskeemide suutlikkuses katta kõik kindlustusvõtjate või vajadusel soodustatud isikute kahjunõuded ühe või enama kindlustusettevõtja pankroti korral; usub, et vältida tuleb tagatisskeemi eeskirju, mis võivad koondunud turgusid veel rohkem pingestada;
Recognises that market concentration issues could place strains on the ability of an IGS to absorb all policy-holder or, where appropriate, beneficiary claims resulting from the bankruptcy of one or more insurers; believes that rules on IGSs that could impose further strains on concentrated markets must be avoided;
näeb ette EIOPA järelevalvaja rolli liikmesriikide ametiasutuste läbiviidava turuspetsiifilise stressitestimise kooskõlastamisel ja tagatisskeemide üleeuroopalisel stressitestimisel, esitades vajaduse korral oma soovitused, ja korrapäraselt vastastikuste eksperdihinnangute läbiviimisel, et tagada headele tavadele tugineva lähenemise jagamine;
Foresees an oversight role for EIOPA in coordinating market-specific stress testing by national authorities and in conducting Europe-wide stress testing of IGSs, issuing recommendations where appropriate, and in conducting regular peer reviews to ensure that approaches based on best practice are shared;