natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I. arvestades, et EL-i toimimise lepingu artiklis 282 on sätestatud, et EKP põhieesmärk on säilitada hindade stabiilsus ning EKP peaks toetama üldist majanduspoliitikat, et aidata seda saavutada, ning võtab ka teadmiseks EKP egiidi all tehtava Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu töö finantsstabiilsuse tagamiseks;
I. whereas Article 282 of the TFEU states that the primary objective of the ECB is to maintain price stability and that the ECB should support general economic policies to help achieve it, and also notes the work by the ESRB under the auspices of the ECB on financial stability;
3. toonitab asjaolu, et kuigi THHI inflatsioon on olnud alates 2010. aasta algusest kuuarvestuses enamasti üle 2%, on rahapoliitika seisukohalt olulised ootused tuleviku suhtes, mille madal tase annab tunnistust EKP suurest usaldusväärsusest ning sõltumatusest;
Emphasises that, while month-on-month HICP inflation has generally been above 2% since the beginning of 2010, what matters for monetary policy are future inflation expectations, the low level of which is a testimony to the ECB's high degree of credibility and independence;
5. on seisukohal THHI kõrval on varahindade suundumused ja laenukasv EL-is ning liikmesriikides olulised näitajad majandus- ja rahaliidu ning laiemalt ELi tulemusliku finantsstabiilsuse järelevalve tegemiseks;
Takes the view that, in addition to the HIPC, asset price trends and credit growth in the EU and in Member States are crucial indicators for the effective monitoring of financial stability within the EMU and, more broadly, the EU;
10. rõhutab, et võlakirjade tagasiostmine järelturult on põhjendatud eesmärgiga taastada mõjusalt toimiv rahapoliitika ajal, mil teatavad turusektorid toimivad erakordselt halvasti; märgib, et tagasiostuprogramme täiendavad likviidsust neutraliseerivad programmid;
Emphasises that the repurchasing of bonds on secondary markets is justified by the aim of restoring a monetary policy which functions effectively, during this period of exceptional malfunctioning of certain sectors of the market; notes that these repurchasing programmes are complemented by programmes neutralising liquidity;
13. kutsub komisjoni üles looma Euroopa reitingute sihtasutust ja kaaluma EL-i/IMF-i kohandamiskava järgivate riikide reitingute ajutise külmutamise poolt- ja vastuargumente; taunib samas praegust reitinguagentuuride oligopoli ja nõuab meetmeid konkurentsi tihendamiseks reitinguagentuuride vahel ja selliste agentuuride arvu suurendamist;
Calls on the Commission to set up a European credit rating foundation and evaluate the pros and cons of temporarily suspending credit ratings for countries following an EU/IMF adjustment programme; deplores, further, the current credit rating oligopoly and calls for measures to boost competition among rating agencies and increase the number of such agencies;
18. märgib, et rahapoliitikal peab lasuma osa vastutusest varadega seotud mullide tekke eest, arvestades jätkusuutmatut laenukasvu kriisieelsetel aastatel;
Notes that monetary policy must take a share of the responsibility for the creation of asset bubbles, given the unsustainable credit growth during the years leading up to the crisis;
20 peab kahetsusväärseks, et puudub asjakohane ELi majanduspoliitika raamistik kriisi ohjamiseks, ning taunib komisjoni ja liikmesriikide kõhklusi kriisi ohjamisel, eriti seal, kus tuleb teha reforme, nõuab tungivalt, et nõukogu ja komisjon esitaksid kiiresti terviklikud ja kaugeleulatuvad meetmed, mida on vaja euro stabiilsuse kaitsmiseks;
20 Deplores the lack of an adequate EU economic policy framework for crisis management and the hesitant management of the crisis by the Commission and the Member States, particularly those in which reforms are needed, and urges the Council and the Commission rapidly to put forward the comprehensive and far-reaching measures required to safeguard the stability of the euro;
24. tuletab meelde, et enne finantskriisi puhkemist kahanes valitsemissektori võla suhe SKP-sse euroalas 72%-lt SKP-st 1999. aastal 67%-ni SKP-st 2007. aastal, samal ajal kui majapidamiste ja ettevõtjate võlatase ning finantssektori finantsvõimendus oluliselt kasvasid; juhib tähelepanu eriti sellele, et euroala majapidamiste võlg kasvas sel perioodil 52%-lt SKP-st 70%-ni SKP-st ning finantsasutuste võlg suurenes vähem kui 200%-lt SKP-st enam kui 250%-ni SKP-st; tunnistab, et mõned liikmesriigid, nt Kreeka ja Itaalia, erinesid oluliselt sellest üldisest suundumusest;
Recalls that prior to the outbreak of the financial crisis the public-debt-to-GDP ratio of the euro area had fallen from 72% in 1999 and to 67% in 2007 and that, in contrast, debt levels of households and firms and the level of leverage in the financial sector increased significantly over the same period; points out, in particular, that household debt in the euro area increased from 52% to 70% of GDP during the same period and that financial institutions increased their level of debt from less than 200% of GDP to more than 250%; acknowledges that some Member States, such as Greece and Italy, were significant exceptions to these general trends;
26. juhib tähelepanu asjaolule ja tunneb heameelt, et EKP bilansimahu kasv ei ole toonud kaasa inflatsiooni; toonitab EKP suuremat rolli euroala pankade keskse vastaspoolena, mis kajastab vahendustegevuse ajutist kandumist pankadevaheliselt turult eurosüsteemi ning eurosüsteemis olevate aja jooksul tagasimaksmisele kuuluvate varade lisandumist; juhib ühtlasi tähelepanu sellele, et likviidsuse pakkumine maksevõimelistele pankadele ei tähenda tingimata rahapakkumise suurendamist, ning märgib, et need mittestandardsed meetmed on ajutised; on veendunud, et kõik need arengud on koosmõjus välisteguritega taganud inflatsiooni püsimise ligikaudu 2% juures;
Points out and welcomes the fact that the ECB's balance-sheet expansion has not led to inflation; highlights its increasing role as a central counterparty between euro area banks, which reflects a temporary shift in intermediation from the interbank market to the Eurosystem and an increase in euro area assets held by the Eurosystem which will mature over time; points out, further, that providing liquidity to solvent banks does not necessarily entail an increase in monetary supply and notes that the non‑standard measures are of a temporary nature; is convinced that all these developments, together with external factors, have ensured that inflation has consistently remained around 2%;
31. tunnistab, et mittestandardsed rahapoliitika meetmed on vajalikud ja märgib nende ajutist iseloomu, aga nõuab nende programmide järk-järgulist lõpetamist kohe, kui finantsturud on rahunenud ja riigivõlakriis lahendatud, eeldusel et luuakse ühenduse raamistik nõuetekohaseks tegelemiseks rahandusliku ebastabiilsuse küsimustega; nõuab meetmeid integreerituma majanduse juhtimise loomiseks;
Acknowledges the need for non-standard monetary policy measures and notes their temporary nature, but calls for a those programmes to be phased out as soon as the financial markets have stabilised and the sovereign debt crisis has been resolved and provided that a Community framework is established to deal properly with financial instability; calls for measures to establish more integrated economic governance;
33. rõhutab, et TARGET2 arvelduste süsteemis osalevatele pankadele kehtestatud tingimused ja üldisemalt EKP likviidsuse tagamise vahendid tekitavad muret seoses EKP enda jaoks tekkiva krediidiriskiga; palub seetõttu EKP-lt läbipaistvuse suurendamiseks korrapärasemat avalikku teavet TARGET2 arvelduste süsteemis mõõdetavate euroala keskpankade vaheliste rahavoogude kohta ja nõuetekohaste selgituste andmist hiljutiste arengute kohta, et neid voogusid ei tõlgendataks ekslikult alaliste ümberpaigutustena jooksevkonto ülejäägiga riikidest jooksevkonto puudujäägiga riikidesse;
Emphasises that conditions imposed on banks benefiting from the Target-2 settlement system and, more generally, ECB liquidity provision facilities are a matter of concern in terms of credit risks for the ECB itself; calls on the ECB, therefore, to provide more regular public information on flows between euro area central banks, as measured under the Target-2 settlement system, for the sake of increased transparency and to provide a proper insight into recent developments so that these flows are not mistakenly interpreted as permanent transfers from current account surplus countries to deficit countries;
36. palub EKP-l uurida, kas kohustuslike reservide nõue võiks olla intressimäära kõrval täiendav vahend finantsstabiilsuse säilitamiseks, ilma et see kahjustaks majanduse taastumist;
Asks the ECB to explore whether compulsory-reserve requirements could be an additional instrument, alongside the interest rate, to safeguard financial stability without hampering the recovery;
Majanduse ja finantsjuhtimine
Economic and financial governance
40. nõuab uuele finantsjärelevalvekorrale antavate vahendite olulist suurendamist selle mõjususe parandamise eesmärgil ja nõuab ka uue finantsjärelevalvekorra mõjususe pidevat analüüsimist mõjuhinnangute abil ning hinnangut võimaluse kohta luua pikemas perspektiivis üks Euroopa finantsjärelevalveasutus, mis toimiks praeguste Euroopa järelevalveasutuste ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu katusorganisatsioonina;
Calls for a significant increase in the resources available for the new financial supervisory architecture in order to increase its effectiveness, calls, further, for continuous analysis of the effectiveness of the new financial supervisory architecture with the aid of impact assessments and for an evaluation of the long-term option of establishing a single European financial supervisory authority, unifying under its umbrella the current European supervisory authorities and the European Systemic Risk Board;
46. ootab, et komisjon esitaks enne 2011. aasta lõppu aruande solidaarvastutusel põhineva Euroopa riigivõlakirjade või euroväärtpaberite ühise emiteerimise süsteemi loomise kohta koos õigusakti ettepanekutega, kui see on asjakohane;
Is looking forward to the submission before the end of 2011 of the Commission report on the setting-up of a system for the common issuance of European sovereign bonds, or euro securities, on the basis of joint and several liability, accompanied by legislative proposals if appropriate;
Läbipaistvus ja vastutus
Transparency and accountability
50. on rahul EKP võetud kohustusega anda aru Euroopa Parlamendile ning rõhutab väga konstruktiivset rolli, mida EKP täidab kaasotsustamismenetluses oma töötajate kaudu ja kõige kõrgemal tasandil;
Welcomes the ECB's commitment to its accountability to the European Parliament and stresses the very constructive role played by the ECB at the highest level and through its staff in the codecision procedure;
EKP 2010. aasta aruannet käsitleva seletuskirja kirjutamise ajaks on Itaalia ja Hispaania riskipreemiad tõusnud kõigi aegade kõrgeima tasemeni ja 11. ning 12. juulil tunduvad need lähenevat pöördumatu tasemeni, kuna vaid EKP tugiostud on rahustanud maha finantsturud ja toonud ajutist kergedust.
As I write this explanatory statement on the 2010 ECB report, the risk premiums of Italy and Spain have reached historical limits, and on this 11th and 12th of July they seem to be approaching a level of no return, as only the intervention of the ECB has calmed down financial markets and brought temporary relief.
Seetõttu on praegu – ja eriti praegu – väga oluline tuletada meelde, et euro edu on ühtlasi olnud Euroopa idee edu.
And so today, and especially today, it is very important to recall that the success of the euro has also been the success of the idea of Europe.
1989. aastal eraldas müür Euroopa kaheks vastandlikuks blokiks.
In 1989, a wall divided Europe in two opposite blocks.
Praegu on euro kasutusel 17-s väga erineva taustaga riigis: Iirimaa, Küpros ja Malta pärinevad Biti impeeriumist, euroalas on endised kommunistlikud riigid Slovakkia, Sloveenia ja Eesti, sellised neutraalsed riigid nagu Austria ja Soome ning koguni sõjalise diktatuuri pärandiga riigid Hispaania, Kreeka ja Portugal.
Today the euro covers seventeen countries coming from very different backgrounds; Ireland, Cyprus or Malta come from the British Empire; there are ex-communist countries like Slovakia, Slovenia or Estonia; neutral countries like Austria and Finland or even countries coming from military dictatorships as Spain, Greece or Portugal.
Kui euro elab üle praeguse kriitilise aja, võib olla isegi võimalik, et muud Euroopa riigid koputavad uksele, et euroalaga ühineda.
If the euro makes it through the critical moments of our time, it may even be possible that other European countries knock on its door to join it.
Kuigi viimase aja pinged võivad viidata vastupidisele, on euro olnud alates 2008. aastast „stabiilsuse saar ülemaailmse finantskriisi tormises meres”, nagu Suurbritannia finantsminister David Marsh hiljuti tunnistas.
Although recent tensions may indicate the opposite, since 2008 the euro has been an ‘island of stability in the unstable and agitated sea of the global financial crisis’ as the British financer David Marsh recently acknowledged.
2) Eurota ei oleks Euroopa põhjapoolsed riigid kriisist väljunud nii kiiresti, kui nad on seda ekspordile tugineva mudelile tuginedes alates 2009. aastast teinud.
2) Without the euro, Europe’s northern countries wouldn’t have recovered as quickly as they have done since 2009 through their exports-based model.
Kui Saksa mark oleks siiani olemas, oleks ta dollari ja muude maailma vääringute suhtes nii tugev, et see kahjustaks riigi oma majandust.
In fact, if the Deutsche Mark nowadays still existed, it would be so strong against the dollar and other world currencies that it would hurt its own growth.
3) Eurota oleksid mõned Euroopa riigid, eriti lõdva fiskaalpoliitikaga ja konkurentsivõime tõstmisele vähem suunitletud riigid, tõenäoliselt teinud läbi „corralito” (pangakontode külmutamise).
3) Without the euro, some European countries, especially those that have made the more frivolous fiscal policies and less orientated to raise competitiveness, possibly would have suffered a ‘corralito’.
Sellest tulenev moraalne ja majanduslik häving oleks tähendanud kohutavaid tagajärgi kõigile asjaomastele riikidele.
Its subsequent moral and economic wreckage would have had terrible consequences for all countries involved.
Eurol on ilmselgelt ka teatud vastutus praeguste sündmuste eest: negatiivsete reaalintressimääradeta mõnes äärealal asuvas riigis ühisraha esimestel aastatel ei oleks nendes riikides kogetud kinnisvaramull nii suur.
Obviously, the euro has also some responsibility in current events: without the negative real interest rates that have some peripheral countries have experienced in the first years of the single currency, the asset price bubbles that they suffered would not have been so strong.
Samas on akadeemilised ringkonnad praegu üksmeelel vähemalt ühes küsimuses: eurota oleks finantskriis Euroopas olnud palju rängem.
However, if there is any consensus today in the academic field it is that without the euro this financial crisis would have been much worse for Europe.
Ühine seisukoht valitseb ka selles osas, et eurota oleksid ELi suurimad edusammud – ühisturg ja inimeste vaba liikumine – tõenäoliselt läbi teinud tagasikäigu.
It is also a shared view to acknowledge that without the euro, the single market and the free movement of people, which are the greatest successes of the EU, would have probably imploded.
Ja ometi toovad finantsturgude pidevad tõmblused euroala lagunemisele lähemale.
And yet, today, the permanent convulsion in which financial markets live is bringing the euro zone close to the break-up.
Riik riigi ja väljaaitamine väljaaitamise järel – selliselt ähvardab võlakriis nakatada isegi suuremad riigid, kusjuures Hispaania ja Itaalia ei ole selles osas puutumatud.
Country after country, bail-out after bail-out, the debt crisis menaces to create a contagion effect on ever bigger countries, Spain and Italy are not impervious from it.
Eurol ei jäänud täitmata ülesanne tagada nn pehme maandumine suures pangakriisis, eurol ei jäänud täitmata nn ankruülesanne inflatsiooni vastu, kuna EKP tagab edusammud selles valdkonnas, ja lõpetuseks, eurol ei ole jäänud täitmata ühisturgu süvendav lõimimisülesanne, mida näitavad alates euro loomisest suurenenud kaubavood riikide vahel.
The euro has not failed in its function to ensure a soft landing in front of a big banking crisis; the euro has not failed in its anchoring function against inflation as the ECB is a guarantee of success in that field; and finally the euro has neither failed as an integration mechanism deepening the single market, as the rising commercial flows between countries acknowledge since its birth.
Siiski on miski selgelt ebaõnnestunud.
However, something has clearly failed.
See ebaõnnestumine puudutab ilmselgelt eurotsooni juhtimist.
And that is unmistakably the governance of the euro zone.
Majandusteooria õpetab, et ühisraha elujõulisus tugineb selle suutlikkusele vähendada suuri makromajanduslikke tasakaalunihkeid, kui need on olemas.
Economic theory teaches us that the viability of a single currency is based on its capacity to belittle big macroeconomic imbalances when existing.
Ebaõnnestumine puudutab ka euroala sisemist distsipliini, eriti stabiilsuse ja kasvu paktist kinnipidamist, kuna paljudes riikides, sealhulgas Saksamaal ja Prantsusmaal, on toimunud alates 1999. aastast kümneid rikkumisi ja trahve ei ole kunagi kasutatud.
What has also failed is the eurozone’s internal discipline, particularly on the compliance of the Stability and Growth Pact, as since 1999 dozens of violations were accounted for many countries, including Germany and France, and fines have never been enacted.
Lõpetuseks, väljaaitamist keelustavat sätet, mis keelab EKP-l riigi võlakohustuste ostmise, on tõlgendatud väga lõdvalt.
Lastly, the no bail-out provision that forbids the purchasing of sovereign debt by the ECB has been interpreted in a limp mode.
Kõigest sellest tulenevalt on euroala muutunud vähem tõhusate ja vähem konkurentsivõimeliste riikide võlakohustuste vastu suunatud spekulatiivsete rünnakute tõttu haavatavaks.
Because of all this, the eurozone has become vulnerable to speculative attacks focused on the sovereign debt of the less efficient and competitive countries.
Sellised spekulatiivsed rünnakud korduvad tulevikus, kuni euroala majanduse juhtimise küsimust ei lahendata.
These speculative processes will make a comeback in the future until the economic governance of the eurozone is solved.
Finantsstabiilsuseta on euroala äärepoolseimate riikide reformid võimatud ja ilma mõjuta.
Without financial stability, reforms for the peripheral countries of the euro will be impossible and ineffective.
Euroopa institutsioonid on siiani järginud venitamisstrateegiat, mis on olnud kasulik vaid aja võitmiseks, sellal kui oodatakse majanduse elavnemist, mis võib tugevdada pankade bilansse, lootuses, et Kesk- ja Põhja-Euroopa riikides juba kuus kvartalit toimuv majanduskasv jõuab lõpuks ka euroala äärepoolseimatesse riikidesse.
European institutions have, until now, followed a kick-the-can-down-the-road strategy that has only been useful to win some time while waiting for an economic recovery that may strengthen banks balance sheets and hoping that economic growth, which has been present in central and northern Europe for six quarters, arrives finally to the peripheral countries of the eurozone.
See strateegia võib anda tulemusi, aga see on riskantne.
This strategy may work, but it is risky.
Spekulatiivne rünnak võib viia selle strateegia kursilt ja euro kuristiku servale.
A speculative attack can make it lose track and bring the euro very close to an abyss.
Võib-olla on aeg seada kahtluse alla ametlik teadaanne, milles öeldakse, et Kreekal ei ole probleemi maksevõimega, kuna see väide kaotab oma usaldusväärsust iga päevaga: spekulatsioonide ohjamise asemel õhutab see kahtlusi muude riikide kohandamiskavade suhtes.
Maybe it is time to question the official statement that says that Greece does not have a solvency problem, as this thesis is less sustainable every day: instead of containing speculations, it is feeding doubts on other countries’ adjustment plans.
EKP käivitas poolenisti fiskaalülesandeid täites 2010. aasta mais väärtpaberituruprogrammi, olles sunnitud täitma Euroopa ühise fiskaalpoliitika puudumisest jäetud lünga.
In May 2010, the ECB began the Securities Market Program (SMP), acting nearly in a ‘quasi fiscal role’ that has had to fill the lack of a common fiscal policy on a European scale.
Aga seda strateegiat ei saa lõpmatuseni järgida ja see tugevdab neid, kes seavad kahtluse alla euro kui ühisraha üheks tugisambaks oleva EKP sõltumatuse ja ka selle peamiste otsuste läbipaistvuse.
Nevertheless, this strategy cannot be indefinitely maintained and strengthens those who put into question the independence of the ECB, one of the founding pillars of the euro as a single currency, and also the lack of transparency in its main decisions.
Seepärast taotletakse käesolevas raportis EKP nõukogu koosolekute protokollide avaldamist, millega saaks vähendada vastandlike arvamuste mõju meediale.
This is why in my report I ask for the publication of the Governing Council minutes that may reduce the impact of discrepancies on the media.
Protokollide avaldamata jätmist võib tõlgendada viitena Euroopa integratsiooni nõrkusele, kuna vältimatut isiklikku vastutust tõlgendatakse võimaliku liikmesriikide vaheliste vaidluste allikana.
I interpret its non-publication as a sign of weakness for the European integration, as the necessary individual accountability will remain to be interpreted as a possible source of disputes between Member States.
Euro olemasolu on tähendanud seda, et mõned äärepoolseimad riigid, mis varem on konkurentsivõime taastamiseks oma vääringu devalveerinud, on olnud sunnitud kohaldama kriisiga võitlemiseks karme kokkuhoiumeetmeid.
The euro’s existence has meant that some peripheral countries that historically depreciated their currency in order to regain competitiveness have been pushed into applying harsh austerity measures to fight the crisis.
See on aga olnud õige valik, sest euro peab olema stabiilne vääring, kuna EL ei peaks minema inflatsiooni ega majanduse liigse ümberjagamise teele.
However, this is the right choice as the euro needs to keep being a stable currency as the EU should not walk its way into inflationary horizons or excessive economic redistribution.
Euroopa rahaliidul on kohustus hoida inflatsioon kontrolli all ja kaitsta vääringu ostujõudu.
The European Monetary Union has the duty to keep inflation under control and protect the purchasing power of the currency.
Tuleb vähendada ka moraalset ohtu, mis võib tähendada salajast ümberjagamist nende riikide kasuks, mille valitsused suurendavad kontrollimatu laenukasvuga teistest kiiremini baasraha hulka.
It also needs to reduce the moral hazard that may imply the undercover redistribution in favour of those countries whose governments inflate the monetary base faster than the others through uncontrolled processes of credit expansion.
Selline ümberjagamine võimendub, kui EKP tunnistab tagatisena liiga sageli liikmesriigi emiteeritud võlakohustusi või – mis veel hullem – ostab neid.
This redistribution is enhanced if the ECB accepts too often debt emitted by the Member States as a guarantee, and even more so if it buys them.
Euro püsimiseks elujõulise projektina on vaja ehitada üles selge raamistik, mis võimaldab abistada likviidsusprobleemidega riike, kuid samas suudab stimuleerida fiskaalalast vastutustundlikkust ja ning liikmesriikide konkurentsivõime ühtlustumist.
In order to continue making the euro a viable project, it is necessary to build a clear framework that allows to help countries with liquidity problems, but at the same time be able to incentivise fiscal responsibility and a sustained convergence of competitiveness levels among member countries.
Kogu aeg on süsteem toiminud vaid turudistsipliinile reageerides, korraldades väljaaitamisi vaid siis, kui riik satub raskustesse.
All this time, the system has worked only by reacting to market discipline, organising bail-outs only when a country was in trouble.