natgillin/translations-raw huggingface dataset:
tervitab asjaolu, et EL jälgib Pakistani parlamendivalimisi ning et ta osaleb vaatlusmissioonis; tunneb muret selle pärast, et Pakistani naised ei osale täiel määral selles demokraatlikus protsessis, kuna kandidaadiks olemise eeltingimus on akadeemiline haridus, mis välistab 70% Pakistani naiste kandideerimise valimistel; nõuab selle piirangu kaotamist;
Welcomes the fact that the EU will monitor the parliamentary elections in Pakistan and that it will participate in the observer mission; is concerned at the possibility that Pakistani women will not participate fully in the democratic process, owing to the fact that an academic qualification is a prerequisite for those wishing to stand for election, which will exclude 70% of Pakistani women; calls for the removal of this restriction;
Esitaja(d): André Brie ja Jaromír Kohlíček
by André Brie and Jaromír Kohlíček
Olukord Pakistanis
on the situation in Pakistan
võttes arvesse Euroopa Ühenduse ja Pakistani Islamivabariigi vahelist partnerluse ja arengu koostöölepingut, mille sõlmimise kiitis parlament heaks 22. aprillil 2004. aastal;
having regard to the Cooperation Agreement on Partnership and Development between the European Community and the Islamic Republic of Pakistan, the conclusion of which was approved by Parliament on 22 April 2004,
võttes arvesse ELi ja Pakistani 8. veebruari 2007. aasta ühisdeklaratsiooni 2004. aasta koostöölepingu kohta, milles mõlemad osapooled kohustusid arendama laialdast ametlikku poliitilist dialoogi, mis hõlmab muuhulgas terrorismivastast võitlust, tuumarelva leviku tõkestamist, inimõigusi ja head valitsemistava;
having regard to the EU/Pakistan Joint Declaration of 8 February 2007 on the 2004 Cooperation Agreement, in which both sides undertake to develop a broad, formalised political dialogue covering, inter alia, counterterrorism, non-proliferation, human rights and good governance,
võttes arvesse varasemaid resolutsioone Pakistani kohta, milles nõutakse demokraatliku korra kehtestamist ja inimõiguste tagamist,
having regard to previous resolutions on Pakistan calling for the establishment of a democratic order and guarantees of human rights,
tundes tõsist muret asjaolu pärast, et kindral Pervez Musharraf peatas ajutise põhiseadusliku korraldusega Pakistani põhiseaduse ja kõigi demokraatlike vabaduste kehtivuse;
deeply alarmed at the fact that General Pervez Musharraf of Pakistan has suspended the Constitution of Pakistan and all democratic freedoms through a Provisional Constitutional Order (PCO),
olles sügavalt mures selle pärast, et ülemkohus faktiliselt saadeti laiali vahetult enne seda, kui ta pidi välja andma määruse 2007. aasta oktoobris toimunud kindral Musharrafi presidendiks tagasivalimise õiguspärasuse kohta;
deeply concerned that just before it was due to rule on the legality of General Musharraf's re-election as President in October 2007 the Supreme Court was de facto dissolved,
väljendades solidaarsust tuhandete juristide, kodanikuühiskonna aktivistide ja inimõiguslaste ning väljapaistvate poliitiliste liidrite rahumeelsete protestiavaldustega ning mõistes hukka politsei vägivalla protestijate vastu ja alusetute terrorismisüüdistuste põhjal või süüdistusi esitamata toime pandud ulatuslikud vahistamised;
expressing its solidarity with the peaceful protests by thousands of lawyers, civil society and human rights activists and eminent political leaders, and condemning the police violence against the protesters and the large-scale arrests without charge or on terrorism charges without any factual basis,
mõistes hukka asjaolu, et endine peaminister Nawaz Sharif pagendati vastu tema enda tahtmist ja tal ei lasta koju tagasi pöörduda ning demokraatlikus protsessis osaleda, hoolimata Pakistani Ülemkohtu 23. augusti 2007. aasta deklaratsioonist, et kõigil Pakistani kodanikel on “võõrandamatu õigus riiki siseneda ja sinna jääda”;
condemning the fact that the former Prime Minister, Nawaz Sharif, has been exiled against his will and prevented from returning home and participating in the democratic process, despite a declaration by the Supreme Court of Pakistan on 23 August 2007 that all Pakistan citizens have 'an inalienable right to enter and remain in the country',
tundes äärmist muret juhtivate kohtunike, juristide ja inimõiguslaste, sealhulgas ÜRO eriraportööri usu- ja mõttevabaduse küsimustes Asma Jahangiri ja ülemkohtu liikmete vahistamise ja koduaresti määramise pärast; olles ärevuses selle pärast, et ÜRO peasekretäri inimõiguste kaitsjate eriesindaja Hina Jilani vahistamiskäsk on endiselt jõus;
extremely concerned at the detention and placing under house arrest of leading judges, lawyers and human rights defenders, including the United Nations Special Rapporteur on freedom of religion or belief, Asma Jahangir, and members of the Supreme Court; alarmed that a detention order remains in place against Hina Jilani, the Special Representative of the UN Secretary-General on Human Rights Defenders,
mõistes hukka kõikehõlmavad meediapiirangud, eriti kõigi rahvusvaheliste ja siseriiklike erakanalite saadete keelustamise, samuti politseinike ja julgeolekujõudude liikmete tõsised kallaletungid ajakirjanikele;
condemning the pervasive restrictions placed on the media, in particular the suspension of broadcasts by all international and national privately owned channels, as well as the serious assaults inflicted on journalists by members of the police and security forces,
olles mures selle pärast, et president Musharrafi poliitika suurendab riigis ebastabiilsust ning õhutab sellega äärmuslust ja vägivalda, ning muretsedes ohu pärast rahule ja stabiilsusele Pakistani naabruses ja kogu piirkonnas;
concerned that President Musharraf’s policy will lead to greater instability in the country, thus encouraging violence and extremism, and preoccupied by the threats to peace and stability in Pakistan’s neighbourhood and the whole region,
kritiseerides viisi, kuidas president Musharrafil õnnestus lasta end tagasi valida sel ajal, kui Pakistani parlamendist puudus kogu opositsioon;
criticising the manner in which President Musharraf managed to get himself re-elected as President when the entire opposition was absent from the Pakistani Parliament,
tuletades meelde, et president Musharraf ei ole täitnud juba 1999. aastal antud lubadust, et „relvajõud ei kavatse jääda riigi etteotsa kauem, kui on vältimatult vajalik, et sillutada Pakistanis teed tõelise demokraatia õitsenguks”;
recalling that President Musharraf has not honoured his undertaking, given as long ago as 1999, that 'the armed forces have no intention of staying in charge any longer than is absolutely necessary to pave the way for true democracy to flourish in Pakistan',
mõistes sügavalt hukka, et EL on sulgenud silmad Pakistani poliitilise reaalsuse ees; märkides, et selline Ameerika Ühendriikide, ELi ja tema liikmesriikide rahustamispoliitika ning sõjaline abi Pakistani sõjaväevalitsusele on aidanud viia riigi sügavasse poliitilisse kriisi, millel on äärmiselt ohtlik mõju kogu piirkonnale,
deeply deploring the fact that the EU has closed its eyes to the political realities in Pakistan; noting that this appeasement policy and military assistance from the United States, the EU and its Member States for the military government of Pakistan has contributed to the deep political crisis in the country, with extremely dangerous consequences for the whole region,
kutsub Pakistani valitsust üles eriolukorda viivitamatult lõpetama, taastama põhiseadusliku korra, kaotama kõik mõtte- ja sõnavabaduse, sealhulgas trükivabaduse piirangud, lõpetama kohtunikkonna, juristide, meedia, inimõiguslaste ja poliitiliste vastaste mahasurumise, ennistama ametisse Pakistani ülemkohtu esimehe Iftikhar Chaudhry ja teised auväärsed kohtunikud ning viivitamatult vabastama kõik kodanikud, kes on väljendanud vastuseisu president Musharrafi tegevusele;
Calls on the Pakistani Government to immediately end the state of emergency, to restore constitutional rule, to remove all restrictions on the exercise of freedom of opinion and expression, including freedom of the press, to end the crackdown on the judiciary, lawyers, media, human rights activists and political opponents, to reinstate the Chief Justice of Pakistan, Iftikhar Chaudhry, and the other honourable judges and to release immediately all citizens who have voiced their opposition to President Musharraf's actions;
kutsub ELi, selle liikmesriike ja kogu rahvusvahelist kogukonda üles president Musharrafi tegevust koheselt hukka mõistma ning nõuab demokraatia ja õigusriigi viivitamatut taastamist Pakistanis; kutsub Pakistani sõjalisi, poliitilisi ja majanduspartnereid, eelkõige Ameerika Ühendriike peatama koheselt igasuguse sõjalise ja majandusabi Pakistanile seniks, kuni president Musharraf taastab täielikult esindusdemokraatia põhimõttel toimiva poliitilise süsteemi;
Calls on the EU, its Member States and the entire international community to immediately condemn the actions of President Musharraf and calls for the immediate restoration of democracy and the rule of law in Pakistan; calls on Pakistan’s military, economic and political partners, particularly the United States of America, to immediately halt all military and economic aid to Pakistan until President Musharraf restores a fully representative, democratically functioning political system;
kutsub nõukogu ja komisjoni üles andma selgelt märku, et ELi ja Pakistani vahelise koostöö jätkumine põhineb demokraatia, õigusriigi ja inimõiguste austamise põhimõtetel; on seisukohal, et kuni demokraatia ja õigusriigi taastamiseni tuleks Euroopa Ühenduse ja Pakistani Islamivabariigi vahelise partnerluse ja arengu koostöölepingu kehtivus peatada;
Calls on the Council and Commission to give a clear signal that the basis for the continuation of cooperation between the EU and Pakistan is democracy, the rule of law and respect for human rights; takes the view that until democracy and the rule of law are restored the Cooperation Agreement on Partnership and Development between the European Community and the Islamic Republic of Pakistan should be suspended;
kutsub president Musharrafi üles vastavalt Pakistani rahva soovidele ja tema enda kohtunikkonnale ja rahvale antud lubadusele lahkuma kohe relvajõudude ülemjuhataja kohalt;
Calls on President Musharraf, in line with the wishes of the people of Pakistan and his own promise to the judiciary and the people, to immediately step down from the post of head of the army;
kordab, et on tõsiselt mures sõjaväelaste mõju pärast Pakistani ühiskonnale tervikuna; nõuab sõjaväelaste ja muude relvarühmituste rolli ja mõju piiramist ning demokraatlike institutsioonide taastamist; rõhutab, et tsiviilvalitsusele üleminek ja tugevamad demokraatlikud institutsioonid on ainuvõimalik viis Pakistani ühiskonna probleemidele reageerida; väljendab muret selle üle, et praeguses olukorras puuduvad tingimused vabadeks ja ausateks valimisteks ilma sõjaväelaste ja välisjõudude sekkumiseta;
Reiterates its serious concern about the influence of the military on Pakistani society as a whole; calls for the limitation of the role and influence of the military and other armed groups and the rebuilding of democratic institutions; underlines that a transition to civilian rule and to stronger democratic institutions is the only possible way to answer the challenges facing Pakistani society; expresses its concern that under the current circumstances the conditions for free and fair elections without interference from military and outside will not be met;
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele, USA Kongressile ja administratsioonile ning Pakistani valitsusele.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the governments and parliaments of the Member States, the US Congress and Administration and the Government of Pakistan.
Inimõiguste rikkumine Pakistanis
on human rights violations in Pakistan
Euroopa Parlamendi resolutsioon inimõiguste rikkumise kohta Pakistanis
European Parliament resolution on human rights violations in Pakistan
arvestades, et Pakistani sõjaväeline juht kindral Pervez Musharraf peatas 3. novembril 2007 Pakistani põhiseaduse kehtivuse ja kuulutas välja eriolukorra vastuseks ülemkohtu otsusele, et tema tagasivalimine presidendiks oleks vastuolus põhiseadusega, sest ta on samal ajal sõjaväe ülemjuhataja;
whereas on 3 November 2007 the military leader of Pakistan, General Pervez Musharraf, suspended Pakistan's Constitution and declared a state of emergency in response to the ruling by the Supreme Court that it would be unconstitutional for him to be re-elected President because he is at the same time supreme commander of the army,
arvestades, et mitmed kõrged kohtunikud on ametist vabastatud ja koduaresti pandud;
whereas various high-ranking judges have been removed from office and placed under house arrest,
arvestades, et kindral Pervez Musharraf on määranud ülemkohtusse uued kohtunikud, et kiita heaks ajutise põhiseadusliku korraldusega välja kuulutatud eriolukord;
whereas General Pervez Musharraf has appointed new judges to the Supreme Court to approve the state of emergency declared in the Provisional Constitutional Order,
arvestades, et eriolukorra väljakuulutamise tagajärjel on juba vahistatud sadu juriste, kohtunikke, ajakirjanikke ja teisi režiimi vastaseid;
whereas, as a result of the declaration of the state of emergency, hundreds of lawyers, judges, journalists and other opponents of the regime have already been arrested,
arvestades, et mitmete aruannete kohaselt on mõnesid vahistatuid piinatud ja piinatakse endiselt Pakistani sõjalise julgeolekuteenistuse poolt;
whereas various reports indicate that some of these people who have been arrested have been and are being tortured by the Pakistani military security services,
arvestades, et eriolukorra väljakuulutamise tõttu ei ole sõltumatutel tele- ja raadiokanalitel enam lubatud Pakistani territooriumil saateid edastada, ning arvestades, et on vastu võetud uus seadus, mis piirab ajakirjandusvabadust;
whereas, due to the declaration of the state of emergency, independent television and radio channels are no longer permitted to broadcast within Pakistan's territory and whereas new legislation has been adopted restricting freedom of the press,
arvestades, et pärast eriolukorra väljakuulutamist on vahistatud sadu endise peaministri Benazir Bhutto liberaalse Pakistani Rahvapartei liikmeid;
whereas, since the declaration of the state of emergency, hundreds of members of the Liberal Pakistan People's Party (PPP) of former Prime Minister Benazir Bhutto have been arrested,
arvestades, et sõjalise jõu kasutamise tõttu kindral Musharrafi poolt sõjalise režiimi vastaste vastu täidavad relvastatud islamifundamentalistid üha enam riigi eri osades tekkinud võimuvaakumit ning tugevdavad oma haaret Pakistani loodeosa üle;
whereas, as a consequence of the deployment of military force by General Musharraf against opponents of the military regime, armed Islamic fundamentalists are increasingly filling the power vacuum which has arisen in various parts of the country and reinforcing their stranglehold on the North-west of Pakistan,
arvestades, et üldsuse toetuse täielik puudumine Musharrafi sõjalisele režiimile hakkab avaldama mõju sõjaväele endale, mille võitlusmoraal üha enam langeb ja mis on läinud mõnes piirkonnas tervikuna üle islamifundamentalistide poolele ega ole seetõttu enam usaldusväärne võitluses Talibani ja islamifundamentalismi vastu üldisemalt,
whereas the total lack of public support for Musharraf's military regime is now beginning to have repercussions on the army itself, which is becoming increasingly demoralised, is defecting en masse to the Islamic fundamentalists in some places and thus is no longer a reliable factor in the struggle against the Taliban and Islamic fundamentalism in general,
mõistab hukka eriolukorra väljakuulutamise ning nõuab põhiseadusliku korra ja põhiõiguste – nt sõnavabadus, ajakirjandusvabadus ning õigus õiglasele ja erapooletule kohtupidamisele – tingimusteta taastamist;
Condemns the declaration of the state of emergency, and calls for the constitutional order to be restored and for fundamental freedoms such as freedom of expression, freedom of the press and the right to a fair and impartial trial to be unconditionally restored;
nõuab ebaseaduslikult vahistatud isikute vabastamist;
Calls for all unlawfully arrested persons to be released;
juhib tähelepanu sellele, et kohtunike ametist vabastamine ja koduaresti panemine on vastuolus kohtunike sõltumatuse ÜRO deklaratsiooniga, ning nõuab, et nad viivitamatult vabastatakse ja ametisse ennistatakse;
Points out that removing judges from office and placing them under house arrest violates the UN Declaration on the Independence of the Judiciary and calls for them to be released immediately and restored to office;
palub kindral Musharrafil austada põhiseadust ja viivitamatult sõjaväe ülemjuhataja kohalt tagasi astuda;
Calls on General Musharraf to resign immediately as supreme commander of the army, thus respecting the Constitution;
palub kindral Musharrafil korraldada 2008. aasta jaanuaris valimised ning tagada, et valimised on salajased, vabad ja õiglased;
Calls on General Musharraf to organise elections in January 2008 and ensure that the elections are secret, free and fair;
on väga mures tekkinud võimuvaakumi pärast, Pakistani loodeosa ja teiste piirkondade „talibaniseerumise” pärast ning Pakistani sõjaväe usaldusväärsuse järsu vähenemise pärast võitluses islamifundamentalistide vastu;
Is very concerned about the power vacuum which has arisen, about the growing 'Talibanisation' of the North-west of Pakistan and other areas and about the rapidly declining reliability of the Pakistan army in the struggle against Islamic fundamentalism;
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile ja Pakistani valitsusele.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission and the Government of the Republic of Pakistan.
Esitaja(d): Maria Martens ja Nirj Deva fraktsiooni PPE-DE nimel,
– Maria Martens and Nirj Deva, on behalf of the PPE-DE Group,
Alain Hutchinson, Glenys Kinnock, Ana Maria Gomes and Thijs Berman fraktsiooni PSE nimel
– Alain Hutchinson, Glenys Kinnock, Ana Maria Gomes and Thijs Berman, on behalf of the PSE Group,
Thierry Cornillet fraktsiooni ALDE nimel
– Thierry Cornillet, on behalf of the ALDE Group,
Ryszard Czarnecki ja Ewa Tomaszewska fraktsiooni UEN nimel
– Ryszard Czarnecki and Ewa Tomaszewska, on behalf of the UEN Group
Raül Romeva i Rueda fraktsiooni Verts/ALE nimel
– Raül Romeva i Rueda, on behalf of the Verts/ALE Group,
ELi meetmed ebakindlates olukordades arengumaades
on the EU response to situations of fragility in developing countries
Euroopa Parlamendi resolutsioon ELi meetmete kohta ebakindlates olukordades arengumaades
European Parliament resolution on the EU response to situations of fragility in developing countries
võttes arvesse komisjoni 25. oktoobri 2007. aasta teatist nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele “ELi meetmed ebakindlates olukordades - säästvat arengut, stabiilsust ja rahu edendavad meetmed keerulises keskkonnas” KOM(2007)643; SEK(2007) 1417. ;
having regard to the Communication from the Commission to the Council, the European Parliament, the European Economic and Social Committee and the Committee of Regions ‘Towards an EU response to situations of fragility – engaging in difficult environments for sustainable development, stability and peace’ of 25 October 2007 COM(2007)643; SEC(2007)1417. ,
võttes arvesse Euroopa arengukonsensust;
having regard to the European Consensus on Development,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta määrust (EÜ) nr 1905/2006, millega luuakse arengukoostöö rahastamisvahend, mida tuntakse arengukoostöö instrumendi nime all;
having regard to Regulation (EC) No 1905/2006 of the European Parliament and of the Council of 18 December 2006 establishing a financing instrument for development cooperation, known as the 'Development Cooperation Instrument',
võttes arvesse Cotonou lepingut;
having regard to the Cotonou Agreement,
võttes arvesse 2006. aasta juulis Banjulis toimunud Aafrika Liidu tippkohtumisel 52 liikmesriigi poolt vastu võetud „Aafrika Liidu poliitikat konfliktijärgse ülesehitustöö ja arengu kohta”;
having regard to the ‘African Union Policy on Post Conflict Reconstruction and Development’, adopted by 52 Member States at the Banjul Summit of the AU in July 2006,
võttes arvesse OECD arenguabikomitee ebakindlate riikide rühma „kümmet hea abiandmise põhimõtet ebakindlas olukorras olevates riikides ja olukordades”, mille arenguabikomitee 3.–4. aprillil Pariisis toimunud kõrgetasemelisel kohtumisel kinnitas;
having regard to the ‘Ten Principles for good donor engagement in fragile states and situations’ of the OECD/DAC Fragile States Group, endorsed at the High-Level Meeting of the DAC on 3-4 April 2007 in Paris,
võttes arvesse ÜRO Peaassamblee 24. oktoobri 2005. aasta resolutsiooni 60/1 2005. aasta tippkohtumise tulemuste kohta, eelkõige selle lõikeid 138–140, mis käsitlevad kaitsmise kohustust;
having regard to UN General Assembly Resolution 60/1 of 24 October 2005 on the 2005 World Summit Outcome, and in particular paragraphs 138-140 thereof on the responsibility to protect,
– võttes arvesse kodukorra artikli 103 lõiget 2,
– having regard to Rule 103(2) of its Rules of Procedure,
arvestades, et alates 1990test aastatest on Maailmapank ja rahvusvahelised arenguabi andjad nimetanud riike, millel puudub suutlikkus täita nn traditsioonilisi ülesandeid ja arengut edendada ning millel on nõrgad institutsioonid, "ebakindlateks riikideks";
whereas, since the 1990s, states that lack capacity to fulfil their ‘traditional’ functions and to drive development forward and have weak institutions have been named ‘fragile states’ by the World Bank (WB) and the international development community,
arvestades, et riigi ebakindlus on pigem empiiriline kui normatiivne mõiste ja et see on sõltuv muutuja ning mitte algne seisund; arvestades, et ebakindel olukord tekib kas enne või pärast kriisi; arvestades, et kodanikud peaksid olema need, kes peavad määratlema, kas riik on veel „ebakindel” või mitte;
whereas state fragility is more an empirical concept than a normative one and it is a dependent variable and not an original condition; whereas a situation of fragility exists either before a crisis or after one; whereas the responsibility for determining when states are no longer ‘fragile’ should be that of their citizens,
arvestades, et vaatamata sellele, et selle mõiste kohta puudub ühemõtteline praktiline määratlus, on võimalik teha kindlaks ebakindlas olukorras olevad riigid ning nende riikide arv, mis on Maailmapanga hinnangul „ebakindlad”, on ajavahemikus 2000–2006 peaaegu kahekordistunud 14 riigilt 26 riigini, millest 14 on Saharast lõunas asuvad Aafrika riigid;
whereas, despite the fact that there is no unambiguous working definition of the concept, it is possible to identify states undergoing situations of fragility and the number of states judged by the WB to be ‘fragile’ almost doubled from 14 to 26 between 2000 and 2006, of which 14 are in Sub-Saharan Africa,
arvestades, et ebakindluse väliste ja sisemiste tegurite mõistmine on hädavajalik, et anda sellistele riikidele abi ja volitused, mis toob otsest kasu nende kodanikele ja aitab edendada piirkondlikku ning ülemaailmset rahu ja heaolu;
whereas it is essential to understand the external and internal factors of fragility in order to provide assistance and empowerment to such states, for the direct benefit of their citizens and for the sake of regional and global peace and prosperity,