natgillin/translations-raw huggingface dataset:
EKP presidendi ning majandus- ja rahanduskomisjoni kohtumised kord kvartalis on EKP jaoks peamine võimalus selgitada oma rahapoliitikat Euroopa kodanike esindajatele ja saada tagasisidet.
The quarterly meetings between the President of the ECB and the Committee on Economic and Monetary Affairs are a prime opportunity for the ECB to explain its monetary policy to the representatives of the European citizens and to receive feedback.
Seda täiendab juhatuse liikmete osavõtt Euroopa Parlamendi majandus- ja rahanduskomisjoni koosolekutest ning täiskogu istungitest ja parlamendiliikmete mitteformaalsed EKP külastused, sh esmajoones EKP iga-aastane majandus- ja rahanduskomisjoni külastamine.
This is complemented by further appearances of Executive Board members in ECON and in plenary as well as by informal visits of MEPs to the ECB including notably the annual visit of the ECON Committee.
Kõik see moodustab ühe osa EKP aruandekohustuse täitmisest Euroopa Parlamendi ees ja peaks aitama kaasa väga tulemuslikule ja asjalikule dialoogile nende kahe institutsiooni vahel.
All of this forms part of the discharging of the ECB’s accountability towards the European Parliament and should contribute to a very productive and constructive dialogue between the two institutions.
Selle kõrval toimub regulaarne suhtlus Euroopa institutsioonide ja asutustega, nt eurorühma ja alalise majandus- ja rahandusküsimuste nõukoguga.
Beyond that, there is regular interaction with European institutions and bodies such as the Eurogroup and the ECOFIN Council.
Aset leiab ka tehnilise tasandi teabevahetus komisjoni ja liikmesriikide valitsustega, muu hulgas erinevates ELi komiteedes, vastavalt aluslepingu sätetele ja austades keskpanga iseseisvust.
Exchange of information at the technical level with the Commission and national governments also takes place, i.a. in various EU committees, in line with the provisions of the Treaty and respecting the bank’s independence.
Praegune aeg on mitmest küljest üsna väljakutsete rohke, kuid lubage mul keskenduda kolmele peamisele probleemile.
The current times are quite challenging in many respects but let me focus on three main ones.
Esimene on rahapoliitika normaliseerimine.
The first one is the normalisation of monetary policy.
Euroala toibub aegamööda sügavast majandus- ja finantskriisist, kuigi edasiminek ei ole riikides, turgudel ja sektorites ühtlane.
Gradually, the euro area is recovering from the deep economic and financial crisis, although progress is not even among countries, markets and sectors.
Mingi aeg taastab EKP põhiintressimäärad tasemel, millel need varem olid, samal ajal vähendatakse ebastandardseid meetmeid järk-järgult seni, kuni neid ei ole enam vaja, et tagada rahapoliitika ülekandumine majandusse ja lõpptulemusena hindade valdkonda.
At some point in time, the ECB will return key interest rates to levels as seen before, while non-standard measures will be phased out to the extent that they would no longer be needed to ensure the transmission of monetary policy to the economy and, ultimately, prices.
Nende ettevõtmiste jaoks õige ajastuse seadmine on väljakutse, eriti praeguses keskkonnas, mida ikka veel iseloomustavad ebakindlus ja haavatavus.
Setting the right timing for these actions is a challenge, especially in the current environment which is still characterised by uncertainty and vulnerabilities.
Teist väljakutset mainisin ma juba varem: finantskriis on tõstatanud mitmeid küsimusi rahapoliitika ja finantsstabiilsuse vaheliste seoste kohta.
The second one, I already mentioned earlier: the financial crisis has raised a number of questions on the relation between monetary policy and financial stability.
Olulist tähtsust omab parem arusaam finantssektori rollist ülekandemehhanismis.
A better understanding of the role of the financial sector in the transmission mechanism is of the essence.
Samuti on olulise tähtsusega head töösuhted Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu ja Euroopa järelevalveasutustega.
Also, a good working relation with the ESRB and the ESAs will be essential.
Kolmas peamine väljakutse, mida tahaksin siinkohal nimetada, puudutab Euroopa ning majandus- ja rahaliidu tulevikku.
The third main challenge I would like to mention here concerns the future of Europe and EMU.
Riikide poliitika, mis võeti kasutusele käesoleva kriisi eel, ei ole küündinud selleni, mida majandus- ja rahaliit vajab, et olla stabiilne ja tõrgeteta toimida.
The national policies adopted in the run-up to the current crisis have fallen short of what is needed for EMU to be stable and smoothly functioning.
Eelarve konsolideerimine, struktuurireformid ja tasakaalunihete korrigeerimine on mitmel puhul olnud ebapiisavad ja Euroopa eeskirju on mõnikord eiratud või isegi muudetud, kui need ei sobinud kokku riikliku poliitilise tegevuskavaga.
Fiscal consolidation, structural reforms and correction of imbalances have in many cases been insufficient, and European rules have sometimes been ignored or even amended if they did not fit the domestic political agenda.
Seega on vaja uut Euroopa majanduse juhtimise raamistikku, mis tuletab liikmesriikidele meelde, et ELi ning eriti majandus- ja rahaliidu hüved kaasnevad koos vastutusega.
A new European governance framework is therefore needed, reminding Member States that benefits of the EU and especially of EMU come with responsibilities.
Nagu EKP ütles, vajame me märkimisväärset muutust.
As the ECB said, we need a “quantum leap”.
Lihtsalt kuidagi moodi end kriisist välja vedada ei ole praeguses pöördepunktis elujõulise Euroopa jaoks mingi valik.
Just muddling through is no option for a viable Europe at the current juncture.
Kõnealused arengud on minu jaoks asjakohased mitte ainult seepärast, et olen pühendunud eurooplane, vaid ka seetõttu, et olen rahapoliitika kujundaja, kuivõrd need arengud mõjutavad tingimusi, mille alusel EKP saab oma rahapoliitikat ellu viia, pidades silmas oma peamise eesmärgi – hindade stabiilsuse – saavutamist.
These developments are relevant to me not only as a dedicated European, but also as a monetary policymaker since they affect the conditions under which the ECB conduct its monetary policy with a view to achieving its primary objective of price stability.
Naistevastase vägivalla vastu võitlemise ELi uue poliitilise raamistiku prioriteedid ja põhijooned
on priorities and outline of a new EU policy framework to fight violence against women
naistevastase vägivalla vastu võitlemise ELi uue poliitilise raamistiku prioriteetide ja põhijoonte kohta
on priorities and outline of a new EU policy framework to fight violence against women
– võttes arvesse inimõiguste, eelkõige naiste õiguste alaseid sätteid ÜRO õigusaktides, nagu ÜRO põhikiri, inimõiguste ülddeklaratsioon, kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvaheline pakt, majanduslike, sotsiaalsete ja kultuuriliste õiguste rahvusvaheline pakt, inimkaubanduse ja kupeldamise keelustamise konventsioon, konventsioon naiste diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise kohta ja selle fakultatiivne protokoll, piinamise ning muu julma, ebainimliku või inimväärikust alandava kohtlemise ja karistamise vastane konventsioon, 1951. aasta pagulasseisundi konventsioon ning selles sätestatud tagasi- ja väljasaatmise lubamatus;
– having regard to the provisions of the UN legal instruments in the sphere of human rights, in particular those concerning women's rights, such as the UN Charter, the Universal Declaration of Human Rights, the International Covenants on Civil and Political Rights and on Economic, Social and Cultural Rights, the Convention for the Suppression of the Traffic in Persons and of the Exploitation of the Prostitution of Others, the Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women (CEDAW) and its Optional Protocol, the Convention against Torture and Other Cruel, Inhuman or Degrading Treatment or Punishment, the 1951 Convention relating to the Status of Refugees, and the principle of non-refoulement,
– võttes arvesse teisi naistevastase vägivalla alaseid ÜRO dokumente, nagu 25. juuni 1993. aasta Viini deklaratsioon ja tegevuskava, mis võeti vastu inimõiguste maailmakonverentsil (A/CONF.
– having regard to other UN instruments on violence against women, such as the Vienna Declaration and Programme of Action of 25 June 1993 adopted by the World Conference on Human Rights (A/CONF.
157/23), ning 20. detsembri 1993. aasta deklaratsioon naistevastase vägivalla likvideerimise kohta (A/RES/48/104);
157/23) and the Declaration on the Elimination of Violence against Women of 20 December 1993 (A/RES/48/104),
– võttes arvesse ÜRO Peaassamblee 12. detsembri 1997. aasta resolutsiooni kuritegude ennetamiseks ja naistevastase vägivalla likvideerimiseks võetavate kriminaalõiguse meetmete kohta (A/RES/52/86), 18. detsembri 2002. aasta resolutsiooni naistevastaste aukuritegude kaotamiseks meetmete võtmise kohta (A/RES/57/179) ja 22. detsembri 2003. aasta resolutsioon naistevastase koduvägivalla likvideerimise kohta (A/RES/58/147);
– having regard to the UN General Assembly resolutions of 12 December 1997 entitled ‘Crime prevention and criminal justice measures to eliminate violence against women’ (A/RES/52/86), of 18 December 2002 entitled ‘Working towards the elimination of crimes against women committed in the name of honour’ (A/RES/57/179), and of 22 December 2003 entitled ‘Elimination of domestic violence against women’ (A/RES/58/147),
– võttes arvesse ÜRO inimõiguste ülemvoliniku eriraportööride aruandeid naistevastase vägivalla kohta ja naiste diskrimineerimise likvideerimise komitee soovitust nr 19 (11. istungjärk, 1992);
– having regard to the reports by the UN High Commissioner for Human Rights’ Special Rapporteurs on violence against women and to General Recommendation No 19 adopted by the Committee on the Elimination of Discrimination Against Women (11th session, 1992),
– võttes arvesse 15. septembril 1995. aastal toimunud neljandal ülemaailmsel naisteteemalisel konverentsil vastu võetud Pekingi deklaratsiooni ja tegevusplatvormi ning Euroopa Parlamendi 18. mai 2000. aasta resolutsiooni Pekingi tegevusplatvormi järelmeetmete kohta, 10. märtsi 2005. aasta resolutsiooni neljanda ülemaailmse naisteteemalise konverentsi järelmeetmete kohta – tegevusplatvorm (Peking+10)
– having regard to the Beijing Declaration and Platform for Action adopted by the Fourth World Conference on Women on 15 September 1995 and to Parliament’s resolutions of 18 May 2000 on the follow-up to the Beijing Action Platform and of 10 March 2005 on the follow-up to the Fourth World Conference on Women - Platform for Action (Beijing+10)
– võttes arvesse ÜRO Peaassamblee 19. detsembri 2006. aasta resolutsiooni naistevastase vägivalla kõigi vormide kaotamiseks tehtavate jõupingutuste tugevdamise kohta (A/RES/61/143) ning ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioone 1325 ja 1820 naiste, rahu ja julgeoleku kohta;
– having regard to the UN General Assembly resolution of 19 December 2006 entitled ‘Intensification of efforts to eliminate all forms of violence against women’ (A/RES/61/143), and to UN Security Council Resolutions 1325 and 1820 on women, peace and security ,
– võttes arvesse 2008. aasta detsembris tulevase Euroopa Nõukogu konventsiooni ettevalmistamiseks moodustatud Euroopa Nõukogu naistevastase ja koduvägivalla ennetamise ja sellega võitlemise ajutise komitee tööd;
– having regard to the work of the Council of Europe’s Ad hoc Committee on Preventing and Combating Violence against Women and Domestic Violence (CAHVIO), established in December 2008 to prepare a future Council of Europe Convention on this subject,
– võttes arvesse tööhõive, sotsiaalpoliitika, tervise- ja tarbijakaitseküsimuste nõukogu 8. märtsi 2010. aasta järeldusi vägivalla kohta;
– having regard to the EPSCO Council Conclusions of March 8 2010 on violence,
– võttes arvesse oma 14. detsembri 2010. aasta õigusloomega seotud resolutsiooni Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi eelnõu kohta, mis käsitleb Euroopa lähenemiskeeldu
– having regard to its legislative resolution of 14 December 2010 on the draft directive of the European Parliament and of the Council on the European Protection Order
Vastuvõetud tekstid, P7_TA(2010)0470 . ;
Texts adopted, P7_TA(2010)0470 . ,
ELT C 285E, 21.10.2010, lk 53. ;
OJ C 285E, 21.10.2010, p.53. ,
– võttes arvesse oma 21. aprilli 2009. aasta kirjalikku deklaratsiooni kampaania „Ütle EI naistevastasele vägivallale” kohta;
– having regard to its Written Declaration of 21 April 2009 on the ‘Say NO to Violence against Women’ campaign,
– võttes arvesse oma 24. märtsi 2009. aasta resolutsiooni naiste suguelundite moonutamise vastase võitluse kohta Euroopa Liidus
– having regard to its resolution of 24 March 2009 on combating female genital mutilation in the EU
– võttes arvesse naiste ja meeste võrdõiguslikkuse strateegiat (2010–2015), mille komisjon esitas 21. septembril 2010;
– having regard to the Commission's Strategy for equality between women and men 2010‑2015 which was presented on 21 September 2010,
– võttes arvesse naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni raportit ( A7‑0065/2011 ),
– having regard to the report of the Committee on Women’s Rights and Gender Equality ( A7‑0065/2011 ),
A. arvestades, et üksiksekkumised ei kaota soolist vägivalda, kuid infrastruktuuri-, õigus-, kohtu-, õiguskaitse-, haridus-, tervishoiualaste ja muude teenustega seotud tegevuse ühendamine võib soolist vägivalda ja selle tagajärgi märgatavalt vähendada;
A. whereas no single intervention will eliminate gender-based violence, but a combination of infrastructural, legal, judicial, enforcement, educational, health, and other service-related actions can significantly reduce it and its consequences,
B. arvestades, et kuigi mõistele „naistevastane vägivald” ei ole rahvusvaheliselt tunnustatud määratlust, on ÜRO määratlenud selle soopõhise vägivallaaktina, mille tulemuseks on või võivad olla naiste füüsiline, seksuaalne või psühholoogiline kahjustamine või neile selliste kannatuste tekitamine, sh nimetatud vägivallaaktidega ähvardamine, vabaduse omavoliline piiramine või sundus, hoolimata sellest, kas selline akt leiab aset avalikus või eraelus
B. whereas although there is no internationally recognised definition of the term ‘violence against women’, it is defined by the United Nations as any act of gender-based violence that results in, or is likely to result in, physical, sexual or psychological harm or suffering to women, including threats of such acts, coercion or arbitrary deprivation of liberty, whether occurring in public or private life
ÜRO 20. detsembri 1993. aasta deklaratsioon naistevastase vägivalla likvideerimise kohta (A/RES/48/104), artikkel 1; ÜRO 1995. aasta Pekingi tegevusplatvorm, punkt 113. ;
Article 1 of the UN Declaration on the Elimination of Violence Against Women of 20 December 1993 (A/RES/48/104); point 113 of the United Nations 1995 Beijing Platform for Action. ,
C. arvestades, et vägivald on traumaatiline kogemus iga mehe, naise või lapse jaoks, kuid soolist vägivalda kasutavad naiste ja tütarlaste suhtes enamasti mehed ning see kajastab ja kinnistab ühtlasi meeste ja naiste vahelist ebavõrdsust ning seab ohtu vägivalla ohvrite tervise, väärikuse, turvalisuse ja iseseisvuse;
C. whereas violence is a traumatic experience for any man, woman or child, but gender-based violence is preponderantly inflicted by men on women and girls, and both reflects and reinforces inequalities between men and women and compromises the health, dignity, security and autonomy of its victims,
D. arvestades, et soolise vägivalla uurimuste kohaselt on üks viiendik kuni üks neljandik kõikidest naistest Euroopas kogenud täiskasvanuna vähemalt ühe korra füüsilist vägivalda ja rohkem kui üks kümnendik on kogenud seksuaalset vägivalda, millega kaasneb füüsiline vägivald; arvestades, et uuringud näitavad ka seda, et 26% lastest ja noortest on lapsepõlves kogenud füüsilist vägivalda;
D. whereas studies on gender-based violence estimate that one-fifth to one-quarter of all women in Europe have experienced physical acts of violence at least once during their adult lives, and more than one-tenth have suffered sexual violence involving the use of force; whereas research also shows that 26% of children and young people report physical violence in childhood,
E. arvestades, et reklaamis ja pornograafias esitatakse sageli eri tüüpi soolist vägivalda, millega tunnistatakse naistevastane vägivald mitteoluliseks ja takistatakse soolise võrdõiguslikkuse strateegiate rakendamist;
E. whereas advertising and pornography often portray various types of gender-based violence, therefore trivialising violence against women and hindering gender equality strategies,
F. arvestades, et meeste vägivald naiste vastu kujundab naiste kohta ühiskonnas – nende tervist, juurdepääsu tööle ja haridusele, integreerumist sotsiaal- ja kultuuritegevusse, majanduslikku iseseisvust, osalemist avalikus ja poliitilises elus ja otsuste tegemist ning suhteid meestega;
F. whereas male violence against women shapes women’s place in society: their health, access to employment and education, integration into social and cultural activities, economic independence, participation in public and political life and decision-making, and relations with men,
G. arvestades, et paljudel juhtudel jätavad naised nendevastaste soolise vägivalla aktide kohta kaebuse esitamata keerulistel ja erinevatel põhjustel, mille hulka kuuluvad psühholoogilised, majanduslikud, sotsiaalsed ja kultuurilised tegurid, kuid neil võib puududa ka usaldus politsei, õigussüsteemi ning sotsiaal- ja tervishoiuteenistuste vastu;
G. whereas in many cases women fail to lodge complaints against acts of gender violence against them, for reasons that are complex and diverse and include psychological, economic, social and cultural factors, while they may also lack trust in the police, the legal system and the social and health services,
H. arvestades, et sooline vägivald, mida peamiselt kasutavad mehed naiste vastu, on struktuuriline ja laialt levinud probleem kogu Euroopas ning maailmas, ja see on nähtus, mis hõlmab mis tahes vanuses, hariduse, sissetuleku või ühiskondliku positsiooniga ohvreid ja toimepanijaid, ning on seotud võimu ebavõrdse jagunemisega naiste ja meeste vahel meie ühiskonnas;
H. whereas gender-based violence, predominantly by men against women, is a structural and widespread problem throughout Europe and the world, is a phenomenon that involves victims and perpetrators of all ages, educational backgrounds, incomes and social positions and is linked to the unequal distribution of power between women and men in our society,
I. arvestades, et majanduslik stress toob tihti kaasa sagedasema, vägivaldsema ja ohtlikuma kuritarvitamise; arvestades, et uuringud on näidanud, et vägivald naiste vastu kasvab, kui mehed kogevad majanduskriisi tõttu kõrvaletõrjumist või kaotusi;
I. whereas economic stress often leads to more frequent, more violent and more dangerous abuse; whereas studies have shown that violence against women intensifies when men experience displacement and dispossession as a result of the economic crisis,
J. arvestades, et naistevastane vägivald hõlmab suurt hulka inimõiguste rikkumisi, sealhulgas: seksuaalne kuritarvitamine, vägistamine, koduvägivald, seksuaalne väärkohtlemine ja ahistamine, prostitutsioon, naiste ja tütarlastega kauplemine, naiste seksuaal- ja reproduktiivõiguste rikkumine, naistevastane vägivald tööl, naistevastane vägivald konfliktiolukordades, naistevastane vägivald vanglates või hooldusasutustes ning paljud traditsioonidel põhinevad kahjulikud tavad; arvestades, et iga nimetatud kuritarvitamise vorm võib jätta naistele ja tüdrukutele sügavad psühholoogilised armid ning rikkuda üldiselt nende tervist, sealhulgas reproduktiiv- ja seksuaaltervist, ning mõnel juhul põhjustab nende surma;
J. whereas violence against women encompasses a wide range of human rights violations, including: sexual abuse, rape, domestic violence, sexual assault and harassment, prostitution, trafficking of women and girls, violation of women’s sexual and reproductive rights, violence against women at work, violence against women in conflict situations, violence against women in prison or care institutions, and several harmful traditional practices; whereas any one of these abuses can leave deep psychological scars, damage the general health of women and girls, including their reproductive and sexual health, and in some instances results in death,
K. arvestades, et meeste vägivalda naiste vastu vägistamise vormis ei peeta paljudes liikmesriikides kuriteoks, mis põhjustab ex officio vastutuselevõtmist
K. whereas in several Member States male violence against women in the form of rape is not treated as an offence giving rise to ex officio prosecution
Komisjoni 2010. aasta uuring „Feasibility study to assess the possibilities, opportunities and needs to standardise national legislation on violence against women, violence against children and sexual orientation violence”, lk 53. ;
2010 Commission study entitled ’Feasibility study to assess the possibilities, opportunities and needs to standardise national legislation on violence against women, violence against children and sexual orientation violence’, p.53. ,
L. arvestades, et võrreldavaid andmeid Euroopa Liidus toime pandava naistevastase vägivalla eri vormide kohta ei koguta korrapäraselt ning see muudab probleemi tegeliku ulatuse kindlakstegemise ja asjakohaste lahenduste leidmise keeruliseks; arvestades, et usaldusväärsete andmete kogumine on väga raske, sest naised ja mehed ei taha hirmu või häbi tõttu asjaomaseid sidusrühmi oma läbielamistest teavitada;
L. whereas comparable data on different types of violence against women in the European Union are not collected on a regular basis, which makes it difficult to ascertain the real extent of the problem and to find appropriate solutions; whereas it is very difficult to collect reliable data as women and men are reluctant, due to fear or shame, to report their experiences to the relevant stakeholders,
M. arvestades, et Euroopa Nõukogu liikmesriikide kohta tehtud uuringute kohaselt toob naistevastane vägivald igal aastal kaasa hinnanguliselt 33 miljardi euro ulatuses kulusid
M. whereas, according to the existing studies concerning Council of Europe member states, the annual cost of violence against women is estimated to be in the region of EUR 33 billion
„Combating violence against women – Stocktaking study on the measures and actions taken in Council of Europe member states”, Euroopa Nõukogu, 2006. ;
'Combating violence against women – Stocktaking study on the measures and actions taken in Council of Europe member states', Council of Europe, 2006. ,
N. arvestades, et liikmesriikide eri poliitikate ja õigusaktide tõttu ei ole naised meeste vägivalla eest Euroopa Liidus võrdselt kaitstud;
N. whereas women in the European Union are not equally protected against male violence, due to differing policies and legislation across Member States,
O. arvestades, et Euroopa Liidul on Lissaboni lepingu kohaselt suurem pädevus kriminaalasjades tehtava õigusalase koostöö, sealhulgas kriminaalmenetlusõiguse ja kriminaalõiguse ning politseikoostöö valdkonnas;
O. whereas the European Union, with the Lisbon Treaty, has a broader competence in the area of judicial cooperation in criminal matters, including on criminal procedural law and substantive criminal law, as well as in the area of police cooperation,
P. arvestades, et soolise vägivalla ohvriks langenud naiste arv on murettekitavalt suur;
P. having regard to the alarming number of women who are victims of gender violence,
Q. arvestades, et emade ja rasedate ahistamine on veel üks vägivalla või kuritarvitamise vorm, mille all naised kannatavad ning mis toimub peamiselt perekonnas või kooselus, samuti ühiskondlikus ja tööelus, tuues kaasa vallandamise või vabatahtlikult töölt lahkumise ning diskrimineerimise ja depressiooni;
Q. whereas the harassment of mothers and pregnant women is another form of violence or abuse suffered by women, which takes place primarily within the family or couple and in the social and professional spheres, leading to them either being dismissed from or voluntarily leaving their jobs and to situations of discrimination and depression,