natgillin/translations-raw huggingface dataset:
on seisukohal, et erinevad kogemused miinimumsissetuleku ja igaühe jaoks tingimusteta põhisissetuleku tagamise valdkonnas koos täiendavate sotsiaalse kaasamise ja sotsiaalkaitsemeetmetega näitavad, et need on tõhusad vahendid vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemiseks ja kõigile inimväärse elu tagamiseks; palub seetõttu komisjonil teha algatusi, et toetada liikmesriikides teisi, parimate tavadega arvestavaid ja liikmesriike innustavaid kogemusi, mis võimaldavad igal üksikul liikmesriigil vaesuse kaotamise eest võitlemise meetmena tagada vaesust vältida aitava piisava miinimum- ja põhisissetuleku eri mudelite kasutuselevõtmise ning sotsiaalse õigluse ja võrdsed võimalused kõigile kodanikele, kelle abivajadust tuleb vastavas piirkondlikus kontekstis tõestada, järgides subsidiaarsuse põhimõtet ning jätmata seejuures tähelepanuta iga liikmesriigi eripärasid; on seisukohal, et komisjoni algatustele peaks järgnema tegevuskava, mis on mõeldud liikmesriikides miinimumsissetuleku tagamise Euroopa algatuse elluviimise toetamiseks, järgides liikmesriikide eri tavasid, kollektiivlepinguid ja õigusakte, et saavutada järgmised eesmärgid:
Believes that the various experiments with minimum incomes and with a guaranteed basic income for everyone, accompanied by additional social integration and protection measures, show that these are effective ways of combating poverty and social exclusion and providing a decent life for all; therefore calls on the Commission to prepare an initiative to support further experiments in the Member States, taking into account and promoting best practices, and ensuring various individually guaranteed poverty-preventing adequate minimum and basic income models as a means of fighting to eradicate poverty and guarantee social justice and equal opportunities for every individual whose need can be established on the basis of the relevant regional yardstick, in keeping with the subsidiarity principle, and without calling into question the specific situations in each Member State; takes the view that this Commission initiative should lead to the drawing-up of an action plan, designed to accompany the implementation of a European initiative on minimum income in the Member States, in accordance with different national practices, collective bargaining and Member States' legislation, in order to achieve the following objectives:
kehtestada miinimumsissetuleku tagamise kavade kõlblikkus- ja juurdepääsutingimuste ühtsed standardid ja näitajad;
setting common standards and indicators on the eligibility and accessibility conditions for the minimum income schemes,
määrata kindlaks kriteeriumid, mille põhjal hinnata, millised institutsionaalsed ja territoriaalsed tasandid – sealhulgas sotsiaalpartnerite ja asjakohaste sidusrühmade kaasatus – võiksid olla miinimumsissetuleku tagamise kavadega seonduvate meetmete rakendamisel kõige sobivamad;
setting criteria to evaluate which institutional and territorial levels - including the involvement of social partners and relevant stakeholders - could be most appropriate to implement the minimum income scheme measures,
määrata kindlaks ühtsed näitajad ja võrdlusalused, et hinnata vaesuse vastu võitlemise poliitika tulemusi, mõju ja tõhusust;
setting common indicators and benchmarks for the assessment of the results, outcomes and effectiveness of policy against poverty,
tagada parimate tavade tõhus vahetamine ja järelevalve;
ensuring follow-up and effective exchange of best practices;
rõhutab, et piisav miinimumsissetulek on inimväärseks eluks hädavajalik ning piisav miinimumsissetulek ja sotsiaalne kaasatus on eeldused inimpotentsiaali täielikuks ärakasutamiseks ja selleks, et kõik osaleksid ühiskonna demokraatlikus kujundamises; rõhutab, et äraelamist võimaldav sissetulek aitab lisaks kaasa rahvamajanduse positiivsele dünaamikale ning seega heaolu kindlustamisele;
Emphasises that an adequate minimum income is fundamental to a dignified life and that without an adequate minimum income and a stake in society individuals cannot develop their potential to the full and participate in the democratic shaping of society; stresses, in addition, that the fact that people earn a living wage serves to boost the economy and thus safeguard prosperity;
on arvamusel, et komisjoni algatuses miinimumsissetuleku tagamise kohta tuleb arvesse võtta soovitust 92/441/EMÜ, milles tunnustatakse „inimese põhiõigust saada inimväärseks eluks piisavaid toimetulekuvahendeid ja sotsiaalabi”, ning rõhutab, et sissetulekutoetuse kavade keskne eesmärk peab olema inimeste vaesusest välja aitamine, võimaldades neil elada inimväärselt, see hõlmab õigust saada väärikat invaliidsuspensioni ja vanaduspensioni; soovitab komisjonil sel eesmärgil välja töötada ühtne meetod elatusmiinimumi ja elukalliduse arvutamiseks (kaupade ja teenuste ostukorv), et vaesuse taseme näitajad oleks võrreldavad, ja määrata kindlaks sotsiaalse sekkumise meetodid;
Believes that the Commission initiative on a guaranteed minimum income should take account of Recommendation 92/441/EEC, which recognises ‘the fundamental right of the individual to sufficient resources in respect of human dignity’, while insisting that the central objective of income support schemes should be that of taking people out of poverty and allowing them to live a decent life, decent invalidity and retirement pensions being included; with this in view, recommends that the Commission consider establishing a common method for calculating a minimum survival income and a cost-of-living minimum (a ‘shopping-basket’ of goods and services), with a view to ensuring the availability of comparative measurements of poverty levels and establishing means of social intervention;
kutsub liikmesriike üles võtma kiiremas korras meetmeid, et parandada sotsiaalteenuste kasutamist ning jälgima teenuste mittekasutamise määra ja põhjuseid, tunnistades, et teenuste kasutamata jätmise osakaal on OECD andmetel 20–40% osutatavatest teenustest, suurendades selleks läbipaistvust, pakkudes tõhusamat teavet ja tõhusamaid nõustamisteenuseid, lihtsustades menetlusi ning võttes meetmeid, mis aitavad võidelda miinimumsissetuleku saajatega kaasneva häbimärgistamise ja diskrimineerimise vastu;
Calls on Member States to take urgent action to improve take-up of benefits and monitor levels of non-take-up and its causes, recognising that cases of non-take-up account for between 20-40% of benefits according to the OECD, by increasing transparency, by providing more effective information and advice facilities, by simplifying procedures, and by putting in place effective measures and policies to fight stigma and discrimination associated with minimum income recipients;
rõhutab abisaaja inimväärset elu tagava töötushüvituse olulisust ning vajadust vähendada tööturult eemaloleku aega muu hulgas riigi tööhõiveametite tõhustamise abil;
Stresses the importance of the existence of unemployment benefit that guarantees a decent standard of living for beneficiaries, and also the need to reduce the length of absences from work, inter alia by making state employment services more efficient;
rõhutab vajadust võtta vastu sotsiaalkindlustuseeskirjad, mille abil luua seos igas liikmesriigis makstava miinimumpensioni ja vastava vaesuspiiri vahel;
Stresses the need to adopt rules on insurance so as to establish a link between the minimum pension paid and the corresponding poverty threshold;
kritiseerib neid liikmesriike, kus miinimumsissetuleku tagamise kavad ei ole kooskõlas suhtelise vaesuspiiriga; kordab liikmesriikidele nõuet leida sellele olukorrale võimalikult kiiresti lahendus; nõuab komisjonilt riiklike tegevuskavade hindamisel heade ja halbade tavade käsitlemist;
Criticises Member States where minimum income schemes do not meet the relative poverty threshold; reaffirms its demand to Member States to remedy this situation as soon as possible; demands that good and bad practices be addressed by the Commission in the evaluation of national action plans;
juhib miinimumsissetuleku puhul tähelepanu laialt esinevale vanuse alusel diskrimineerimisele, näiteks miinimumsissetuleku piiri seadmine laste puhul alla vaesuspiiri või noorte väljajätmine miinimumsissetuleku tagamise kavadest, kuna nad ei ole maksnud sotsiaalkindlustusmakse; rõhutab, et see õõnestab tingimusteta ja inimväärse miinimumsissetuleku tagamise kava põhimõtet;
Points to major age discrimination regarding minimum income schemes, such as setting the minimum income for children below the poverty threshold or excluding young people from minimum income schemes due to a lack of social security contributions; stresses that this undermines the unconditionality and decency of minimum income schemes;
rõhutab pakilist vajadust töötada välja ja võtta eri valdkondades (tervishoid, elamumajandus, energiavarustus, sotsiaalne ja kultuuriline kaasatus, liikuvus, haridus, sissetulekud (nt Gini koefitsient sissetulekute erinevuste mõõtmiseks), materiaalne puudus, tööhõive ja sotsiaalabiteenused) kasutusele asjakohased sotsiaal-majanduslikud näitajad, mis võimaldaksid jälgida ja mõõta vaesuse vastu võitlemisel ja sotsiaalse kaasamise valdkonnas tehtud edusamme ning mis tuleks esitada igal aastal ülemaailmsel vaesuse vastu võitlemise päeval (17. oktoober), pöörates tähelepanu nende muutumisele aja jooksul, võttes arvesse sugu, vanuserühmi, leibkonna koosseisu, puudega inimeste olukorda, rännet, kroonilisi haigusi ja erinevat sissetulekutaset (60% keskmisest sissetulekust, 50% keskmisest sissetulekust, 40% keskmisest sissetulekust), et võetaks arvesse suhtelist vaesust, äärmist vaesust ja kõige haavatavamaid elanikerühmi; rõhutab, et vaja on mitte ainult finantsnäitajaid kajastavaid Euroopa tasandi statistilisi andmeid äärmises vaesuses elamise, näiteks kodutuse kohta, mida tulu ja elamistingimusi käsitleva Euroopa Liidu statistika (EU-SILC) praegu ei hõlma; nõuab, et need sotsiaal-majanduslikud näitajad edastataks igal aastal aruande vormis liikmesriikidele ja Euroopa Parlamendile, et neid saaks arutada ja määratleda teised konkreetsed tegevusalused;
Stresses the urgent need to define and apply appropriate economic and social indicators in various areas, such as health, housing, energy provision, social and cultural inclusion, mobility, education, income (for example the Gini coefficient, which can be used to measure income gap trends), material privation, employment and social assistance services, which will allow the progress made in combating poverty and in social inclusion to be monitored and measured; states that these indicators should be presented annually on International Day for the Eradication of Poverty (17 October), should evolve as necessary and should include gender, age ranges, households, disability situations, immigration, chronic illness and various income levels (60% of median income, 50% of median income, 40% of median income) in order to take account of relative poverty, extreme poverty and the most vulnerable groups; stresses the urgent need to have EU statistical data beyond monetary indicators on situations of extreme poverty such as homelessness which are currently not covered by EU-SILC; calls for details of these socioeconomic indicators to be set out in an annual report forwarded to the Member States and the European Parliament for discussion and with a view to determining the scope for further action;
rõhutab vajadust maksta kõige ebasoodsamas olukorras olevatele elanikerühmadele (puuetega või krooniliste haigustega inimesed, üksikvanemaga või paljulapselised pered) täiendavaid eritoetusi, mis kataksid nende olukorrast tulenevad lisakulud eelkõige tänu isiklikult antavale abile, eri võrgustike kasutamisele ning arstiabile ja sotsiaalhoolekandele;
Insists on the need for specific additional provisions for less-favoured groups (those with disabilities or chronic illnesses, single-parent families and families with large numbers of children) who incur additional costs, in particular related to personal assistance, use of specific facilities, medical care and social support;
kutsub komisjoni ja liikmesriike üles uurima, kuidas kõigile tagatud tingimusteta ja vaesust vältida aitava põhisissetuleku eri mudelid saaksid kaasa aidata sotsiaalsele, kultuurilisele ja poliitilisele kaasatusele, võttes eelkõige arvesse nende mittehalvustavat olemust ja suutlikkust ära hoida varjatud vaesust;
Calls on the Commission and the EU Member States to examine how different models of unconditional and poverty-precluding basic incomes for all could contribute to social, cultural and political inclusion, taking especially into account their non-stigmatising character and their ability to prevent cases of concealed poverty;
on seisukohal, et seoses vaesuse vähendamise poliitikaga, mis kaasneb piisava miinimumsissetuleku kehtestamisega liikmesriikides, tuleks muuta avatud koordineerimismeetodit, et võimaldada tõelist heade tavade vahetust liikmesriikide vahel;
Takes the view that, in respect of the poverty reduction policies which accompany the establishment of an adequate minimum income in the Member States, the open method of coordination should be revised in order to make for a genuine exchange of best practices among the latter;
märgib, et miinimumsissetulekuga saavutatakse vaesuse vastu võitlemise eesmärk üksnes juhul, kui see on maksuvaba, ning soovitab kaaluda miinimumsissetuleku sidumist kommunaalkulude suuruse kõikumisega;
Notes that minimum income will only achieve its objective in combating poverty if it is tax-free and recommends to consider attaching the level of the minimum income to the fluctuations in utility charges;
tuletab meelde, et äärmisse vaesusse langemise oht on naistel suurem kui meestel, arvestades ebapiisavaid sotsiaalkaitsesüsteeme ja ikka veel esinevat diskrimineerimist, eelkõige tööturul, mistõttu on vaja konkreetseid, mitmekesiseid ja soopõhiseid poliitilisi lahendusi vastavalt konkreetsele olukorrale;
Recalls that the risk of falling into extreme poverty is greater for women than for men, given the shortcomings of the welfare systems and continuing discrimination, especially on the labour market, necessitating a whole range of specific policies which should be both gender-oriented and attentive to circumstances;
on seisukohal, et töötavate inimeste vaesus näitab, et töötingimused on ebaõiglased, ja nõuab, et seda olukorda püütaks muuta nii, et töötasu üldiselt ja konkreetselt alampalgad tagaksid inimväärse elatustaseme, olenemata sellest, kas need on kindlaks määratud õigusaktides või kollektiivlepingutes;
Believes that poverty affecting people in employment implies inequitable working conditions and calls for efforts to change this state of affairs, through pay levels in general and minimum wage levels in particular, whether regulated by legislation or by collective bargaining, so that they can ensure a decent standard of living;
nõuab vaesuses elavate inimeste (kelle puhul tuleb eriliselt soodustada tööturule integreerimise algatusi) integreerimist ning kutsub komisjoni ja liikmesriike üles seadma sisse dialoogi vaesuses elavate inimeste, neid esindavate organisatsioonide, nende võrgustike ja sotsiaalpartneritega; on seisukohal, et tuleb tagada, et vaesuses elavatest inimestest ja neid esindavatest organisatsioonidest saaksid sidusrühmad ning neile antaks rahalist toetust ja muud abi, mis võimaldaks neil osaleda poliitika, meetmete ja näitajate väljatöötamisel ning nende rakendamisel ja järelevalves Euroopa, riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil, eriti seoses Euroopa 2020. aasta strateegia riiklike reformikavade ning sotsiaalse kaitse ja sotsiaalse kaasatuse avatud koordineerimismeetodiga; rõhutab lisaks sellele vajadust võtta karmimaid meetmeid nende tööandjate suhtes, kes võtavad ebaseaduslikult tööle kõrvaletõrjutud elanikerühmi miinimumsissetulekust väiksema palga eest;
Calls for the integration of people experiencing poverty (in respect of whom extra support should be given for measures to foster labour market integration) and calls on the Commission and the Member States to develop a dialogue with people in poverty, their representative organisations and networks, and the social partners; takes the view that it must be ensured that people experiencing poverty and their representative organisations are made stakeholders and provided with the financial and other resources to enable them to participate in the preparation, application and monitoring of policies, measures and indicators at European, national, regional and local levels, particularly in relation to the national reform programmes in the context of the Europe 2020 strategy and the open method of coordination on social protection and social inclusion; stresses furthermore the need to step up action against employers who illegally employ marginalised groups for less than the minimum income;
on seisukohal, et jõupingutusi vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemiseks tuleb jätkata ja suurendada, et parandada nende inimeste olukorda, kes elavad suurimas vaesuse ja tõrjutuse ohus, nagu juhutöölised, töötud, üksikvanemaga pered, üksi elavad eakad inimesed, naised, ebasoodsas olukorras olevad lapsed ning ka rahvusvähemused, haiged või puuetega inimesed;
Considers that sustained and extensive efforts must be made to combat poverty and social exclusion, in order to improve the situation of people at greatest risk of poverty and exclusion, such as people in precarious employment, the unemployed, single-parent families, elderly people living alone, women, disadvantaged children, ethnic minorities and people who are ill or differently-abled;
väljendab kahetsust selle üle, et mõned liikmesriigid ei arvesta nõukogu soovitusega 92/441/EMÜ, milles tunnustatakse „inimese põhiõigust saada inimväärseks eluks piisavaid toimetulekuvahendeid ja sotsiaalabi”;
Deeply regrets that some Member States appear not to have regard to Council Recommendation 92/441/EEC, which recognises the ‘basic right of a person to sufficient resources and social assistance to live in a manner compatible with human dignity’;
nõuab, et sotsiaalpartnerid kaasataks täiel määral riiklike vaesuse vastu võitlemise tegevuskavade väljatöötamisse ja eesmärkide seadmisse kõigil valitsemistasanditel;
Insists that the social partners should be fully involved in drawing up national action plans to combat poverty and setting reference targets at each level of governance;
rõhutab vajadust kavandada ja rakendada sihipäraseid meetmeid aktiivse tööhõivepoliitika kaudu piirkondlikul, majandusharu ja ettevõtte tasandil, kaasates sellesse aktiivselt sotsiaalpartnerid, et parandada tööturule juurdepääsu nende inimeste jaoks, kelle elukutse on seotud eriti kõrge töötuse määraga majandusharudega või kes on pärit eriti kõrge töötuse määraga geograafilistest piirkondadest;
Stresses the need to plan and implement targeted interventions, through active employment policies at geographical, sectoral and business levels, and with the active involvement of the social partners, in order to boost access to the labour market for people from sectors or geographical regions with particularly high rates of unemployment;
rõhutab vajadust keskenduda kindlatele elanikerühmadele (sisserändajad, naised, pensionieale lähenevad töötud jne) eesmärgiga parandada oskusi, vältida töötust ja suurendada sotsiaalset integratsiooni;
Stresses the need to focus on selected sections of the population (migrants, women, unemployed people of pre-retirement age, etc.) with the aim of improving skills, preventing unemployment and strengthening the fabric of social integration;
kutsub liikmesriike ja komisjoni üles võtma meetmeid noorte ja eakate integreerimiseks tööturule, sest need on haavatavad rühmad, keda mõjutab tugevalt praegusest majanduslangusest tingitud töökohtade vähesus;
Urges the Member States and the Commission to take measures for the integration of younger and older people into the labour market, since these are vulnerable groups that are severely affected by the lack of jobs in the present recession;
rõhutab, et miinimumsissetuleku tagamise kavad peavad katma ka küttekulud, et rahapuuduse tõttu energiakuludega kimpus olevad vaesed majapidamised suudaksid tasuda energiaarveid; on seisukohal, et miinimumsissetuleku tagamise kavad peavad põhinema realistlikul elamu küttekulude hinnangul ning võtma arvesse konkreetse majapidamise, näiteks lastega perede, eakate ja puuetega inimeste vajadusi;
Stresses that minimum income schemes must cover fuel costs to allow poor households affected by energy poverty to pay their energy bills; minimum income schemes must be calculated on the basis of realistic assessments of how much it costs to heat a home related to the specific household needs – e.g. family with children, older people and disabled persons;
rõhutab, et ehkki enamikul ELi 27 liikmesriigist on riiklikud miinimumsissetuleku tagamise kavad, on riike, kellel neid ei ole; kutsub liikmesriike üles kehtestama sotsiaalse kaasatuse edendamiseks vaesust vältida aitava miinimumsissetuleku tagamise kavad ning jagama parimaid tavasid; tunnistab, et sotsiaalabi andmisel on liikmesriikide kohus tagada, et kodanikud mõistavad oma õigusi ja on suutelised neid kasutama;
Points out that, while most Member States in the EU-27 have national minimum income schemes, several do not; calls on the Member States to provide for poverty-preventing guaranteed minimum income schemes for social inclusion, and urges them to exchange best practice; recognises that, where there is provision of social assistance, Member States have a duty to ensure that citizens understand and are able to obtain their entitlements;
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile ning liikmesriikide ja kandidaatriikide valitsustele ja parlamentidele.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission and the parliaments and governments of the Member States and of the candidate countries.
Euroopa Parlamendi 20. oktoobri 2010. aasta resolutsioon finants-, majandus- ja sotsiaalkriisi kohta: soovitused vajalike meetmete ja algatuste kohta (vahearuanne) ( 2009/2182(INI) )
European Parliament resolution of 20 October 2010 on the financial, economic and social crisis: recommendations concerning measures and initiatives to be taken (mid-term report) ( 2009/2182(INI) )
võttes arvesse oma 7. oktoobri 2009. aasta otsust finants-, majandus- ja sotsiaalkriisi erikomisjoni moodustamise, volituste, arvulise koosseisu ja ametiaja kestuse kohta ELT C 230 E, 26.8.2010, lk 11.
having regard to its decision of 7 October 2009 on setting up a special committee on the financial, economic and social crisis, and its powers, numerical composition and term of office OJ C 230 E, 26.8.2010, p.
võttes arvesse finants-, majandus- ja sotsiaalkriisi erikomisjoni raportit ( A7-0267/2010 ),
having regard to the report of the Special Committee on the Financial, Economic and Social Crisis ( A7-0267/2010 ),
märgib, et praegusel kriisil on palju põhjuseid ning selle mõju on nii kohene kui ka pikaajaline ja mitmeid hoiatavaid märke ignoreeriti ning kriisi ulatust, mõju ja ülekanduvat mõju alahinnati;
Notes that the causes of the current crisis are manifold and its effects both immediate and long-term, and that several warning signs were overlooked and the scale of the crisis, as well as its impact and spillover effects, underestimated;
märgib, et USAs kõrge riskitasemega hüpoteeklaenude mullist alguse saanud kriisi juured ulatuvad kaugele minevikku;
Notes that the crisis that originated in the United States with the subprime bubble had roots that go back a long way;
märgib, et peamised tegurid, mis praeguse finantskriisi tekkele kaasa aitasid, on üleilmne tasakaalustamatus, regulatiivne juhtimine (reguleerimine ja järelevalve) ning rahapoliitika, ning nendele teguritele lisandusid finantssüsteemi konkreetsed puudused, nagu finantstoodete keerukus ja läbipaistmatus, lühiajalistel tulemustel põhinevad töötasusüsteemid ja puudulikud ärimudelid;
Notes that global imbalances, regulatory governance (regulation and supervision), and monetary policy - together with specific factors inherent in the financial system, such as the complexity and opacity of financial products, short-term featured remuneration systems and inadequate business models - are the main factors contributing to the current financial crisis;