natgillin/translations-raw huggingface dataset:
on seisukohal, et Lissaboni lepingu jõustumine on ajalooline võimalus tegelda ELi inimõiguste ja demokraatia poliitikas veel säilinud puudujääkidega; nõuab sellega seoses Euroopa välisteenistuse täielikku vastavust Lissaboni lepingu eesmärgile ja mõttele, millise lepinguga tahetakse tagada, et inimõiguste austamine ja edendamine oleksid liidu välispoliitika eri valdkondade keskmes, nagu see on sätestatud Euroopa Liidu lepingu artiklites 2, 3 ja 21;
Takes the view that the entry into force of the Lisbon Treaty represents a historic opportunity to address the remaining gaps in the EU's human rights and democracy policy; calls in this respect for full compliance of the EEAS with the purpose and spirit of the Lisbon Treaty, which aims at ensuring that respect for, and promotion of, human rights are at the core of the various areas of the Union's external policy as enshrined in Articles 2, 3 and 21 of the TEU;
tuletab meelde, et vastavalt Euroopa Liidu lepingu V jaotise 1. peatükile peab liidu rahvusvaheline tegevus põhinema demokraatia, õigusriigi ning inimõiguste ja põhivabaduste universaalsuse, võõrandamatuse ja jagamatuse põhimõtetel; rõhutab, et need põhimõtted on ühine põhialus liidu suhetes kolmandate riikidega;
Points out that, under Title V, Chapter 1 of the EU Treaty, action on the international scene is to be guided by the principles of democracy, the rule of law, and the universality, inalienability and indivisibility of human rights and fundamental freedoms; stresses that these principles constitute a common fundamental basis for relations with non-EU countries;
on seetõttu arvamusel, et otsus, kuhu Euroopa välisteenistuse ülesehituses paigutada inimõigused, on väga tähtis; nõuab seetõttu inimõiguste ja demokraatia direktoraadi loomist, mille ülesanne oleks jõulise ELi inimõiguste ja demokraatia strateegia väljatöötamine ning tegevuse üldine kooskõlastamine kõigi mitmepoolsete foorumitega; rõhutades vajadust arvestada, et asjatundlikkus inimõiguste ja demokraatia küsimustes tuleb muuta välisteenistuse iga piirkondliku või poliitikaosakonna üheks keskseks kohustuseks, on kindlalt veendunud, et sellise lähenemise korral ei jää inimõiguste küsimused isoleerituks ning ainult nii saab tagada Lissaboni lepingu sätete täieliku järgimise;
Considers, therefore, that the decision of where to place human rights in the structure of the EEAS is of great importance; requests therefore the setting up of a Human Rights and Democracy Directorate with the tasks of developing a robust EU human rights and democracy strategy and providing overall coordination within all multilateral fora; is firmly convinced, while stressing the need to consider that expertise in human rights and democracy must be anchored as a key responsibility for every geographic or policy desk in the EEAS, that this approach prevents human rights from being isolated and is the only way to ensure full compliance with the provisions of the Lisbon Treaty;
tunnustab kõrge esindaja ja asepresidendi kohustust suurendada ELi aktiivset rolli maailmas eesmärgiga täiustada kogu maailmas inimõigusi ja demokraatiat; nõuab sellega seoses tungivalt, et kõrge esindaja ja asepresident võtaks vajalikud meetmed Brüsselis asuva inimõiguste töörühma loomiseks, et tulemuslikult edendada ja tagada ELi institutsioonide ja poliitika teistele valdkondadele õigeaegse teabe andmist; kutsub samas vaimus kõrget esindajat ja asepresidenti arvestama, kui tähtis on ELi töötajate, sh delegatsioonide juhtide ja Euroopa välisteenistuse direktorite kohustuslik koolitus inimõiguste alal;
Acknowledges the HR/VP's commitment to building up an active role for the EU on the world stage with a view to improving human rights and democracy globally; urges the HR/VP in this context to take the necessary action to establish a Brussels-based COHOM with a view to effectively mainstreaming and guaranteeing timely input into other areas of EU institutions and policy; calls in the same spirit on the HR/VP to consider the importance of obligatory human rights training for EU staff, including Heads of Delegations and EEAS Directors;
nõuab inimõiguste eriesindaja ametisse nimetamist; rõhutab, et ELi inimõiguste eriesindajate ametisse nimetamine, eriti inimõiguslaste, rahvusvahelise humanitaarõiguse, rahvusvahelise õigusemõistmise ning naiste ja laste õiguste alal võib aidata muuta kõnealuses valdkonnas ELi välistegevust nähtavamaks ja sidusamaks; rõhutab, et nimetatud ELi eriesindajad peaksid olema eksperdi tasemel isikud, kellel on tõendatud saavutusi inimõiguste valdkonnas;
Calls for the creation of a Special Representative for Human Rights; stresses that the appointment of EU Special Representatives on human rights, notably for human rights defenders, for IHL and international justice and for women's rights and children's rights, could help to give EU external action in this field greater coherence and visibility; stresses that these EU Special Representatives should be expert-level appointees with a proven track record on human rights;
arvab, et selleks et muuta ELi toetus demokraatia tugevdamisele maailmas mõjusamaks, on kindlasti väga vaja sidusamat raamistikku; arvestades, et inimõiguste tagamine põhineb demokraatlikul ühiskonnal, õigusriigi põhimõtetel ja põhivabaduste tagamisel, on seisukohal, et järjepidevas ELi välispoliitikas tuleb seada kindlalt esikohale demokraatia ja inimõiguste edendamine, mis peab sisalduma kõigis ELi ja kolmandate riikide vahelistes koostöö- ja strateegilise partnerluse lepingutes; on arvamusel, et ELi uus institutsiooniline ülesehitus ja eelkõige Euroopa välisteenistus pakuvad võimalust suurendada ELi sidusust ja mõjusust kõnealuses valdkonnas;
Takes the view that there is a crucial need for a more coherent framework to make EU support for democracy-building throughout the world more effective; takes the view that a consistent EU foreign policy must give absolute priority to promoting democracy and human rights, given that democratic society, the rule of law, and guarantees of fundamental freedoms are the basis for upholding human rights, which are to be included in all agreements on cooperation and strategic partnership between the EU and non-EU countries; believes that the new institutional structure of the EU, and particularly the EEAS, offers an opportunity to enhance the EU's coherence and effectiveness in this area;
kutsub kõrget esindajat ja asepresidenti üles pidama kinni ELi välistegevuses inimõiguste süvalaiendamise kohustusest, nii et see kajastuks Euroopa välisteenistuse ülesehituses ja siseressurssides, mis aitab uuel teenistusel tagada, et inimõiguste küsimused kajastuksid kõigis välistegevuse valdkondades, sh ÜJKPs ning arengu- ja kaubanduspoliitikas;
Calls on the HR/VP to keep to her commitments on mainstreaming human rights throughout the EU's external action, so that they will be reflected in the structure of, and the resources made available within, the EEAS, enabling the new service to ensure that human rights issues are reflected in all areas of external action, including CSDP, Development and Trade;
on seisukohal, et ELi eriesindajate järk-järgulise kaotamise asemel tuleks nende arvu pigem suurendada, eriti selleks, et hõlmata riike ja piirkondi, kus ELil ei ole diplomaatilisi esindusi; peab hädavajalikuks, võttes arvesse inimõiguste küsimuste tähtsust konflikti- ja konfliktijärgsetes olukordades, et kõigil ELi eriesindajatel oleksid volitused, mis hõlmavad poliitilisi ja kodanikuõigusi, majanduslikke, sotsiaalseid ja kultuurilisi õigusi, naiste ja laste õigusi, rahvusvahelist humanitaarõigust ja rahvusvahelist õigusemõistmist ning milles konkreetselt nimetatakse inimõiguste, demokraatia ja õigusriigi põhimõtete edendamist ja tagamist; toonitab, et ELi eriesindajad on kolmandate riikide ja ELi mittekuuluvate osapoolte jaoks sisesuuniseid, ekspertiisi ja huvide kaitsmist koondavad teabekeskused ning loomulikud partnerid; tunneb heameelt, et igasse ELi esindusse määratakse vähemalt üks kontaktisik, kes juhib inimõiguste poliitika kooskõlastamist, süvalaiendamist ja järelevalvet;
Takes the view that EU Special Representatives should be further developed rather than gradually phased out, especially to cover countries and regions where the EU does not have a diplomatic mission; considers it essential that, given the importance of human rights issues in conflict and post-conflict situations, all EU Special Representatives should have a mandate which encompasses civil and political rights, economic, social and cultural rights, the rights of women and children, International Humanitarian Law and international justice, and specifically mentions promoting and ensuring respect for human rights, democracy and the rule of law; stresses that EU Special Representatives are the focal points for internal guidance, expertise and advocacy, and logical interlocutors for third countries and other non-EU actors; welcomes the designation of at least one individual in each EU delegation as a contact person to lead human rights policy coordination, mainstreaming and monitoring;
väljendab rahulolu kõrge esindaja ja asepresidendi valmisolekuga võtta ette ELi kõigi kõnealuse valdkonna vahendite mõjususe põhjalik läbivaatamine alates inimõigustealastest dialoogidest kuni ELi suunisteni, demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendist kuni ELi kahepoolse abini ja tegevuseni mitmepoolsetel foorumitel, ning algatada konsultatsioonid riiklike inimõiguste strateegiate väljatöötamiseks, mis hõlmavad kõiki rahvusvahelistes paktides ja ÜRO konventsioonides kodifitseeritud inimõigusi, sealhulgas ka majanduslikke, sotsiaalseid ja kultuurilisi õigusi; toonitab, et parlament on otsustanud kõnealustel konsultatsioonidel täielikult osaleda, ning rõhutab selle tähtsust; toonitab, et on vaja, et konsultatsioonidel osaleksid kodanikuühiskonna organisatsioonid;
Welcomes the HR/VP's readiness to undertake a fundamental review of the effectiveness of all the EU instruments in this field, from human rights dialogues to EU guidelines, and from the European Instrument for Democracy and Human Rights (EIDHR) to the EU's bilateral assistance and actions in multilateral fora, and to launch a consultation process on the development of Country Strategies on human rights encompassing all human rights codified by International Covenants and UN Conventions, which also includes economic, social and cultural rights; stresses the determination to ensure, and the importance of, the EP's full participation in this consultation; stresses the need for civil society organisations to be involved in the consultation;
jagab arvamust, et sellised riiklikud inimõiguste strateegiad, mida parlament on korduvalt nõudnud, võivad oluliselt suurendada ELi välistegevuse järjepidevust ja mõjusust, kui neist saavad viitedokumendid, millega seatakse iga riigi osas prioriteedid ja eesmärgid, mis lisatakse kõigisse asjakohastesse ELi välispoliitika valdkondadesse ja vahenditesse;
Shares the view that such Country Strategies on human rights, repeatedly requested by Parliament, can substantially reinforce the consistency and effectiveness of EU external action when the Country Strategy becomes a reference document establishing country-specific priorities and objectives to be mainstreamed into all relevant external EU policies and instruments;
rõhutab seoses läbivaatamisega eriti seda, et oluline on hinnata põhjalikult Euroopa naabruspoliitika (ENP) inimõigustega seotud aspekte, käsitledes eelkõige olemasolevate mehhanismide (tegevuskavad, eduaruanded, inimõigustealased dialoogid) sidusust ja tõhusust ning otsustamisprotsessi seoses kolmandate riikidega suhete parandamisega;
Insists in particular, in the context of the review, on the importance of conducting a thorough assessment of the human rights aspects of the European Neighbourhood Policy (ENP), which should notably address the coherence and efficiency of the existing mechanisms such as the Action Plans, Progress Reports, Human Rights dialogues and the decision-making process of upgrading relations with non-EU countries;
peab Euroopa Parlamendi ja komisjoni vaheliste suhete muudetud raamkokkulepet parlamendi seisukohast läbimurdeks tema koostöös komisjoniga, kuid kahetseb, et nõukogu ei osale kokkuleppes; rõhutab vajadust suurendada läbipaistvust ja dokumentide piiranguteta kättesaadavust kõigi ELi institutsioonide vahel, et arendada mõjusamat institutsioonidevahelist koostööd;
Considers the revised framework agreement on relations between the European Parliament and the Commission as a breakthrough for Parliament in its cooperation with the Commission, but regrets that the Council is not part of the agreement; insists on the necessity to enhance transparency and unrestricted access to documents between all the EU institutions in order to develop more effective interinstitutional cooperation and coherence;
tuletab meelde, et sidusa ELi välispoliitika väljatöötamine on hädavajalik, kui liit tahab omada olulist konstruktiivset rolli inimõiguste edendamisel maailmas; kutsub liikmesriike üles ilmutama kõnealuse eesmärgi taotlemisel kõikumatut pühendumust ja poliitilist tahet;
Recalls that the development of a coherent EU foreign policy is essential if the Union is to play a significant, constructive role in promoting human rights around the world; calls on the Member States to show unwavering commitment and political will in pursuing this goal;
toonitab, et rohkem tuleb tähtsustada seda, et parandada ELi suutlikkust tegutseda kiiresti inimõiguste rikkumise korral kolmandates riikides ja eelkõige seal, kus on vaja toetada ohtu sattunud inimõiguslasi, samuti reageerida inimõiguste rikkumistele kolmandates riikides tegutsevate ELi ettevõtete poolt, milleks on vaja koostada strateegilised tegevusprogrammid;
Stresses that greater priority needs to be given to improving the ability of the EU to respond rapidly to breaches of human rights by non-EU countries, notably when it comes to bringing its support to human rights defenders in danger, as well as to violations of human rights by EU-based companies in non-EU countries, by elaborating strategic programmes of action;
tunnistab, et valitsusvälised organisatsioonid on hädavajalikud demokraatlike ühiskondade arengu ja edukuse seisukohalt, vastastikuse mõistmise ja sallivuse edendamiseks ning et algatada ja toetada teostatavaid poliitilisi prioriteete ja ühiseid lahendusi demokraatlikku arengut ohustavatele probleemidele;
Recognises that non-governmental organisations are essential to the development and success of democratic societies, the promotion of mutual understanding and tolerance, as well as to initiating and sustaining actionable policy priorities and shared solutions to the challenges to democratic development;
toonitab ELi inimõiguste aastaaruande tähtsust ELi inimõigustepoliitika analüüsimisel ja hindamisel, pidades silmas inimõigusküsimuste üldist nähtavamaks muutmist; rõhutab Euroopa Parlamendi õigust uurida komisjoni ja nõukogu poolt inimõiguste valdkonnas tehtut; nõuab, et Euroopa Parlament osaleks täiel määral järgmiste aastaaruannete selliste osade koostamisel, mis on seotud parlamendi enda tegevusega inimõiguste valdkonnas, korrates sellega mõne varasema eesistumisaja tava;
Underlines the importance of the EU Annual Report on Human Rights in analysing and evaluating the EU's human rights policy, notably with a view to raising the visibility of human rights issues in general; emphasises the right of the European Parliament to scrutinise action carried out in the human rights field by the Commission and Council; calls for the full involvement of the European Parliament in drafting sections of future Annual Reports with regard to Parliament's own activities in relation to human rights, reflecting the practice of some past presidencies;
väljendab heameelt asjaolu üle, et kõrge esindaja ja asepresident esitas parlamendile ELi aastaaruande ja et uus aruandeperiood põhineb kalendriaastal, mis võimaldab parlamendil pühendada detsembrikuine täiskogu istung inimõigustele, anda sel ajal välja iga-aastane Sahharovi auhind mõttevabaduse eest ning arutada parlamendi aastaaruannet inimõiguste kohta maailmas ja ELi poliitikat selles valdkonnas;
Welcomes the presentation to Parliament by the HR/VP of the EU annual report. and the new reporting period based on a calendar year, which gives the Parliament the opportunity to dedicate the December plenary to human rights, with the award of its annual Sakharov Prize for Freedom of Thought and the discussion of the EP annual report on human rights in the world and the EU's policy on the matter;
kutsub Euroopa Parlamenti, nõukogu ja komisjoni üles tegema suuremaid jõupingutusi, et levitada ELi aastaaruannet inimõiguste ja demokraatia kohta ning tagada selle jõudmine võimalikult laia lugejaskonna ja eelkõige nendeni, kes tegelevad inimõiguste ja demokraatia edendamisega maailmas; nõuab samuti avalike teabekampaaniate korraldamist, mille eesmärk on parandada ELi mainet kõnealuses valdkonnas; tunnistab, et praeguse väljaande esitusviis on selgem kui enne;
Calls on the European Parliament, the Council and the Commission to make greater efforts to disseminate the EU annual reports on human rights and democracy and to ensure that they reach as wide a readership as possible, especially those involved in promoting human rights and democracy all over the world; also calls for public information campaigns aimed at raising the EU's profile in this field; recognises that in the current edition an improvement has been made in terms of clearer presentation;
kordab oma nõuet, et nõukogu, komisjon ning ELi kohapealsed delegatsioonid ja saatkonnad annaksid poliitika hindamiseks rohkem ja paremat teavet ning et tuleks koostada ja esitada konkreetsed suunised üldise lähenemisviisi parandamiseks, vastuolude vähendamiseks ning poliitiliste prioriteetide riigipõhiseks kohandamiseks, et vastavalt Euroopa välisteenistuse programmile võtta vastu eri riikide inimõiguste strateegiad; on seisukohal, et läbipaistvuse küsimus tuleb seada ELi tegevuses esiplaanile ning muuta kättesaadavamaks kavad ja dokumendid, milles kolmandate riikidega arutatakse konkreetselt inimõigusi;
Reiterates its request that more and better information should be provided by the Council, the Commission and EU delegations and embassies on the ground for the assessment of policies and that specific guidelines should be defined and proposed to improve the general approach, minimise any contradictions and adjust the policy priorities on a country-by-country basis, with a view to the adoption of human rights strategies by country as defined in the EEAS programme; considers that the issue of transparency must be placed at the forefront by the EU in its actions, with increased access to agendas and documents where human rights are specifically discussed with non-EU countries;
kordab oma nõuet, et kolmandates riikides Euroopa Liidu inimõigustealase poliitika, sellekohaste vahendite, algatuste ja dialoogide kasutamist ja tulemusi tuleb regulaarselt hinnata ja hindamistulemusi jagada täies ulatuses parlamendiga; kutsub nõukogu ja komisjoni üles töötama välja konkreetsed mõõdetavad näitajad ja võrdlusalused, et mõõta kõnealuste poliitikavaldkondade meetmete tõhusust;
Reiterates its call for a regular assessment of the use and results of European Union policies, instruments, initiatives and dialogues on human rights in non-EU countries and for the results to be fully shared with Parliament; calls on the Council and the Commission to develop specific quantifiable indices and benchmarks in order to measure the effectiveness of those policies;
toonitab, et ELi tulevane ühinemine Euroopa inimõiguste konventsiooniga on võimalus tõestada pühendumist inimõiguste kaitsmisele liidu piirides ja neist väljaspool; kutsub ELi liikmesriike üles seda toetama ja ärgitama ELi kodanikke sellele pühenduma;
Highlights the future accession of the EU to the European Convention on Human Rights as an opportunity to prove its commitment to defending human rights inside and outside its borders; calls on the EU Member States to support this and commit the EU's citizens to it;
nõuab tungivalt, et komisjon ja nõukogu tutvustaksid Euroopa inimõiguste konventsiooni laialdaselt nii liidus kui ka väljaspool muu hulgas ka selleks, et tutvustada üldsusele Euroopa Inimõiguste Kohtu jurisdiktsiooni inimõiguste alal, mille põhjal saab tegeleda Euroopa Nõukogu liikmesriikide või nende kodanike suhtes toime pandud inimõiguste rikkumistega ja rikkumiste heastamisega;
Urges the Commission and the Council to promote widely, within and outside the Union, the European Convention on Human Rights, with the aim inter alia of educating the public on the existence of jurisdiction of the European Court of Human Rights that can be activated to address and redress violations suffered by a Member State of the Council of Europe or its citizens;
nõuab tungivalt, et kõrge esindaja tagaks Euroopa välisteenistuse hea integreerituse ja kooskõlastamise teiste rahvusvaheliste organite ja piirkondlike organisatsioonidega ning nende tööga inimõiguste edendamisel; palub kõrgel esindajal tagada, et soovitused, mured ja prioriteedid, mida on väljendatud ÜRO süsteemi, Euroopa Nõukogu, OSCE ning teiste rahvusvaheliste institutsioonide sees ja nende poolt, integreeritakse täielikult ja süstemaatiliselt kõigisse ELi poliitikavaldkondadesse ning eriti inimõiguste valdkonda;
Urges the High Representative to ensure that the EEAS is well integrated and coordinated with other international bodies, regional organisations and their work in promoting human rights; calls on the High Representative to ensure that recommendations, concerns and priorities expressed within and by the UN system, the Council of Europe, the OSCE and other international institutions are fully and systematically integrated into all EU policy fields, and the human rights field in particular;
märgib kahetsusega Euroopa Inimõiguste Kohtu kaebuste käsitlemise aeglust, kus mõnel juhul on kohtuasja käsitlemine kestnud kuni seitse aastat; märgib, et nimetatud kohtu menetluses on umbes 100 000 kohtuasja; rõhutab, et nimetatud kohus kui institutsioon peab eeskujulikult kaitsma õigust kohtumõistmisele ja õiglasele kohtupidamisele; nõuab tungivalt, et ELi institutsioonid ja ELi liikmesriigid kohut igati abistaksid; tunneb heameelt asjaolu üle, et Venemaa, kes oli viimase riigina 47st Euroopa Nõukogu liikmesriigist keeldunud ratifitseerimast Euroopa inimõiguste konventsiooni 14. protokolli, ratifitseeris 14. protokolli, mis käsitleb kohtu tõhusust ning millega tahetakse lihtsustada kohtumenetlust ja aidata tulla toime juhtumite lahendamise venimisega ning mis saab jõustuda alles siis, kui kõik Euroopa Nõukogu liikmed on selle ratifitseerinud;
Notes with regret the slowness of the process of examining cases at the European Court of Human Rights, which has been as much as seven years; notes that there are about 100 000 cases pending at the Court; stresses that the Court must be an exemplary institution for the protection of the right to justice and a fair trial; urges the EU institutions and the EU Member States to make every effort to assist the Court; welcomes the fact that Russia, which was the last country out of 47 participating states at the Council of Europe to refuse to ratify Protocol 14, has ratified Protocol 14 to the European Convention of Human Rights on the efficiency of the Court, which provides for simplification of the Court's procedures and is intended to help it tackle the backlog of cases and which can only enter into force when ratified by all Council of Europe members;