natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Amsterdami lepinguga kinnitati see valem ja anti sellele institutsiooniline mõõde, aga võeti kasutusele ka tõhususe põhimõte, millega kehtestati EP liikmete maksimaalseks koguarvuks 700.
The Treaty of Amsterdam consecrated this formula offering it an institutional dimension, but also introducing the principle of efficiency, by limiting the total MEPs number to 700.
Nice’i lepingu läbirääkimistel muudeti seda arvu nii, et pärast laienemisprotsessi jõuti 732 liikmeni.
This number was amended during the negotiations of the Nice Treaty to reach to up 732 members, after the enlargement process.
Samadel läbirääkimistel võeti vastu pro rata korrigeerimine, et koguarv jääks muutumatuks.
During the same negotiations a pro rata correction was adopted to allow the total number to remain constant.
Niisiis loobus rida liikmesriike mõnest kohast (Hispaania 10, Prantsusmaa, Itaalia ja Ühendkuningriik 9, Madalmaad 4, Austria ja Rootsi 3, Taani, Soome ja Iirimaa 2, Belgia, Kreeka ja Portugal 1 kohast), et kindlustada tasakaalustatud ja tõhus koosseis pärast idasuunalist laienemist.
Thus, a series of Member States renounced to some of their seats (10 for Spain, 9 for France, Italy and the United Kingdom, 4 for Netherlands, 3 for Austria and Sweden, 2 for Denmark, Finland and Ireland, 1 for Belgium, Greece and Portugal) in order to insure a balanced and efficient composition after the eastern enlargement.
II – Praegune olukord
II - The state of play
Euroopa Liidu institutsioonilises struktuuris on peamised poliitilised otsustajad Euroopa Parlament ja nõukogu.
In the institutional structure of the European Union the main political decision-makers are the European Parliament and the Council.
Nõukogu on liikmesriike esindav organ.
The Council is the body representing the Member States.
Euroopa Parlament on kodanikke esindav organ.
The European Parliament is the body representing the citizens.
See vahe muutus eriti ilmseks 1979. aastal, kui liikmesriikide kodanikud hakkasid parlamenti otse valima.
This became particularly evident since 1979, when Parliament became directly elected by the citizens of each Member State.
Kuigi Euroopa Parlament on kodanike esinduskoda, on selle koosseis moodustatud nii, et see ei ole – ega ole algusest peale olnud – proportsionaalne iga liikmesriigi elanikkonna suurusega, nagu võiks arvata.
However, although being the "chamber of the citizens", the composition of the European Parliament is conceived in such a way that it is not - has not been since the beginning - "proportional" to the size of the population of each Member State, as one could expect.
Sellest tulenevalt ei esinda kõik EP liikmed sama suurt arvu elanikke, vastupidiselt sellele, mida võiks kodanikke esindava organi puhul eeldada.
This brings the consequence that all MEP do not represent the same number of inhabitants, contrary to what one could expect concerning the body representing the citizens.
Järelikult ei ole erinevate liikmesriikide kodanike häälte kaal kaugeltki sarnane.
Consequently, the weight of the votes of the citizens of different Member States is not similar, far from that.
Teataval määral on seda demokraatia seisukohast küllaltki veidrat olukorda võimalik mõista, kui vaadelda liidu poliitilise süsteemi keerukust:
To a certain extent this rather weird situation from the point of view of democracy can be understood if one considers the complex reality of the political system of the Union:
─ peale selle ei tohiks unustada liidu aluseks oleva poliitilise korra eripära.
─ moreover, one should not forget the specificity of the political arrangements on which the Union lies.
Kuigi nõukogu on institutsioon, kus on esindatud liikmesriigid kui sellised, ei ole liikmesriikidel otsustamismenetluses võrdset kaalu, välja arvatud juhul, kui nõukogu otsused tehakse ühehäälselt (mis muutub üha erandlikumaks).
In fact, although the Council is the institution in which the Member States as such are represented, Member States do not have the same weight in the decision procedure, except in as much as the Council decisions are taken by unanimity (which tends to become more and more the exception).
Tegelikult on kvalifitseeritud häälteenamuse kohaldamisel alati olnud olemas häälte kaalumise süsteem, mis võtab mingil viisil arvesse liikmesriikidevahelisi erinevusi elanike arvus.
Indeed, when qualified majority applies, there has always been a system of weighting of votes that somehow takes into consideration the differences of population between Member States.
Seda rõhutatakse teataval määral reformilepingu eelnõus (nagu põhiseaduse lepinguski), tunnustades elanikkonna suuruse kriteeriumit ühena kahekordse enamuse kriteeriumitest, mille põhjal arvutatakse kvalifitseeritud häälteenamus.
This is in a certain measure accentuated by the draft reform treaty (just like the Constitutional Treaty) with the recognition of the criteria of the size of the population as one of the criteria of the "double majority" on the basis of which the "qualified majority" is calculated.
Võiks arvata, et kui praegune süsteem areneks nõukogus liikmesriikide kaalu suurema võrdsuse suunas, võiks olla võimalik elanikkonna suuruse täpsem arvessevõtmine parlamendi koosseisu puhul.
One could imagine that if the present system would evolve in the sense of a greater parity of the weight of Member States in the Council, then a more accurate consideration of the size of the population in what concerns the composition of the Parliament could be possible.
Kuid ei ole märke sellise arengu toimumisest lähemas tulevikus.
But we have no signs of such an evolution in a near future.
Just see, et uus kvalifitseeritud häälteenamuse süsteem (kahekordne enamus) tähendab suuremat arvestamist elanikkonna suurusega, ajendas 2004. aasta valitsustevahelist konverentsi sätestama, et EP koosseis tuleks uuest menetlusest lähtudes ning konverentsi kehtestatud konkreetsete piiride ja põhimõtete kohaselt läbi vaadata aegsasti enne seda, kui nõukogus jõustub uus hääletussüsteem, mis oli siis ette nähtud 2009. aastaks
It was precisely the fact that the new system of qualified majority (double majority) implies a reinforced consideration of the population criteria that conducted the 2004 Intergovernmental Conference to foresee that the composition of EP should be reviewed, according to the new procedure and to the specific limits and principles it established, on time for the entry into force of the new voting system in the Council, which was then foreseen for 2009
Protokoll nr 34 liidu institutsioone ja organeid käsitlevate üleminekusätete kohta.
Protocol 34 on the transitional provisions relating to the institutions and bodies of the Union.
Artikli 1 lõikes 1 sätestatakse järgmist: „Põhiseaduse artikli I-20 lõike 2 teise lõigu kohaselt võtab Euroopa Ülemkogu vastu Euroopa otsuse Euroopa Parlamendi koosseisu kehtestamise kohta piisavalt aegsasti enne 2009. aasta parlamendivalimisi.”
Article 1, paragraph 1 states that: " In accordance with the second subparagraph of Article I-20(2) of the Constitution, the European Council shall adopt a European decision determining the composition of the European Parliament sufficiently in advance of the 2009 European Parliament elections ".
Artikli 2 lõikes 1 sätestatakse järgmist: „Põhiseaduse artikli I-25 lõigete 1, 2 ja 3 sätted kvalifitseeritud häälteenamuse määratluse kohta Euroopa Ülemkogus ja nõukogus jõustuvad 1. novembril 2009, pärast 2009. aasta Euroopa Parlamendi valimisi põhiseaduse artikli I-20 lõike 2 kohaselt.” .
Article 2, paragraph 1stipulates: " The provisions of Article I-25 (1) (2) and (3) of the Constitution on the definition of the qualified majority in the European Council and the Council shall take effect on 1 November 2009, after the 2009 European Parliament elections have taken place in accordance with Article I-20(2) of the Constitution ." .
Teatavasti põhiseaduse leping ei jõustunud.
As we know, the Constitutional Treaty did not enter into force.
Praegu arutatavas lepingute läbivaatamise eelnõus nähakse ette, et uus hääletussüsteem nõukogus jõustub alles 2014. aastal.
The draft revision of the treaties currently under discussion now foresees that the new voting system in the Council will only enter into force in 2014.
See võiks anda põhjust väita, et EP uus koosseis peaks jõustuma samuti alles selleks kuupäevaks.
This could give ground to argue that the new composition of the EP should also only enter into force by that date.
Siiski palus käesoleva aasta juunis kokku tulnud Euroopa Ülemkogu selgesõnaliselt parlamendil esitada kohtade ümberjaotamise ettepaneku oktoobriks, arvatavasti poliitilise surve tõttu mõnedest liikmesriikidest, kes on kõnealuse küsimuse suhtes eriti tundlikud ja nõuavad, et ümberjaotamist puudutav poliitiline kokkulepe oleks juba saavutatud, enne kui nad annavad oma nõusoleku uues lepingus sisalduvatele üldistele reformidele.
However, the European Council of last June expressly invited the Parliament to present its proposal concerning the redistribution of seats until next October, presumably due to political pressure from some Member States particularly sensible to this question, which demand that a political agreement on that redistribution be already established before giving its consent to the overall reforms contained in the new treaty.
Igatahes on meie veendumus, et parlament peaks vastama positiivselt nõukogu palvele, eriti kuna 2009. aastal valitav uus parlament peaks saama kasu lepingute läbivaatamise eelnõus ette nähtud uutest volitustest.
Anyway, it is our conviction that the Parliament should indeed respond positively to the request of the Council, especially because the new Parliament elected in 2009 should benefit of the new powers as foreseen in the draft revision of the treaties.
Eeldame, et Euroopa Ülemkogu palve tähendab, et meie ettepanekust kujuneb alus poliitilisele kokkuleppele, mis tuleb igal juhul muuta ametlikuks otsuseks uue menetluse kohaselt pärast seda, kui reformileping on ratifitseeritud ja jõustunud.
We are taking as our starting point the principle that the request of the European Council means that our proposal will constitute the basis for a political agreement that will anyway have to be translated into a formal decision according to the new procedure, once the amending treaty is ratified and enters into force.
III – Õiguslik olukord
III -The legal situation
Kohtade jaotus Euroopa Parlamendis on liikmesriikide jaoks tundlik ja delikaatne küsimus.
The distribution of seats in the European Parliament is a very delicate question, due to national sensitivities.
Kõik kohtade jaotuse läbivaatamise ettepanekud peavad võtma arvesse kehtivate lepingute õiguslikult siduvaid sätteid, ja lepingute läbivaatamise eelnõus ette nähtud uuendusi, olema piisavalt lähedased praegusele süsteemile, et mitte põhjustada liiga järske muudatusi, ning toetuma kindlalt põhimõtetele, et vältida puhtalt riiklikel huvidel põhinevat traditsioonilist kauplemist.
Any proposal to review this distribution must take into consideration the legally binding provisions established in the treaties currently in force and the innovations foreseen in the draft revision of the treaties, be sufficiently close to the current system so as not to cause a dramatic overhaul and be firmly grounded in principles, in order to avoid the traditional bargaining based on purely national interests.
EP koosseisu õiguslik raamistik on üsna keeruline.
The legal framework of the composition of the EP is quite complex.
Seni määrati parlamendi koosseis ja kohtade jaotus kindlaks otseselt asutamislepinguga.
Until now, the composition of the Parliament and the distribution of its seats have been directly established by the treaty.
Praegu koosneb parlament 785 liikmest, kes on jaotatud liikmesriikide vahel vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 190 (mida on muudetud Nice’i lepinguga) ning Bulgaaria ja Rumeenia Euroopa Liitu vastuvõtmise tingimusi ja korda käsitleva protokolli artiklile 21 (lisatud 25. aprilli 2005. aasta lepingule Bulgaaria ja Rumeenia ühinemise kohta Euroopa Liiduga)
At present, the Parliament is composed of 785 members, distributed according to Article 190 of the EC Treaty (as amended by the Nice Treaty) and to Article 21 of the Protocol concerning the conditions and arrangements for admission of Bulgaria and Romania to the European Union (annexed to the Treaty of 25 April 2005 concerning the accession of Bulgaria and Romania to the European Union)
Kuid 2009. aasta valimiste puhul on parlamendi koosseis teistsugune vastavalt juba kehtivatele eeskirjadele, mille kõik liikmesriigid heaks kiitsid ja ratifitseerisid (Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia ühinemistingimusi ja Euroopa Liidu aluslepingutesse tehtavaid muudatusi käsitleva akti artikli 9 lõige 2 (lisatud eelnimetatud 25. aprilli 2005. aasta lepingule))
For the 2009 elections, however, the composition of the Parliament will be different, according to the rules already into force that were agreed and ratified by all Member States (Article 9, paragraph 2 of the Act concerning the conditions of accession of Bulgaria and Romania and the adjustments to the Treaties on which the Union is founded (annexed to the said treaty of accession of 25 April 2005))
ELT L 157, 21.6.2005, lk. .
OJ L 157, 21.6.2005, p.
Ainult Saksamaa, Sloveenia, Eesti, Küpros, Luksemburg ja Malta säilitavad oma praeguse positsiooni
Only Germany, Slovenia, Estonia, Cyprus, Luxembourg and Malta maintain their current position
Vt I lisas (lk 9) toodud tabeli veergu „Nice” rev (2) 2009–2014. .
See table in Annexed I (page 9), the column "Nice" rev (2) 2009-2014. .
Igal juhul kehtib 2009. aastal selline õiguslik olukord, kui läbiräägitav reformileping ei jõustu õigel ajal.
This is the legal situation that will in any case apply for the 2009 elections if the amending treaty currently being negotiated does not enter into force soon enough.
Lisaks sellele peaksime võtma arvesse lepingute läbivaatamise eelnõu, millega luuakse Euroopa Parlamendis kohtade jaotamise uus menetlus ja võetakse kasutusele mõned erieeskirjad (samased põhiseaduse lepingus ette nähtud eeskirjadega), mida tuleb ümberjaotamise puhul arvestada
Further to this we should consider the draft revision of the treaties, which creates a new procedure for the distribution of seats in the EP and introduces some specific rules (identical to those foreseen in the Constitutional Treaty) that must be taken into account in any redistribution
Artikli I-20 lõige 2:
Article I - 20, paragraph 2:
Euroopa Parlament koosneb liidu kodanike esindajatest.
The European Parliament shall be composed of representatives of the Union's citizens.
Nende arv ei või olla suurem kui seitsesada viiskümmend.
They shall not exceed seven hundred and fifty in number.
Kodanike esindatus on kahanevalt proportsionaalne, alammääraks on kuus liiget liikmesriigi kohta.
Representation of citizens shall be degressively proportional, with a minimum threshold of six members per Member State.
Ükski liikmesriik ei saa üle üheksakümne kuue koha.
No Member State shall be allocated more than ninety-six seats.
Euroopa Ülemkogu võtab ühehäälselt Euroopa Parlamendi algatusel ja nõusolekul vastu Euroopa otsuse Euroopa Parlamendi koosseisu kohta, austades esimeses lõigus osutatud põhimõtteid. .
The European Council shall adopt by unanimity, on the initiative of the European Parliament and with its consent, a European decision establishing the composition of the European Parliament, respecting the principles referred to in the first subparagraph. .
─ Menetluse suhtes sätestatakse traditsioonilise asutamislepingutes kindlaks määratud kohtade arvu ja jaotuse asemel, et Euroopa Parlamendi koosseis määratakse kindlaks otsusega, mille Euroopa Ülemkogu võtab ühehäälselt Euroopa Parlamendi algatusel ja nõusolekul vastu (ELi lepingu artikli I-20 lõike 2 teine lõik).
─ As far as the procedure is concerned, instead of the traditional definition of the number and the distribution of seats being enshrined in the treaties, it stipulates that these shall be established by a decision of the European Council, adopted by unanimity, on the basis of an initiative of the European Parliament and with its consent (article I-20 TEU, paragraph 2, second subparagraph).
See tähendab, et kohtade jaotus muutub edaspidi teisese õiguse küsimuseks asutamislepingutega määratletud piirides ja seda ei kehtestata enam esmases õiguses.
This means that the distribution of the seats will henceforth become a matter for secondary legislation, within the limits defined in the treaties, and no longer be established in primary law.
See tähendab ka, et asi esitatakse õigusemõistmiseks Euroopa Kohtule, kui asutamislepingus sätestatud põhimõtteid ei rakendata nõuetekohaselt.
This means also that it will be submitted to the jurisdiction of the Court of Justice in case the principles established in the treaties will not be implemented in an appropriate way.
─ Sisuliselt tuleb pidada kinni järgmistest piiridest ja põhimõtetest (artikli I-20 lõike 2 esimene lõik):
─ Concerning the substance, the following limits and principles must be respected (article I-20, paragraph 2, first subparagraph):
─ liidu kodanike esindajate arv ei või olla suurem kui seitsesada viiskümmend;
─ total size of Parliament limited at 750 seats;
─ ükski liikmesriik ei saa üle üheksakümne kuue koha (mis vähendab suuremate riikide kaalu veidi, kuna praegune kohtade ülempiir Saksamaa puhul on 99);
─ no Member State can be allocated more than 96 seats (which slightly reduces the weight of bigger countries, since the current ceiling of seats for a Member State is 99 in the case of Germany);
─ alammäär on 6 kohta liikmesriigi kohta (praegu on Maltal 5 kohta).
─ a minimum threshold of 6 seats per Member State (it is at present 5 in the case of Malta).
─ Nendes piirides peab kohtade jaotus toimuma kahaneva proportsionaalsuse põhimõtte alusel.
─ Within these limits, the distribution of seats must respect the principle of “ degressive proportionality ”.
Kuid lepingu eelnõus ei määratleta kahaneva proportsionaalsuse põhimõtte sisu, mida on traditsiooniliselt käsitletud kohtade jaotamise suunisena, kuigi see on esimene kord, kui seda lepingutes sõnaselgelt mainitakse.
However, the draft treaty does not define the content of the principle of "degressive proportionality"- which has traditionally been mentioned by the doctrine as the guideline for the distribution of seats, although this is the first time that it would expressly be mentioned in the treaties.
IV – Edasised sammud
IV- The way forward
Lepingute läbivaatamise eelnõus kinnitatakse uuesti põhiseaduse lepinguga kehtestatud piire ja rõhutatakse kahaneva proportsionaalsuse põhimõtet.
The draft revision of the treaties reaffirms the limits established in the Constitutional Treaty and emphasises the principle of "degressive proportionality".
Järelikult on parlamendi ülesanne anda sellele kahaneva proportsionaalsuse põhimõttele sisu:
It is thus up to the Parliament to give content to this principle of "degressive proportionality":
─ teoreetiliselt võiks jaotada kohad liikmesriikide vahel rangelt proportsionaalselt elanike arvu alusel.
─ in theory, seats might be allocated among the Member States on a strictly proportional basis according to population.
Kuid isegi kui kahaneva proportsionaalsuse põhimõte seda ei keela, tundub põhiseaduskomisjonile, et see ei ole liidu poliitilise lõimumise käesoleval etapil realistlik võimalus;
However, even if the principle of "degressive proportionality" does not forbid it, the Committee on Constitutional Affairs feels that this is not a realistic option at this stage of political integration of the Union;
─ üks võimalus oleks luua 1992. aasta otsuse aluseks olnud valemist parandatud versioon, säilitades kahaneva proportsionaalsuse põhimõtte, kuid alustades väiksemast liikmete miinimumarvust ja eraldades vähem kohti elaniku kohta ja/või muutes elanike arvu vahemikke.
─ one option would be to produce a revised version of the formula on which the 1992 decision was based, maintaining the principle of digressive proportionality but starting from a lower minimum number of members and allocating fewer seats per capita and/or altering the population bands.
Siiski on oluline meeles pidada, et kahaneva proportsionaalsuse põhimõtte absoluutne rakendamine vähendaks kõige rahvarohkemate liikmesriikide parlamentaarset esindatust veelgi enam kui minevikus, kuna teised, eriti keskmise suurusega elanikkonnaga riigid saaksid valemist kasu ka pärast selle muutmist;
It is important to remember, however, that the degressive proportionality element would reduce the parliamentary representation of the most populous Member States even more than in the past, because the formula, even after modification, will continue to benefit the other countries, particularly those with a medium-sized population;
─ teine võimalus oleks seni kasutatud valemi alusel eraldatud kohtade arvu lineaarne vähendamine.
─ another option would be a linear reduction in the number of seats allocated by the formula used until now.
Laienemisprotsessil oleks siis samasugune suhteline mõju liikmete arvu jaotusele.
An enlargement process would then have the same relative impact on the distribution of the number of members.
Vähendamistegur tuleks välja arvutada iga uue ühinemise puhul ning see oleks 750-liikmelise piirmäära ja liikmete teoreetilise arvu (mis saadaks praeguse valemi kohaldamisel nii praegustele liikmesriikidele kui ka läbirääkijariikidele) suhte funktsioon.
The factor for the reduction would have to be calculated on each new accession, as a function of the ratio of the 750-member limit to the theoretical total number of members that would result from application of the current formula for both current Member States and the accession countries.
Aga põhiseaduskomisjonile tundub, et praegu ei tuleks näha ette ühegi liikmesriigi EP liikmete arvu täiendavat vähendamist (vt allpool punkte 16 ja 18).
But the Committee on Constitutional Affairs feels that no further cuts in the number of MEPs of any Member State should be envisaged for the moment (see infra, points 16 and 18).
Püüdes anda kahaneva proportsionaalsuse reeglile sisu, võiksime nõustuda järgmiste põhimõtetega:
In trying to give an operational content to the rule of degressive proportionality we could agree on the following principles:
a) tõhususe põhimõte – EP ei saaks toimida teatavast arvust suurema hulga liikmetega (seetõttu on piirang 750 mõistlik);
a) the principle of efficiency – the EP could not function with more than a certain number of members (therefore the limitation to 750 is rational);
b) riikliku esindatuse ja valijate motiveerimise põhimõte – igal liikmesriigil peaks olema miinimumarv kohti, et saata Euroopa Parlamenti asjakohane number parlamendiliikmeid, kes esindavad riigi peamisi poliitilisi suundi; nii ergutataks riigi kodanikke osalema valimistel ja järelikult ELi demokraatlikus protsessis;
b) the principle of national representation and motivation of voters – each Member State should have a minimum number of seats in order to send a relevant number of parliamentarians representing the national political main streams in the EP, thus stimulating the national citizens to participate in voting and consequently in the EU democratic process;
c) Euroopa solidaarsuse põhimõte – selle põhimõtte kohaselt nõustuvad rahvarohkemad riigid sellega, et neile antavate kohtade arv on väiksem kui see, mille nad võiksid saada täieliku proportsionaalsuse rangel kohaldamisel, et võimaldada väiksema elanike arvuga riikidele paremat esindatust kui see, millele neil oleks õigus täieliku proportsionaalsuse kohaldamisel;
c) the principle of European solidarity – following this principle, the more peopled states accept to get less seats than those which could be allocated to them by a strict application of full proportionality in order to let the less peopled states to get a better representation than that to which they would be entitled by the application of full proportionality;
d) suhtelise proportsionaalsuse põhimõte – elanike arvu ja kohtade arvu suhe on seda suurem, mida suurem on riik, ja vastavalt seda väiksem, mida väiksem on riik;
d) the principle of the relative proportionality – the ratio population / number of seats is bigger the bigger the state is and respectively smaller the smaller the state is;