võtab teadmiseks Vahemere lõunakaldal asuvaid riike (Maroko, Tuneesia, Liibanon, Jordaania, Egiptus, Iisrael ja Palestiina omavalitsus) kaasavate inimõiguste allkomisjonide olemasolu, mis on sätestatud Euroopa naabruspoliitika raames, ja palub, et nõukogu ja komisjon asutaksid inimõiguste allkomisjonid kõikide naaberriikidega; kordab oma üleskutset parlamendiliikmetele ühineda ettevalmistustega selliste allkomisjonide koosolekuteks ning olla informeeritud nende tulemustest; tervitab komisjoni kõnealuses riigis asuva delegatsiooni ja komisjoni Brüsselis asuvate asjaomaste talituste konsultatsioone kodanikuühiskonnaga nii enne kui pärast seda; peab siiski küsitavaks kasutatavate meetodite ja eriti nendes allkomisjonides peetud arutelude hindamise kriteeriumide tulemuslikkust ja sidusust; usub, et need allkomisjonid peaksid võimaldama konkreetseid järelmeetmeid tegevuskavas sisalduvatele inimõiguste küsimustele, kuid rõhutab, et inimõigustealased arutelud ei tohiks kindlasti piirduda kõnealuste allkomisjonidega, ning rõhutab, et on oluline kooskõlastada tegevust teiste allkomisjonidega, mis tegelevad inimõiguste küsimustega, näiteks migratsiooniga; rõhutab vajadust lisada nimetatud teemad kõige kõrgemal tasemel poliitilisse dialoogi, et suurendada selles valdkonnas ELi poliitika sidusust; on veendunud, et Euroopa naabruspoliitika, nagu see on kavandatud ja struktureeritud (tegevuskava, järelmeetmete aruanne ja allkomisjonid), võiks tõeliselt võimendada inimõiguste edendamist, kui Euroopa Liit näitaks sidusalt, süstemaatiliselt ja laiaulatuslikult üles tõelist poliitilist tahet tagada inimõiguste ülimuslikkuse austamine; usub seetõttu, et inimõiguste ja demokraatlike põhimõtete austamine peab olema eeltingimus suhete tihendamiseks liidu ja kolmanda riigi vahel; Liibüaga raamlepingu sõlmimise kontekstis kutsub nõukogu ning komisjoni üles pöörama vajalikku tähelepanu dialoogile ja koostööle inimõiguste valdkonnas;
Notes the existence of human rights subcommittees involving countries on the southern shore of the Mediterranean (Morocco, Tunisia, Lebanon, Jordan, Egypt, Israel and the Palestinian Authority) in the context of the European Neighbourhood Policy and calls on the Council and the Commission to set up human rights subcommittees with all neighbourhood countries; reiterates its call for parliamentarians to be associated with the preparations for meetings of such subcommittees and to be informed of their outcome; welcomes the consultation with civil society, both before and after, by the Commission delegation in the country concerned and by the Commission's relevant departments in Brussels; questions, however, the effectiveness and coherence of the methodology used, and, in particular, of the criteria for evaluating the discussions held in these subcommittees; believes that these subcommittees should allow the human rights issues included in the action plan to be specifically followed up but stresses that discussions on human rights should certainly not be confined to these subcommittees, and emphasises the importance of coordination with other subcommittees dealing with human rights-related issues, such as migration; highlights the need to include these issues in the political dialogue up to the highest level so as to increase the coherence of the EU's policy in this field; is convinced that the European Neighbourhood Policy as designed and structured (action plan, follow-up report and subcommittees) could give real leverage for the promotion of human rights were the European Union to demonstrate a genuine political will to ensure respect for the primacy of human rights in a coherent, systematic and wide-ranging manner; believes, therefore, that respect for human rights and democratic principles must be a precondition for strengthening relations between the Union and a third country; in the context of concluding a framework agreement with Libya, calls on the Council and the Commission to give due attention to dialogue and cooperation on human rights;