natgillin/translations-raw huggingface dataset:
arvestades, et tõeline rahu ei ole võimalik ilma õigusemõistmiseta ning arvestades, et täielik ja piiramatu koostöö EJRKga jääb Lääne-Balkani riikide ELi integreerimise protsessi edasise jätkumise põhinõudeks;
whereas there cannot be real peace without justice and whereas full and unrestricted cooperation with the ICTY remains a basic requirement for further continuation of the process of integration into the EU for the countries of the western Balkans,
arvestades, et Bosnia serblaste vägede kindral Radislav Krstić on esimene EJRK poolt Srebrenica genotsiidile kaasaaitamises ja sellele õhutamises süüdi mõistetud isik, kuid kõige silmapaistvam süüdistatav isik Ratko Mladić on kaksteist aastat pärast traagilisi sündmusi ikka veel vabaduses; arvestades, et Radovan Karadžići Haagi toimetamine oli väga positiivne samm;
whereas General Radislav Krstić of the Bosnian Serb army is the first person found guilty by the ICTY of aiding and abetting the Srebrenica genocide, but the most prominent indicted person, Ratko Mladić, is still at large twelve years after the tragic events; whereas it was a very positive step to deliver Radovan Karadžić to The Hague,
arvestades, et vajakajäämised ELi otsustamismehhanismides ning tõelise ühise välis- ja julgeolekupoliitika puudumine mängisid samuti negatiivset rolli sündmuste kulgemisel;
whereas the shortcomings in the EU decision-making mechanisms and the lack of a genuine common foreign and security policy also played a negative role in the course of events,
mälestab kõiki endise Jugoslaavia sõdade ajal toime pandud metsikuste ohvreid ja avaldab neile austust; avaldab kaastunnet ja väljendab solidaarsust ohvrite perekondadega, kellest paljud elavad lõpliku kinnituseta oma isade, poegade, abikaasade või vendade saatuse kohta; tunnistab, et seda jätkuvat valu suurendab suutmatus tuua nimetatud tegude eest vastutavad isikud kohtu ette;
Commemorates and honours all victims of the atrocities during the wars in the former Yugoslavia; expresses its condolences to and solidarity with the families of the victims, many of whom are living without final confirmation of the fate of their fathers, sons, husbands or brothers; recognises that this continuing pain is aggravated by the failure to bring those responsible for these acts to justice;
nõuab täiendavaid jõupingutusi ülejäänud tagaotsitavate kohtu ette toomiseks ja avaldab toetust EJRK tööle;
Calls for further efforts to bring the remaining fugitives to justice and expresses its support for the work of the ICTY;
rõhutab rahu ja stabiilsuse tagamise tähtsust Lääne-Balkanil ning vajadust tõelise lepitusprotsessi algatamise järele Euroopa integratsiooniprotsessi osana; nõuab tungivalt, et kõik riigid teeksid täiendavaid jõupingutusi keerulise ja segase mineviku suhtes kokkuleppele jõudmiseks;
Underlines the importance of securing peace and stability in the western Balkans and the need for a genuine reconciliation process to commence, as part of the European integration process; urges all countries to make further efforts to come to terms with a difficult and troubled past;
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, liikmesriikide valitsustele, Bosnia ja Hertsegoviina ning selle haldusüksuste valitsusele ja parlamendile, samuti Lääne-Balkani riikide valitsustele ja parlamentidele.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the governments of the Member States, the Government and Parliament of Bosnia and country-regionplaceHerzegovina and its entities, and the governments and parliaments of the countries of the western Balkans.
Esitaja(d): Diana Wallis ja Jelko Kacin
by Diana Wallis and Jelko Kacin
arvestades, et Srebrenica okupeerimise järel mitmeid päevi kestnud massihävituse jooksul tapsid kindral Mladići juhitud Bosnia serblaste väed ja poolsõjalised üksused, sealhulgas Serbiast Bosnia territooriumile sisenenud serblaste ebaseaduslikud politseiüksused kõhklemata rohkem kui 8000 moslemist meest ja poissi, kes olid tulnud nimetatud piirkonda, et saada kaitset ÜRO julgestusüksuse (UNPROFOR) käest;
whereas, during several days of carnage after the fall of Srebrenica, more than 8000 Muslim men and boys, who had sought safety in this area under the protection of the United Nations Protection Force (UNPROFOR), were summarily executed by Bosnian Serb forces commanded by General Mladić and by paramilitary units, including Serbian irregular police units which had entered Bosnian territory from Serbia,
arvestades, et endise Jugoslaavia asjade rahvusvahelise kriminaalkohtu (EJRK) poolt genotsiidiks kuulutatud tragöödia leidis aset ÜRO poolt turvapaigaks tunnistatud kohas, sümboliseerides seetõttu rahvusvahelise üldsuse jõuetust konflikti sekkumisel ja tsiviilelanikkonna kaitsmisel;
whereas this tragedy, declared an act of genocide by the ICTY, took place in a UN-proclaimed safe haven, and therefore stands as a symbol of the impotence of the international community to intervene in the conflict and protect the civilian population,
Esitaja(d): Salvatore Tatarella, Ryszard Czarnecki, Konrad Szymański, Hanna Foltyn-Kubicka ja Adam Bielan
by Salvatore Tatarella, Ryszard Czarnecki, Konrad Szymański, Hanna Foltyn-Kubicka and Adam Bielan
11. juuli tähistamine Srebrenica veresauna ohvrite mälestuspäevana
on the commemoration of 11 July as a day of remembrance for the victims of the massacre in Srebrenica
Euroopa Parlamendi resolutsioon 11. juuli tähistamise kohta Srebrenica veresauna ohvrite mälestuspäevana
European Parliament resolution on the commemoration of 11 July as a day of remembrance for the victims of the massacre in Srebrenica
võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut;
having regard to the Treaty on European Union,
võttes arvesse ÜRO Julgeolekunõukogu 25. mai 1993. aasta resolutsiooni 827, 10. juuni 1999. aasta resolutsiooni 1244, 9. juuli 2004. aasta resolutsiooni 1551 ja 22. novembri 2004. aasta resolutsiooni 1575;
having regard to UN Security Council Resolutions 827 of 25 May 1993, 1244 of 10 June 1999, 1551 of 9 July 2004 and 1575 of 22 November 2004,
võttes arvesse endise Jugoslaavia asjade rahvusvahelise kriminaalkohtu (EJRK) peaprokuröri Carla del Ponte 13. juuni 2005. aasta aruannet ÜRO Julgeolekunõukogule;
having regard to the report by the Chief Prosecutor of the International Criminal Tribunal for the former Yugoslavia (ICTY), Carla del Ponte, to the UN Security Council of 13 June 2005,
võttes arvesse oma varasemaid resolutsioone Bosnia ja Hertsegoviina kohta ja eelkõige oma 7. juuli 2005. aasta resolutsiooni Balkani riikide tuleviku kohta 10 aastat peale Srebrenicat;
having regard to its previous resolutions on country-regionplaceBosnia and Herzegovina and, in particular, its resolution of 7 July 2005 on 'The Balkans: 10 years after Srebrenica',
arvestades, et 11. juulil 1995 langes ÜRO Julgeolekunõukogu 16. aprilli 1993. aasta resolutsiooniga ohutuks piirkonnaks kuulutatud Ida-Bosnia linn Srebrenica Serblaste Vabariigi tolleaegse presidendi Radovan Karadžići juhatusel kindral Ratko Mladići juhitud Bosnia serblaste vägede kätte;
whereas on 11 July 1995 the eastern Bosnian town of Srebrenica, which had been proclaimed a safe area by the UN Security Council Resolution of 16 April 1993, fell to the Bosnian Serb forces led by General Ratko Mladić and under the direction of the then president of the Republika Srpska, Radovan Karadžić,
arvestades, et Srebrenica langemise järel mitmeid päevi kestnud veresauna käigus hukkasid kindral Mladići juhitud Bosnia serblaste väed ja poolsõjalised üksused, sealhulgas Serbiast Bosnia territooriumile sisenenud serblaste regulaarpolitsei koosseisu mittekuuluvad politseiüksused koheselt ligikaudu 8000 moslemi meest ja poissi, kes otsisid turvapaika ÜRO kaitsejõudude (UNPROFOR) kaitse all olevast piirkonnast;
whereas, during several days of carnage after the fall of Srebrenica, around 8000 Bosnian Muslim men and boys, who had sought safety in this area under the protection of the United Nations Protection Force (UNPROFOR), were summarily executed by Bosnian Serb forces commanded by General Mladić and by paramilitary units, including Serbian irregular police units which had entered Bosnian territory from Serbia,
arvestades, et Bosnia serblaste väed panid Srebrenica moslemi tsiviilelanikkonna suhtes toime ka arvukaid Genfi konventsiooni rikkumisi, sealhulgas tuhandete naiste, laste ja eakate inimeste küüditamine ning suure hulga naiste vägistamine;
whereas the Bosnian Serb troops also perpetrated multiple violations of the Geneva Convention against Srebrenica's Muslim civilians, including deportations of thousands of women, children and elderly people and the rape of a large number of women,
arvestades, et EJRK poolt genotsiidiks tunnistatud veresaun näitab rahvusvahelise üldsuse võimetust konflikti sekkuda ja süütuid inimesi kaitsta ning lisaks sellele annab tunnistust relvakonfliktis ilmneda võivast äärmisest julmusest ja hoolimatusest inimelude suhtes;
whereas this massacre, which was declared an act of genocide by the ICTY, demonstrates the inability of the international community to intervene in the conflict and protect the innocent and furthermore demonstrates the extreme cruelty and disregard for human life that can arise in an armed conflict,
arvestades, et mälestuspäeva sisseseadmine näib olevat parim viis mälestada veresauna ohvreid ning saata selge sõnum tulevastele põlvedele,
whereas the institutionalisation of a day of remembrance seems to be the best means of paying tribute to the victims of the massacre and sending a clear message to future generations,
mõistab kõige karmimal viisil hukka Srebrenica veresauna; mälestab metsikuste ohvreid ja avaldab neile austust; avaldab kaastunnet ja väljendab solidaarsust ohvrite perekondadega, kellest paljud elavad lõpliku kinnituseta oma lähedaste saatuse kohta;
Condemns in the strongest possible terms the Srebrenica massacre; commemorates and honours the victims of the atrocities; expresses its condolences to and solidarity with the families of the victims, many of whom are living without final confirmation of the fate of their beloved;
rõhutab, et kõik nimetatud traagilise sündmusega mingilgi moel seotud pooled, sealhulgas NATO, peaksid võtma õppust Srebrenica veresaunast ning hoiduma tulevikus 1995. aasta juulis tehtud vigadest ja toimepandud metsikustest;
Stresses that all parties involved in any way in this tragic event, including NATO, can learn a lesson from the Srebrenica massacre and avoid repeating in the future the mistakes and atrocities committed in July 1995;
kutsub nõukogu ja komisjoni üles mälestama asjakohaselt Srebrenica-Potočari genotsiidi ning teeb ettepaneku, et 11. juuli kuulutataks Srebrenica veresauna ohvrite mälestuspäevaks;
Calls on the Council and the Commission to commemorate appropriately the Srebrenica-Potočari act of genocide and proposes that 11 July could in future be declared a day of remembrance for the victims of the Srebrenica massacre;
avaldab lootust, et kõnesoleva mälestuspäeva tähistamine võib aidata ära hoida selliste äärmiselt ebainimlike tegude toimepaneku kõigis edasistes konfliktides ning seda võiks Bosnias ja Hertsegoviinas käsitleda kui võimalust mõtiskleda maa mineviku üle ning saavutada lõplik leppimine kahe rahvuskogukonna vahel, kes endiselt teineteisele vastanduvad ning on erineval arvamusel Bosnia ja Hertsegoviina poliitilise tuleviku suhtes;
Hopes that the introduction of this commemoration day could also be useful to prevent acts of such extreme inhumanity in all future conflicts and that it could be interpreted in Bosnia and Herzegovina as an attempt to reflect on the past of the country and to achieve definitive reconciliation between the two ethnic communities which are still opposed and are divided on the future political configuration of Bosnia and Herzegovina;
avaldab tunnustust EJRKle raskes töös saavutatud edu puhul, mille käigus on kohtu ette toodud mõned veresauna eest vastutavad isikud; on siiski arvamusel, et kõnesolev töö tuleb lõpule viia, ning kutsub seepärast Balkanimaade uusi demokraatlikke valitsusi, eelkõige Serbia ja Bosnia valitsust, täielikule koostööle EJRKga, tuletades meelde, et see koostöö on kõigi piirkonna riikide jaoks ELiga tihedamate suhete loomise eeltingimus;
Recognises the progress accomplished in its difficult work by the ICTY, which has brought to justice some of those responsible for the massacres; nevertheless considers that this work must be completed and in this respect calls on the new democratic governments in the Balkans, and in particular the Serbian and Bosnian Governments, to fully cooperate with the ICTY, recalling that such cooperation is a precondition for all the countries in the region to enjoy closer relations with the EU;
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, Bosnia ja Hertsegoviina valitsusele ja parlamendile, samuti teiste Lääne-Balkani riikide valitsustele ja parlamentidele ning ÜRO peasekretärile.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission , the Government and Parliament of Bosnia and placecountry-regionHerzegovina, the parliaments and governments of the other western Balkan countries and the Secretary General of the UN.
Esitaja(d): Erik Meijer ja André Brie
by Erik Meijer and André Brie
arvestades, et 1995. aasta juulis tapeti Bosnia linnas Srebrenicas, mis tol ajal oli eraldiseisev, sõjalise kaitseta ÜRO poolt turvapaigaks tunnistatud enklaav, tuhandeid inimesi ning sundküüditati ligikaudu 25 000 naist, last ja eakat inimest; arvestades, et see on pärast Teist maailmasõda Euroopas aset leidnud suurim massimõrv ja sõjakuritegu;
whereas in July 1995 in the Bosnian town of Srebrenica, which was at the time an isolated and militarily indefensible enclave proclaimed a safe haven by the UN, thousands of people were massacred and nearly 25 000 women, children and elderly people were forcibly deported; whereas this was the biggest massacre and war crime to take place in Europe since the end of the Second World War,
arvestades, et see traagiline sündmus oli Jugoslaavia lagunemise tagajärg, mis tipnes natsionalistlike metsikuste, sõja ja välissekkumisega Lääne-Balkani piirkonnas; arvestades, et tolleaegsed sündmused Lääne-Balkanil näitasid ka ELi, selle liikmesriikide ja kogu rahvusvahelise üldsuse suutmatust viia ellu kriisiennetamise poliitikat;
whereas this tragic event was a result of the dissolution of Yugoslavia, culminating in nationalistic atrocities, war and foreign interference in the western Balkans region; whereas the developments in the western Balkans at that time also reflected the failure of the EU, its Member States and the international community as a whole to bring about a policy aimed at preventing crises,
arvestades, et rahu ei saa olla ilma õigluseta ning seepärast on äärmiselt oluline seada jalule tõde, tuua kõik süüdlased kohtu ette ning lahendada pagulaste ja ümberasustatud isikute probleem;
whereas there cannot be peace without justice and it is therefore of the utmost importance to establish the truth, to bring all those responsible to justice, and to solve the problem of refugees and displaced persons,
arvestades, et vaatamata tohututele jõupingutustele, mis on seni tehtud selleks, et avastada ja avada massi- ja üksikhauad ning tuvastada ohvrite surnukehad, ei võimalda siiani tehtud uuringud täielikult taastada sündmuste käiku Srebrenicas ja selle ümbruses;
whereas in spite of the enormous efforts made to date to discover and exhume mass and individual graves and identify the bodies of the victims, the searches conducted until now do not permit a complete reconstruction of the events in and around Srebrenica,
arvestades, et Bosnia serblaste vägede kindral Radislav Krstić on esimene EJRK poolt Srebrenica genotsiidile kaasaaitamises ja sellele õhutamises süüdi mõistetud isik, kuid kõige silmapaistvam süüdistatav Ratko Mladić on kaksteist aastat pärast traagilisi sündmusi ikka veel vabaduses;
whereas General Radislav Krstić of the Bosnian Serb army is the first person found guilty by the ICTY of aiding and abetting the Srebrenica genocide, but the most prominent indicted person, Ratko Mladić, is still at large twelve years after the tragic events,
arvestades, et kogu Euroopas on vaja tõsta teadlikkust nimetatud traagilistest sündmustest ning saavutada avalikkuse tunnustus vastutusele seoses Lääne-Balkaniga selleks, et taastada vastastikune usaldus ja taaskäivitada püsiv dialoog piirkonna riikide vahel,
whereas it is necessary to raise awareness of these tragic events all over placeEurope and to achieve public recognition of responsibilities in the western Balkans in order to rebuild mutual confidence and resume a lasting dialogue between the countries of the region,
on seisukohal, et kümme aastat tagasi Srebrenicas toimunud veresaun jääb alati Euroopa ajaloo lahtiseks haavaks, mida tuleks asjakohaselt mälestada, et vältida selle kordumist;
Takes the view that the massacre that took place 10 years ago in Srebrenica is a constantly open wound in the history of placeEurope that should be duly remembered in order to prevent any recurrence;
kutsub nõukogu ja komisjoni üles mälestama asjakohaselt Srebrenica-Potočari genotsiidi aastapäeva, toetades Euroopa Parlamendi otsust kuulutada 11. juuli Srebrenica genotsiidi mälestuspäevaks kogu Euroopa Liidus ja kõikides Lääne-Balkani riikides;
Calls on the Council and Commission to commemorate appropriately the anniversary of the Srebrenica-Potočari act of genocide by supporting the European Parliament's recognition of 11 July as the day of commemoration of the Srebrenica genocide all over the EU and in all the countries of the western Balkans;
rõhutab, et Srebrenicas ja selle ümbruses toimunud veresauna eest vastutavate isikute kohtu ette toomine on oluline samm rahu ja stabiilsuse saavutamiseks piirkonnas;
Stresses that bringing to justice those responsible for the massacres in and around Srebrenica is an important step towards peace and stability in the region;
rõhutab, et on vaja alustada tõelist lepitusprotsessi Euroopa integratsiooniprotsessi osana; nõuab, et kõik riigid teeksid täiendavaid jõupingutusi keerulise ja probleemse minevikuga lõpparve tegemiseks;
Underlines the need for a genuine reconciliation process to commence, as part of the European integration process; urges all countries to make further efforts to come to terms with a difficult and troubled past;
teeb rahvusvahelise üldsuse ebaõnnestumisest Srebrenicas järelduse, et on vaja suurendada ÜRO rolli kriisiennetusel ja -ohjamisel;
Concludes from the failure of the international community in Srebrenica that it is necessary to strengthen the role of the UN in crisis prevention and management;
märgib, et enam kui kümme aastat pärast Daytoni lepingutele allakirjutamist on olulise tähtsusega poliitilised küsimused ikka lahendamata; on seisukohal, et kiiremas korras on vaja uut poliitilist algatust, et teha lõpp konfliktidele ja võitlusele ühe või teise rühma ülemvõimu pärast, otsides rahumeelseid, rakendatavaid ja püsivaid lahendusi, mida saaksid toetada kõik Bosnias ja Hertsegoviinas elavad erinevad rühmad; on seisukohal, et on ülim aeg lõpetada võõrvägede sõjaline kohalolek Bosnias ja Hertsegoviinas;
Notes that, more than a decade after the signing of the Dayton Accords, crucial political problems remain unresolved; takes the view that a new political initiative is urgently needed in order to put a real end to the conflicts and the struggle for domination of one group over the others, by finding peaceful, viable and lasting solutions which can gain the support of each of the different groups within Bosnia and Herzegovina; takes the view that it is high time to end the foreign military presence in Bosnia and Herzegovina;
väljendab tõsist muret majandusliku ja sotsiaalse olukorra pärast; rõhutab, et selle olulise küsimuse lahendamine on piirkonna püsiva arengu seisukohast otsustava tähtsusega; kutsub valitsusi ja ELi tunnistama, et majanduslik ja sotsiaalne areng on piirkonna rahvaste jaoks esmajärgulise tähtsusega, ning tegutsema vastavalt sellele; rõhutab, et on oluline tugevdada piirkondlikku ja piiriülest koostööd ning lepitada Lääne-Balkani riikide ja nende naaberriikide rahvad;
Expresses its serious concern at the economic and social situation; stresses that the solution to this crucial issue is the key to stable development in the region; calls on the governments and the EU to recognise that economic and social development is the top priority for the peoples of the region and to act accordingly; underlines the importance of enhancing regional and crossborder cooperation and reconciliation between the peoples of the western Balkan countries as well as with their neighbours;
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, liikmesriikide valitsustele, Bosnia ja Hertsegoviina valitsusele ja parlamendile ning riigiasutustele, samuti Lääne-Balkani riikide valitsustele ja parlamentidele.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the governments of the Member States, the Government and Parliament of Bosnia and placecountry-regionHerzegovina and its entities, and the governments and parliaments of the countries of the western Balkans.
Esitaja(d): Daniel Cohn-Bendit, Gisela Kallenbach, Angelika Beer, Raül Romeva i Rueda, Cem Özdemir, Sepp Kusstatscher ja Joost Lagendijk
by Daniel Cohn-Bendit, Gisela Kallenbach, Angelika Beer, Raül Romeva i Rueda, Cem Özdemir, Sepp Kusstatscher and Joost Lagendijk
arvestades, et 1995. aasta juulis langes Bosnia linn Srebrenica, mis oli tol ajal isoleeritud enklaav, olles ÜRO Julgeolekunõukogu 16. aprilli 1993. aasta resolutsiooniga kuulutatud kaitstud piirkonnaks, Serblaste Vabariigi tolleaegse presidendi Radovan Karadžići kontrolli all tegutseva kindral Ratko Mladići juhitud Bosnia serblaste vägede kätte;
whereas in July 1995 the Bosnian town of Srebrenica, which was at the time an isolated enclave proclaimed a Protected Zone by the United Nations Security Council resolution of 16 April 1993, fell into the hands of the Serbian militias led by General Ratko Mladić under the direction of the then president of the Republika Srpska Radovan Karadžić,
arvestades, et 13., 14., 15., 16., 17. ja 18. juulil tapeti rohkem kui 8000 meest ning sundküüditati ligikaudu 25 000 naist, last ja eakat inimest;
whereas on 13, 14, 15, 16, 17 and 18 July more than 8000 men were massacred and nearly 25 000 women, children and elderly people were forcibly deported,
arvestades, et rahvusvaheliste organisatsioonide ebaefektiivsus ja ebapädevus sai saatuslikuks Srebrenica elanikele ning näitab viivitamatut vajadust rahvusvaheliste rahuvalve- ja rahutagamisoperatsioonide parema ettevalmistamise ja koordineerimise järele ning eriti vajadust luureandmete ja teabe vahetamise järele, mille puudumine põhjustas selgelt Hollandi vägede täieliku suutmatuse enklaavi kaitsta;
whereas the ineffectiveness and inadequacy of the international organisations were fatal for the inhabitants of Srebrenica and demonstrate the urgent need for better preparation and coordination of international peacekeeping and peace enforcement operations and specifically the need to share intelligence and information, the lack of which was clearly at the root of the total failure of the Dutch contingent to protect the enclave,
arvestades, et on vaja tõsta nimetatud traagiliste sündmuste alast teadlikkust kogu Euroopas ja saavutada Lääne-Balkanil vastutuse avalik tunnistamine, eesmärgiga taastada vastastikune usaldus ja algatada kestev dialoog piirkonna riikide vahel,
whereas it is necessary to raise awareness of these tragic events all over Europe and to achieve public recognition of responsibilities in the western Balkans in order to rebuild mutual confidence and resume a lasting dialogue between the countries of the region,
märgib, et 1995. aastal Srebrenicas toimunud massihävitus jääb alati Euroopa ajaloo lahtiseks haavaks, mida tuleks asjakohaselt mälestada, et vältida selliste sündmuste kordumist;
Takes the view that the massacre that took place in 1995 in Srebrenica is a constantly open wound in the history of placeEurope that should be duly remembered in order to prevent any recurrence;