natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– võttes arvesse oma eelmisi resolutsioone inimõiguste olukorra kohta maailmas ja eriti nende resolutsioonide lisasid, mis käsitlevad üksikjuhtumeid;
– having regard to its previous resolutions on the situation with regard to human rights in the world, and especially to its annexes on individual cases,
– võttes arvesse korrapäraseid arutelusid ja kiireloomulisi resolutsioone, mis on vastu võetud seoses inimõiguste, demokraatia ja õigusriigi põhimõtte rikkumisega;
– having regard to the regular debates and urgency resolutions on cases of breaches of human rights, democracy and the rule of law,
– võttes arvesse ministrite komitee poolt 6. veebruaril 2008. aastal vastu võetud deklaratsiooni Euroopa Nõukogu tegevuse kohta inimõiguste kaitsjate paremal kaitsmisel ja nende tegevuse edendamisel;
– having regard to the Declaration of the Committee of Ministers on Council of Europe action to improve the protection of human rights defenders and promote their activities, adopted on 6 February 2008,
– võttes arvesse Euroopa Nõukogu parlamentaarse assamblee 24. veebruaril 2009. aastal vastu võetud resolutsiooni inimõiguste kaitsjate olukorra kohta Euroopa Nõukogu liikmesriikides
– having regard to the resolution adopted on 24 February 2009 by the Council of Europe Parliamentary Assembly on the situation of human rights defenders in Council of Europe member states
– võttes arvesse piirkondlikke inimõigustealaseid õigusakte, sealhulgas eelkõige Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni, inimõiguste ja rahvaste õiguste Aafrika hartat, inimõiguste ja rahvaste õiguste Aafrika komisjoni (ACHPR) vastu võetud resolutsioone inimõiguste kaitsjate kohta, Ameerika inimõiguste konventsiooni ning Araabia inimõiguste hartat;
– having regard to regional human rights instruments, including in particular the European Convention on Human Rights, the African Charter on Human and Peoples’ Rights and the resolutions adopted by the African Commission on Human and Peoples’ Rights (ACHPR) on human rights defenders, the American Convention on Human Rights and the Arab Charter on Human Rights,
– võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määrust (EÜ) nr 810/2009, millega kehtestatakse ühenduse viisaeeskiri (viisaeeskiri)
– having regard to Regulation (EC) No 810/2009 of the European Parliament and of the Council of 13 July 2009 establishing a Community Code on Visas (Visa Code)
– võttes arvesse mõnes ELi liikmesriigis rakendatavaid programme ohustatud inimõiguste kaitsjate kaitsmiseks ja neile varjupaiga pakkumiseks;
– having regard to the programmes for protecting and sheltering threatened human rights defenders which are being implemented in some EU Member States,
– võttes arvesse väliskomisjoni raportit ( A7-0157/2010 ),
– having regard to the report of the Committee on Foreign Affairs (
B. arvestades, et vastavalt 1998. aastal vastu võetud ÜRO deklaratsioonile on mõiste „inimõiguste kaitsja” kasutusel sellise inimese kohta, kes tegutseb üksi või koos teistega, et inimõigusi rahumeelsete vahendite abil edendada või kaitsta;
B. whereas, according to the UN Declaration adopted in 1998, ‘human rights defender’ is a term used to describe persons who, individually or with others, act to promote or protect human rights through peaceful means,
C. arvestades, et inimõiguste kaitsjatel on põhiliste inimõiguste kaitsjate ja edendajatena tähtis roll olulised tegutsejad kogu maailmas, ning sealjuures riskivad nad tihti eluga; arvestades, et inimõiguste kaitsjad on ka oluline tegevjõud demokraatlike põhimõtete tugevdamisel oma riigis, et nende tegevus jääb õiglaseks ja läbipaistvaks, et nad suurendavad oma usaldusväärsust täpse teavitamisega ning kannavad seega inimlikku ühendust demokraatia ja inimõiguste austamise vahel;
C. whereas human rights defenders all over the world are crucial actors when it comes to the protection and promotion of basic human rights, often at the risk of their own lives, and whereas human rights defenders are also key players for the consolidation of democratic principles in their countries, maintain impartiality and transparency in their work and develop credibility through accurate reporting, thereby constituting the human link between democracy and respect for human rights,
D. arvestades, et inimõiguste kaitsjate toetamine on juba kaua olnud üks osa Euroopa Liidu välispoliitikast inimõiguste vallas; arvestades, et ELi toetus eri riikidele on erinev, sõltuvalt sellest, millise riigiga on tegemist;
D. whereas support for human rights defenders is a long-established element of the European Union’s human rights external relations policy; whereas, however, EU support varies depending on the countries concerned,
E. arvestades eriti ka seda, et Euroopa Liit pöörab erilist tähelepanu inimõiguste kaitse tugevdamisele kooskõlas Lissaboni lepinguga, milles on ette nähtud Euroopa Liidu ühinemine Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga;
E. whereas in particular the European Union is specifically concerned with strengthening protection of human rights, as provided for in the Lisbon Treaty, through the accession of the European Union to the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (ECHR),
F. arvestades, et Euroopa Parlamendil on oluline roll inimõiguste ja demokraatia edendamisel, sealhulgas ka demokraatia ja inimõiguste kaitsjate kaitsmisel; seda tehakse parlamendi delegatsioonide lähetamisega kolmandatesse riikidesse, kuulamiste, resolutsioonide, kirjade ja – mis samuti väga oluline – Sahharovi auhinna kaudu ning raportitega, mis käsitlevad inimõiguste olukorda kogu maailmas;
F. whereas the European Parliament plays an important role as regards the promotion of human rights and democracy, including protection of their defenders, through delegations to third countries, hearings, resolutions, letters and not the least the Sakharov Prize, as well as in its reports on human rights worldwide;
G. arvestades, et Euroopa Liit kooskõlastab oma meetmeid üha rohkem ka teiste piirkondlike ja rahvusvaheliste mehhanismidega, mis on loodud Aafrikas, Euroopas ja Ameerikas, et jälgida tähelepanelikult inimõiguste kaitsjate olukorda ja nõuda, et riigid tagaksid kooskõlas rahvusvaheliste ja piirkondlike inimõigustealaste kohustustega inimõiguste kaitsjate tööd soodustava keskkonna;
G. whereas the European Union is also increasingly coordinating its actions with other regional and international mechanisms, established in Africa, Europe and the Americas to closely monitor the situation of human rights defenders and urge States to ensure an enabling environment for their work, in accordance with international and regional human rights obligations,
H. arvestades, et Euroopa Liidu usaldusväärsus inimõiguste kaitsjate kaitsmisel maailmas on tihedalt seotud inimõiguste ja põhivabaduste austamisega ELis endas;
H. whereas the European Union’s credibility as a protector of human rights defenders in the world is closely linked to its internal respect for human rights and fundamental freedoms,
I. arvestades, et inimõiguste kaitsjad seisavad oma tegevuse käigus silmitsi inimõiguste rikkumistega, ning arvestades, et need rikkumised hõlmavad tapmisi, surmaähvardusi, rööve ja inimrööve, meelevaldset vahistamist ja kinnipidamist ning teisi ahistamis- ja hirmutamismeetmeid, näiteks laimukampaaniaid, ning arvestades, et kõik need rikkumised on suunatud ka inimõiguste kaitsjate perekonnaliikmetele, sealhulgas lastele, ja sugulastele, et hoida neid tagasi oma tegevust jätkamast; arvestades, et inimõiguste kaitsjate tegevusele piirangute seadmine ja nende tagakiusamine kahjustavad paljudes piirkondades inimõiguste kampaaniaid;
I. whereas human rights defenders face human rights violations themselves in the course of their work and whereas these violations include killings, death threats, abductions and kidnappings, arbitrary arrest and detention, and other actions of harassment and intimidation, for example through defamation campaigns, and whereas all these violations can also target the immediate family members of human rights defenders, (including their children), and their other relatives, so as to prevent them from continuing their activities; whereas human rights campaigns are affected in many regions by restrictions on their activities and the persecution of human rights defenders,
J. arvestades, et inimõiguste kaitsjate kaitsmiseks on vaja tugevdada ELi inimõigustealast poliitikat üldiselt;
J. whereas protecting individual human rights defenders requires the enforcement of EU human rights policies in general,
K. arvestades, et eelkõige on ohustatud naissoost inimõiguste kaitsjad, ja arvestades, et teised kaitsjate rühmad ja kategooriad, kes võivad oma tegevusest tulenevalt eriti kergesti saada rünnakute ja inimõiguste rikkumiste osaliseks, hõlmavad neid, kes tegelevad kodaniku- ja poliitiliste õiguste (eriti sõna-, mõtte-, südametunnistuse- ja usuvabadus, sealhulgas usuvähemuste õigused) ning majanduslike, sotsiaalsete ja kultuuriliste õiguste (eriti õigus toidule ja juurdepääs loodusvaradele) kaitsmisega (nimetatud õiguste kaitsjate hulka kuuluvad ametiühingute esindajad), samuti isikuid, kes kaitsevad vähemuste ja kogukondade õigusi, laste õigusi, põlisrahvaste õigusi ning homo-, bi- ja transseksuaalide õigusi, ning korruptsiooni vastu võitlejaid;
K. whereas women human rights defenders are particularly at risk, and whereas other groups and categories of defenders who are particularly exposed to attacks and human rights violations as a result of the work they carry out include defenders working to promote civil and political rights - notably freedom of expression and freedom of thought, conscience and religion, including the rights of religious minorities - as well as economic, social and cultural rights, notably collective rights such as the right to food and access to natural resources, including trade-unionists, and also those working for minorities’ and community rights, children’s rights, indigenous peoples’s rights and LGBT rights, and people fighting against corruption,
L. arvestades, et inimõiguste kaitsjate tagakiusamiseks kasutatakse üha keerulisemaid vahendeid, lähtuvalt uutest tehnoloogiatest, aga ka valitsusväliste organisatsioonide kohta käivatest seadustest ja haldustakistustest, mis piiravad rängalt sõltumatu kodanikuühiskonna tegutsemisruumi ja -võimalusi; rõhutades sellega seoses, et mõne riigi valitsus raskendab inimõiguste kaitsjatel organisatsioonide ametlikku registreerimist või takistab seda ning võtab nad hiljem vastutusele ühinemisvabaduse õiguse ebaseadusliku teostamise eest;
L. whereas increasingly sophisticated means are used to persecute human rights defenders, through new technologies, but also through restrictive NGO laws and administrative obstacles severely limiting the space and the possibilities to operate for an independent civil society; stressing in this respect that some governments obstruct or prevent human rights defenders from officially registering organisations and then prosecute them for exercising their right to freedom of association unlawfully,
M. arvestades, et niisugused aktsioonid kujutavad endast inimõigusi käsitleva rahvusvahelise õiguse ja mitme üldtunnustatud põhivabaduse selget rikkumist;
M. whereas these actions constitute a clear violation of international human rights law and a series of universally recognised fundamental freedoms;
N. arvestades, et inimõiguste kaitsjatele seatakse piiranguid – ja mõnikord võetakse nad otse sihikule – ka poliitiliste vahendite, õigusaktide ja menetlustega, mida kirjeldatakse kui julgeolekumeetmeid, tihti kuulub sinna juurde veel häbimärgistamine ja terrorismisüüdistus;
N. whereas human rights defenders are also restricted and sometimes directly targeted by policies, legislation and procedures described as ‘security’ measures, often combined with stigmatisation and accusation of terrorism,
O. arvestades, et erilised raskused, millega inimõiguste kaitsjate liidud ja ühendused kokku puutuvad, on sisseseade konfiskeerimine, ruumide sulgemine, suurte trahvide määramine ning pangakontode ülihoolikas ja erapoolik kontrollimine;
O. whereas the specific difficulties faced by associations and assemblies of human rights defenders remain the seizure of furniture, the closure of premises, imposition of extensive fines and the meticulous and subjective scrutiny of bank accounts,
P. arvestades, et inimõiguste klauslit sisaldavad kaubanduslepingud annaksid ELile võimaluse nõuda kaubandustingimusena inimõiguste austamist,
P. whereas trade agreements including a human rights clause can provide the EU leverage to require respect for human rights as a condition for trade,
1) tunnustab inimõiguste kaitsjate hindamatut panust inimõiguste, õigusriigi põhimõtete ja demokraatia kaitsmisel ja edendamisel ning konfliktide ennetamisel, kus nad riskivad nii omaenda kui ka oma pere ja vanemate julgeolekuga; tunneb heameelt selle üle, et ÜRO 1998. aasta deklaratsioon ei sisalda inimõiguste kaitsja täpset määratlust ning kutsub nõukogu ja komisjoni üles seda lähenemist kindlalt toetama;
1) Pays tribute to the invaluable contribution human rights defenders make to the protection and promotion of human rights, the rule of law, democracy and the prevention of conflicts at the risk of their own personal security and that of their families and parents; welcomes the fact that the UN Declaration of 1998 does not provide a strict definition of ‘human rights defenders’ and in this sense, calls on the Council and the Commission to strongly support this approach;
2) kutsub ELi üles võtma esmatähtsaks ülesandeks olemasolevate vahendite ja mehhanismide tõhusama rakendamise, et tagada Euroopa Liidus inimõiguste kaitsjatele sidus ja süstemaatiline kaitse; soovitab Euroopa Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgel esindajal välja töötada vahendid ja tugevamini tulemustele suunatud meetodid, mis hõlmaksid ka olemasolevate inimõigustealaste poliitiliste meetmete ja dialoogide hindamist;
2) Calls on the EU to prioritise a more effective implementation of the existing tools and mechanisms for a coherent and systematic protection of human rights defenders within the European Union; recommends that the High Representative of the European Union for Foreign Affairs and Security Policy develop measures and a more effective and result-oriented methodology, including evaluations of existing human rights policies and dialogues;
3) nõuab, et EL ja selle liikmesriigid väljendaksid poliitilist tahet inimõiguste kaitsjate tegevuse toetamiseks ning seega ka tahet paremini ära kasutada kõiki olemasolevaid vahendeid ja tahet välja töötada uusi, täiendavaid mehhanisme inimõiguste kaitsjate tegevuse toetamiseks ja edendamiseks tõelise osalusstrateegia kaudu, mis peaks aitama kaasa kaitsjate tegevust soodustava keskkonna kujundamisele, milles nad saaksid täita oma ülesandeid ja tunda end kaitstuna; rõhutab, et see peab olema ühendatud poliitikaga, mille eesmärk on inimõiguste kaitsjate vastu suunatud rünnakute ja ähvarduste ennetamine ning rünnakute ja ähvarduste eest kaitsmine nii kiireloomuliste kui ka pikaajaliste meetmete kaudu;
3) Urges the EU and its Member States to express their political will to support the action of human rights defenders, and thus to make better use of all existing tools and develop new complementary mechanisms to support and promote their work through a genuinely participative strategy, which should contribute to an enabling environment for defenders in which they can perform their duties and enjoy protection; underlines that this must be combined with a policy aimed at prevention and protection from attacks and threats against human rights defenders, through both urgent and long-term measures;
Institutsioonilise tasandi tugevdamine ja uuendused seoses Lissaboni lepinguga
Institutional strengthening and innovations under the Treaty of Lisbon
4) tuletab meelde, et Lissaboni lepinguga seatakse inimõiguste edendamine ja kaitsmine Euroopa Liidu välistegevuses kesksele kohale, nagu on rõhutatud lepingu artiklites 3 ja 21; rõhutab, et esmajärjekorras tuleks tagada, et inimõiguste kui liidu välispoliitika ühe põhiväärtuse ja eesmärgi edendamine kajastuks nõuetekohaselt Euroopa välisteenistuse loomises ja struktuuris, sealhulgas piisava hulga inimeste teenistusse võtmises; nõuab seepärast keskse teabekeskuse loomist, millel oleks Euroopa välisteenistuse raames inimõiguste kaitsjate suhtes konkreetsed ülesanded;
4) Recalls that the Treaty of Lisbon, as outlined in its Articles 3 and 21, puts the promotion and protection of human rights at the centre of the Union’s external action; underlines that priority must be given to ensuring that the promotion of human rights as both a basic value and an objective of the Union’s foreign policy is duly mirrored in the creation and structure of the European External Action Service, including through the designation of sufficient human resources; calls therefore for the creation of a central focal point with a specific responsibility for human rights defenders within the EEAS;
5) rõhutab, et inimõiguste kaitsjate kohta käivate suuniste rakendamine ELi missioonide poolt on seni olnud ebapiisav, ning kutsub komisjoni üles tegema selle probleemi käsitlemiseks süvaanalüüsi; märgib sellega seoses, et Lissaboni lepingu vastuvõtmisest tulenevalt tuleb komisjoni delegatsioonidel kolmandates riikides nüüd täiel määral ära kasutada uued võimalused, kuid neile on pandud ka uusi kohustusi, et selle küsimusega paremini tegeleda, kuna komisjoni delegatsioonidest saavad liidu delegatsioonid, kellel on üha suurem roll ELi esindamisel ja inimõigustealase poliitika elluviimisel; kordab seetõttu oma nõuet, et määrataks süsteemselt iga riigi kohta ametisse kõrgesti kvalifitseeritud poliitiline ametnik, kellel on inimõiguste ja demokraatiaga seonduvad konkreetsed kohustused, ning et koondataks ühte inimõigusi käsitlevad suunised ja töötataks välja parimad tavad ning rakendataks neid ELi missioonide töötajate koolitusprogrammides, ametijuhendites ja hindamisprotsessides;
5) Underlines that implementation by the EU missions of the guidelines on human rights defenders has so far been unsatisfactory and calls on the Commission to undertake an in-depth analysis to ensure that this issue will be addressed; notes, in this regard, that as a consequence of the adoption of the Lisbon Treaty, Commission delegations in third countries are now required to make full use of the new opportunities, but are also given further responsibilities to better address this issue as they become Union delegations, with an increasingly important role in terms of representation of the EU and the implementation of the human rights policy; reiterates therefore its call to systematically appoint to each country a highly qualified political official with a specific responsibility on human rights and democracy, and to integrate guidelines and develop best practices on human rights and their implementation in EU mission staff training programmes, job descriptions and appraisal processes;
6) rõhutab inimõiguste klausli tähtsust kaubanduspoliitikas, partnerluses ning ELi ja kolmandate riikide vahelistes kaubanduslepingutes;
6) Emphasises the importance of human rights clauses in trade policies, partnerships and trade agreements between the EU and third countries;
7) eeldab, et välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ametisse nimetamine, kes on samal ajal komisoni asepresident, ja ühise välisteenistuse loomine võib märkimisväärselt tõsta ELi järjekindlust ja tõhusust kõnealuses valdkonnas, ning soovitab tungivalt, et kõrge esindaja / asepresident tihedas koostöös kohaliku sõltumatu kodanikuühiskonna esindajatega institutsionaliseeriks kohalike strateegiate väljatöötamise ja ka strateegiate regulaarse hindamise, et tagada inimõiguste kaitsjaid käsitlevates ELi suunistes sätestatud kaitsemeetmete tegelik rakendamine;
7) Expects that the appointment of the High Representative for Foreign Affairs and Security Policy, who is at the same time Vice-President of the Commission, and the creation of a common External Action Service, could considerably enhance the coherence and effectiveness of the EU in this field, and strongly recommends that the elaboration of local strategies in close cooperation with local independent civil society, including their regular evaluation, be institutionalised by the HR/VP, so as to ensure a real implementation of the protecting measures enshrined in the EU Guidelines on Human Rights Defenders;
8) peab vajalikuks kontaktide tihendamist sõltumatu kodanikuühiskonnaga ja nendest tulenevalt süstemaatilist tegevust ning inimõiguste kaitsjatele juurdepääsu võimaldamist ELi kohapealsetele delegatsioonidele ja missioonidele; tervitab seoses sellega eesistujariigi Hispaania nõudmist, et ELi missioonides nimetataks inimõiguste kaitsjatega ühenduse pidamiseks ametisse ühine kohapealne kontaktametnik, kelle ülesandeks oleks kooskõlastada Euroopa Liidu poolset tegevust ning parandada sealjuures juurdepääsu inimõiguste rikkumisi puudutavale teabele ja edendada koostööd kodanikuühiskonnaga, millega ühtlasi tagataks nende tegevuse läbipaistvus ning kiire ja paindliku reageerimise võimalus hädaolukorras; palub Euroopa Parlamenti nendest ametissenimetamistest teavitada;
8) Considers it necessary to improve, and systematically follow up on, contacts with independent civil society, as well as access for human rights defenders to EU delegations and missions on the ground; welcomes in this regard the request by the Spanish Presidency to appoint a common local liaison officer from amongst the EU missions for human rights defenders, with responsibility for coordinating the activities of the European Union by promoting increased access to information concerning human rights violations and cooperation with civil society, which will at the same time ensure transparency in the way in which they exercise their responsibilities and the possibility of a rapid reaction, in a flexible manner, in case of emergency; requests that Parliament be informed of these appointments;
Sidusama ja süstemaatilisema lähenemisviisi suunas ELi inimõigusi käsitlevas poliitikas
Towards a more coherent and systematic approach within the EU Human Rights Policy
9) tunneb muret inimõiguste kaitsjaid käsitlevate ELi suuniste puuduliku rakendamise pärast; nõuab tungivalt, et kõik ELi delegatsioonid järgiksid neid suuniseid nõuetekohaselt ja täies ulatuses ning et tehtaks suuremaid jõupingutusi tagamaks, et kõik delegatsioonid arendaksid enne 2010. aasta lõppu välja kohalikud rakendamisstrateegiad või kui sellised strateegiad on juba olemas, siis vaataksid need samaks ajaks läbi; nõuab nende kohalike strateegiate nimekirja kättesaadavaks tegemist Euroopa Parlamendile ning nende avaldamist ELi aastaaruandes inimõiguste kohta;
9) Is concerned by the lack of implementation of the EU Guidelines on Human Rights Defenders; insists that these guidelines be duly and fully implemented by all EU Delegations and that increased efforts be made so as to ensure that all of them have developed local implementation strategies before the end of 2010, or, where strategies already exist, be revised by the same time; requests that the list of these local strategies be made available to the European Parliament and published in the EU Annual Report on Human Rights;
10) kutsub nõukogu, komisjoni ja ELi delegatsioone üles aktiivselt kaasama inimõiguste kaitsjaid ja nende organisatsioone kohalike strateegiate koostamise, nende üle järelevalve teostamise ja nende läbivaatamise protsessis, kuna see mõjutab nende strateegiate tulemuslikku väärtust;
10) Calls on the Council, the Commission and the EU delegations to actively involve human rights defenders and their organisations in the drafting, monitoring and review processes of local strategies, as this will influence the effective value of these strategies;