natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Lisaks humanitaarabi andmisele on EL teatanud, et ka rahaline toetus tehakse kättesaadavaks, et tegeleda majanduskriisiga, mis tuleneb sellest, et turism ja kaubandus Liibüaga väheneb.
The EU also announced that in addition to humanitarian aid, financial support would be made available to address the economic crisis resulting from the fall of resources generated by tourism and the decline in trade with Libya.
Euroopa välisteenistus kinnitas inimõiguste allkomisjonile, et rahalised vahendid on kindlaks määratud.
The EEAS services confirmed to the Subcommittee on Human Rights that the financial instruments had been identified.
Neid vahendeid ei ole aga veel eraldatud.
However, the funds have not yet been released.
Kas komisjon saab anda parlamendile teavet nende vahendite eraldamise kuupäeva kohta?
Can the Commission inform Parliament about the date for the release of the funds?
Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ja komisjoni asepresidendi Ashtoni vastus komisjoni nimel
Answer given by High Representative/Vice-President Ashton on behalf of the Commission
Komisjon korraldas 12. mail 2011 ministrite planeerimiskonverentsi, mille raames pakkusid liikmesriigid ja assotsieerunud riigid ümberasustamisvõimalust Põhja-Aafrikast pärit 718 pagulasele.
The Commission organised a Ministerial Pledging Conference on 12 May 2011, where 718 resettlement places were pledged in total by the Member States and Associated Countries in favour of stranded refugees in North Africa.
Pagulasi olid nõus vastu võtma järgmised liikmesriigid: Iirimaa (24), Hispaania (50), Portugal (19), Rootsi (200), Belgia (25), Soome (70) ja Madalmaad (20).
The following Member States made the pledges: Ireland (24), Spain (50), Portugal (19), Sweden (200), Belgium (25), Finland (70), and Netherlands (20).
Norra pakkus ümberasustamise võimalust 310-le pagulasele.
Norway pledged 310 places.
Komisjon ei ole ümberasustamise konkreetsete juhtude käsitlemisega otseselt seotud.
The Commission is not directly involved in the actual process of resettlement of individual cases.
Sellega tegelevad liikmesriigid koostöös Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Pagulaste Ametiga (UNHCR), kes tegeleb ümberasustamisjuhtumite suunamise ja menetlemisega, ning Rahvusvahelise Migratsiooniorganisatsiooniga (IOM), kes tegeleb ümberasustamisjuhtude edasise menetlemise ja pagulaste transportimise küsimustega.
This is done by the Member States individually in cooperation with the United Nations Refugee Agency (UNHCR) (referral of resettlement cases, processing) and the International Organisation for Migration (IOM) (further processing, travel).
Ümberasustamise protsess võib kesta kaua, kuna hõlmab ettevalmistusi ja jõupingutusi nii enne kui ka pärast pagulaste kohalejõudmist.
Resettlement can be a lengthy process which requires preparations in both pre-arrival and post-arrival phases.
Pagulasi ümber asustavad riigid juhivad protsessi erinevas tempos sõltuvalt riikliku ümberasustamiskava väljatöötamise seisust ja kohalejõudmisejärgsete teenuste (eluase, integratsioon jne) kättesaadavusest.
It is dealt with by the resettlement countries at an individual pace, depending on the level of development of national resettlement programme and the access to post-arrival services (lodging, integration, etc.).
Piirkondlikus kaitseprogrammis, mis hõlmab Tuneesiat, Egiptust ja võimaluse korral ka Liibüat, sisaldub oluline ümberasustamiskomponent (registreerimise rahastamine ja suunatud juhtumite menetlemine).
The Regional Protection Programme encompassing Tunisia, Egypt and, when possible, Libya foresees a substantial resettlement component (financing of registration and processing of referred cases).
Komisjon kavatseb kirjutada lepingule koos oma partneri, Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Pagulaste Ametiga, 2011. aasta sügisel alla ja asuda lepingut seejärel kohe rakendama.
The Commission plans to sign the contract with its implementing partner UNHCR in the autumn of 2011 and to implement it directly afterwards.
Seoses majanduskriisiga märgib komisjon, et EL on suurendanud Euroopa naabrus- ja partnerlusinstrumendi raames (2011. aasta tegevuskava) Tuneesiale eraldatavat summat, et aidata riigil rahuldada pakilisi vajadusi.
Regarding the economic crisis, the EU, under the European Neighbourhood Policy Instrument (Annual Action Plan for 2011 — AAP), has increased the amounts earmarked for Tunisia in order to support the urgent needs.
Tegevuskava sisaldab kolme programmi, mille vahendite kogusumma on 130 miljonit eurot: a) majanduse elavdamise programm (90 miljonit eurot); b) vaesemate piirkondade toetamise programm (20 miljonit eurot) ning c) teenustesektoris tegutsevate äriühingute toetamise programm (20 miljonit eurot).
The 2011 AAP has been increased by EUR 50 million and includes three programmes for a total amount of EUR 130 million: (a) programme to boost the economy (EUR 90 million); (b) support to the poorer regions (EUR 20 million); and (c) support to the enterprises in the services sector (EUR 20 million).
Kirjalikult vastatav küsimus E-007179/2011
Question for written answer E-007179/2011
Marietje Schaake (ALDE) , Leonidas Donskis (ALDE) , Edward McMillan-Scott (ALDE) , Barbara Lochbihler (Verts/ALE) , Kristiina Ojuland (ALDE) ja Sir Graham Watson (ALDE)
Marietje Schaake (ALDE) , Leonidas Donskis (ALDE) , Edward McMillan-Scott (ALDE) , Barbara Lochbihler (Verts/ALE) , Kristiina Ojuland (ALDE) and Sir Graham Watson (ALDE)
(21. juuli 2011)
(21 July 2011)
Teema: VP/HR - Edasine tegevus seoses Vene ametnikele suunatud piiravate meetmetega Magnitski kohtuasjas
Subject: VP/HR — Follow-up regarding restrictive measures to Russian officials in Magnitsky case
16. detsembril 2010 vastu võetud resolutsiooni (aastaaruande kohta, mis käsitleb inimõigusi maailmas 2009. aastal ja Euroopa Liidu poliitikat selles valdkonnas (2010/2202(INI)) lõikes 120 kutsutakse nõukogu üles nõudma, et Vene ametivõimud tooksid kohtu ette Vene juristi Sergei Magnitski surma eest vastutavad isikud.
In the Resolution on ‘Human rights in the world in 2009 and EU policy on the matter’ (2010/2202(INI) (the ‘Resolution’) adopted on 16 December 2010, Article 120 calls upon the Council to insist that the Russian authorities bring those responsible for the death of the Russian Attorney Sergej Magnitsky (‘Magnitsky’) to justice .
Ühtlasi kutsutakse nõukogu üles kaaluma ELi sissesõidukeelu kehtestamist kõnealuse juhtumiga seotud Vene ametnikele ning innustatakse ELi õiguskaitseasutusi tegema koostööd kõnealuste Vene ametnike pangakontode ja muude varade külmutamisel kõigis ELi liikmesriikides.
It also calls on it to consider imposing an EU entry ban for Russian officials involved in this case, and encourages EC law enforcement agencies to cooperate in freezing bank accounts and other assets of these Russian officials in all EU Member States.
20. mail 2011 võeti USA esindajatekojas vastu „Sergei Magnitski Rule of Law Accountability Act 2011”, mis on suunatud Magnitski juhtumiga seotud isikute vastu ning ühtlasi nende vastu, kes vastutavad muude kohtuväliste hukkamiste, piinamise või mõne muu inimõiguste ränga rikkumise eest.
On 20 May 2011 the ‘Sergei Magnitsky Rule of Law Accountability Act of 2011’ was adopted (the ‘Act’) in the US House of Representatives, targeting those involved in Magnitsky’s case and also targeting individuals responsible for other extrajudicial killings, torture, or other gross violations of human rights.
Seaduse eesmärgiks on ühtlasi nende isikute kaitsmine, kes paljastavad Vene valitsusametnike ebaseaduslikku tegevust, ning lisaks kaitse laiendamine neile, kes pooldavad sõnavabadust, usuvabadust või muid demokraatlikke põhimõtteid.
The Act also seeks to protect individuals who expose illegal activity by Russian Government officials as well as extend protection to those who advocate freedom of expression, religion or other democratic principles.
Hollandi Parlament võttis 29. juunil 2011 ühehäälselt vastu ettepaneku, millega innustatakse Hollandi valitsust sarnaselt ELi ja USA algatustega võtma piiravaid meetmeid Vene ametnike vastu, kes on seotud Vene juristi Sergei Magnitski surmaga.
The Dutch Parliament on 29 June 2011 unanimously adopted a motion encouraging the Dutch Government to adopt restrictive measures against Russian officials involved in the death of the Russian Attorney Sergej Magnitsky, in line with the EU and US initiatives.
Kas kõrge esindaja ja asepresident saaks anda ülevaate meetmetest, mis on võetud seoses resolutsiooniga ning selleks, et aidata kaasa Magnitski surma põhjalikule uurimisele, ning kui ei, siis miks mitte?
Can the HR/VP provide an overview of actions taken in response to the Resolution and to push for a thorough investigation into Magnitsky’s death, if not why not?
Kas kõrge esindaja ja asepresident saaks esile tuua, millised (lisa)meetmed võetakse selle tagamiseks, et parlamendi resolutsioonis esitatud nõudmised täidetakse ja/või Magnitski surma eest vastutavad isikud tuuakse kohtu ette, ning kui ei, siis miks mitte?
Can the HR/VP point out which (additional) actions will be taken in order to ensure that the requests of the Parliament in the Resolution will be granted and/or that those responsible for Magnitsky’s death will be brought to justice, if not why not?
Kas kõrge esindaja ja asepresident on valmis laiendama Euroopa Parlamendi esialgset nõudmist resolutsioonis sätestatud piiravate meetmete kehtestamise kohta nende isikute vastu, kes vastutavad kohtuväliste hukkamiste, piinamise või muu inimõiguste ränga rikkumise eest, nagu on sätestatud õigusaktis, ning kui ei, siis miks mitte?
Is the HR/VP willing to broaden the European Parliament’s initial calls for the imposition of restrictive measures as laid down in the Resolution to individuals responsible for extrajudicial killings, torture, or other gross violations of human rights as laid down in the Act, if not, why not?
Millal kavatseb kõrge esindaja ja asepresident arutada resolutsiooni ja õigusaktiga lisatud sätteid Euroopa Liidu välisministrite nõukogu kohtumisel eesmärgiga jõuda ühisele seisukohale?
When does the HR/VP plan to discuss the Resolution and the additional wording added in the Act, in the European Council of Foreign Ministers, with a view to arriving at a united position?
Komisjoni nimel vastas kõrge esindaja ja asepresident Catherine Ashton
Answer given by High Representative/Vice‑President Ashton on behalf of the Commission
Komisjon võtab täielikult teadmiseks Euroopa Parlamendi resolutsioonid Sergei Magnitski juhtumi kohta.
The Commission has taken full note of the European Parliament’s resolutions with regard to Mr Magnitsky’s case.
EL on seda juhtumit tähelepanelikult jälginud ja arutanud seda igal võimalusel Venemaa ametiasutustega, kaasa arvatud kõrgeimal tasandil.
The EU has been following this case very closely, raising it with the Russian authorities at every opportunity, including at the highest level.
EL väljendas president Medvedevile ja peaminister Putinile ELi ja Venemaa tippkohtumisel 7. detsembril 2010 ning Venemaa valitsuse liikmete visiidil Euroopa Komisjoni 24. veebruaril 2011 tõsist muret seoses uurimises tehtud väheste edusammudega.
The EU has expressed its serious concerns with regard to lack of progress in this case to both President Medvedev and Prime Minister Putin, at the EU‑Russia Summit on 7 December 2010, and during the visit of the Russian Government to the Commission on 24 February 2011.
4. mail 2011 toimunud inimõigustealasel konsultatsioonikohtumisel rõhutas EL juhtumi olulisust ning palus Venemaa ametiasutustelt ametlikult esitada ELile rohkem teavet uurimise käigu kohta.
The EU raised the case prominently, also formally asking the Russian authorities to provide the EU with more information on progress in this investigation, at the most recent meeting of the human rights consultations on 4 May 2011.
Siseasjade volinik arutas küsimust ka alalise partnerlusnõukogu (justiits- ja siseküsimused) 19. mai 2011. aasta kohtumisel Venemaa siseministri Konovaloviga, kutsudes Venemaad üles täitma oma rahvusvahelisi kohustusi ning tagama nõuetekohane uurimine.
Also on 19 May 2011, at the Permanent Partnership Council on Justice and Home Affairs, the Commissioner responsible for Home Affairs raised these concerns with her Russian counterpart Minsiter Konovalov, calling on Russia to respect its international obligations and to ensure proper investigation.
Inimõiguste ja õigusriigiga seotud üldisemaid küsimusi arutati ka viimasel ELi ja Venemaa tippkohtumisel.
Human rights and rule of law issues were of course also discussed more broadly at the latest EU‑Russia Summit.
Pärast ELi sekkumist on juhtumi uurimisel astutud olulisi samme.
Following these interventions, some important developments in this case can be noted.
31. mail 2011 tegi president Medvedev peaprokurörile ülesandeks tugevdada uurimise järelevalvet.
On 31 May 2011, President Medvedev instructed the Prosecutor General to ensure a closer supervision of the ongoing investigation.
Veidi varem oli Vene Föderatsiooni uurimiskomitee teatanud kriminaaluurimise algatamisest seoses Sergei Magnitski surmaga.
Shortly before that, the Investigative Committee of the Russian Federation announced that it had started a criminal investigation into Mr Magnitsky's death.
President Medvedev tegi juhtumi sõltumatu uurimise ülesandeks ka kodanikuühiskonna ja inimõiguste arengu presidendinõukogule.
President Medvedev also instructed his Presidential Council for the Development of Civil Society and Human Rights to undertake an independent probe into the case.
Mõlemad uurimised on andnud esialgseid tulemusi, mis avalikustati juuli esimesel nädalal.
Both investigative strands have led to some preliminary conclusions which were made public in the first week of July.
Need uurimised ei ole veel lõpetatud.
These investigations have not yet been completed.
6. juulil 2011 esitas kodanikuühiskonna ja inimõiguste arengu presidendinõukogu president Medvedevile uurimise esialgse aruande.
On 6 July 2011, the President’s Council for the Development of Civil Society and Human Rights delivered their preliminary conclusions about the case to President Medvedev.
Selles järeldatakse, et tõenäoliselt põhjustas Sergei Magnitski surma tahtlik hoolimatus ja piinamine (peksmine vangivalvurite poolt) ning et tema vastu esitatud süüdistused on võltsitud.
According to their findings, the death of Sergei Magnitsky was likely to have been the result of deliberate neglect and torture (beating by prison guards) and the charges against him were fraudulent.
Aruandes osutatakse ka huvide konflikti võimalusele, kuna juhtumit uurisid samad ametnikud, keda Sergei Magnitski oli süüdistanud osalemises pettuses, mille käigus riigilt varastati umbes 200 miljonit eurot.
The report also mentions a possible conflict of interests since the case was investigated by the same officials whom Mr Magnitsky had accused of involvement in a fraud case in which allegedly the equivalent of about EUR 200 million were stolen from the state.
Pärast selle teabe avaldamist on president Medvedev väidetavalt tunnistanud, et Sergei Magnitski surma põhjustas kuritegu.
Following these announcements, President Medvedev was quoted as attributing Mr Magnitsky’s death to criminal action.
Uurimiskomitee kinnitas 18. juulil 2011, et kahte vanglaametnikku süüdistatakse hoolimatuses ja nende suhtes on algatatud kriminaalasi.
The Investigative Committee confirmed on 18 July 2011 that a criminal case has been opened against two prison officials on charges of negligence.
Uurimiskomitee ei välistanud võimalust, et süüdistus esitatakse veel mõnele kõrgemale vanglaametnikule.
The Investigative Committee does not exclude that other high ranking prison officials will have to face charges.
Uurimine on kavas lõpule viia 2011. aasta augusti lõpuks.
The investigation is expected to be concluded by the end of August 2011.
EL saab piiravaid meetmeid kehtestada ainult nõukogu ühehäälse otsusega.
As concerns the EU side, any decision on restrictive measures would be for the Council to take, unanimously.
Esmalt on aga vaja, et käimasolevad uurimised viidaks nõuetekohaselt lõpule.
What is needed first and foremost at this point is a proper conclusion of the ongoing investigations.
EL kutsub Venemaa ametiasutusi üles tagama, et uurimine oleks nõuetekohane.
The EU keeps calling on Russian authorities to ensure a proper investigation.
ELi liikmesriikide välisministreid teavitatakse korrapäraselt uurimise edusammudest.
Foreign Ministers of the EU Member States are informed on a regular basis on any progress in this respect.
Kirjalikult vastatav küsimus E-007513/2011
Question for written answer E-007513/2011
Indrek Tarand (Verts/ALE) ja Tunne Kelam (PPE)
Indrek Tarand (Verts/ALE) and Tunne Kelam (PPE)
(27. juuli 2011)
(27 July 2011)
Teema: VP/HR - Ligikaudu 200 „Leopard 2A7+” lahingutanki eksport Saudi Araabiasse ja Mistral-tüüpi sõjalaevade eksport Venemaale ning selle vastavus ELi ühise seisukohaga 2008/944/ÜVJP
Subject: VP/HR — Export of approximately 200 ‘Leopard 2A7+’ battle tanks to Saudi Arabia and a Mistral class warship to Russia, and compliance with EU Common Position 2008/944/CFSP
Saksamaa föderaalvalitsus on otsustanud lubada ligikaudu 200 „Leopard 2A7+” lahingutanki ekspordi Saudi Araabiasse (Der Spiegel, nr 27, 04.07.2011, lk 14).
The German Federal Government has decided to authorise the export of approximately 200 ‘Leopard 2A7+’ battle tanks to Saudi Arabia ( Der Spiegel , No 27, 4.7.2011, p.
Kas enne Saksamaa valitsuse otsust toimus nõukogu eri tasanditel (riigi- ja valitsusjuhid, välis- ja kaitseministrid, poliitika- ja julgeolekukomitee ning nõukogu töörühmad, nt COARM) arutelusid selle vastavuse üle ELi toimimisjuhendiga (2008/944/ÜVJP)?
Prior to the decision of the German Government, had there been any discussions on its compliance with the eight criteria of the EU Code of Conduct (2008/944/CFSP) at different levels within the Council (Heads of State or Government, Foreign and Defence Ministers, Political and Security Committee or Council Working Groups such as COARM)?
Kui ei, siis miks ning kui jah, siis missugused järeldused või otsused vastu võeti? 2.
If not, why not, and if yes, what were the conclusions or decisions? 2.
Kas nõukogu / Euroopa välisteenistus on arvamusel, et Prantsusmaa-Venemaa vaheline leping Mistrali sõjalaevade müümise kohta ei olnud ELi toimimisjuhendi (2008/944/ÜVJP), Euroopa inimõiguste konventsiooni ega Venemaa inimõiguste olukorra niivõrd tõsine rikkumine või nendega mittevastavuses olemine, kui seda on või võib olla Leopard 2A7+ tankide eksport Saksamaalt Saudi Araabiasse? 3.
Is the Council/European External Action Service of the opinion that the Franco-Russian agreement on selling a Mistral warship was not as seriously in breach of or in contradiction to the EU Code of Conduct (2008/944/CFSP), the European Convention on Human Rights and the human rights situation in Russia than it is or would be in the case of the export of Leopard 2A7+ tanks from Germany to Saudi Arabia? 3.
Kas nõukogu / Euroopa välisteenistus on arvamusel, et Prantsusmaa-Venemaa vaheline leping Mistrali sõjalaevade müümise kohta on kooskõlas ELi toimimisjuhendiga (2008/944/CFSP), eelkõige selle teise, kolmanda, neljanda ja viienda kriteeriumiga? 4.
Is the Council/European External Action Service of the opinion that the Franco-Russian agreement on a Mistral warship is in line with the EU Code of Conduct (2008/944/CFSP), especially with criteria two, three, four and five? 4.
Kas nõukogu / Euroopa välisteenistus on arvamusel, et Saksamaa-Saudi Araabia leping Leopard 2A7+ tankide kohta on kooskõlas ELi toimimisjuhendiga (2008/944/CFSP), eelkõige selle teise, kolmanda, neljanda ja viienda kriteeriumiga? 5.
Is the Council/European External Action Service of the opinion that the German-Saudi Arabian agreement on Leopard 2A7+ tanks is in line with the EU Code of Conduct (2008/944/CFSP), especially with criteria two, three, four and five? 5.
Varasemas prioriteetses küsimuses nõukogule (viide P-000760/2011 ) ei vastanud nõukogu / Euroopa välisteenistus järgmisele küsimusele, mille me nüüd uuesti esitame.
In an earlier priority question to the Council (reference P‑000760/2011), the Council/European External Action Service did not give an answer to the following question which we now ask again.
Kas nõukogu / Euroopa välisteenistus on hinnanud Mistrali sõjalaevade Venemaale ekspordi mõju Balti riikide ja Poola riiklikule julgeolekule?
Has the Council/EEAS assessed the effects of the export of the Mistral warship to Russia on the national security of the Baltic States and Poland?
Kui jah, siis millised on tulemused?
If yes, what are the findings of that assessment?
Komisjoni nimel vastas kõrge esindaja Cathrine Ashton
Answer given by High Representative/Vice-President Ashton on behalf of the Commission
Ühise seisukoha 2008/944/ÜVJP artikli 4 lõikes 2 on sätestatud, et „sõjatehnoloogia või -varustuse üleandmise lubamise või keelamise otsus tehakse iga liikmesriigi puhul siseriikliku diskretsiooni alusel.”
Article 4(2) of Common Position 2008/944/CFSP lays down that ‘the decision to transfer or deny the transfer of any military technology or equipment shall remain at the national discretion of each Member State’.
Kuigi ekspordilitsentsi andmise või selle andmisest keeldumise eest vastutavad siseriiklikud asutused, peavad kõik liikmesriigid hindama eksporditaotlusi vastavalt ühises seisukohas 2008/944/ÜVJP sätestatud kaheksale kriteeriumile.
Although the responsibility for granting or denying the export licence remains with the national authorities, all Member States have to assess export applications against the eight criteria set out in Common Position 2008/944/CFSP.
Suuniste andmiseks nimetatud kriteeriumide tõlgendamise kohta on koostatud juhend, mida ajakohastatakse regulaarselt.
In order to provide guidance on the interpretation of those criteria, a user's guide has been drafted and is regularly updated.
Ühise seisukoha 2008/944/ÜVJP kohaselt nõutakse eelnevat konsulteerimist enne ekspordilitsentsi andmist vaid juhul, kui liikmesriik kavatseb anda litsentsi tehinguks, mis on olemuselt identne tehinguga, mille puhul mõni teine liikmesriik on litsentsi andmisest keeldunud.
Common Position 2008/944/CFSP foresees a prior consultation before the possible issuance of an export licence only where a Member State intends to authorise a globally identical transaction that has been denied before by another Member State.
Kui litsentsi andmisest keeldumist ei ole varem esinenud, siis vastavalt ühisele seisukohale ei ole eelnev konsulteerimine enne litsentsi andmist nõutav.
Where no denial has been issued before, the common position does not require any prior consultation at the pre-licensing stage.
Samuti tuleks arvestada, et ühise seisukoha järgi peavad liikmesriigid hindama kõiki ekspordilitsentside taotlusi iga juhtumi puhul eraldi, võttes eelkõige arvesse eksporditava sõjavarustuse lõppkasutajat või lõppkasutajaid ja lõppkasutust ning eksporditavate relvade liiki ja kogust.
It should also be noticed that according to the provision of the common position, Member States are requested to assess each licence application on a case-by-case basis, having in particular regard to the end-user(s) and end-use of the exported military system, and the type and quantity of weapons exported.
Sellest tulenevalt peaksid liikmesriigid hindama, kui suur on tõenäosus, et teatavat liiki ja teatavas koguses sõjavarustust võidakse kasutada viisil, mis on vastuolus ühises seisukohas kindlaksmääratud kriteeriumidega, või et selline varustus võib sattuda soovimatute lõppkasutajate käsutusse.
Member States should therefore assess the likelihood that a specific type and quantity of military systems is used by in a way that would be contrary to the criteria set by the common position, and the risk of diversion of such military systems to unintended end users.
Liikmesriigid vahetavad tavarelvastuse ekspordi töörühmas korrapäraselt teavet, eelkõige tundlike sihtriikide küsimuses.
However, within the relevant Council working party on conventional arms exports (COARM), Member States regularly exchange information, in particular on the issue of sensitive destinations.