natgillin/translations-raw huggingface dataset:
märgib, et konventsioonil on oluline roll Euroopa Liidu põhiõiguste harta tõlgendamisel, sest hartaga tagatud õigusi, mis vastavad konventsioonis tunnustatud õigustele, tuleb tõlgendada vastavalt konventsioonile ning Euroopa Liidu lepingu artikli 6 lõike 3 kohaselt lähtub Euroopa Liidu Kohus liidu õiguse üldpõhimõtete sõnastamisel konventsioonist; märgib lisaks, et vastavalt konventsiooni artiklile 53 ei tohi konventsiooni tõlgendada nii, et see piiraks või kahjustaks põhiõiguste hartas tunnustatud õigusi, seega säilitab harta kogu oma õigusliku jõu;
Notes that the ECHR has an important function in connection with the interpretation of the Charter of Fundamental Rights, as rights guaranteed by the Charter which correspond to rights recognised by the ECHR must be interpreted in accordance with the Convention and as, by virtue of Article 6(3) of the Treaty on European Union, the ECHR constitutes a source of inspiration for the Court of Justice of the European Union in the formulation of general principles of Union law; notes likewise that, pursuant to Article 53 of the ECHR, the Convention cannot be interpreted as limiting or adversely affecting the rights recognised by the Charter of Fundamental Rights, so that the latter retains its full legal force;
rõhutab konventsiooni ja Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtupraktika tähtsust õigusliku raamistiku ja aluspõhimõtete väljatöötamisel ELi praeguste ja tulevaste meetmete jaoks kodanikuõiguste ning justiits- ja siseküsimuste valdkonnas, eelkõige kodanikuvabaduste ning justiits- ja siseküsimuste integreerimise ja ühtlustamise uute vormide valguses, mis said alguse Lissaboni lepingu jõustumise ja Stockholmi programmi vastuvõtmisega;
Emphasises the significance of the ECHR and the case law of the European Court of Human Rights in providing a legal framework and guiding principles for current and future EU action in the domain of civil liberties, justice and home affairs, especially in the light of the new forms of integration and harmonisation in civil liberties, justice and home affairs initiated by the entry into force of the Treaty of Lisbon and the adoption of the Stockholm Programme;
rõhutab, et ühinemine aitab eelkõige kaasa sidusama inimõigustealase süsteemi kujundamisele Euroopa Liidus; on seisukohal, et ühinemine tõstab kodanike silmis ELi usaldusväärsust inimõiguste kaitsel ning tagab täieliku ja tõhusa põhiõiguste kaitse alati, kui tegu on ELi õigusega;
Stresses that the accession will, first and foremost, contribute to a more coherent human rights system within the EU; takes the view that the accession will strengthen the EU's credibility in the eyes of its own citizens in the field of human rights protection, ensuring full and effective respect for fundamental rights whenever EU law is in play;
rõhutab, et pärast ühinemist ei saa ELi õiguse sisestruktuuri alusel vaidlustada Euroopa Inimõiguste Kohtu pädevust otsuste tegemisel kohtuasjades, mis kuuluvad konventsiooni reguleerimisalasse; rõhutab samuti, et Euroopa Inimõiguste Kohtu pädevus ei tohi olla piiratud Euroopa kodanike või Euroopa Liidu geograafilise territooriumiga (näiteks lähetuste või delegatsioonide visiitide puhul);
Underlines that, after the accession, the competence of the European Court of Human Rights when judging matters coming under the ECHR may not be contested on the basis of the internal structure of EU law; underlines also that the competence of the European Court of Human Rights must not be limited to European citizens or to the geographical area of the European Union (for example in the case of missions or delegations);
märgib, et ELi ühinemine konventsiooniga annab inimõiguste jõustamiseks täiendava mehhanismi, nimelt võimaluse esitada Euroopa Inimõiguste Kohtule kaebusi seoses ELi õigusakte rakendava ja konventsiooni kohaldamisalasse kuuluva ELi institutsiooni või liikmesriigi tegevuse või tegemata jätmisega; rõhutab siiski, et see ei muuda Euroopa Liidu Kohtu ega Euroopa Inimõiguste Kohtu jurisdiktsiooni praegust süsteemi ja nõue, et kõik liikmesriikide õiguskaitsevahendid peavad olema kasutatud, jääb iga hagiavalduse vastuvõetavuse tingimuseks; nõuab, et kõik taotlused ja kaebused vaadataks läbi mõistliku aja jooksul; ergutab komisjoni esitama koostöös Euroopa Liidu Kohtu ja Euroopa Inimõiguste Kohtuga suuniseid selle kohta, mida kujutab endast Euroopa Liidus asjakohane siseriiklik õiguskaitsevahend ja kuidas toimub eelotsuste tegemine ELi õiguse kohaselt; rõhutab sellega seoses, et tuleb tagada liikmesriikide kohtute kohtuasjade suunamine Euroopa Liidu Kohtusse juhul, kui tegemist on vaieldava põhiõiguste alase küsimusega;
Notes that EU accession to the ECHR will provide an additional mechanism for enforcing human rights, namely the possibility of lodging a complaint with the European Court of Human Rights in relation to an act, or a failure to act, by an EU institution or a Member State implementing EU law and falling within the remit of the ECHR; stresses, however, that this does not alter the present system of jurisdiction of the Court of Justice of the European Union nor that of the European Court of Human Rights, and that the requirement that all domestic judicial remedies should have been exhausted will remain the condition for the admissibility of any application; calls for applications and complaints to be dealt with in a reasonable period of time; encourages the Commission to provide some guidance, in consultation with the Court of Justice of the European Union and the European Court of Human Rights, on what constitutes the appropriate domestic remedy within the Union and on preliminary rulings under EU law; stresses, in this context, that it will be necessary to ensure that Member State courts refer cases to the Court of Justice of the European Union when there is arguably a fundamental rights issue at hand;
rõhutab, et põhiõiguste kaitsmisel nõuab ühinemine samuti tihedamat koostööd riikide kohtute, Euroopa Liidu Kohtu ja Euroopa Inimõiguste Kohtu vahel; märgib, et koostöö kahe Euroopa kohtu vahel aitab kaasa sidusa inimõigustealase kohtupraktika arengule;
Stresses that, at the same time, the accession will require enhanced cooperation between national courts, the Court of Justice of the European Union and the European Court of Human Rights in protecting fundamental rights; points out that cooperation between the two European courts will further the development of a coherent case-law system in the field of human rights;
väljendab muu hulgas heameelt asjaolu üle, et konventsiooni artikliga 1 ei tagata mitte üksnes ELi kodanike ja teiste liidu territooriumil viibivate üksikisikute kaitse, vaid ka kõigi nende üksikisikute kaitse, kes kuuluvad ELi jurisdiktsiooni väljaspool liidu territooriumi;
Welcomes, further, the fact that Article 1 of the ECHR would not only guarantee protection to EU citizens and other individuals within Union territory, but also outside Union territory to any individuals who come under its jurisdiction;
on teadlik asjaolust, et ühinemine iseenesest ei lahenda konventsiooni süsteemiga seotud äärmiselt tõsiseid probleeme, milleks on eelkõige ühelt poolt individuaalsete hagiavalduste arvu järsust kasvust tingitud suur töökoormus ja teiselt poolt sellega toimetulekuks vajalik kohtu struktuuri ja toimimise reform; märgib, et Euroopa Inimõiguste Kohus tunnistab asjaolu, et ta töötab keerulises õiguslikus ja poliitilises keskkonnas, ja märgib, et protokolli nr 14 jõustumine 1. juunil 2010 aitab küll kindlasti lõpetamata menetluste arvu vähendada, kuid ei kõrvalda neid täielikult; rõhutab Euroopa Inimõiguste Kohtu reformi kontekstis Interlakeni deklaratsiooni tähtsust, osutades eelkõige selle lõikele 4, milles nõutakse vastuvõetavuse ja kohtualluvuse kriteeriumide ühtset ja ranget kohaldamist;
Is aware that accession as such will not resolve the extremely serious problems facing the ECHR system, namely on the one hand the excessive workload due to an exponential increase in the number of individual requests and on the other hand the reform of the structure and functioning of the Court to cope with it; notes that the European Court of Human Rights recognises that it operates in a complex legal and political environment, and notes that the entry into force of Protocol No 14 on 1 June 2010 will certainly help to reduce the number of uncompleted procedures but will not eliminate them; stresses, in the context of the reform of the European Court of Human Rights, the importance of the Interlaken Declaration, with particular reference to paragraph 4 thereof, which rightly calls for a uniform and rigorous application of the criteria concerning admissibility and the Court's jurisdiction;
peab hädavajalikuks säilitada Euroopa Inimõiguste Kohtu sõltumatus seoses personali- ja eelarvepoliitikaga;
Considers it essential to maintain the independence of the European Court of Human Rights in terms of personnel and budgetary policy;
juhib tähelepanu asjaolule, et arvestades ELi konventsiooniga ühinemise põhiseaduslikku tähtsust, on Euroopa Liidu toimimise lepingus selleks ette nähtud ranged tingimused: nõukogu peab pärast Euroopa Parlamendilt heakskiidu saamist otsustama lepingu sõlmimise üle ühehäälselt ning leping jõustub alles pärast seda, kui liikmesriigid on selle vastavalt oma põhiseadusest tulenevatele nõuetele heaks kiitnud;
Draws attention to the fact that, in view of the constitutional importance of accession by the Union to the ECHR, the Treaty on the Functioning of the European Union lays down stringent conditions for this, the Council being required to adopt the decision concluding the agreement unanimously after approval has been given by the European Parliament, and the agreement entering into force only after its approval by the Member States in accordance with their respective constitutional rules;
julgustab ELi liikmesriikide parlamente väljendama selgelt oma tahet hõlbustada ühinemisprotsessi ja selleks valmisolekut, kaasates oma riigi kohtud ja justiitsministeeriumi;
Encourages the national parliaments of the EU Member States to clearly express their will and readiness to facilitate the accession process by involving their national courts and ministries of justice;
märgib, et ELi ühinemine konventsiooniga tähendab kogu inimõiguste kaitse süsteemi tunnustamist ELi poolt sellisena, nagu see on välja töötatud ja kodifitseeritud paljudes Euroopa Nõukogu dokumentides ja organites; seoses sellega on ELi ühinemine konventsiooniga oluline esimene samm, millele peaks edaspidi järgnema muu hulgas ELi ühinemine 18. oktoobril 1961. aastal Torinos allakirjutatud ja 3. mail 1996. aastal Strasbourgis muudetud Euroopa sotsiaalhartaga, mis oleks kooskõlas põhiõiguste hartas ja sotsiaalvaldkonda käsitlevates ELi õigusaktides juba sätestatud normidega;
Notes that accession by the Union to the ECHR signifies the recognition by the EU of the entire system of protection of human rights, as developed and codified in numerous documents and bodies of the Council of Europe; in this sense, accession by the Union to the ECHR constitutes an essential first step which should subsequently be complemented by accession by the Union to, inter alia, the European Social Charter, signed in Turin on 18 October 1961 and revised in Strasbourg on 3 May 1996, which would be consistent with the progress already enshrined in the Charter of Fundamental Rights and in the social legislation of the Union;
nõuab lisaks, et Euroopa Liit ühineks selliste Euroopa Nõukogu organitega nagu piinamise tõkestamise Euroopa komitee (CPT), rassismi ja sallimatuse vastu võitlemise Euroopa komisjon (ECRI) ning õigusemõistmise tõhususe Euroopa komisjon (CEPEJ); rõhutab samuti, et Euroopa Liit tuleb kaasata inimõiguste erivoliniku, Euroopa sotsiaalsete õiguste komitee (ECSR), sotsiaalhartat käsitleva valitsuste komisjoni ja Euroopa rändeküsimuste komisjoni töösse, ning palub Euroopa Parlamenti nõuetekohaselt teavitada nende organite järeldustest ja otsustest;
Calls, further, for the Union to accede to Council of Europe bodies such as the Committee on the Prevention of Torture (CPT), the European Commission against Racism and Intolerance (ECRI) and the European Commission on the Efficiency of Justice (CEPEJ); stresses also the need for the Union to be involved in the work of the Commissioner for Human Rights, the European Committee of Social Rights (ECSR), the Governmental Social Committee and the European Committee on Migration, and asks to be duly informed of the conclusions and decisions of these bodies;
on arvamusel, et Euroopa ja ELi kodanike, demokraatia ja inimõiguste huvides ning inimõiguste austamise ja kaitse tagamiseks tuleks tugevdada koostööd Euroopa Liidu institutsioonide ja Euroopa Nõukogu temaatiliste organite vahel, et saavutada üleeuroopalisel tasandil inimõiguste valdkonnas suurem sidusus ja vastastikune täiendavus;
Takes the view that, for the benefit of citizens, democracy and human rights in Europe and the EU, and to guarantee respect for and the safeguarding of human rights, cooperation between the institutions of the European Union and the specialised bodies of the Council of Europe should be strengthened in order to help bring about greater consistency and greater complementarity in the sphere of human rights at pan-European level;
soovitab Euroopa Nõukogul ja ELil töötada välja suunised, milles selgitatakse täpselt kõiki ühinemise mõjusid ja tagajärgi, et tõsta kodanike teadlikkust ühinemisest tuleneva lisandväärtuse kohta; on seisukohal, et komisjon ja liikmesriigid peaksid andma ELi kodanikele teavet, et tagada nende täielik teadlikkus sellest, mida see lisamehhanism tähendab ja kuidas seda asjakohaselt kasutada;
Suggests that, in order to raise awareness of the added value of the accession to citizens, the Council of Europe and the EU should develop guidelines with clear explanations of all the implications and effects of accession; maintains that the Commission and Member States should provide EU citizens with information ensuring that they are fully aware of what the additional mechanism means and how to use it adequately;
34rõhutab, kui oluline on mitteformaalse organi olemasolu teabe kooskõlastamisel Euroopa Parlamendi ja Euroopa Nõukogu Parlamentaarse Assamblee vahel; 35.
34.Stresses that it is important to have an informal body in order to coordinate information sharing between the European Parliament and the Parliamentary Assembly of the Council of Europe; 35.
rõhutab, et kuna konventsiooniga ühinemine ei mõjuta üksnes ELi institutsioone, vaid ka liidu kodanikke, tuleb Euroopa Parlamendiga konsulteerida ja kaasata parlament kogu läbirääkimiste protsessi, samuti tuleb parlamenti kaasata ja teda teavitada viivitamatult ja täielikult kõigil läbirääkimiste etappidel, nagu on sätestatud Euroopa Liidu lepingu artikli 218 lõikes 10;
Stresses that, as accession to the ECHR affects not only the EU institutions, but also the Union's citizens, the European Parliament must be consulted and involved throughout the negotiation process, and must be associated and immediately and fully informed at all stages of the negotiations, as provided for in Article 218(10) of the Treaty on European Union;
väljendab heameelt praeguse eesistujariigi Hispaania otsustavuse üle käsitleda ühinemist kiireloomulise küsimusena ning Euroopa Nõukogu positiivse ja koostööalti suhtumise üle kõnealusesse küsimusse; palub lõpetuseks Belgial ja Ungaril eesistujariikidena teha kõik võimalik selleks, et ühinemine esimesel sobival võimalusel ning võimalikult lihtsalt ja vastuvõetavalt lõpule viia, et Euroopa Liidu kodanikud saaksid liidu ühinemisest konventsiooniga võimalikult kiiresti kasu;
Welcomes the commitment shown by the current Spanish Presidency in treating the accession as a ‘matter of urgency’ and the positive and cooperative attitude of the Council of Europe in this respect; calls on the Belgian and Hungarian Presidencies to do their utmost to finalise the accession at the earliest suitable opportunity and in as simple and accessible a manner as possible, so that EU citizens may benefit as soon as possible from the Union's accession to the ECHR;
nõuab kindlalt, pidades silmas olulist rolli, mis Lissaboni lepinguga antakse Euroopa Parlamendile seoses ühinemislepingu sõlmimisega, et parlamenti teavitataks nõuetekohaselt konventsiooniga ühinemise läbirääkimisvolituste andmisest ning et parlament oleks igati kaasatud eelnevatesse aruteludesse ja samuti kõnealuse teksti üle peetavate läbirääkimiste käiku vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 218;
Insists, in view of the important role that the Lisbon Treaty confers on the European Parliament as regards conclusion of the accession agreement, that it be duly informed of the definition of the negotiating mandate for accession to the ECHR and that it be closely involved in the preliminary discussions and also in the conduct of negotiations on that text, in accordance with the provisions of Article 218 of the Treaty on the Functioning of the European Union;
võttes arvesse osalisriikide assamblee 8. plenaaristungi 26. novembri 2009. aasta otsust Resolutsioon ICC-ASP/8/Res.6.
having regard to the decision of the Assembly of States Parties, adopted at its 8th plenary meeting, on 26 November 2009 Resolution ICC-ASP/8/Res.6.
võttes arvesse varasemaid resolutsioone ja raporteid läbivaatamise konverentsi kohta, eelkõige resolutsiooni ICC-ASP/7/Res.2 Rahvusvahelise Kriminaalkohtu kohtunike, prokuröride ja aseprokuröride ülesseadmise ja valimise menetluse kohta;
having regard to previous resolutions and reports on the Review Conference, and in particular Resolution ICC-ASP/7/Res.2 on the procedure for the nomination and election of the judges, the prosecutor and the deputy prosecutors of the ICC,
, 28. veebruari 2002. aasta Vastu võetud tekstid, P5_TA(2002)0082 .
, 28 February 2002 Texts adopted, P5_TA(2002)0082 .
resolutsioone, 4. juuli 2002. aasta resolutsiooni Ameerika sõjaväelaste kaitse seaduse (ASPA) projekti kohta Vastu võetud tekstid, P5_TA(2002)0367 .
, 4 July 2002 on the draft American Service Members' Protection Act (ASPA) Texts adopted, P5_TA(2002)0367 .
ja 26. septembri 2002. aasta resolutsiooni Vastu võetud tekstid, P5_TA(2002)0449 .
and 26 September 2002 Texts adopted, P5_TA(2002)0449 .
, ning oma 22. mai 2008. aasta resolutsiooni Vastu võetud tekstid, P6_TA(2008)0238 .
, and its resolution of 22 May 2008 Texts adopted, P6_TA(2008)0238 .
võttes arvesse Rahvusvahelise Kriminaalkohtu (RKK) Rooma statuuti ja selle jõustumist 1. juulil 2002. aastal;
having regard to the Rome Statute of the International Criminal Court (ICC) and its entry into force on 1 July 2002,
võttes arvesse nõukogu eesistujariigi 1. juulil 2002. aastal Euroopa Liidu nimel esitatud deklaratsiooni Rahvusvahelise Kriminaalkohtu kohta;
having regard to the declaration of 1 July 2002 on the International Criminal Court by the Council Presidency on behalf of the European Union,
võttes arvesse tähtsust, mida nii RKK kui ka EL omistavad õigusriigi kindlustamisele, inimõiguste ja rahvusvahelise humanitaarõiguse austamisele, rahu säilitamisele ja rahvusvahelise julgeoleku tugevdamisele vastavalt ÜRO põhikirjale ja Euroopa Liidu lepingu artikli 21 lõike 2 punktile b;
having regard to the importance accorded by both the ICC and the EU to the consolidation of the rule of law and respect for human rights and international humanitarian law, as well as the preservation of peace and the strengthening of international security, in accordance with the Charter of the United Nations and as provided for in Article 21(2)(b) of the Treaty on European Union,
võttes arvesse 4. veebruaril 2004. aastal ELi poolt lõplikult vormistatud ühise seisukoha täitmise jälgimist käsitlevat tegevuskava Nõukogu dokument 5742/04.
having regard to the action plan to follow-up the Common Position Council document 5742/04.
ELi tegevuste koordineerimise, Rooma statuudi üldkehtivuse ja kõikehõlmavuse ning RKK sõltumatuse ja tõhusa toimimise kohta;
finalised by the EU on 4 February 2004 for the co-ordination of EU activities, the universality and integrity of the Rome Statute and the independence and effective functioning of the ICC,
võttes arvesse ELi poolt vastu võetud juhtpõhimõtteid Juhtpõhimõtted, mis käsitlevad Rahvusvahelise Kriminaalkohtu Rooma statuudi osalisriigi ja Ameerika Ühendriikide vahelisi kokkuleppeid isikute kohtule üleandmise tingimuste kohta.
having regard to the adoption by the EU of a set of ‘Guiding Principles’ Guiding Principles concerning Arrangements between a State Party to the Rome Statute of the ICC and the United States regarding the Conditions to Surrender of Persons to the Court.
, milles määratakse kindlaks minimaalsed võrdlusalused, mida RKK osalisriigid peavad austama kahepoolseid väljaandmisevastaseid kokkuleppeid sõlmides;
that fix minimum benchmarks to be respected by ICC States Parties if entering into bilateral non-surrender agreements,
võttes arvesse Stockholmi programmi, mis kutsub ELi institutsioone üles jätkuvalt toetama ja edendama liidu ja liikmesriikide tegevust seoses võitlusega karistamatuse, genotsiidi, inimsusevastaste kuritegude ja sõjakurjategude vastu ning sellega seoses edendama koostööd liikmesriikide ja RKK vahel;
having regard to the Stockholm Programme inviting the EU institutions to support and promote Union and Member States' activity against impunity and to fight against crimes of genocide, crimes against humanity and war crimes, and ‘in that context [to] promote cooperation between Member States [...] and the ICC’,
võttes arvesse märkimisväärset edu, mida on saavutatud pärast esimeste RKK kohtunike ja prokuröri ametissevalimist, ja asjaolu, et RKK viib praegu juurdlusi läbi viies riigis (Kenya, Kongo DV, Sudaan/Darfur, Uganda ja Kesk-Aafrika Vabariik);
having regard to the considerable progress made since the first ICC judges and prosecutor were elected and to the fact that the Court is currently conducting investigations in five countries (Kenya, DR Congo, Sudan/Darfur, Uganda and Central African Republic),
võttes arvesse asjaolu, et Rahvusvahelise Kriminaalkohtu läbivaatamise konverents on sobiv hetk arutamaks RKK poolt saavutatud edu ja tehtud tööd relvastatud konfliktide ärahoidmiseks ja lahendamiseks, pidades eeskätt silmas ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni nr 1325 naiste, rahu ja julgeoleku kohta;
having regard to the fact that the ICC Review Conference is an opportune moment to reflect on the Court's progress and its work for the deterrence and resolution of armed conflicts, with particular reference to UN Security Council Resolution 1325 on Women, Peace and Security,
võttes arvesse Rooma statuudi seletuskirja, milles on kindlaks määratud RKK jurisdiktsioon ja millega loetakse vägistamine, seksiorjus, prostitutsioonile sundimine, sunniviisiline rasedus, sunniviisiline steriliseerimine ja kõik muud võrreldava raskusastmega seksuaalse vägivalla vormid inimsusevastasteks kuritegudeks;
having regard to the Rome Statute Explanatory Memorandum defining the jurisdiction of the ICC, which recognises rape, sexual slavery, enforced prostitution, forced pregnancy, enforced sterilisation, or ‘any other form of sexual violence of comparable gravity’ as crime against humanity,
võttes arvesse nõukogu ja komisjoni avaldusi Rahvusvahelise Kriminaalkohtu Rooma statuudi läbivaatamise konverentsi kohta Ugandas, Kampalas;
having regard to the statements by the Council and Commission on the Review Conference on the Rome Statute of the International Criminal Court, in Kampala, Uganda,
arvestades, et EL on RKK kindel toetaja ning edendab Rooma statuudi üldkehtivust ja kaitseb selle kõikehõlmavust, eesmärgiga kaitsta ja suurendada rahvusvahelise kohtumenetluse sõltumatust, õiguspärasust ja tõhusust;
whereas the EU is a staunch supporter of the ICC and promotes the universality, and defends the integrity, of the Rome Statute with a view to protecting and enhancing the independence, legitimacy and effectiveness of the international judicial process,