natgillin/translations-raw huggingface dataset:
tervitab ettepanekut luua Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu, mis aitab vähendada puudujääke makrotasandi usaldatavusjärelevalves; kutsub EKPd üles kehtestama selged mudelid ja määratlused, et tagada Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu tõhus tegevus ja vastutus; lisab, et EKP-le antavad uued ülesanded, mis on seotud Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukoguga, ei kahjusta mingil viisil EKP sõltumatust;
Welcomes the proposal to establish a European Systemic Risk Board (ESRB), which will close the current gap in macro-prudential supervision; calls on the ECB to establish clear models and definitions to ensure the effective functioning and accountability of the ESRB; adds that any new tasks conferred upon the ECB with regard to the ESRB will not compromise the independence of the ECB in any way;
märgib, et kontseptsioon, mille kohaselt Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu annaks ainult hoiatusi ja soovitusi ilma tegeliku jõustamiseta, ei ole tõhusa rakendamise ja vastutuse osas rahuldav; avaldab kahetsust, et Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu ei saa ise erakorralist olukorda välja kuulutada;
Notes that the concept whereby the ESRB only gives warnings and recommendations with no actual enforcement is not satisfactory in terms of effective implementation and responsibility; regrets that the ESRB cannot declare the emergency by itself;
avaldab heameelt ettepaneku üle korraldada Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu esimehele kuulamised Euroopa Parlamendis muus raamistikus kui rahapoliitiline dialoog;
Welcomes the proposal to hold hearings of the Chair of the ESRB before the European Parliament, in a different framework from the Monetary Dialogues;
usub, et majandustegevuse taaselavnemine 2009. aasta teisel poolel tulenes sellest, et alates 2008. aasta lõpust võtsid valitsused ja keskpangad kogu maailmas selliseid erakorralisi meetmeid nagu pankade kohustuste tagatised, kapitalisüstid ja varade toetusskeemid;
Believes that the revival of economic activity in the second half of 2009 was a result of the extraordinary measures taken by governments and central banks worldwide since the end of 2008 in the form of guarantees for bank liabilities, capital injections and asset support schemes;
märgib, et euroala finantskriis on maksevõimekriis, mis algselt väljendus likviidsuskriisina; arvab, et olukorda ei saa pikas perspektiivis lahendada lihtsalt uute laenude ja likviidsuse andmisega suure võlakoormusega riikidele, millega kaasnevad kiirendatud kavad eelarve konsolideerimiseks;
Notes that the financial crisis in the euro area is a solvency crisis that initially manifested itself as a liquidity crisis; deems that such a situation cannot be resolved in the long term by simply pouring new debt and liquidity into highly indebted economies in combination with accelerated plans for fiscal consolidation;
usub ka, et kriis on toonud ilmsiks viimaste aastate majanduspoliitika suundumuse, mille kohaselt on nii euroalal kui ka väljaspool seda suur valitsemis- ja erasektori võlg, mille vähendamiseks kulub aastaid; on arvamusel, et mõnel Euroopa osal on raskem kui teistel tulla toime kriisi tagajärgedega ja sellest tingitud muudatustega ning saavutada jätkusuutlik majanduskasv, teha uuendusi ja luua uusi töökohti; rõhutab, et kogu Euroopas on vaja reforme;
Believes, similarly, that the crisis revealed a trend in the economic policies of recent years which have contributed to the current high level of public and private debt which will take many years to correct; deems that some parts of Europe will find it more difficult than others to tackle the consequences and developments of the crisis and achieve sustainable economic growth, new innovations and the creation of new jobs; underlines the need for reforms throughout Europe;
tuletab meelde, et enne finantskriisi puhkemist vähenes aastatel 1999–2007 euroala ja ELi kui terviku, samuti enamuse liikmesriikide valitsemissektori võla suhe SKPsse, otse vastupidiselt suurenes samal ajal väga suures mahus majapidamiste ja äriühingute võlakoormus ning finantssektori finantsvõimendus;
Recalls that, before the outbreak of the financial crisis, the ratio of public debt to GDP of the euro area and the EU as a whole, as well as the ratio for the majority of Member States, declined between 1999 and 2007 and that, by contrast, debt levels of households, firms and the leverage of the financial sector experienced a significant increase over the same period;
tuletab meelde, et valitsemissektori võlakoormuse tohutu suurenemine mitmes liikmesriigis alates 2008. aastast oli tingitud asjaolust, et nendel riikidel tuli tegelda liialdustega, mille eelnevalt olid põhjustanud erasektori võlakoormuse jätkusuutmatu kasv ja hiiglaslikud finantsmullid; usub seetõttu, et praegune kriis näitas selgelt, et eelarveseisund on jätkusuutmatu, kui erasektori rahastamine on jätkusuutmatu;
Recalls that the huge increase of public debt since 2008 in several Member States has been triggered by the fact these countries had to face excesses previously caused by an unsustainable growth of private debt and huge financial bubbles; believes therefore that the current crisis made it clear that the fiscal position is unsustainable if the financing of the private sector is unsustainable;
märgib, et kriis koos järgnenud päästeoperatsioonide ja majandusstiimulite pakettidega on toonud mõnes liikmesriigis kaasa karmid kokkuhoiumeetmed, mis olid paljudel juhtudel juba ammu vajalikud, kuid mis samal ajal piiravad tugevalt valitsuste tegutsemisvõimet;
Notes that the crisis, together with subsequent ‘bail-outs’ and economic stimulus packages, has led to far-reaching austerity measures which are often overdue but which at the same time heavily constrain the capacity of governments to act;
hoiatab, et kokkuhoiupaketid ei tohiks viia meetmeteni, mis võivad tõsiselt pidurdada majanduse elavdamist, mis eeldab uut majanduse juhtimist selliste vahendite ja ajakavaga, mis tagavad tasakaalu eelarve konsolideerimise ja töökohtadesse investeerimise ning jätkusuutliku arenguga seotud vajaduste kaitsmise vahel;
Warns that these austerity packages should not lead to measures which could seriously dampen the economic recovery, which requires a new model of economic governance with instruments and a time schedule that will provide a balance between the process of fiscal consolidation and safeguarding needs in terms of investment in jobs and sustainable development;
rõhutab, et reaalmajanduseni, eelkõige VKEdeni jõudnud krediidi vähesus tulenes väiksemast nõudlusest majandustegevuse pidurdumise tõttu, samuti pankade soovimatusest krediiti anda;
Underlines that the lack of credit reaching the real economy, specifically for SMEs, stemmed from lower demand due to diminished activity in the real economy as well as from the reluctance of banks to grant credit;
rõhutab, et mitme liikmesriigi pangad on liigselt sõltunud EKP võimaldatud likviidsusest;
Underlines that several Member States' banks have been excessively reliant on liquidity provided by the ECB;
märgib, et EKP poolt alates 2008. aasta oktoobrist võetud mittestandardsed meetmed krediidi toetamiseks on osutunud edukaks ning aidanud vältida suuremat majanduslangust ja finantsturgude ebastabiilsuse süvenemist; kordab, et nendest meetmetest loobumine peab olema hoolikalt ajastatud ja põhjalikult kooskõlastatud liikmesriikide valitsuste ja nende tegevusega, eriti arvestades paljude liikmesriikide kollektiivset ja üheaegset kokkuhoiumeetmete kasutuselevõttu;
Notes that the non-standard measures which the ECB has introduced since October 2008 to support credit have been successful in avoiding a deeper recession and additional financial turmoil; reiterates that lifting these measures needs to be well timed and carefully coordinated with national governments and their activities, especially in view of the collective and simultaneous resorting to austerity measures in many Member States;
on samas mures EKP väljumisstrateegia võimaliku asümmeetrilise mõju pärast, arvestades euroala liikmesriikide majandustsükli olulisi erinevusi;
Is concerned, however, with the potential asymmetric impact of ECB's exit strategy, given the substantial differences between euro area Member States regarding the business cycle;
tunneks heameelt, kui Euroopa Keskpank tunnistaks tagasiostulepingutega seoses tagatisena euroala riikide valitsuse võlakirju, järgides seega Inglise Panga ja USA Föderaalreservi järeleproovitud tava;
Would welcome a move from the European Central Bank generally to accept government bonds from euro area countries as security in the context of repurchase agreements, thereby following the tried and tested practice used by the Bank of England and the Federal Reserve Bank;
rõhutab, et järkjärguline eelarvepuudujäägi vähendamine ja riikide rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus on ülioluline kogu euroala jaoks;
Emphasises that a gradual exit from public deficits and the long-term sustainability of public finances are of crucial importance for the euro area as a whole;
märgib ära ELi mitmed ettepanekud ettevaatusabinõude täiendamiseks, kriisi juhtimiseks ja varipangandussektori reguleerimiseks;
Notes the number of proposals in the EU to complete the prudential arrangements, to manage the crisis and to regulate the shadow banking sector;
jagab muret usaldatavusnormatiivide, praeguste regulatiivsete, raamatupidamis- ja maksueeskirjade protsükliliste aspektide pärast, mis tugevdavad turumajanduse toimimisele omast kõikumist veelgi;
Shares concerns about the pro-cyclical aspects of the current regulatory, prudential, accounting and taxation rules which amplify the fluctuations that are inherent in the functioning of a market economy;
rõhutab, et pankade kapitalipuhvreid on vaja otsustavalt suurendada ja parandada kapitali kvaliteeti ning avaldab heameelt Baseli komitee ettepaneku üle esimese taseme omavahendid kitsamalt määratleda ning kehtestada kõrgemad kapitalimäärad; juhib ka tähelepanu finantsmajanduse seotusele reaalmajandusega ja mõjudele, mida ühe reguleerimine võib teisele avaldada;
Highlights the need for a decisive increase in banks' capital buffers and to enhance the quality of capital, and welcomes the Basel Committee's proposals for a narrower definition of core capital and the introduction of higher capital ratios; also draws attention to the link between the financial and the real economy and the impacts that regulating one can have on the other;
on seisukohal, et ülemaailmne finantssüsteem tuleb muuta vähem haavatavaks ja et käesolevast kriisist tuleb õppida ülemaailmsel tasandil, et vähendada süsteemset riski, tegelda finantsmullidega ja parandada riskijuhtimise kvaliteeti ja finantsturgude läbipaistvust, kinnitades taas, et peamine ülesanne on reaalmajanduse rahastamine;
Considers that the global financial system needs to be made less fragile and that lessons from the crisis must be drawn on a global level in order to reduce systemic risk, tackle financial bubbles and improve the quality of risk management and the transparency of financial markets, reaffirming that their basic role is to finance the real economy;
märgib, et euro saavutas 2009. aastal rahvusvahelise valuutana kõrge staatuse, kuid langes 2010. aastal tugeva surve alla;
Notes that the euro had gained status as an international currency throughout 2009, but was subject to heavy pressure in 2010;
juhib tähelepanu asjaolule, et vahetuskursside suure volatiilsuse ajal on euro tugevnenud, eriti USA dollari ja renminbi suhtes, ning tunneb muret selle pärast, et see võib kahjustada euroala konkurentsivõimet;
Points out that, during a period of high-level exchange rate volatility, the euro has increased its strength, particularly against the US dollar and the renminbi, and expresses concern that this could have a detrimental effect on the competitiveness of the euro area;
tunnistab, et euro tugevus tulenes osaliselt majandustegevuse nõrkusest USAs, kus jooksevkonto puudujääk kahanes 2009. aastal teravalt allapoole 3% SKPst ja föderaaleelarve puudujääk kasvas eelarveaastal 2009 umbes 10%ni SKPst, kusjuures euro kursi langus oli muu hulgas seotud ka maailmaturgude usalduse puudumisega mõne väga suure võlakoormusega ELi liikmesriigi suhtes; jagab muret raha hulga suurenemise pärast USAs ja vähemal määral ELis;
Acknowledges that the strength of the euro was partly due to weak economic activity in the US, where the current account deficit narrowed sharply to below 3% of GDP in 2009 and the federal budget deficit widened to about 10% of GDP in the fiscal year 2009, while the decline of the euro was, among other things, also connected to the lack of trust in global markets in some highly-indebted EU Member States; shares concerns about the expansion of the volume of money in the US and, to a lesser extent, in the EU;
on mures vahetuskursside volatiilsuse ja carry trade tehingute mõju pärast nii ülemaailmsele finantsstabiilsusele kui ka reaalmajandusele;
Is concerned about the impact of exchange rate volatility and carry trade operations on both global financial stability and the real economy;
rõhutab, et vaatamata praegusele ülemaailmsele finants- ja majanduskriisile peab euroala edasi laienema, kuid märgib, et euroalaga liitumise eeltingimusena on vaja täita Maastrichti kriteeriumid; tervitab euro kiiret kasutuselevõttu kõigis neid kriteeriumeid täitvates riikides;
Underlines that, regardless of the current global financial and economic crisis, the euro area should be further enlarged, but points out that meeting the Maastricht criteria is regarded as a precondition for euro membership; welcomes the quick adoption of the euro by all Member States which comply with these criteria;
usub, et Eesti üleminek eurole näitab, et euro staatus on vaatamata valitsemissektori võlakriisile siiski kõrge; usub, et see staatus julgustab liikmesriike pürgima euroala liikmeks;
Believes that the adoption of the euro by Estonia shows the status of the euro, despite the public debt crisis; believes that this status will encourage Member States to seek membership of the euro area;
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile ning eurorühmale ja Euroopa Keskpangale.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the Eurogroup and the European Central Bank.
Euroopa Parlamendi 23. novembri 2010. aasta resolutsioon tsiviil-sõjalise koostöö ja tsiviil-sõjaliste võimete arendamise kohta ( 2010/2071(INI) )
European Parliament resolution of 23 November 2010 on civilian-military cooperation and the development of civilian-military capabilities ( 2010/2071(INI) )
võttes arvesse 12. detsembril 2003. aastal Euroopa Ülemkogu kohtumisel vastu võetud Euroopa julgeolekustrateegiat „Paremas maailmas eksisteeriv turvaline Euroopa” ning selle rakendamise aruannet „Julgeoleku tagamine muutuvas maailmas”, mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 11.–12. detsembril 2008;
having regard to the European Security Strategy entitled ‘A secure Europe in a better world’, adopted by the European Council on 12 December 2003, and to the report on its implementation entitled ‘Providing security in a changing world’, endorsed by the European Council on 11-12 December 2008,
võttes arvesse 25.–26. märtsil 2010. aastal Euroopa Ülemkogu kohtumisel heaks kiidetud Euroopa Liidu sisejulgeoleku strateegiat;
having regard to the Internal Security Strategy for the European Union, endorsed by the European Council on 25-26 March 2010,
võttes arvesse nõukogu 26. aprilli 2010. aasta järeldusi ühise julgeoleku-. ja kaitsepoliitika (ÜJKP) kohta;
having regard to the Council conclusions on CSDP adopted on 26 April 2010,
võttes arvesse 12. detsembril 2008. aastal Euroopa Ülemkogu kohtumisel vastu võetud avaldust Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitika tugevdamise kohta ning nõukogu poolt 11. detsembril 2008. aastal vastu võetud avaldust võimete tugevdamise kohta;
having regard to the declaration on the enhancement of the European Security and Defence Policy, adopted by the European Council on 12 December 2008, and to the declaration on strengthening capabilities, adopted by the Council on 11 December 2008,
võttes arvesse 20. juunil 2000. aastal Santa Maria de Feiras ja 16. juunil 2001. aastal Göteborgis toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumisel vastu võetud eesistujariigi järeldusi, samuti 16. juunil 2001. aastal Göteborgis vastu võetud ELi vägivaldsete konfliktide ennetamise programmi, 17. detsembril 2004. aastal Euroopa Ülemkogu kohtumisel heaks kiidetud tsiviilvaldkonna peaeesmärki 2008 ning 19. novembril 2007. aastal nõukogu poolt heaks kiidetud tsiviilvaldkonna peaeesmärki 2010;
having regard to the Presidency conclusions adopted by the European Council at Santa Maria de Feira on 20 June 2000 and at Göteborg on 16 June 2001, to the EU Programme for the Prevention of Violent Conflicts also adopted at Göteborg on 16 June 2001, to the Civilian Headline Goal 2008, approved by the European Council on 17 December 2004, and to the Civilian Headline Goal 2010, approved by the Council on 19 November 2007,
võttes arvesse 11. detsembril 1999. aastal Helsingis toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumisel vastu võetud eesistujariigi järeldusi (peaeesmärk 2003) ja 17. mail 2004. aastal nõukogu poolt heaks kiidetud peaeesmärki 2010;
having regard to the Presidency conclusions adopted by the European Council at Helsinki on 11 December 1999 (Headline Goal 2003) and to the Headline Goal 2010, approved by the Council on 17 May 2004,
võttes arvesse nõukogu 30. novembri 2009. aasta järeldusi Euroopa Liidu keemilise, bioloogilise, radioloogilise ja tuumajulgeoleku suurendamise kohta ning ELi KBRT-julgeoleku tegevuskava heakskiitmise kohta;
having regard to the Council conclusions of 30 November 2009 on strengthening chemical, biological, radiological and nuclear (CBRN) security in the European Union and approving an EU CBRN Action Plan,
võttes arvesse nõukogu 3. detsembri 2008. aasta dokumenti ' ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1325, mida on tugevdatud resolutsiooniga 1820, rakendamine Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitika raames' ning nõukogu 14. septembri 2006. aasta dokumenti „Inimõiguste süvalaiendamine EJKPsse”;
having regard to the Council paper ‘Implementation of UNSCR 1325 as reinforced by UNSCR 1820 in the context of ESDP’ of 3 December 2008, and to the Council document on ‘Mainstreaming of Human Rights into ESDP’ of 14 September 2006,
võttes arvesse oma 10. märtsi 2010. aasta resolutsiooni Euroopa julgeolekustrateegia ning ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika rakendamise kohta Vastuvõetud tekstid, P7_TA(2010)0061 .
having regard to its resolution of 10 March 2010 on the implementation of the European Security Strategy and the Common Security and Defence Policy Texts adopted, P7_TA(2010)0061 .
võttes arvesse väliskomisjoni raportit ( A7-0308/2010 ),
having regard to the report of the Committee on Foreign Affairs ( A7-0308/2010 ),
tuletab meelde, et EL on võtnud endale kohustuse välja töötada ja järgida ühtset poliitikat ning rakendada ühismeetmeid, et säilitada rahu, ennetada konflikte ja tugevdada rahvusvahelist julgeolekut kooskõlas ÜRO põhikirja põhimõtetega, ning tugevdada ja toetada demokraatiat, õigusriigi põhimõtet, inimõigusi ja rahvusvahelise õiguse põhimõtteid ning abistada rahvaid, keda tabavad loodusõnnetused või inimtegevusest tingitud õnnetused;
Recalls that the EU has committed itself to defining and pursuing common policies and actions to preserve peace, prevent conflicts, consolidate post-conflict rehabilitation and strengthen international security in accordance with the principles of the UN Charter, as well as to consolidate and support democracy, the rule of law, human rights and the principles of international law, and to assist populations facing natural or man-made disasters;
rõhutab, et EL aitab – eelkõige kriisiohjamise tsiviiloperatsioonide kaudu – oluliselt kaasa ülemaailmse julgeoleku saavutamisele, mis peegeldab tema põhiväärtusi ja põhimõtteid;
Underlines that the EU, mainly through its civilian crisis management, offers a distinct contribution to global security, reflecting its core values and principles;
rõhutab, et tõhus reageerimine tänapäeva kriisidele ja julgeolekuohtudele, sealhulgas loodusõnnetustele, peab sageli saama tugineda nii tsiviil- kui ka sõjalistele võimetele ning nõuab nende vahel tihedamat koostööd; tuletab meelde, et ELi tervikliku lähenemisviisi väljatöötamine ning kombineeritud tsiviil- ja sõjaliste kriisiohjamise võimete arendamine on olnud ÜJKP iseloomulikud jooned ning on selle põhiline lisandväärtus; tuletab samas meelde, et ÜJKP ei ole ainus võimalik vahend ning ÜJKP missioone tuleks kasutada osana laiemast ELi strateegiast;
Stresses that effective responses to present-day crises and security threats, including natural disasters, often need to be able to draw on both civilian and military capabilities and require closer cooperation between them; recalls that the development of the EU's comprehensive approach and of its combined military and civilian crisis management capabilities have been distinctive features of the CSDP and represent its core added value; recalls at the same time that the CSDP is not the only tool available and that CSDP missions should be used as part of a broader EU strategy;
tuletab meelde vajadust koostada julgeolekut ja kaitset käsitlev ELi valge raamat, mis põhineks liikmesriikide poolt ühiste kriteeriumide ja ühise ajakava alusel korraldatavatel süstemaatilistel ja rangetel julgeoleku- ja kaitseülevaadetel, ning milles määratletaks selgemini liidu julgeoleku- ja kaitsealased eesmärgid, huvid ja vajadused vastavalt olemasolevatele vahenditele ja ressurssidele; rõhutab, et valges raamatus tuleks määratleda ka valdkonnad ja tingimused, mille puhul on nende eesmärkide saavutamiseks soovitav tihedam tsiviil-sõjaline koostöö; on seisukohal, et ELi valges raamatus tuleks täpselt välja tuua võimalused ressursside ühiseks kasutamiseks ELi tasandil, liikmesriikide spetsialiseerumiseks ja võimete ühtlustamiseks, mis võimaldaks saavutada suurt mastaabisäästu;
Recalls the need for an EU White Paper on security and defence, based on systematic and rigorous security and defence reviews conducted by the States according to common criteria and a common timetable, which would define the Union's security and defence objectives, interests and needs more clearly in relation to the means and resources available; emphasises that the White Paper should also define areas in which, and conditions under which, greater civilian-military cooperation is desirable to help achieve those objectives; takes the view that the EU White Paper should identify explicitly opportunities for the pooling of resources at EU level, as well as national specialisation and capability harmonisation, in order to achieve large economies of scale;
Tsiviil-sõjalise kooskõlastamise tugevdamine
Enhancing civilian-military coordination
rõhutab, et Euroopa välisteenistuse loomine peaks aitama veelgi edendada tõeliselt terviklikku Euroopa lähenemisviisi tsiviil- ja sõjalise iseloomuga kriiside ohjamisele, konfliktide ennetamisele ja rahu tagamisele ning andma ELile piisavad struktuurid ja rahalised vahendid ning piisavalt töötajaid üleilmsete kohustuste täitmiseks kooskõlas ÜRO põhikirjaga;
Emphasises that the establishment of the European External Action Service (EEAS) should contribute further to the development of a truly comprehensive European approach to civilian and military crisis management, conflict prevention and peace-building and provide the EU with adequate structures, staffing levels and financial resources to meet its global responsibilities in line with the UN Charter;