natgillin/translations-raw huggingface dataset:
nõuab, et erimenetlusi kaitstaks ja tugevdataks ning inimõiguste nõukogule tagataks võimalus tegeleda konkreetsete inimõiguste rikkumistega riigipõhiste resolutsioonide ning riigipõhiste volituste abil; rõhutab inimõiguste (olenemata sellest, kas tegemist on sotsiaalsete, majanduslike, kultuuriliste, kodaniku- või poliitiliste õigustega) lahutamatuse tähtsust; võtab murega teadmiseks, et kaebuste lahendamise mehhanismiga, mis on ainulaadne universaalne ohvritele suunatud mehhanism, on saavutatud väga vähe tulemusi võrreldes esitatud taotluste arvuga; rõhutab, et sellele küsimusele tuleb ÜRO inimõiguste nõukogu läbivaatamisel tähelepanu pöörata;
Insists on the safeguarding and strengthening of the Special Procedures and on the guaranteeing of the possibility for the UNHRC to address specific human rights violations through country resolutions and country mandates; stresses the importance of the indivisibility of human rights, whether social, economic, cultural, civil or political; notes with concern that the Complaints Mechanism, a unique universal victim-oriented mechanism, has produced little in the way of outcome in relation to the large number of submissions it has received; underlines the need to address this issue in the UNHRC review;
tunnistab üldise korrapärase läbivaatamise kui kõigi valitsuste jagatud kogemuse lisandväärtust, millega allutatakse kõik ÜRO liikmed võrdsele kohtlemisele ja kontrollile, vaatamata asjaolule, et riigid peavad vabatahtlikult sellega nõustuma ning võtma soovituste suhtes järelmeetmeid; märgib, et 2011. aasta detsembriks vaadatakse selle mehhanismi raames läbi kõik Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kuuluvad riigid;
Recognises the added value of the UPR as a shared experience for all governments, which submits all UN members to equal treatment and scrutiny despite the fact that the countries have to voluntarily accept to be submitted and to follow up the recommendations; points out that by December 2011 all United Nations Member States will have been reviewed under this mechanism;
rõhutab, et on tähtis jätta kodanikuühiskonnale inimõiguste nõukogus piisav vabadus, et suurendada kodanikuühiskonna osalust dialoogis, luua uusi võimalusi valitsusvälistele organisatsioonidele (VVOd) ning alustada dialoogi teatavates riikides;
Insists that it is essential to maintain a space for civil society in the UNHRC in order to enhance civil society participation in the dialogue, opening up new opportunities for non-governmental organisations (NGOs) to enter into dialogue within particular States;
toetab VVOde suuremat osalemist üldises korrapärases läbivaatamises, võimaldades neil esitada töörühmale arutamiseks kirjalikke soovitusi ning osaleda aruteludes;
Supports further involvement of NGOs in the UPR by allowing the submission of written recommendations for consideration by the Working Group and participation in its deliberations;
võtab teadmiseks võimalused, mida üldine korrapärane läbivaatamine pakub riikidele selleks, et pühenduda inimõigustega seotud kohustuste täitmisele ning lepingujärgsete organite järelduste ja erimenetluste suhtes järelmeetmete võtmisele;
Takes note of the possibility the UPR offers for States to commit to implementing their human rights obligations, and following up on the conclusions of treaty bodies and Special Procedures;
kinnitab veel kord asjaolu, et soovitused peaksid olema rohkem tulemustele orienteeritud, ja nõuab sõltumatute ekspertide ning inimõigustega tegelevate riiklike asutuste suuremat kaasamist üldisesse korrapärasesse läbivaatamisse, et tagada selle järelmehhanismi tulemuslikkus; on seisukohal, et sõltumatuid eksperditeadmisi saab üldise korrapärase läbivaatamise protsessi tuua seeläbi, et eksperdid jälgivad läbivaatamise protsessi ja esitavad üldise korrapärase läbivaatamise kohta lõpparuande vastuvõtmise ajal kokkuvõtte ning analüüsi;
Reaffirms the fact that recommendations should be more results-oriented and calls for more involvement by independent experts and national human rights institutions in the UPR to ensure it is an effective follow-up mechanism; considers that independent expertise can be brought into the UPR process by having experts observe the review process and present a summary and analysis of the UPR during the adoption of the final report;
kahetseb, et teatavate riikide läbivaatamise esimene tsükkel ei vastanud täielikult ootustele seoses läbipaistva, mitteselektiivse ja rahumeelse protsessiga; tunnustab sellega seoses ELi liikmesriikide rolli blokimeelsuse murdmise püüetes; julgustab ELi liikmesriike andma soovituste rakendamiseks tehnilist abi;
Regrets that the first cycle of the review of certain countries has not lived up to the expectations of a transparent, non-selective and non-confrontational process; acknowledges in this regard the role EU Member States have played in trying to break through the ‘bloc mentality’; encourages EU Member States to provide technical assistance to help the recommendations to be implemented;
kutsub ELi liikmesriike üles jätkuvalt osalema ÜRO inimõiguste nõukogu läbivaatamises, tagama, et üldise korrapärase läbivaatamise esimese ja teise tsükli vahel ei oleks tühimikku ja et teises tsüklis keskendutakse soovituste täitmisele ja järelmeetmete võtmisele; toetab seisukohta, et üldises korrapärases läbivaatamises osalevad riigid peaksid andma iga soovituse kohta selged vastused ja esitama ajakava töörühma soovituste elluviimiseks; märgib, et soovituste täitmise olukorra kohta vahearuande esitamine võib sellele protsessile kaasa aidata;
Calls on EU Member States to continue to engage in the review of the UNHRC, to ensure there is no gap between the first and second cycles of the UPR, and to ensure the second cycle focuses on the implementation and follow-up of recommendations; supports the view that States submitted to the UPR should provide clear responses to each recommendation and timetables for implementation of the Working Group's recommendations; notes that the submission of a mid-term report on the status of implementation may contribute to this process;
kordab, et erimenetlused on ÜRO inimõiguste mehhanismi keskmes ning et ÜRO inimõiguste nõukogu usaldusväärsus ja tulemuslikkus inimõiguste kaitsmisel tuginevad koostööle erimenetlustega ning nende täielikule rakendamisele; rõhutab sellega seoses, et esmatähtis on ÜRO inimõiguste nõukogu erimenetluste sõltumatuse ja interaktiivsuse tugevdamine;
Restates that Special Procedures lie at the core of the UN human rights machinery, and that the credibility and effectiveness of the UNHRC in the protection of human rights rests on cooperation with Special Procedures and their full implementation; stresses, in this context, that strengthening the independence and interactivity of the Special Procedures with the Council is fundamental;
mõistab hukka katsed vähendada erimenetluste sõltumatust sellega, et valitsustele antaks volitused erimenetluste kontrollimiseks; rõhutab, et igasugune kontroll politiseeriks ja kahjustaks selle süsteemi tõhusust;
Condemns attempts to undermine the independence of Special Procedures by putting governments in an oversight position over the Special Procedures; stresses that any sort of control would politicise and damage the effectiveness of the system;
kordab, et üksikute riikide olukorda käsitlevad erimenetlused on olulised vahendid inimõiguste olukorra parandamiseks kohapeal; rõhutab, et arvestades riigipõhiste mandaatide olulisi elemente, nagu nende perioodilisus ja ekspertteadmised, millele need tuginevad, ei saa neid asendada üldise perioodilise läbivaatamisega;
Reiterates that the Special Procedures on country situations are an essential instrument for improving human rights on the ground; stresses that due to crucial elements like their periodicity and the expertise they are based on, country mandates cannot be replaced by the UPR;
kutsub ELi liikmesriike üles kaitsma läbivaatamise ajal ÜRO inimõiguste nõukogu terviklikkust ja vastutust, toetades järelmehhanismi loomist erimenetluse soovituste rakendamiseks ning võttes lisaks sellele vastu valikukriteeriumid ja läbipaistvama ametisse nimetamise korra, mis põhineb kandidaatide taustal, oskustel, kvalifikatsioonil ja kogemusel; kiidab heaks VVOde ettepaneku tugevdada erimenetluste varajase hoiatamise suutlikkust mehhanismi abil, mis võimaldaks neil algatada ÜRO inimõiguste nõukogus olukorra automaatse hindamise;
Calls on EU Member States to defend the integrity and accountability of the UNHRC in the review by supporting the establishment of a follow up-mechanism on the implementation of recommendations of Special Procedures, in addition to the adoption of selection criteria and a more transparent appointments process based on the background, skills, qualifications and experience of nominees; endorses the proposal by NGOs to strengthen the early warning capacity of Special Procedures through a mechanism that allows them to trigger the automatic consideration of a situation by the UNHRC;
väljendab heameelt ELi asepresidendi ja kõrge esindaja osalemise üle ÜRO inimõiguste nõukogu 16. istungjärgul;
Welcomes the participation of the EU HR/VP in the UNHRC 16th session;
nõuab, et Euroopa välisteenistus ja eelkõige ELi delegatsioonid Genfis ja New Yorgis suurendaksid ÜRO inimõiguste nõukogus ELi meetmete sidusust, nähtavust ja usutavust, arendades edasi piirkondadevahelist teavitustegevust ja koostööd, ning nõuab eelkõige lobitöö tegemist kõigi rühmade mõõdukate riikide seas;
Insists on the EEAS, and notably the EU delegations in Geneva and New York, increasing the coherence, visibility and credibility of the EU's action in the UNHRC by further developing cross-regional outreach and cooperation and especially on lobbying the moderate states in all groups;
toetab lesbide, geide, bi- ja transseksuaalide õigusi käsitlevat piirkondadevahelist avaldust;
Supports the cross-regional statement that will be presented on the LGBTI rights;
kordab oma toetust ELi aktiivsele osalemisele ÜRO inimõiguste nõukogu töös selle loomisest alates, olles resolutsioonide toetajaks või kaastoetajaks, tehes avaldusi ja osaledes interaktiivsetes dialoogides ning aruteludes; tunnustab ELi võetud kohustusi käsitleda ÜRO inimõiguste nõukogus üksikute riikide olukorda ja rõhutab nende kohustuste põhjaliku täitmise tähtsust;
Reiterates its support for the EU's active participation in the work of the UNHRC since its establishment, namely through sponsoring or co-sponsoring resolutions, issuing statements, and intervening in interactive dialogues and debates; recognises the commitments made by the EU to addressing country situations in the UNHRC and stresses the importance that these commitments be strongly implemented;
toetab ELi ning Ladina-Ameerika ja Kariibi mere riikide rühma (GRULAC) ühisalgatust eesmärgiga võtta vastu resolutsioon tänaval elavate ja töötavate laste kohta;
Supports the joint initiative of EU and GRULAC (Latin American and Caribbean Group) for a resolution on children living and working on the street;
kutsub ELi liikmesriike üles tegema kõik endast oleneva, et säilitada erimenetluste volitused ja nõuab eelkõige inimõiguste kaitsjate olukorda käsitleva ÜRO eriraportööri mandaadi pikendamist;
Calls on EU Member States to do their utmost to preserve all special procedures mandates and calls in particular for the renewal of the mandate of the UN Special Rapporteur on the situation of human rights defenders;
tunneb kahetsust selle pärast, et konsensuse saavutamise nimel tehtavate pingutuste kõrvalmõjuna näib EL sageli oma ambitsioone alandavat, ning on veendunud, et EL peaks riigipõhiste resolutsioonide esitamisel ja/või järgimisel olema palju julgem;
Regrets that as a side-effect of its efforts to seek consensus, the EU often appears to be lowering its ambitions, and believes the EU should be much bolder in putting forward and/or running with country resolutions;
märgib murega, et EL ei ole suutnud avaldada tulemuslikult mõju laiemas ÜRO süsteemis; rõhutab, et EL peaks seadma ÜRO inimõiguste nõukogu üheks prioriteediks ja koordineerima paremini liikmesriikide tegevust, ning kutsub nõukogu üles võtma vastu suunised sellega seotud koordineerimise ja otsustamise hõlbustamiseks ning looma koalitsioone/toetusrühmi võtmetähtsusega piirkondlike partnerite ja kõigi mõõdukate riikidega, et ületada takistused ÜRO inimõiguste nõukogus;
Notes with concern that the EU has been unable to exercise influence effectively within the wider UN system; stresses the need for the EU to make the HRC a priority and to coordinate better among the Member States, and calls on the Council to adopt guidelines in order to facilitate coordination and decision-making in this context, and to seek to build coalitions/allegiances with key regional partners and all moderate states in an effort to overcome the logic of blocs within the HRC;
juhib praktilisel tasandil tähelepanu sellele, kuivõrd oluline on, et ELil oleks suurem ja piisavate ressurssidega delegatsioon Genfis ja New Yorgis; rõhutab, et Genfis ja New Yorgis toimuv peab olema ELi välispoliitika lahutamatu osa, pöörates põhitähelepanu sisese koordineerimise parandamisele, ning rõhutab ka, et kahepoolse ja mitmepoolse tasandi vahel on vaja head vastastikust mõju;
Draws attention, on a practical level, to the importance of having a larger, well-resourced EU Delegation in Geneva and New York; stresses that what happens in Geneva and New York must be an integral part of EU foreign policy, with a focus on improving internal coordination, and stresses, too, the need for good interplay between the bilateral and multilateral levels;
peab kahetsusväärseks asjaolu, et ELi poolt 2010. aasta septembris ÜRO Peaassambleele esitatud resolutsioon, mille eesmärk on tugevdada ELi positsiooni nii, et see vastaks Lissaboni lepingust tulenevale uuele institutsioonilisele korraldusele, on edasi lükatud; juhib tähelepanu sellele, et parem staatus annaks võimaluse määrata ELi esindajaks alaline esindaja (Euroopa Ülemkogu eesistuja ja/või kõrge esindaja), rääkida ühel häälel ning suurendaks ELi nähtavust ja mõju ülemaailmse osalejana; rõhutab, et Euroopa välisteenistuse spetsiaalse töörühma tehtud pingutusi on vaja jätkata, et edendada resolutsiooni vastuvõtmist tihedas koostöös ELi liikmesriikidega;
Deplores the fact that the resolution tabled by the EU for the UN General Assembly in September 2010 with the aim of reinforcing its ‘status’ in order to be consistent with the new institutional arrangements arising from the Lisbon Treaty has been postponed; points out that this enhanced status would give the EU the possibility of being represented by a constant figure (the President of the European Council and/or the High Representative) and of speaking with one voice, and would raise the visibility and influence of the EU as a global actor; insists on the need to continue efforts made by the EEAS ‘special task force’ to promote the adoption of the resolution in close cooperation with the EU Member States;
volitab ÜRO inimõiguste nõukogu 16. istungjärguks moodustatud Euroopa Parlamendi delegatsiooni esitama käesolevas resolutsioonis välja toodud probleeme; palub delegatsioonil esitada visiidi kohta aruanne inimõiguste allkomisjonile ja peab vältimatuks jätkata Euroopa Parlamendi delegatsioonide saatmist ÜRO inimõiguste nõukogu asjaomastele istungjärkudele;
Mandates its delegation to the 16th Session of the UNHRC to voice the concerns expressed in this resolution; calls on the delegation to report to the Subcommittee on Human Rights regarding its visit, and considers it indispensable to continue sending a European Parliament delegation to relevant sessions of the UNHRC;
kordab üleskutset ELi liikmesriikidele tagada inimõiguste austamine oma sisepoliitikas, et vältida kahekordseid standardeid ja võtta arvesse käimasolevat ELi ühinemisprotsessi Euroopa inimõiguste konventsiooniga, sest selle tegemata jätmine võib ELi positsiooni ÜRO inimõiguste nõukogus väga nõrgaks muuta;
Reiterates its call on the EU Member States to ensure that human rights are respected in their own internal policies in order to avoid double standards and in view of the current accession process of the EU to the European Convention on Human Rights (ECHR), as failure to do so fundamentally could weaken the EU's position in the UNHRC;
B7-0166 , 0175 , 0176 , 0177 , 0178 ja 0179/2011
B7-0166 , 0175 , 0176 , 0177 , 0178 and 0179/2011
võttes arvesse oma varasemaid resolutsioone inimõiguste ja demokraatia kohta Pakistanis, eelkõige 20. jaanuari 2011. aasta resolutsiooni Vastuvõetud tekstid, P7_TA-PROV(2011)0026 .
having regard to its previous resolutions on human rights and democracy in Pakistan, in particular that of 20 January 2011 Texts adopted, P7_TA(2011)0026 .
võttes arvesse oma 16. detsembri 2010. aasta resolutsiooni Vastuvõetud tekstid, P7_TA(2010)0489 .
having regard to its resolution of 16 December 2010 Texts adopted, P7_TA(2010)0489 .
võttes arvesse 21. veebruaril 2011. aastal vastu võetud nõukogu järeldusi usust või veendumustest tingitud sallimatuse, diskrimineerimise ja vägivalla kohta;
having regard to the Council Conclusions on intolerance, discrimination and violence on the basis of religion or belief, adopted on 21 February 2011,
võttes arvesse ELi kõrge esindaja Catherine Ashtoni 2. märtsi 2011. aasta avaldust Pakistani valitsuse vähemuste ministri Shahbaz Bhatti mõrva kohta;
having regard to the statement of 2 March 2011 by EU High Representative Catherine Ashton on the assassination of the Minister for Minorities in the Government of Pakistan, Mr Shahbaz Bhatti,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi presidendi Jerzy Buzeki 2. märtsi 2011. aasta avaldust;
having regard to the statement by the President of the European Parliament, Jerzy Buzek, of 2 March 2011,
võttes arvesse ÜRO kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelist pakti;
having regard to the UN International Covenant on Civil and Political Rights (ICCPR),
võttes arvesse Pakistani põhiseaduse artiklit 19 sõnavabaduse kohta;
having regard to Article 19 of the Pakistani Constitution on freedom of speech,
arvestades, et 2. märtsil 2011. aastal avasid relvastatud mehed tule pealinna Islamabadi tööle sõitva Pakistani vähemuste ministri Shahbaz Bhatti auto pihta ning tapsid ta; arvestades, et rühmitus, kes kutsub end Tehreek-e-Taliban Punjabiks (Pandžabi Talibani liikumine), võttis tapmise eest vastutuse ning teatas, et ministri tapmise põhjuseks oli tema seisukoht jumalateotuse seaduste suhtes;
whereas, on 2 March 2011, the Pakistani Minister for Minorities, Shahbaz Bhatti, was assassinated by armed men who opened fire on his car as he travelled to work in the capital Islamabad; whereas a group calling itself the Tehreek-e-Taliban Punjab (Taliban Movement Punjab) claimed responsibility for the killing and said that the minister had been killed for his stance on the blasphemy laws,
arvestades, et Pakistani ametivõimud keeldusid − vaatamata sellele, et islamistide rühmitused tegid Shahbaz Bhattile korduvalt tapmisähvardusi − rahuldamast Shahbaz Bhatti palvet kasutada kuulikindlat ametiautot ning tema enda poolt valitud usaldusväärseid ihukaitsjaid;
whereas – in spite of repeated threats to the life of Mr Bhatti by Islamist groupings – he had his specific request for the use of a bulletproof official car as well as his own choice of trusted bodyguards refused by the Pakistani authorities,
arvestades, et Shahbaz Bhatti oli ainus kristlasest liige Pakistani valitsuskabinetis ja üks väheseid riigi juhtpoliitikuid, kes julges nimetatud seaduste ja nende soodustatud ebaõigluse vastu võidelda;
whereas Shahbaz Bhatti was the only Christian member of the Pakistani Cabinet and one of the country's few leading politicians who had the courage to combat these laws and the injustices they have facilitated,
arvestades, et mõrv toimus kõigest kaks kuud pärast Pandžabi provintsi kuberneri Salmaan Taseeri mõrva, mille pani toime üks tema enda turvameestest, kes ei olnud nõus Taseeri vastuseisuga Pakistani jumalateotuse seadustele;
whereas this assassination happened only two months after the murder of Salman Taseer, Governor of the Province of Punjab, by one of his own security guards, who disagreed with Taseer's opposition to Pakistan's blasphemy laws,
arvestades, et 1. märtsil 2011. aastal tapeti kolmas tuntud Pakistani inimõiguste kaitsja − Pakistani inimõigustekomisjoni koordinaator Naeem Sabir Jamaldini, kes võitles erakordselt aktiivselt inimõiguste rikkumiste vastu Belutšistani piirkonnas;
whereas on 1 March 2011 a third prominent Pakistani human rights defender, Naeem Sabir Jamaldini, the Coordinator of the Human Rights Commission of Pakistan, was likewise assassinated, who was particularly active in combating the human rights violations in the Baluchistan region,
arvestades, et minister Bhatti ja kuberner Taseer kõigest kinnitasid valitseva Pakistani Rahvapartei avaldatud seisukohta; arvestades, et Gilani valitsus taganes 30. detsembril 2010. aastal avalikult väljakuulutatud lubadusest diskrimineerivad seadused läbi vaadata ning jättis reformi toetajad üksi ning radikaalsete usujuhtide ja militaristlike äärmuslaste rühmituste − kes hirmutavad, ähvardavad ja tapavad neid, kes nende seisukohti ei jaga − pidevate ähvarduste meelevalda;
whereas Minister Bhatti and Governor Taseer solely reiterated the stated position of the ruling Pakistan People's Party; whereas when, on 30 December 2010, the Gilani Government publicly reneged on its manifesto commitment to review the blasphemy laws, it left supporters of reform isolated and vulnerable to continuous threats from radical religious leaders and militant extremist groups who intimidate, threaten and kill those with opposing views,
arvestades, et poliitikuid, parteisid, meediategelasi ning kodanikuühiskonna esindajaid, nagu naiste ja inimõiguste aktiviste, hirmutatakse pidevalt ja isegi tapetakse, ning arvestades, et seetõttu on jumalateotuse seaduste alane avalik arutelu järjest enam maha surutud;
whereas politicians, political parties and representatives of the media and civil society such as women's and human rights activists are constantly intimidated, and even murdered, and whereas therefore public debate on the blasphemy laws is increasingly stifled,
arvestades, et Euroopa Liidu lepingu artikli 3 lõikes 5 on sätestatud, et demokraatia edendamine ning inimõiguste ja kodanikuvabaduste austamine on Euroopa Liidu aluspõhimõtted ja eesmärgid, millele tuginetakse ühiselt kolmandate riikidega suhtlemisel; arvestades, et ELi arenguabi tingimuseks on inimõiguste ja vähemuste õiguste austamine,
whereas Article 3(5) of the Treaty on European Union states that the promotion of democracy and respect for human rights and civil liberties are fundamental principles and aims of the European Union and constitute common ground for its relations with third countries; whereas EU development assistance is conditional upon respect for human rights and minority rights,
mõistab 2. märtsil 2011. aastal toimunud Pakistani valitsuse vähemuste ministri Shahbaz Bhatti jõhkra mõrva teravalt hukka ning avaldab sügavat kaastunnet ohvri perele ja sõpradele ning Pakistani rahvale, samuti väljendab solidaarsust kõigi nendega, keda jätkuvalt ähvardatakse, kuid kes siiski oma seisukohti väljendavad;
Strongly condemns the brutal murder of Shahbaz Bhatti, Minister for Minorities in the Government of Pakistan, on 2 March 2011 and expresses its sincere condolences to the family and friends of the victim and to the people of Pakistan as well as its solidarity with all those who continue to be threatened and still raise their voice;
tunnustab minister Shahbaz Bhatti julgust ja tõelist pühendumist õiglusele, uskudevahelisele dialoogile ning usu- ja veendumusvabadusele Pakistanis, ning seda, et vaatamata pidevatele ähvardustele ja suurtele isiklikele riskidele kaitses ta kristlasest viie lapse ema Asia Bibit, kellele mõisteti jumalateotuse eest surmanuhtlus;
Applauds Minister Shahbaz Bhatti's courage and proven commitment to justice, interfaith dialogue and freedom of religion and belief in Pakistan, in addition to his concern over Asia Bibi, the Christian woman and mother of five children condemned to death for blasphemy, despite continuous threats and the enormous personal risks involved;