natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Uurimiskomisjon on püüdnud kontrollida, kas ELAS järgis käesoleva nõude täitmist kõikidel juhtudel.
The committee has sought to examine whether ELAS complied with this requirement in all instances.
Hr LLOYD, endine ELAS’i müüja Ühendkuningriigis, ütles tõendis H5, et „Ühendkuningriigi müügipersonal oli reguleerivate nõuete järgimisest hästi informeeritud, nagu näiteks et kliendiga kokkusaamisel tuleb talle anda infoleht; kliendile tuleb esitada kõik põhifaktid .
Mr LLOYD former ELAS salesman in the UK said in H5 that " [ UK sales staff was] well briefed on compliance with regulatory requirements, as in ‘when you see a client you must give them a fact-find; you must give them the key features’.
Dokumentides esines kindlasti viiteid ombudsmanile ja sellele, kuidas kaebust esitada ning muu tüüpiline müügiteave.
Certainly within the documentation there would have been references to the ombudsman and how to complain and the sort of standard sales information.
Hr LLOYD arvas alati – ja tegelikult usub, et see on tõsi –, et Equitable Life oli klientidele teabe andmisel sama hea kui ükskõik millise teise Ühendkuningriigi kindlustusseltsi müügiosakond.
I always understood, and in fact I believe it to be true, that Equitable was as good as any UK life office sales force in giving the right information to our clients ".
Arvestades siiski Iirimaa ja Saksamaa kindlustusvõtjate seas valitsevat segadust selles suhtes, millise organi poole oma kaebustega pöörduda, nõudis uurimiskomisjon teavet täpsustamaks, kas ELAS andis klientidele kogu asjakohase teabe.
However, given the confusion among policyholders from Ireland and Germany about which body they could turn to with their complaints, the committee sought information as to whether they have been given all relevant information by ELAS.
Hr THOMSON vastas tõendis H8, et Equitable Life’i menetluskord Iirimaa klientide esitatud kaebuste suhtes seisnes selles, et oma lõpliku vastuse andmisel kaebuse esitajale edastas Equitable Life viimasele Iirimaa kindlustusombudsmani kohta käivad üksikasjad.
Mr THOMSON in H8 gave the following reply: " The Society’s procedure as regards Irish complainants was to provide details of the Insurance Ombudsman of Ireland when the Society issued its final response to the complainant.
Pr KNOWD (H3) väitis siiski eeltoodule vastupidiselt, et Equitable Life andis oma Iirimaa klientidele teada, et nad ei saa kasutada FOSi teenuseid, samas kui selgus, et see ei olnud tõsi (vähemalt tema puhul).
By contrast, Ms KNOWD (H3) claimed that " Equitable informed Irish members that [they] could not avail of the services of the FOS " while it proved that this was not true (at least in her case).
Hr THOMSON väitis omakorda, et ei olnud teadlik sellest, et Iirimaa kindlustusvõtjatele oleks öeldud, et neil puudub juurdepääs Ühendkuningriigi finantsküsimuste ombudsmani teenistusele (H8).
Mr THOMSON maintained that " I am not aware of Irish policyholders being told that they cannot approach the UK FOS " (H8). "
Nad ütlesid siiski Iirimaa kindlustusvõtjatele, et Ühendkuningriigi finantsküsimuste ombudsman võib otsustada, et on võimetu nende kaebust arvesse võtma.
However, we have told Irish policyholders that the UK FOS may decide that it is unable to consider their complaint.
Nagu hr THOMSON oli juba väitnud, oli nende üldiseks tavaks suunata need Iirimaa kindlustusvõtjad, keda ei rahuldanud vastus nende kaebusele, Iirimaa kindlustusombudsmani poole.
As I have just said, our normal practice was to refer Irish policyholders who are dissatisfied with our response to their complaint to the Insurance Ombudsman of Ireland .
Nad uskusid hr Thomsoni sõnul, et see on kõige sobivam asutus Iirimaa kindlustusvõtjate poolt Iirimaal müüdavate poliiside vastu esitatud kaebustega tegelemiseks (H8).
That is because we believed that to be the most suitable body to deal with complaints from Irish policyholders about policies that were sold in Ireland " (H8).
Direktiivi artiklis 36 ja III lisas sätestatud teavitusnõuete rakendamine jääb kohustuse liikmesriigi pädevuse ja vastutuse piiridesse.
The implementation of the information requirements laid down in Article 36 in connection with Annex III of the Directive falls within the competence and responsibility of the Member State of the commitment.
IFSRA annab tõendis WE 80 uurimiskomisjonile teada, et direktiivi 2002/83/EÜ III lisa võeti Iirimaa õigusesse üle kohustusliku vahendi 360 abil 1994. aastal.
IFSRA informs the committee in WE 80 that " Annex III of Directive 2002/83/EC was transposed into Irish legislation by way of Statutory Instrument 360 of 1994.
5. osa artiklis 45 nõutakse, et enne lepingu sõlmimist peab kindlustusandja kindlustusvõtjale andma teatavat teavet, mis on üksikasjalikumalt täpsustatud eeskirjade III lisas.
Article 45 of Part 5, requires that an insurer should provide to a policyholder before the conclusion of a contract certain information, specified in greater detail in Annex III of the Regulations.
Kaebusi käsitlev teave sisaldub III lisa punktis 15.
The complaints handling information ... is included at point 15 of Annex III.
Equitable Life Society oli käesoleva sättega seotud, väitis ISFRA (WS 80).
The Equitable Life Society was bound by this provision. "
Saksamaa olukorra kohta väidab hr WESTPHAL tõendis WS 2, et Saksamaa õigus ei vastanud konsolideeritud elukindlustusdirektiivi III lisas sätestatud nõuetele.
As regards the situation in Germany, Mr WESTPHAL, claims in WS 2 that German law had not been in compliance with the requirements laid down in Annex III of the consolidated Life Directive.
Kindlustuslepingute sõlmimist reguleerivate Saksamaa õigusaktide – nn Policenmodell – praktiline seisukoht on selline, et kindlustuslepingut peetakse sõlmituks isegi siis, kui kindlustusvõtja ei ole veel ELi elukindlustusdirektiiviga nõutud kogu teavet saanud.
The practical impact of the German legislation governing the conclusion of insurance contracts - the so-called Policenmodell - is that the insurance contract is deemed concluded even if the policyholder has not yet received all the information required by the EU Life Directive.
See on vastupidine direktiiviga ette nähtud põhimõttele, mille kohaselt tuleb kindlustusvõtjaid enne lepingu sõlmimist nõuetekohaselt teavitada.
This would be contrary to the principle laid down in the Directive stating that policyholders must be duly informed before they enter into a contractual obligation.
Hr WESTPHALi sõnul esitas Saksamaa tarbijaühing seepärast 1994. aastal komisjonile kaebuse, mida tema väite kohaselt edasi ei uuritud.
According to Mr WESTPHAL, the German consumer association therefore lodged a complaint to the Commission in 1994, which he claimed was not pursued further.
Hr WESTPHAL teatas uurimiskomisjonile, et komisjon alustas rikkumismenetlust
Mr WESTPHAL informed the committee that the Commission has started infringement procedures
Komisjon saatis Saksamaa valitsusele põhjendatud arvamuse oktoobris 2006.
The Commission sent a reasoned opinion to the German Government in October 2006.
Hr WESTPHAL andis mõista, et Saksamaa õigusaktid viiakse nüüd vastavusse elukindlustusdirektiivi nõuetega.
Mr WESTPHAL indicated that German legislation will now be brought into compliance with the requirements of the Life Directive.
Kuna avalikustamise nõuded direktiivi III lisas on peamiste ELASi vastu esitatud eksitava müügi süüdistuste suhtes ebaolulised, käesolevat punkti raporti selles osas täiendavalt ei uurita.
Since the disclosure requirements in Annex III of the Directive are not relevant in connection with the main mis-selling allegations against ELAS, this point is not examined further in this part of the report.
Sel ajal kui kindlustusvõtjaid tuleb teavitada kaebuse esitamise korrast ja asutustest nende asukohariigis, ei nõuta ei elukindlustusdirektiivis ega mis tahes muus EL õigusakti osas liikmesriikidelt hüvitusmehhanismide tagamist, olgu tegemist koduriigi klientide või ELi filiaali klientidega.
While policyholders have to be informed about complaints procedures and bodies, where they exist, neither the Life Directives nor any other piece of EU legislation requires Member States to provide for redress mechanisms, be it for domestic or EU branch customers.
Hr TERTÁK rõhutas oma uurimiskomisjonile antud seletuses, et praegu puudub kohustus Euroopa õiguse alusel omada kas finantsküsimuste ombudsmani teenistust, mille kaudu saab nõuda hüvituse maksmist, või tagatissüsteemi, et kindlustusseltsi pankrotistumise korral nõuded kinni maksta (H1).
Mr TERTÁK underlined this in his statement before the committee: " There is currently no obligation under European law to have either a financial services ombudsman service that can require the payment of compensation or a guarantee scheme to pay claims in the event of the failure of an insurance undertaking " (H1).
Ühendkuningriigi asutused rõhutasid seepärast uurimiskomisjoni ees, et Ühendkuningriik on olnud kindlustusvõtjatele hüvitusmehhanismide tagamisel esirinnas ning on pidevalt läinud kaugemale ombudsmani teenistuse ja hüvitussüsteemide tagamise Euroopa nõuetest (hr MAXWELL, H4), isegi kui nad ei tundu olevat kättesaadavad teistesse liikmesriikidesse rajatud filiaalide klientidele.
Therefore, the UK authorities stressed before the committee that the UK " has been at the forefront of providing redress mechanisms for policyholders and has consistently gone beyond European requirements in providing ombudsmen and compensation schemes " (Mr MAXWELL, H4), even though they do not seem to be available to customers of branches established in other Member States.
Nagu varem sedastati, on ombudsmani kavad olemas ka Iirimaal ja Saksamaal.
As stated previously, Ombudsman schemes also exist in Ireland and Germany.
Hr MERRICKS rõhutas tõendis WE 56, et praegused Ühendkuningriigi ja Iirimaa ombudsmani kavad on kõikehõlmavamad ja omavad laialdasemaid volitusi tülide lahendamisel kui enamik võrdväärseid süsteeme teistes liikmesriikides, sealhulgas Saksamaal.
Mr MERRICKS emphasises in WE 56 that current Ombudsmen schemes in the UK and Ireland are more comprehensive and have more extensive powers to adjudicate than most comparable schemes in other EU Member States, including Germany.
Nagu eespool mainitud, on tagatissüsteemid praegu olemas Ühendkuningriigis ja Saksamaal, mitte aga Iirimaal.
As mentioned above, compensation schemes currently exist in the UK and Germany but not in Ireland.
Hr SEYMOURi sõnul on see tõsine kolmanda ja neljanda elukindlustusdirektiivi rikkumine.
According to Mr SEYMOUR this " is a serious violation of the Third and Fourth Life Directives ".
Vastusena käesolevale küsimusele selgitas hr BEVERLY komisjonist, et käesolevas artiklis ei tähenda viide heastamisvahenditele makset või hüvitust: kõnealune punkt käsitleb inspektorite volitusi.
Responding on this point, Mr BEVERLY from the Commission made it clear that the reference to 'remedy' in this Article does not mean the payment of compensation: " The Article in question deals with powers of the supervisors.
Pädevatel asutustel peavad olema volitused ennetada, peatada või heastada mis tahes eeskirjade eiramine, ilma et see piiraks kindlustatud isikute huve.
The competent authorities must have the power to prevent, stop, or put right any irregularities prejudicial to the interest of the assured persons.
Lihtsamalt öeldes, käesolev säte ei käsitle hüvituse maksmist.
Put simply, that provision does not deal with the payment of compensation.
Hr BEVERLY sõnul puuduvad elukindlustusdirektiivides igasugused sätted kahjude või hüvituse maksmise kohta.
To my knowledge, there are no provisions in any of the Life Directives that are concerned with the payment of damages or compensation.
See on hetkel siseriikliku õiguse küsimus (H7).
That is currently a matter for national law " (H7).
Volinik McCREEVY kordas sama mõtet tõendis H8: elukindlustusdirektiivid ei käsitle hüvituse küsimust ega viita sellele.
Commissioner McCREEVY reiterated this point in H8: " The insurance Directives do not deal with or make any reference to the question of compensation. "
Hr ALEXANDER avaldas arvamust, et Euroopa õigusel peaks olema kindel roll kindlustusvõtjatele kättesaadavate heastamisvahendite määratlemisel, et esitada ELi õigusaktide rikkumisest tuleneva kahju nõudeid kolmanda osapoole seltside vastu.
Mr ALEXANDER expresses the view that " European law should have a role to play in further defining the remedies available to policyholders to bring claims for losses arising from breach of EU legislation against third party firms ".
Sellised heastamisvahendid ei asenda siseriikliku õiguse all olemasolevaid heastamisvahendeid, vaid täiendavad neid (WE-FILE 31
Such remedies would not replace but complement existing remedies under national law.(WE-FILE 31
Hr KERNi sõnul tuleks täpselt määratleda, millist kahju tuleks hüvitada ja kuidas hüvitus välja arvutada.
According to him, it should be defined exactly what losses should be compensated and how compensation is calculated.
Õigusaktides tuleks samuti tegelda kindlustusvõtjale nõude esitamisel vajalike elementidega või määratleda nõuded, mille alusel kindlustusvõtja saaks esitada tsiviilhagi ELi õigust rikkunud seltsi või üksikisiku vastu (WE-FILE 31).
Legislation should also " address the elements required for a policyholder to bring a claim or define requirements for a policyholder to bring ... civil action against a firm or an individual in breach of EU law " (WE-FILE 31).
Hr KERN soovitab Euroopa õigusaktide kaudu muuta olemasolevaid direktiive tagamaks, et eraisikud võivad heastamisvahendite saamiseks esitada tsiviilnõudeid liikmesriikide kohtutele.
Mr KERN suggests that " European legislation could amend existing directives to provide remedies for private individuals to bring civil claims in Member State courts ...
Alternatiivina võiks hr KERNi arvates vastu võtta eraldi direktiivi, millega nähakse ette ükskõik kui mitme olemasoleva ELi direktiivi, mis reguleerivad elukindlustust ja finantsteenuseid üldisemalt, rikkumisest põhjustatud kahju heastamisvahendid (WE-FILE 31
Alternatively, a separate directive could be adopted that provides for remedies for losses suffered from violations of any number of existing EU directives ... that govern life assurance and financial services more generally " (WE-FILE 31
a) Õigus pöörduda avalduse ja kaebustega komisjoni poole
The right to petition and complaints to the European Commission
EÜ asutamislepingu artikli 194 alusel on igal Euroopa Liidu kodanikul, kes elab või kelle registrijärgne asukoht on mõnes liikmesriigis, õigus kas üksikult või koos teiste isikutega pöörduda avaldusega Euroopa Parlamendi poole küsimuses, mis kuulub Euroopa Liidu tegevusvaldkondadesse ja mis teda otseselt puudutab.
Under Article 194 of the EC Treaty, any citizen of the European Union, or resident in a Member State, may, individually or in association with others, submit a petition to the European Parliament on a subject which comes within the European Union's fields of activity and which affects them directly.
Avalduseks võib olla individuaalne sooviavaldus, kaebus või tähelepanek ELi õiguse kohaldamise kohta või pöördumine Euroopa Parlamendi poole, millega taotletakse seisukoha võtmist konkreetses küsimuses.
The petition may present an individual request, a complaint or observation concerning the application of EU law or an appeal to the European Parliament to adopt a position on a specific matter.
Sellised avaldused annavad Euroopa Parlamendile võimaluse juhtida tähelepanu mis tahes Euroopa kodanike õiguste rikkumisele liikmesriikide või kohalike ametiasutuste või muude institutsioonide poolt.
Such petitions give the European Parliament the opportunity of calling attention to any infringement of a European citizen's rights by a Member State or local authorities or other institution.
Sõltuvalt asjaoludest võib petitsioonikomisjon näiteks paluda komisjonil viia läbi eeluurimine ja anda teavet asjaomaste ühenduse õigusaktide järgimise kohta.
Depending on the circumstances, the Committee on Petitions may, for instance, ask the European Commission to conduct a preliminary investigation and provide information regarding compliance with relevant Community legislation.
Mõnel erakorralisel juhul võib uurimiskomisjon esitada Euroopa Parlamendile aruande, mis pannakse täiskogus hääletusele, või asjaolude selgitamiseks visiidi korraldada.
In some exceptional cases, the committee may submit a report to Parliament to be voted upon in plenary or conduct a fact-finding visit.
Petitsioonikomisjon võib ka nõuda koostööd riigi- või kohalike asutustega liikmesriikides, et lahendada avalduse esitaja poolt tõstatatud küsimus.
It may also seek to cooperate with national or local authorities in Member States to resolve an issue raised by a petitioner.
Petitsioonikomisjon ei saa siiski eirata liikmesriikide pädevate asutuste poolt tehtud otsuseid.
The Petitions Committee cannot, however, override decisions taken by competent authorities within Member States.
Kuna Euroopa Parlament ei ole õigusasutus, ei saa ta liikmesriikide õiguskohtu otsuste üle kohut mõista ega neid kehtetuks tunnistada.
As the European Parliament is not a judicial authority, it cannot pass judgement on, nor revoke decisions taken by the Courts of law in Member States.
Sarnaselt puuduvad Euroopa Parlamendil volitused ELi õiguse ebakorrektse ülevõtmise tõttu kahju kannatanud avalduse esitajale hüvitust määrata.
Similarly, the European Parliament does not have the power to award compensation to petitioners who have suffered loss as a consequence of incorrect transposition of EU law.
Equitable Life’i juhtumi kohta sai Euroopa Parlament tõepoolest hulga avaldusi, milles muu hulgas väidetakse, et kindlustusvõtjad on kannatanud kahju Ühendkuningriigi valitsuse suutmatuse tõttu ELASit rahuldaval viisil reguleerida ja kontrollida, mis oleks kooskõlas asjaomaste ühenduse kindlustusalaste õigusaktidega (vt tõendid WE 14 ja WE 15).
In the case of Equitable Life, the European Parliament indeed received a number of petitions, in which it is alleged, among other things, that policyholders have suffered due to the failure of the UK Government to regulate or supervise ELAS in a satisfactory way in accordance with the relevant Community insurance legislation (see WE 14 and WE 15).
Petitsioonikomisjon kuulutas avaldused vastuvõetavateks ja palus komisjonil avaldada arvamust avalduse esitajate poolt tõstatatud eri teemade kohta.
The committee declared the petitions admissible and asked the European Commission to comment on the various issues raised by the petitioners.
Lisaks kutsuti avalduse esitajad uurimiskomisjoni 13. septembri 2005. aasta koosolekule oma juhtumit esitlema.
The petitioners were furthermore invited to present their case to the committee at its meeting of 13 September 2005.
Oma pöördumises uurimiskomisjoni poole (WE 44) palusid avalduse nr 0029/2005 autorid uurimiskomisjonil kaasata ühenduse institutsioonid parandamise ja heastamise saavutamisse ning kutsuda komisjoni üles kindlaks tegema tõsiasjad, mis aitaksid investoritel kantud kahju katta.
In their address to the committee (WE 44), the authors of petition 0029/2005 asked the committee " to engage the institutions of the Community in obtaining correction and remedy " and " to invite [the Commission] to establish the facts, which would be helpful to investors in recovering their losses ".
Avalduse esitajad vihjasid ka sellele, et komisjonil on seaduslik alus astuda samme Ühendkuningriigi vastu Euroopa Kohtus.
Petitioners also suggested that the Commission " has grounds to act against the UK Government at the European Court of Justice ".
Oma kirjalikus lähetuses petitsioonikomisjonile
The Commission, however, in its written submission to the Petitions Committee
Euroopa Komisjoni 22. juuni 2005 aasta teatis uurimiskomisjoni liikmetele petitsioonide 0611/2004 ja 0029/2005 kohta. tegi komisjon siiski selgeks, et tema roll on kontrollida, et Ühendkuningriigi tegevus vastab praegu ELi asjaomastele õigusaktidele ning et ta ei saa teha mingeid arvamusavaldusi endise reguleeriva korra sisu ja rakendamise kohta, mis on praeguseks uuega asendatud.
European Commission: Notice to Members of 22 June 2005 concerning petitions 0611/2004 and 0029/2005. , made it clear that it is its role " to make sure that the UK is currently in conformity with the relevant EU legislation " and that it " cannot make any pronouncement on the content and application of the former regulatory regime which has now been replaced ".
Komisjon võttis käesoleva punkti kokku, öeldes, et komisjon on korduvalt väitnud, seda täielikus vastavuses Euroopa Kohtu pädevusega rikkumismenetluse rolli ja eesmärgi suhtes, et sellise menetluse eesmärk ELi õiguse alusel on rajada või taastada olemasoleva siseriikliku õiguse vastavus ELi õigusele, ja mitte otsustada võimaliku siseriikliku õiguse mittevastavuse üle minevikus, mida on vahepeal muudetud või uuega asendatud
It summarised this point as follows: " The Commission has consistently maintained, in full conformity with the jurisprudence of the Court of Justice on the role and purpose of infringement proceedings, that the objective of such proceedings under EU law is to establish or restore the compatibility of existing national law with EU law, and not to rule on the possible past incompatibility of a national law which has since been amended or replaced ."
Euroopa Komisjoni 22. juuni 2005 aasta teatis uurimiskomisjoni liikmetele petitsioonide 0611/2004 ja 0029/2005 kohta. .
European Commission: Notice to Members of 22 June 2005 concerning petitions 0611/2004 and 0029/2005.
Equitable Life’i kohta tehtud avaldused viisid Euroopa Parlamendi lõpuks praeguse uurimiskomisjoni asutamiseni, et käesolevat teemat uurida.
The Equitable Life petitions eventually led Parliament to set up the present Committee of Inquiry to investigate the issue.
Lisaks Euroopa Parlamendile avalduste esitamisele on kodanikel võimalik esitada kaebusi komisjonile, kuigi erinevalt avalduste esitamisest ei ole käesolevat õigust asutamislepinguga ette nähtud.
Besides petitioning the European Parliament, citizens have the possibility of bringing forward complaints to the Commission, although, in contrast to petitioning, this is not a right granted by the Treaty.
Oma teatises Euroopa Parlamendile ja Euroopa ombudsmanile suhete kohta kaebuse esitajaga ühenduse õiguse rikkumisega seoses
In its Communication to the European Parliament and the European Ombudsman on relations with the complainant in respect of infringements of Community law
KOM(2002)141 lõplik, lisa. märgib komisjon, et igaüks võib esitada komisjonile liikmesriigi vastu tasuta kaebuse seoses liikmesriigi meetme (õigus-, reguleerivad või haldusnormid) või tavaga, kui ta leiab, et need on vastuolus ühenduse õiguse või selle põhimõtetega.
COM(2002) 141 final, Annex. , the Commission notes that " anyone may file a complaint with the Commission free of charge against a Member State about any measure (law, regulation or administrative action) or practice by a Member State which they consider incompatible with a provision or principle of Community law ".
Igasugune kirjavahetus, mida võib tõenäoliselt kaebusena uurida, registreeritakse kaebuste keskregistris, mida haldab komisjoni peasekretariaat.
Any correspondence which is likely to be investigated as a complaint is recorded in a central registry of complaints kept by the Secretariat-General of the Commission.
Pärast kaebuse uurimist võivad komisjoni ametnikud küsida volinike kolleegiumi arvamust, kas algatada EÜ asutamislepingu artikli 226 alusel vastava liikmesriigi vastu rikkumismenetlus või juhtum sulgeda.
After investigating the complaint, Commission officials may ask the College of Commissioners either to initiate infringement proceedings against the Member State in question under Article 226 of the Treaty, or to close the case.
Komisjon otsustab küsimuse üle omal valikul.
The Commission decides on the matter at its discretion.
Oma ühenduse õiguse kohaldamise järelevalve aastaaruannetes on komisjon pidevalt tunnustanud kaebuse esitajate olulist rolli ühenduse õiguse rikkumiste avastamisel.
In its annual reports on monitoring the application of Community law, the Commission has regularly acknowledged the vital role played by the complainant in detecting infringements of Community law.