natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Euroopa Parlament teeb ettepaneku lisada määrusesse ametlik määratlus põhjenduse 13 alusel, mis käsitleb kolmandate isikute objektiivset võimalust põhihuvide keset tuvastada.
The European Parliament suggests that a formal definition should be inserted, based on the wording of Recital 13, which is concerned with the objective possibility for third parties to ascertain it.
Euroopa Parlament on seisukohal, et määratlus peab hõlmama selliseid tunnuseid nagu peamise äritegevuse kindlaksmääratavus väljastpoolt, varade asukoht, tegutsemis- või tootmistegevuse kese, töötajate töökoht jne.
The European Parliament considers that the definition should take account of such features as the externally ascertainable principal transaction of business operations, the location of assets, the centre of the operational or production activities, the workplace of employees, etc.
Soovitus mõiste „tegevuskoht” kohta teisese menetluse kontekstis
Recommendation on the definition of ‘ establishment ’ in the context of secondary proceedings
Euroopa Parlament on seisukohal, et maksejõuetuse määrus peaks sisaldama mõistet „tegevuskoht”, mille all mõistetakse iga tegevuskohta, kus toimub võlgniku alaline majandustegevus, mis hõlmab tööjõudu ja materiaalseid vahendeid ning teenuseid.
The European Parliament considers that the Insolvency Regulation should include a definition of ‘establishment’ as any place of operations where the debtor carries on a non-transitory economic activity with human means and goods and services.
Soovitus kohtute koostöö kohta
Recommendation on cooperation between courts
Euroopa Parlament on seisukohal, et maksejõuetuse määruse artikkel 32 peaks tagama mitte ainult likvideerijate, vaid ka kohtute vahelise selgesõnalise teavitamis- ja koostöökohustuse.
The European Parliament considers that Article 32 of the Insolvency Regulation should provide for an unequivocal duty of communication and cooperation not only between liquidators but also between courts.
Maksejõuetuse põhimenetluse ja teisese menetluse algatamise korral tuleks ühtlustada menetluste tähtajad ja neid lühendada;
In the event of main and secondary insolvency proceedings being opened, the timeframes for these procedures should be harmonised and shortened.
Soovitus vältimismeetmete kindlate aspektide kohta
Recommendation on certain aspects of avoidance actions
Euroopa Parlament on seisukohal, et maksujõuetuse määruse artikkel 13 tuleks läbi vaadata, et see ei soodustaks piiriüleste vältimismeetmete võtmist, vaid aitaks ennetada seda, et meelepärase õiguse valimise klausli abil võetakse vältimismeetmeid.
The European Parliament considers that Article 13 of the Insolvency Regulation should be reviewed so that it does not encourage cross-border avoidance actions but helps to prevent avoidance actions from succeeding by means of choice-of-law clauses.
Igal juhul peaks vältimismeetmetega seotud sätete läbivaatamisel arvestama sellega, et maksejõuetute emaettevõtjate terved tütarettevõtjad ei tohiks muutuda maksejõuetuks seetõttu, et võetakse vältimismeetmeid, kuigi võlausaldajate huvides oleks olnud müük tegevust jätkava kontsernina.
In any event, the review of the avoidance action rules should take into account the consideration that healthy subsidiaries of an insolvent holding company should not be driven into insolvency due to avoidance actions rather than being sold in the interests of the creditors as a going concern.
3. osa: Soovitused kontsernide maksejõuetuse kohta
Part 3: Recommendations on t he insolvency of groups of companies
Kontsernide erinevast võimalikust lõimumisastmest tulenevalt on Euroopa Parlament seisukohal, et komisjon peaks esitama paindliku ettepaneku kontsernide maksejõuetuse reguleerimise kohta, võttes arvesse järgmist:
Due to the different levels of integration which may exist within a group of companies, the European Parliament considers that the Commission should present a flexible proposal for the regulation of the insolvency of groups of companies, taking into account the following:
Kui organisatsiooniline/omandistruktuur võimaldab, tuleks igal juhul kohaldada järgmist lähenemist:
Whenever the functional/ownership structure allows it, the following approach should apply:
A. Menetlus tuleks algatada liikmesriigis, kus asub kontserni peakorter.
A. Proceedings should be opened in the Member State where the operational headquarters of the group are located.
Menetluse algatamise tunnustamine peaks olema automaatne.
Recognition of the opening of the proceedings should be automatic.
B. Peamise menetluse algatamine peaks tooma kaasa teiste kontserni liikmete vastu muus liikmesriigis algatatud menetluse peatamise.
B. The opening of the main proceedings should result in a stay of the proceedings opened in another Member State against other group members.
C. Ametisse tuleks nimetada ainult üks pankrotihaldur.
C. A single insolvency practitioner should be appointed.
D. Igas liikmesriigis, kus on algatatud täiendavad menetlused, tuleks luua komisjon, et kaitsta ja esindada kohalike võlausaldajate ja töötajate huve.
D. In every Member State in which ancillary proceedings are opened, a committee should be set up to defend and represent the interests of local creditors and employees.
E. Kui on võimatu kindlaks teha, milline vara millisele võlgnikule kuulub, või hinnata ettevõtjatevahelisi nõudeid, peaks kinnisasjade liitmisel erandina arvestama tagasinõudega.
E. If it is impossible to determine which assets belong to which debtor, or to assess inter-company claims, recourse should exceptionally be had to the aggregation of estates.
Detsentraliseeritud kontsernide maksejõuetuse menetluse korral peaks see vahend nägema ette järgmist:
For insolvency proceedings in respect of decentralised groups, the instrument should provide for the following:
A. Eeskirjad, millega nähakse ette kohustuslik kooskõlastamine ja koostöö kohtute vahel, kohtute ja maksejõuetushaldurite vahel ja maksejõuetushaldurite vahel.
A. Rules for mandatory coordination and cooperation between courts, between courts and insolvency representatives and between insolvency representatives.
B. Eeskirjad selliste kohtuotsuste vahetu tunnustamise kohta, mis käsitlevad maksejõuetuse menetluste alustamist, teostamist ja lõpetamist ja selliste menetlustega seoses tehtud otsuseid.
B. Rules on immediate recognition of judgments concerning the opening, conduct and closure of insolvency proceedings and judgments handed down in connection with such proceedings.
C. Eeskirjad likvideerijate ja võlausaldajate kohtutele juurdepääsu kohta.
C. Rules on access to courts by liquidators and creditors.
D. Eeskirjad, millega hõlbustatakse ja edendatakse kohtutevaheliste eri koostöövormide kasutamist, et kooskõlastada maksejõuetuse menetlusi ja luua tingimused ning tagatised, mida tuleks kohaldada selliste koostöövormide suhtes.
D. Rules to facilitate and promote the use of various forms of cooperation between courts to coordinate the insolvency proceedings and establish the conditions and safeguards that should apply to those forms of cooperation.
See puudutaks teabevahetust, tegevuse kooskõlastamist ja ühiste lahenduste väljatöötamist järgmiselt:
These would affect the exchange of information, the coordination of operations and the drafting of common solutions:
– kohtutevaheline teabevahetus kõikide vahenditega;
– communication of information between courts by any means,
– võlgnike varade ja äriasjade haldamise ning järelevalve kooskõlastamine;
– coordination of the administration and supervision of the debtor's assets and affairs,
– maksejõuetuskokkulepete üle läbirääkimiste pidamine, nende heakskiitmine ja rakendamine seoses menetluse kooskõlastamisega;
– the negotiation, approval and implementation of insolvency agreements concerning the coordination of proceedings,
– kuulamiste kooskõlastamine.
– the coordination of hearings.
E. Eeskirjad, millega võimaldatakse ja edendatakse kõikide menetluste jaoks ühise likvideerija ametisse nimetamist, kelle nimetavad asjaomased kohtud ning keda abistavad kohalikud esindajad, kes moodustavad juhtkomitee; eeskirjad, millega kehtestatakse juhtkomitee liikmete vahelist koostööd reguleeriv menetlus.
E. Rules allowing and promoting the appointment of a common liquidator for all proceedings, to be nominated by the courts involved and assisted by local representatives forming a steering committee; and rules laying down the procedure governing cooperation between members of the steering committee.
F. Eeskirjad, millega võimaldatakse ja edendatakse piiriüleste maksejõuetuskokkulepete sõlmimist, mis käsitlevad vastutuse jagamist menetluse läbiviimise ja haldamise eri aspektide eest asjaga seotud eri kohtute ning maksevõimetushaldurite vahel, ja mis sisaldavad järgmist:
F. Rules allowing and promoting cross-border insolvency agreements which would address the allocation of responsibility for various aspects of the conduct and administration of the proceedings between the different courts involved and between insolvency representatives, including:
– vastutuse jagamine kokkuleppe osaliste vahel;
– allocation of responsibilities between the parties to the agreement;
– abi kättesaadavus ja kooskõlastamine;
– availability and coordination of relief;
– varade tagasisaamise kooskõlastamine võlausaldajate üldistes huvides;
– coordination of recovery of assets for the benefit of creditors generally;
– nõuete esitamine ja töötlemine;
– submission and processing of claims;
– kommunikatsioonimeetodid, sealhulgas keel, sagedus ja vahendid;
– methods of communication, including language, frequency and means,
– varade kasutamine ja võõrandamine;
– use and disposal of assets;
– ümberkorraldamiskavade kooskõlastamine ja ühtlustamine;
– coordination and harmonisation of the reorganisation plans;
– kokkuleppega konkreetselt seotud küsimused, sealhulgas muutmine ja lõpetamine, tõlgendamine, mõjusus ning vaidluste lahendamine;
– issues related specifically to the agreement, including amendment and termination, interpretation, effectiveness and dispute resolution;
– menetluste haldamine, eriti seoses menetluste peatamise või osalistevaheliste kokkulepetega teatud õiguslikke meetmeid mitte võtta;
– administration of proceedings, in particular with respect to stays of proceedings or agreements between parties not to have recourse to certain legal actions;
– kulud ja tasud.
– costs and fees.
4. osa: Soovitus ELi maksejõuetusregistri loomise kohta
Part 4: Recommendation on the creation of an EU insolvency register
Euroopa Parlament teeb ettepaneku luua Euroopa e-õiguse portaali raames ELi maksejõuetuse register, mis peaks sisaldama iga algatatud piiriülese maksejõuetusjuhtumi puhul vähemalt järgmist:
The European Parliament proposes the creation of an EU insolvency register in the context of the European e-Justice Portal, which should contain, for every cross-border insolvency opened, at least:
– asjakohased kohtukorraldused ja -otsused;
– the relevant court orders and judgments,
– likvideerija ametisse nimetamine ja tema kontaktandmed;
– the appointment of the liquidator and that person's contact details,
– nõuete esitamise tähtajad.
– the deadlines for filing claims.
Nende andmete kandmine EL registrisse peaks olema kohtutele kohustuslik.
Transmission of these data to the EU registry by the courts should be compulsory.
Teave peaks olema esitatud selle liikmesriigi ametlikus keeles, kus menetlust alustatakse, ja inglise keeles.
The information should be expressed in the official language of the Member State in which the proceedings are opened and in English.
Õiguskomisjonis pidas 23. märtsil 2011 seminari maksejõuetusmenetluse ühtlustamise kohta ELi tasandil.
On 23.3.2011, the Legal Affairs Committee held a workshop on "harmonisation of insolvency proceedings at EU level".
Seminari eesmärk oli selgitada välja liikmesriikide maksejõuetusõiguse valdkonnad, mida oleks võimalik ühtlustada.
The aim was to identify areas in national insolvency laws that are accessible and eligible for harmonisation.
Kuulamist ette valmistades tellis õiguskomisjon uuringu „Maksejõuetusõiguse ühtlustamine ELi tasandil”.
In preparation of the hearing, the Legal Affairs Committee commissioned a study on "Harmonisation of Insolvency Law at EU level".
Käesoleva raporti soovitustes on arvestatud selles uuringus ja kuulamise käigus esitatud ekspertide mõtetega, mida selgitati täpsemalt kaasdokumentides.
The recommendations of this report take into account the ideas that experts elaborated in the aforementioned study and during the hearing and that were further explained in the accompanying documentation.
Kuulamise käigus nimetatud eri küsimuste raames soovitati tulevaste seadusandlike algatuste jaoks neljaosalist struktuuri: 1) ühtlustada, kui võimalik, 2) lisaks ühtlustamisele vaadata läbi maksejõuetuse määruse need osad, mis on endiselt asjakohased ja mille puhul praktika on näidanud, et paranduste tegemine on võimalik, 3) parandada likvideerijate koostööd ja üldist koostööd haldustasandil selliste juhtumite korral, kus kontserni kuuluvad äriühingud muutuvad maksejõuetuks, ja 4) luua maksejõuetusjuhtumite ELi register.
The different issues that were mentioned during the hearing suggested a four-fold structure of future legislative initiatives: (1) harmonisation where possible, (2) revision of the Insolvency Regulation where it will remain - in addition to harmonisation - relevant and where the practice has proven that improvement can be made, (3) improvement of the cooperation of liquidators and cooperation in general on administrative level in cases where enterprises that are part of a group of companies become insolvent and (4) creation of an EU Registry for insolvency cases.
See neljaosaline struktuur ei piira tulevaste seadusandlike ettepanekute struktuuri ega õigusaktide valikut.
This four fold structure does not prejudice the structure of future legislative proposals and the choice of legal instruments.
See kajastab vaid mudelit, mille kohaselt raportööri ettepanekud on välja töötatud.
It only reflects the pattern according to which the proposals by the rapporteur have been developed.
Soovituste valdkonna osas piirdub raportöör oma raportis artiklis 1 määratletud maksejõuetuse määruse reguleerimisalaga.
As regards the scope of the recommendations, the rapporteur confines his report to the scope of the Insolvency Regulation as defined in its Article 1.
Soovitused on suunised komisjonile.
The recommendations shall serve as guidelines for the Commission.
Kuna raportöör tunneb Saksa õigussüsteemi, võib enamus ettepanekuid meenutada Saksa maksejõuetusõigust.
Since the rapporteur has a background in the German legal system, most of the proposals may appear to be similar to German insolvency law.
Raportöör peab soovitusi komisjonile lähtepunktiks täiendava põhjaliku uurimise alustamiseks seadusandlike ettepanekute koostamise ettevalmistamiseks.
The rapporteur considers the recommendations as a starting point for further in-depth research by the Commission being carried out in preparation of legislative proposals.
Raportöör on teadlik, et käesolevas raportis sisalduvad soovitused põhjustavad vastuolulisi arutelusid.
The rapporteur is aware of the fact that the recommendations in this report will provoke controversial discussions.
Raportöör teab, et maksejõuetusõigus on liikmesriigiti väga erinev.
He knows that insolvency law is very different from one Member State to the other.
Seetõttu sooviks raportöör jätta välja sellised küsimused, mis võivad viia selles varases aruteluetapis mõttetult pikaks venida võivate aruteludeni.
Therefore, he would like to leave out those issues that seem likely to lead to debates that might become at this early stage of discussion unnecessarily long.
Kõik aspektid, mida selles raportis sõnaselgelt ei ole märgitud, on jäetud välja tahtlikult, näiteks lepingute käsitlemisega seotud aspektid (muu hulgas töölepingud, vt maksejõuetuse määruse artiklit 10) või omandireservatsioon (vt maksejõuetuse määruse artiklit 7).
All aspects that have not been mentioned explicitly in this report are left out on purpose, like for example aspects of the treatment of contracts (inter alia employment contracts, see Article 10 of the Insolvency Regulation) or the retention of title (see Article 7 of the Insolvency Regulation).
a) Tähtajad üldiselt
a) Deadlines in general
Tähtajad kajastavad tasakaalu selliste aspektide vahel nagu ettevõtja huvi otsida võimalusi äriühingu päästmiseks ja võlausaldajate huvi kaitsta oma nõudeid.
Deadlines shall reflect a balance between the interest of the entrepreneur to look for rescue for the company and the interest of the creditors to safeguard their claims.
Kindlaksmääratud tähtaegade soovitamine võib osutuda raskeks.
It might be difficult to recommend fixed deadlines.
Seetõttu eelistab raportöör soovitada ajavahemikud, mille piires liikmesriigid võivad leida oma eesmärgile vastavad asjakohased tähtajad.
Therefore, the rapporteur prefers to propose corridors within which the Member States can find the adequate deadlines for their purpose.
b) Maksejõuetusmenetluse algatamine
b) Opening of insolvency proceedings
Maksejõuetuse määruses sätestatakse, et menetluse algatanud riik sätestab tingimused, eelkõige määrab see riik kindlaks, milliste võlgnike suhtes saab maksejõuetusmenetlust algatada (artikli 4 lõike 2 punkt a), maksejõuetusmenetluses käsitletavad varad ning selliste varade käsitlemise (artikli 4 lõike 2 punkt b).
The Insolvency Regulation stipulates that the State of the opening of proceedings shall determine the conditions, in particular determine against which debtors insolvency proceedings may be brought on account of their capacity (Article 4(2) (a)), what assets form part of the estate and the treatment of assets (Article 4(2)(b)) .
Uues direktiivis tuleks need aspektid ühtlustada, et kohe alates menetluse algatamisest valitseks suurem õiguskindlus.
A new directive should harmonise these aspects so that there is more legal certainty directly from the very beginning of the proceedings.
c) Nõuete esitamine
c) Filing of claims
Maksejõuetuse määruse IV peatükis esitatakse põhinõuded nõuete esitamiseks.
Chapter IV of the Insolvency Regulation provides for basic requirements for the lodgement of claims.
Maksejõuetuse määruse kohaselt sätestatakse nõuete esitamine, kontrollimine ja kinnitamine menetluse algatanud riigi seadustes (artikli 4 lõike 2 punkt h); sama kohaldatakse võlgniku vara suhtes esitatavate nõuete suhtes (artikli 4 lõike 2 punkt g).
According to the Insolvency Regulation, the lodging, verification and admission of claims shall be determined by the law of the State of the opening of proceedings (Article 4(2)(h)); the same shall apply to claims which are to be lodged against the debtor’s estate (Article 4(2)(g)).
Nõuete esitamise jne ühtlustamine lisaks võlausaldajate õiguskindlust.
Harmonisation with respect to the lodging etc of claims would add to the legal certainty for the creditors.
Tähtaja ajavahemik peaks kajastama tasakaalu selliste huvide vahel nagu üksikvõlausaldaja huvi kaitsta oma konkreetset nõuet, võlausaldajate kogukonna huvi algatada menetlus, likvideerija huvi hallata huvide rahuldamist selgel alusel ja võlgniku huvi rahuldada võlausaldajate nõuded nii suures mahus kui võimalik.
The deadline-corridor should reflect a balance between the interests of the single creditor to safeguard his/her particular claim, of the community of creditors to start a proceeding, of the liquidator to manage the satisfaction of claims on a clear basis and of the debtor to satisfy the creditors to the largest extent possible.
Maksejõuetuse määruse artikli 4 lõike 2 punktis m sätestatakse eeskirjad, mis käsitlevad kõiki võlausaldajaid kahjustavate õigustoimingute tühiseks tunnistamise korda.
The Insolvency Regulation stipulates in Article 4(2)(m) that Member States shall determine the rules relating to the voidness, voidability or unenforceability of legal acts detrimental to all the creditors.
Määruse artiklis 13 on ühtlasi sätestatud erand.
In addition, Article 13 of the Insolvency Regulation provides for an exemption.
Nimetatud artikli 4 lõike 2 punkti m ei kohaldata juhul, kui kõiki võlausaldajaid kahjustanud tegevusest kasu saanud isik tõendab, et „kõnealuse tegevuse suhtes kohaldatakse menetlust algatava riigi seaduse asemel mõne teise liikmesriigi seadust” ning „kõnealuse seaduse alusel ei ole võimalik tema tegevust mingil viisil vaidlustada”.
The said Article 4(2)(m) shall not apply where the person who benefitted from an act detrimental to all the creditors provides proof that “the said act is subject to the law of a Member State other than that of the State of the opening of the proceedings and that that law does not allow any means of challenging that act in the relevant case”.
Ühtlustamine selles osas piiraks maksejõuetuse määruse artikli 13 reguleerimisala ja võib seeläbi aidata kaasa võlausaldajate võrdsele kohtlemisele siseturul ning vähendada likvideerijate õiguskindlusetust.
Harmonisation in this respect would reduce the scope of Article 13 of the Insolvency Regulation and may, thus, contribute to the equal treatment of creditors within the Internal Market and diminish legal uncertainty among liquidators.
Tähtaegade ja ajavahemike ühtlustamisel tuleb saavutada tasakaal selliste aspektide vahel nagu aluspõhimõte anda äriühingutele teine võimalus ning aidata neil ellu jääda, õiguspäraste võlausaldajate huvid maksejõuetusmenetluses ja menetluses mitteosalevate nn uute võlausaldajate usaldus.
As regards to harmonisation of deadlines and periods, there must be a balance between the underlying principle of giving companies a second chance and helping them survive, the interests of the legitimate creditors in the insolvency proceeding and the trust of the “new” creditor outside of the proceeding.
Raportööri soovitust tuleb nii siin kui mujal mõista arutelu lähtepunktina.
The recommendation of the rapporteur is here as elsewhere understood as a starting point for discussion.
Maksejõuetuse määruse artikli 2 punktis b esitatakse likvideerija mõiste, mida kasutakse ka selles raportis.
The Insolvency Regulation offers in Article 2(b) a definition of the liquidator that shall be used also in this report.
Artikli 4 lõike 2 punkti c kohaselt määrab menetluse algatanud riik kindlaks likvideerija volitused ja artiklid 18 ning 19 sisaldavad likvideerijat käsitlevaid alussätteid.
According to Article 4(2)(c), the State of the opening of proceedings shall determine the powers of the liquidator, and Articles 18 and 19 contain basic provisions for the liquidator.
Kuigi raportöör ei püüa selles etapis likvideerijate volitusi ja ülesandeid ühtlustada, soovib ta siiski soovitada mõningaid ühiseid nõudmisi.
While the rapporteur would not endeavour to harmonise the powers and duties of liquidators at that stage, he would still like to propose some common requirements.
Teatud ühtlustamine selles valdkonnas toetaks tihedamat koostööd likvideerijate vahel ja edendaks võrreldavust sellel ametialal.
Some harmonisation in this area would support the idea of closer cooperation between the liquidators and enhance the comparability in the profession.
Kooskõlas poliitilise tahtega anda teine võimalus äriühingutele, kellel on oht jääda maksejõuetuks või kes on jäänud maksejõuetuks, tahaks raportöör kasutada mõne liikmesriigi seadustes välja töötatud restruktureerimiskava.
According to the political will to give companies a second chance when they risk to become insolvent or became insolvent, the rapporteur would like to take up the idea of restructuring plans which has been developed in the laws of some Member States.
2) Maksejõuetuse määruse muutmine
2) Amendments to the Insolvency Regulation :
Selles osas esitatud soovitused piirduvad ainult nende aspektidega, mida komisjon peaks maksejõuetuse määruse muutmisel raportööri arvates kindlasti arvesse võtma.
The recommendations made in this section are limited to those aspects that the rapporteur finds particularly relevant for the Commission to take into account in its revision of the Insolvency Regulation.