natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Raportöör on sisukohal, et reguleerimisala tuleks laiendada, et hõlmata need menetlused, kus juhtkond säilitab kontrolli äriühingu üle, kuna see võimaldaks valdusõiguse säilitanud võlgnikul kasutada äritegevuse restruktureerimiseks mitut mehhanismi.
The rapporteur considers that the scope should be widened in order to include those procedures in which the management remains in control of the company as this would afford the debtor in possession a number of mechanisms to restructure its business.
Põhihuvide kese on väga oluline kontseptsioon, kuna selle määratlusest sõltub maksejõuetuse seaduse peamine kohtualluvus: milline kohus on pädev algatama põhimenetlust ja millist õigust kohaldatakse.
The COMI is a most important concept, since of its definition depends the Insolvency Regulation's principal jurisdictional rule: which court is competent to open the main proceedings and which will be the applicable law.
Seda kontseptsiooni aga välja töötatud ei ole ja see põhjustab ebakindlust.
The concept is however not defined and this creates uncertainty.
Tegevuskoha mõiste peaks hõlmama teenused, mitte ainult tööjõudu ja materiaalseid vahendeid.
The definition of establishment should include services, not just human means and goods.
Artiklis 32 sätestatud teavitamis- ja koostöökohustus peaks kehtima mitte ainult likvideerijate, vaid ka kohtute suhtes.
The duty of communication and cooperation provided for in Article 32 should not only affect liquidators, but also courts.
Maksejõuetuse määrust kohaldatakse vaid üksikute äriühingute suhtes ja ELi tasandil puuduvad õigusaktid kontsernide maksejõuetuse kohta, kuigi kontsernid on väga levinud äritegevuse vorm majanduselus.
The Insolvency Regulation only applies to single companies and there is no legislation at EU level on the insolvency of groups of companies, despite the fact that groups are a very common form of business model of the economic life.
Sellel väljajätmisel on olulised negatiivsed tagajärjed.
This omission has important negative consequences.
Raportöör on teadlik eri kontsernistruktuuride ja sama kontserni kuuluvate äriühingute vaheliste suhete suurtest erinevustest ja sellest tulenevalt asjaolust, et sama lahendust ei saa kohaldada igat tüüpi kontsernide suhtes, vähemalt mitte liikmesriikide maksejõuetusõiguse praegust seisu arvestades.
The rapporteur is aware of the great variety of different group structures and relationships between companies member of the same group and therefore of the fact that the same solution cannot be applied to all kinds of groups, at least in the current state of insolvency laws in the Union.
Ideaaljuhul peaks kontsernide maksejõuetust haldama üks kohus, mis kohaldab oma maksejõuetusseadust.
Ideally, the insolvency of groups of companies should be managed by a single court applying its own insolvency law.
Selline lahendus hõlbustab kooskõlastamist ja teabeedastust, hoiab kokku kulusid, maksimeerib varade väärtust ja kergendab äriühingute päästmist.
This solution facilitates coordination, the transmission of information, saves costs, maximizes assets value and facilitates rescue.
Eri liikmesriikide kohtutes on seda juba edukalt kohaldatud.
It has already been successfully applied by courts from different Member States.
See on võimalik tsentraalselt kontrollitud kontsernide puhul.
This is possible in centrally controlled groups.
Horisontaalsete kontsernide puhul teeb raportöör ettepaneku luua eeskirjad koostöö tegemiseks kohtute ja maksevõimetushaldurite vahel, tuginedes UNICTRALi õigussuunistele maksejõuetusõiguse kohta (kolmas osa).
For horizontal groups the rapporteur suggests to design a set of cooperation rules between the courts and insolvency representatives based on the UNCITRAL Legislative Guide on Insolvency Law (part three).
ELi registri loomine on vajalik selleks, et võlausaldajad ja kohtud saaksid teha kindlaks, kas teises liikmesriigis on algatatud maksejõuetusmenetlus ja millised on tähtajad ning üksikasjad nõuete esitamiseks.
The creation of an EU Registry is needed in order for creditors and courts to be able to determine whether insolvency proceedings have been opened in another Member State and the deadlines and details to present the claims.
koos soovitustega komisjonile maksejõuetusmenetluse kohta ELi äriühinguõiguse kontekstis
with recommendations to the Commission on insolvency proceedings in the context of EU company law
2. rõhutab, et ELi äriühinguõiguse kontekstis peaks piiriülene maksejõuetuskord ühiste miinimumnormide ja lõppkokkuvõttes ka ühise kriisilahendus- ja maksejõuetusõigussüsteemiga olema osa üldisema Euroopa kriisiohjeraamistiku vahenditest;
Underlines that a cross-border insolvency regime within the context of EU company law should constitute tools within a more general European crisis management framework, with a common minimum set of rules and ultimately a common crisis resolution and insolvency law system;
– finantsasutuste ja konglomeraatide likvideerimise haldusmenetluse kehtestamine, et soodustada kiiremat ja nõuetekohasemat likvideerimist, kui see on võimalik kohtumenetluste puhul;
– setting up an administrative liquidation procedure for financial institutions and conglomerates in order to facilitate a more speedy and orderly liquidation than under the standard court-based procedure;
– tagasinõudmishagide eelisjärjestuse ja eeskirjade kehtestamine;
– setting up priority rankings and rules on claw-back actions;
– rahvusvaheliste finantskontsernide maksejõuetuse kooskõlastamine ja tõhus haldamine;
– the coordination and efficient administration of international financial group insolvencies;
(Algatus vastavalt kodukorra artiklile 42)
(Initiative – Rule 42 of the Rules of Procedure)
Tööhõive- ja sotsiaalkomisjon palub vastutaval õiguskomisjonil:
The Committee on Employment and Social Affairs calls on the Committee on Legal Affairs, as the committee responsible:
6. võtab murega teadmiseks asjaolu, et pankrotimenetlused mõjutavad üha arvukamalt töötajaid, mida võib seostada finants- ja majanduskriisi tõsise majandusliku ja sotsiaalse mõjuga; märgib, et süsteemset mõju avaldavate piiriüleste finantseerimisasutuste olemus võimendab nende rolli selles valdkonnas;
Notes with concern the increasing number of workers affected by insolvency proceedings, which can be attributed to the serious economic and social impact that the financial and economic crisis is having; notes that the nature of systemically-relevant cross-border financial institutions magnifies their role in this area;
9. tunnistab, et võlausaldajate järjestamisel puudub praegu ühtsus, mis vähendab kohtumenetluste tulemuste prognoositavust; peab siiski vajalikuks suurendada töötajate nõuete prioriteetsust võrreldes muude võlausaldajate nõuetega;
Recognises the current lack of harmonisation with regard to the ranking of creditors, which reduces predictability of outcomes of judicial proceedings; however, considers it necessary to increase the priority of employees' claims relative to other creditors' claims;
12. peab vajalikuks määrata riiklikul tasandil kindlaks garantiiasutuse kompenseeriva minimaalse väljamakse suurus, mis arvutatakse kas töösuhte päritoluriigi miinimumpalga või viimase kuue kuu keskmise kuupalga alusel; on seisukohal, et garantiifondi tehtav väljamakse peab igal juhul
Considers it necessary to set a minimum compensatory figure for the payments made by the guarantee institution at national level, to be calculated on the basis of either the minimum wage in the country of origin of the contract of employment or a monthly amount corresponding to the average wage paid over the last six months; considers, in any event, that the payment made by the guarantee fund must:
a) olema kooskõlas võrdõiguslikkuse ja mittediskrimineerimise põhimõttega;
(a) be in accordance with the principle of equality and non-discrimination;
b) jätma välja preemiad;
(b) exclude bonuses;
c) hõlmama sotsiaalkindlustusmakseid;
(c) include social security contributions;
d) hõlmama mitterahalisi hüvitisi;
(d) include benefits in kind;
e) nägema ette kiire ja tõhusa menetluse juhuks, kui vaidlus on seotud garantiiasutusega;
(e) be associated with provision for swift effective procedures in the event of disputes involving the guarantee institution;
13. juhib tähelepanu töölepingute olemuse muutumisele kogu ELis ja selliste lepingute mitmekesisusele liikmesriikides; ei pea seepärast hetkel võimalikuks töötaja mõiste määratlemist üleeuroopalisel tasandil;
Highlights the changing nature of employment contracts across the EU and the diversity of such contracts within Member States; considers it currently impossible, therefore, to seek to define ‘employee’ at European level;
18. on seisukohal, et kuritarvitamise mõiste on vaja määratleda Euroopa Kohtu praktika ja eelkõige 11. septembril 2003 kohtuasjas C-201/01 Walcher
Considers that the concept of ‘abuse’ needs to be defined in accordance with the case-law of the Court of Justice, in particular its judgment of 11 September 3003 in Case C-201/01 Walcher
EKL 2003, lk I-8827. langetatud otsuse kohaselt kui mis tahes kuritarvitus, mis kahjustab garantiiasutuse tegevust, niivõrd kui sellega luuakse kunstlikult töötasu nõue ja tekitatakse seega nimetatud asutuse jaoks ebaseaduslikult maksekohustus, võttes arvesse kuupäeva, mil tööandja muutus maksejõuetuks;
[2008] ECR I-8827. , as ‘any abusive practice that is prejudicial to a guarantee institution inasmuch as it artificially creates a pay claim and thus unlawfully triggers a liability for the institution’, having regard to the date on which an employer becomes insolvent;
– lisada oma resolutsiooni ettepanekusse järgmised lisas esitatud soovitused:
– to incorporate the following recommendations in the annex to its motion for a resolution:
22. palub komisjonil viia määrusesse (EÜ) nr 1346/2000 selle järgmise läbivaatamise käigus sisse järgmine põhjendus:
Asks the Commission to introduce the following recital in Regulation (EC) No 1346/2000 on the occasion of the next revision thereof:
„võttes arvesse direktiivi 2008/94/EÜ töötajate kaitse kohta tööandja maksejõuetuse korral;”.
‘Having regard to Directive 2008/94/EC on the protection of employees in the event of the insolvency of their employer,’.
Nõukogu otsuse eelnõu Euroopa Liidu ühinemise kohta reisijate ja nende pagasi mereveo 1974. aasta Ateena konventsiooni 2002. aasta protokolliga, välja arvatud selle artiklitega 10 ja 11
on the draft Council decision concerning the accession of the European Union to the Protocol of 2002 to the Athens Convention relating to the Carriage of Passengers and their Luggage by Sea, 1974, with the exception of Articles 10 and 11 thereof
mis käsitleb nõukogu otsuse eelnõu Euroopa Liidu ühinemise kohta reisijate ja nende pagasi mereveo 1974. aasta Ateena konventsiooni 2002. aasta protokolliga, välja arvatud selle artiklitega 10 ja 11
on the draft Council decision concerning the accession of the European Union to the Protocol of 2002 to the Athens Convention Relating to the Carriage of Passengers and their Luggage by Sea, 1974, with the exception of Articles 10 and 11 thereof
– võttes arvesse reisijate ja nende pagasi mereveo 1974. aasta Ateena konventsiooni 2002. aasta protokolli (08663/2011),
– having regard to the Protocol of 2002 to the Athens Convention Relating to the Carriage of Passengers and their Luggage by Sea, 1974 (08663/2011),
– võttes arvesse nõusoleku taotlust, mille nõukogu esitas vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 100 lõikele 2, artikli 218 lõike 6 teise lõigu punktile a ja artikli 218 lõike 8 esimese lõigule ( C7-0142/2011 ),
– having regard to the request for consent submitted by the Council in accordance with Article 100(2), Article 218(6) second subparagraph, point (a), and Article 218(8) first subparagraph, of the Treaty on the Functioning of the European Union ( C7‑0142/2011 ),
– võttes arvesse transpordi- ja turismikomisjoni soovitust ning õiguskomisjoni arvamust ( A7-0356/2011 ),
– having regard to the recommendation of the Committee on Transport and Tourism and the opinion of the Committee on Legal Affairs ( A7-0356/2011 ),
Reisijate ja nende pagasi merevedu käsitleva Ateena konventsiooniga ühinemise küsimus on kaua lahendust oodanud ning EL ja eeskätt Euroopa Parlament jälgivad seda teemat pingsalt.
The accession to the Athens Convention Relating to the Carriage of Passengers and their Luggage by Sea is a longstanding issue followed up by the EU and by the Parliament, in particular.
Konventsioon pärineb aastast 1974 ning selles keskendutakse eelkõige reisilaevade ohutusele ja reisijate õigustele.
The Convention itself dates back to 1974 with the safety of passenger ships and passenger rights lying at its heart.
Sellegipoolest jõuti seisukohale, et konventsioonis ei reguleerita piisavalt mitmeid olulisi küsimusi, sh vedajate vastutuse ja kindlustuse miinimumnõuete olemust ja ulatust.
It was, however, considered that the Convention regulated insufficiently a number of substantive issues including the nature and extent of the carriers' liability and minimum requirements on insurance.
Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) egiidi all koostatud protokolliga, mis võeti vastu 1. novembril 2002, parandati Ateena konventsiooni nii, et lahendati põhiküsimused, nagu vastutus vedaja hooletusest või süüst tingitud juhtumite puhul, kohustuslik kindlustus ning õigus esitada nõudeid otse kindlustajale.
Under the aegis of the International Maritime Organisation (IMO), the Protocol, which was adopted on 1 November 2002, amended the Athens Convention in a way that it satisfied key elements such as liability in case of fault or neglect by the carrier, compulsory insurance and the right to make claims directly against the insurer.
Terrorismiga seotud kahju hüvitamist käsitletakse IMO suunistes ning protokolli suhtes tehtud reservatsioonis.
The compensation of terrorism related damages is addressed by IMO Guidelines and a reservation to the Protocol.
Kuna enamik vajalikke põhipunkte leidis protokollis kajastust, tegi komisjon 2003. aastal ettepaneku, et Euroopa Ühendus saaks 2002. aasta protokolli lepinguosaliseks ning et liikmesriigid teeksid sama.
Considering that most of the desirable elements were then covered by the Protocol, the Commission proposed in 2003 that the European Community became a contracting party to the Protocol of 2002 and that the Member States should do likewise.
Selleteemalised läbirääkimised nõukogus siiski seiskusid ning neid jätkati alles 2007. aasta detsembris.
Negotiations within the Council on the conclusion were suspended however, and were only resumed in December 2007.
Pidades silmas protokolli järeldusi ning võttes eesmärgiks enamiku oluliste sätete EÜ õigusaktidesse lisamise, esitas komisjon 2005. aasta novembris täiendava määruse ettepaneku reisijate meritsi vedajate vastutuse kohta õnnetusjuhtumite korral.
In view of the conclusion of the Protocol and aiming at incorporating most of the substantive provisions into EC law, the Commission presented a complementary Regulation in November 2005 on the liability of carriers of passengers by sea in the event of accidents.
Nelja aasta pikkuseks veninud läbirääkimiste järel jõudsid Euroopa Parlament ja nõukogu kokkuleppele määruse ((EÜ) nr 392/2009) osas, mis võeti vastu 23. aprillil 2009.
After four years of negotiations, the European Parliament and the Council reached an agreement on the Regulation ((EC) No 392/2009), which was adopted on 23 April 2009.
Määrust kohaldatakse hiljemalt 2013. aastast.
It will apply no later than 2013.
2010. aasta novembris esitas komisjon nõukogu otsuse parandatud eelnõu, milles käsitletakse ELi ühinemist Ateena konventsiooni 2002. aasta protokolliga, arvestades 2003. aastast alates tehtud muudatusi.
In November 2010, the Commission presented an amended proposal for a Council Decision concerning the accession of the EU to the Protocol of 2002 to the Athens Convention taking into account the changes since 2003.
Määruse 392/2009 vastuvõtmine tähendab, et liidul on nüüd määrusega hõlmatud küsimustes Ateena protokolliga ühinemiseks ainupädevus.
The adoption of the Regulation 392/2009 entails that the Union now has exclusive competence to accede to the Athens Protocol as far as the matters covered by the Regulation are concerned.
Protokolli kõik muud, määrusega hõlmamata aspektid kuuluvad liikmesriikide pädevusse.
All other aspects of the Protocol which are not covered by the Regulation belong to the competence of Member States.
Sellised on näiteks protokollis toodud vastutusmääradest kõrgemate vastutusmäärade kehtestamise õigust käsitlevad sätted.
Example: Provisions concerning the power to fix higher limits of liability than those provided for in the Protocol.
Leping on seega segaleping ning vajab liikmesriikide poolset ratifitseerimist.
The Agreement is therefore a mixed agreement and needs ratification by Member States.
Sidusa õigusraamistiku saavutamiseks peavad nii liikmesriigid kui ka EL valmistama ette ratifitseerimis- või ühinemiskirjade võimaluse korral üheaegse hoiuleandmise 31. detsembriks 2011.
In order to achieve a coherent legal framework throughout the Union both Member States and the Union should, if possible, prepare the simultaneous deposit of their instruments of ratification or accession by 31 December 2011.
Enamik protokolli sätteid käsitleb meretranspordi küsimusi ning komisjon valis just sellel põhjusel nõukogu otsuse eelnõu ainsaks õiguslikuks aluseks Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 100.
Most of the provisions of the Protocol are maritime transport issues, the reason why the Commission has chosen Article 100 TFEU as the only legal basis for its proposal for a Council Decision.
Nõukogu on seevastu otsustanud jagada otsuse kaheks eraldi õigusaktiks, millest ühes käsitletaks transporti (artikkel 100) ja protokolliga (v.a selle artiklid 10 ja 11) ühinemist ning teises õigusalast koostööd tsiviilküsimustes (artikkel 81) ja ühinemist protokolli artiklitega 10 ja 11.
The Council, on the contrary, has decided to divide the Decision into two separate acts, one for transport (Article 100) relating to the accession to the Protocol with the exception of Articles 10 and 11 thereof, and one for judicial cooperation in civil matters (Article 81) relating to the accession to the Protocol as regards Articles 10 and 11 thereof.
Nõukogu seisukohast õigustab õigusliku aluse kaheks jagamist asjaolu, et protokolli artiklitega 10 ja 11 reguleeritakse teemasid, mis mõjutavad liidu kohtualluvuse eeskirju ning nii tsiviil- kui ka kaubandusasjades langetatud kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist.
According to the Council, the split of the legal basis is justified by the fact that Articles 10 and 11 of the Protocol regulate matters which affect rules of the Union on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters.
Need sätted kuuluvad Euroopa Liidu toimimise lepingu kolmanda osa V jaotise reguleerimisalasse.
Those provisions fall within the scope of title V of Part Three of the TFEU.
Seetõttu – ning tulenevalt Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artiklitest 1 ja 2 – ei osale Taani artikleid 10 ja 11 käsitleva nõukogu otsuse vastuvõtmises.
Consequently, and in accordance with Articles 1 and 2 of the Protocol on the position of Denmark, annexed to the Treaty on European Union and the TFEU, Denmark is not taking part in the adoption of the Council's Decision as regards Articles 10 and 11.
Nimetatud artiklid on Taani suhtes siduvad ainult kui eraldi protokolliosalise suhtes.
Denmark will be bound by these Articles of the Protocol only as a separate Contracting Party.
Ühinemisdokumendi hoiuleandmise ajal esitab liit sellekohase pädevust tõendava deklaratsiooni.
At the time of the deposit of the instrument of accession, the Union shall make a declaration of competence on the issue.
Rahvusvaheliste lepingute puhul ettenähtud menetluskorra kohaselt esitatakse protokolliga ühinemise dokument nõusoleku saamiseks parlamendile.
With regard to the procedure which applies in the case of international agreements, the accession to the Protocol is submitted for Parliament's consent.
Kohaldatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõike 6 punkti a.
Article 218 (6) (a) of the TFEU applies accordingly.
Lisaks teeb parlament kodukorra artikli 81 kohaselt rahvusvaheliste lepingute suhtes otsuse ühe hääletusega ja lepingule ei saa esitada muudatusettepanekuid.
Furthermore, according to Article 81 of its Rules of Procedure, the Parliament shall take a decision on international agreements by means of a single vote, and no amendments to the agreement itself may be tabled.
Kuna nõukogu on võtnud vastu kaks eri õigusakti Euroopa Liidu ühinemise kohta nimetatud protokolliga, esitab parlament oma arvamuse kahes resolutsioonis, millest ühe esitab transpordi- ja turismikomisjon ning teise õiguskomisjon.
Based on the fact that the Council has adopted two separate acts relating to the accession of the European Union to the Protocol, Parliament gives its opinion in the framework of two resolutions, one presented by the Committee on Transport and Tourism, the other one by the Committee on Legal Affairs.
Ülaltoodut arvesse võttes soovitab raportöör transpordi- ja turismikomisjonil anda selle lepingu sõlmimisele heakskiidu.
On the basis of the above-mentioned your Rapporteur suggests that the Committee on Transport and Tourism should give a favourable opinion on the conclusion of this agreement.
nõukogu otsuse eelnõu kohta, milles käsitletakse Euroopa Liidu ühinemist reisijate ja nende pagasi mereveo 1974. aasta Ateena konventsiooni 2002. aasta protokolliga, välja arvatud selle artiklitega 10 ja 11
on the draft Council decision concerning the accession of the European Union to the Protocol of 2002 to the Athens Convention relating to the Carriage of Passengers and their Luggage by Sea, 1974, with the exception of Articles 10 and 11 thereof
Parlamendi kodukorra VII lisa kohaselt kuuluvad õiguskomisjoni vastutusalasse muu hulgas liidu õiguse tõlgendamine ja kohaldamine, liidu õigusaktide kooskõla esmase õigusega, eriti õigusliku aluse valimine, rahvusvahelise õiguse tõlgendamine ja kohaldamine, kui see mõjutab Euroopa Liitu, ning õigusalast koostööd ja halduskoostööd tsiviilasjades puudutavad meetmed.
The Committee on Legal Affairs is according to Annex VII of the Rules of Procedure responsible for, inter alia , the interpretation and application of Union law and compliance of Union acts with primary law, notably the choice of legal bases, the interpretation and application of international law, in so far as the Union is affected, and measures concerning judicial and administrative cooperation in civil matters.
Kuna Ateena protokolli artiklid 10 ja 11 käsitlevad pädeva kohtualluvuse ning kohtuotsuse tunnustamise ja täitmisega seotud küsimusi, siis asjakohane sisuline õiguslik alus kõnealuste artiklitega ühinemiseks on ELi toimimise lepingu artikkel 81 lõige 1 õigusalase koostöö kohta tsiviilasjades.
Since Articles 10 and 11 of the Athens Protocol concern questions relating to competent jurisdiction and recognition and enforcement of judgments, the relevant substantive legal basis for the accession to those Articles is Article 81(1) TFEU on judicial cooperation in civil matters.
Seetõttu tuleb paralleelselt käesoleva otsusega võtta vastu nõukogu eraldiseisev, artikleid 10 ja 11 käsitlev otsus, mille õiguslik alus on ELi toimimise lepingu nimetatud artikkel, ning õiguskomisjon vastutab nimetatud otsust käsitleva seadusandliku resolutsiooni esitamise eest Euroopa Parlamendile.
A separate Council Decision having that legal basis relating to Articles 10 and 11 is therefore to be adopted in parallel to this Decision and the Committee on Legal Affairs is responsible for drafting the European Parliament legislative resolution on that Decision.