natgillin/translations-raw huggingface dataset:
2007. aasta novembris avaldatud komisjoni teatises teemal „Euroopa algatus mikrokrediidi arendamiseks, et toetada majanduskasvu ja tööhõivet” kutsutakse liikmesriike üles muutma kohasel moel mikrokrediidi arendamiseks soodsama keskkonna loomiseks vajalikku riigi institutsioonilist, õigus- ja kaubandusraamistikku.
The Commission communication 'A European initiative for the development of microcredit in support of growth and employment', published in November 2007, invites the Member States to adapt as appropriate national institutional, legal and commercial frameworks necessary to promote a more favourable environment for the development of micro-credit.
Lisaks käivitati JASMINE, uus Euroopa-tasandi algatus eesmärgiga toetada pangandusväliste mikrokrediidiga tegelevate asutuste arenemist liikmesriikides.
In addition, JASMINE was launched, a new European-level facility which aims at supporting the development of non-bank MFIs in Member States.
Isegi kui k õ nealune algatus on paljut õ otav, on selle puudus asjaolu, et küsimusega tegeleb peamiselt liikmesriik, selle asemel et luua tõeline Euroopa raamistik.
Even though the elements of this initiative are promising, their drawback is that they leave the issue largely in the hands of Member States instead of establishing a truly European framework.
Raportöör on seisukohal, et Euroopa mikrokrediidi algatuse tulemus peaks olema uuenduslik, keskendudes sihtrühmadele, kellele hetkel ei pöörata piisavalt tähelepanu.
In the opinion of the rapporteur, the outcome of a European initiative in the field of microcredit should be innovative, focussing on target groups that are up to now not paid sufficient attention.
Arvestades, et on palju algatusi, mille sihtrühmaks on VKEd ja mis kuuluvad kategooriasse „väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad”, ning et kõnealused sihtrühmad üldiselt saavad laenu traditsioonilisest pangasüsteemist, peaks Euroopa algatus mikrokrediidi arendamiseks keskenduma ebasoodsas olukorras olevatele inimestele, kes soovivad alustada ettevõtlust, näiteks (pikaajalised) töötud, sotsiaalabi saavad inimesed, sisserännanud, rahvusvähemused, inimesed, kes tegutsevad mitteametlikus majandussektoris või kes elavad mahajäänud maapiirkondades ning naised.
As there are plenty of initiatives targeting SMEs that fall in the category of 'small' and 'medium sized' enterprises, and these target groups are in general served by traditional banks, the focus of a European initiative for the development of microcredit should rather be disadvantaged persons who want to start a micro enterprise, such as the (long-term) unemployed, welfare dependents, immigrants, ethnic minorities, people active in the informal economy or living in deprived rural areas and women.
Seega tuleb arvestada, et sihtrühmad erinevad liikmesriigiti oluliselt ja on seega väga erinevad.
Thereby, it has to be taken into account that the target groups in the Member States differ widely and are very diverse respectively.
Kaaluda tuleb, kes peaks olema vahendaja laenuv õ tja ja laenuandja vahel.
The question needs to be considered who should intermediate between credit taker and credit supplier.
On oluline meeles pidada, et vahendaja v õ ib olla ka sihtrühmast endast.
It is necessary to consider that an intermediary may be selected from the target group itself.
Selline lahendust oleks ühest küljest t õ hus, kuna sihtrühmad usaldavad ehk sisemist vahendajat rohkem kui väljastpoolt tulijat.
Such a solution may be efficient on the one hand, as the target group members may trust such an inside intermediary more that an outsider.
Teisest küljest ei pruugi sisemine laenusüsteem olla teatud rühmade jaoks ideaalne, sest see v õ ib edendada olemasoleva k õ rgema klassi domineerimist rühma sees.
On the other hand, an inside credit system may not be ideal for certain groups, as it may foster the reign of an already existing upper class in the group.
Mikrokrediidi eripära
Specific features of microcredit
Tavapärane pangandussektor peab laenuandmist eespool määratletud mikrokrediidi sihtrühmadele riskantseks ja kulukaks.
The established banking sector considers lending to the microcredit target groups as defined above as risky and cost intensive.
Kommertspangad väidavad, et tegemist on lubamatult suurte maksehäirete riskiga ja väikeste kasumimarginaalidega.
Commercial banks argue that they are confronted with unacceptably high risks of default and low margins.
Tulemuseks on see, et need pangad ei ole huvitatud teatud kliendirühmadest, kes seega muutuvad „pankadele mittevastuvõetavateks“.
As a result, these banks are not interested in certain client segments which end up being 'non-bankable'.
See tähendab, et mikrokrediidi teenus on traditsioonilisest pangandusteenusest erinev.
This means that the business of microcredit is different from traditional banking business.
See hõlmab selliseid uuenduslikke ja subjektiivseid elemente nagu alternatiivsed või tagatiseta nõudmised ja ebatraditsiooniline krediidivõime hindamine.
It includes innovative and subjective elements such as alternative or no collateral requirements and non-traditional credit worthiness evaluation.
Paljudel juhtudel ei anta mikrokrediiti mitte ainult majanduslikel põhjustel ja kasumi teenimise eesmärgil, vaid mikrokrediit teenib ka ühtekuuluvuse eesmärki, aidates ebasoodsas olukorras olevatel inimestel ühiskonda (taas-)integreeruda.
In many cases, microcredit is granted not only for economic reasons and not only to make profit, but serves also a cohesion purpose, by trying to (re-)integrate disadvantaged people into the society.
Mikrokrediidi andmine toob kaasa suuremad tegevuskulud, sest laenude maht on väike, puudub (piisav) tagatis ja sellega kaasnevad kõrged käitlemiskulud, klientidega on sageli raske kontakti hoida, vajadus ettevõtlust toetavatele teenuste ja nõustamise järgi on suur – nimetatud põhjustel on üldiselt vajadus laia ja kuluka sihtrühmale lähedalseisva inimeste võrgustiku järele.
The granting of microcredit entails higher operational costs, due to the small loan size, the lack of (sufficient) collateral and high handling costs, as clients are often difficult to reach physically and the need for intense business support services and advice - these characteristics generally necessitate a broad and expensive network of people who are close to the target group.
Isegi kui mikrokrediidi andmine ei ole tulutoov, on majanduslikult mõttekas seda toetada, sest rahaline toetus füüsilisest isikust ettevõtjale on üldiselt väiksem kui töötushüvitiste maksumus, seda vähemalt keskmises ja pikemas perspektiivis.
But even if the provision of microcredit is not profitable, it makes economic sense to support it, as in general the financial support for self-employment is lower than the cost of unemployment benefits, at least in the medium and long term.
Võimalikud aspektid Euroopa mikrokrediidi algatuse kohta
Possible elements of a European initiative on microcredit
Mikrokrediidi nähtavuse suurendamine
Giving microcredit visibility
Selleks et anda mikrokrediidi ideele ELi tasandil selle arendamiseks vajalik nähtavus , on vaja, et see liigitatakse eraldi kategooriana statistikat ja pangandust reguleerivates õigusaktides.
In order to give the concept of microcredit the visibility that is needed at the EU level to favour its development, its introduction as a separate category in statistics and banking regulation is needed.
Siinkohal on küsitav, kas komisjoni kasutatav kõikidele liikmesriikidele kohaldatav ühesugune mikrokrediidi määratlus on sobiv.
In this regard, it is questionable whether the undifferentiated definition of microcredit applying to all EU Member States used by the Commission is appropriate.
Kuna SKP inimese kohta erineb liikmesriigiti, käsitletakse samasuguse nominaalsummaga laenu erinevates piirkondades erinevalt.
As GDP per capita differ widely between Member States, a loan of the same nominal amount is regarded differently in different regions.
Mikrokrediiti tuleks edendada ka maksusoodustuste ja intressi ülemmäära vabakslaskmise kaudu.
Microcredit should also be promoted by tax incentives and the abolition of interest rate caps.
Selle põhjus on kaitsta laenuasutusi üleliia kõrgete laenukulude eest.
The reason behind interest rate caps is the protection of borrowers against excessively high costs of borrowing.
Intressi ülemmäär võib laenuandjatel takistada kulude katmist ja sundida inimesi laenama veelgi kõrgemat intressimäära rakendavatelt laenuhaidelt.
However interest rate caps can prevent lenders from covering their costs of lending and force people to borrow from loan sharks that charge even higher interest rates.
Paljud mikrokrediidi alal tegutsejad väidavad, et laenuvõtjale ei ole takistuseks mitte laenu maksumus, vaid juurdepääs sellele.
Many practitioners engaged in the microcredit business argue that the bottleneck with regard to microcredit on the borrower's side is not costs but access.
Arvestades laenude väikest mahtu ja lühikest tähtaega, on tagasimakse osamaksed väiksed, hoolimata sellest, et esmapilgul tunduvad intressimäärad olevat takistavalt kõrged.
As microcredits are small amounts with short maturity, repayment instalments are minor in spite of interest rates that seem to be prohibitively high at first glance.
Seetõttu tuleks intressi ülemmäära rakendada vaid tarbijalaenude puhul.
Therefore, interest rate caps should be applied only when it comes to consumer loans.
ELi-poolne rahastamine
EU funding
Välja arvatud JASMINE, on ELi algatustel, mis peaksid mikrokrediidi arengut edendama, laiem kohaldamisala kui mikrokrediit, milles konkreetselt keskendutakse eemärgile toetada ebasoodsas olukorras olevaid inimesi neile mikrokrediidi andmise kaudu.
With the exception of JASMINE, the EU initiatives that should foster microcredit have a wider application range than microcredit, which interferes with the objective of specifically focussing on the support of disadvantages people by granting them microcredit.
Pealegi teevad mitmete algatuste olemasolu ja nende halduskorralduse keerukus väikeste projektide puhul raskeks neid ära kasutada.
Moreover, the plurality of initiatives and their administrative complexity make it difficult for small projects to benefit from them.
Kasuks tuleks ELi algatuste lihtsustamine ja selgem eristus konkreetsete sihtrühmade vahel.
A streamlining of the EU initiatives and a more accurate differentiation between the specific target groups could be useful.
Mikrokrediidi andmise edendamiseks ebasoodsas olukorras olevate sihtrühmade le tuleks ELi rahastus anda tingimusel, et kõnealustesse sihtrühmadesse kuuluvaid inimesi toetatakse järgmistes valdkondades:
To foster the provision of microcredit to disadvantaged target groups, EU funding should be granted under the condition that people belonging to these target groups are supported, in the following fields:
– kaudne toetus tagatiste andmise kaudu, kuna sellega soodustatakse täiendava eratoetuse saamist;
- Indirect support by the provision of guarantees, as this provides incentives for additional private support.
– ettevõtlust toetavate teenuste osutamise kulude katmine, kui neid teenuseid osutavad mikrokrediidiga tegelevad asutused või muud asutused.
- The covering of costs for the provision of business support services, if carried out by the MFI itself or other organisations.
Oluline on tagada juurdepääs ettevõtlust toetavatele teenustele (näiteks juhendamisteenused, koolitus, nõustamine, finantsalane koolitus, nn kuumad liinid, mikroettevõtjate ringid) ebasoodsas olukorras olevasse sihtrühma kuuluvatele mikroettevõtete asutajatele;
Access to business support services (such as mentoring, training, advice, financial education, hotlines, micro-entrepreneur circles) for founders of micro-enterprises belonging to a disadvantaged target group is essential.
– uuringud ja parimate tavade vahetamine seoses mikrokrediidi andmise, kaitse ja riski hajutamise uuenduslike tehnikatega (näiteks alternatiivsed tagatisnõuded , mittetraditsioonilised krediidivõime hindamise meetodid või laenu riskitaseme hindamise süsteemid ).
- Research and exchange of best practices, e.g. as regards innovative techniques for the granting, safeguarding and risk mitigation of microcredit (such as alternative collateral requirements, non-traditional credit worthiness evaluation methods or scoring systems).
Hinnata tuleks, mil määral sellised lähenemisviisid ELi kontekstis toimivad ja millise sihtrühmaga.
It should be assessed to what extend such approaches work in an EU context and with which target group.
Tuleks edendada parimate tavade ja kogemuste laialdast vahetust (Euroopas ja väljaspool Euroopat asuvate riikide ja piirkondadega).
An extensive exchange of best practices and experiences (of countries and regions in and outside Europe) should be promoted.
Mikrokrediidi pakkujate reguleerimine
Regulation of microcredit providers
Kapitalinõuete direktiiv ei näi loovat otseseid takistusi mikrokrediidi andmisele litsentseeritud finantsasutuste poolt.
As regards the provision of microcredit by licensed financial institutions, the Capital Requirements Directive (CRD) does not seem to pose direct obstacles.
Samas ei soovi traditsioonilised pangad üldiselt „pankadele mittevastuvõetavaid” laenuvõtjaid teenindada ja seega tunduvad pangandusvälised mikrokrediidiga tegelevad asutused olevat paremas olukorras selle sihtrühmaga tegelemiseks.
However by definition traditional banks are not willing to serve 'non-bankable' people and non-bank MFIs seem therefore better positioned to cover this target group.
Siiski tuleks kapitalinõuete direktiivis ette näha soodsam kohtlemine mikrokrediidi osas, kuna varasem info näitab, et see on vähem riskantne (mitme mikrokrediidi pakkuja kogemus on näidanud, et tagasimaksete määrad on üldiselt märkimisväärselt kõrged).
Nevertheless a more favourable treatment under the CRD for microcredits which historical record indicate as less risky (experience of many microcredit providers has shown that repayment rates are in general remarkably high) should be foreseen.
Termini „mikrokrediit” tutvustamine kapitalinõuete direktiivi tekstis aitaks samuti kaasa selle laiemale tunnustamisele.
An introduction of the term 'microcredit' in the CRD would also contribute to its wider recognition.
Peale selle tekitavad teatud aspektid kapitalinõuete direktiivis kaudseid takistusi ja takistuseks on ka asjaolu, et direktiiv põhineb minimaalse ühtlustamise põhimõttel.
Furthermore, some aspects of the CRD and the fact that this Directive is based on the minimum harmonisation principle, pose obstacles indirectly.
Esiteks on direktiivi kohaselt üksnes finantseerimisasutustel lubatud avalikkuselt hoiuseid või muid tagasimakstavaid rahalisi vahendeid vastu võtta.
First of all, according to the CRD, only financial institutions are allowed to take deposits or other repayable funds from the public.
Finantseerimisasutuste halduskoormus on suur, mis paneb pangandusvälised mikrokrediidi pakkujad panganduslitsentsi omamisega kaasnevaid eeliseid (ja seeläbi omama juurdepääsu suhteliselt odavale tagatisrahastule) ja reguleeritud üksusena tegutsemisega kaasnevaid puudusi kaaluma.
The administrative burden for financial institutions is high, which compels non-banking providers of micro-credit to weigh up the advantages of having a banking licence (and thereby access to relatively cheap deposit funding) against the disadvantages of being a regulated entity.
Veelgi olulisem on see, et mõned liikmesriigid on viinud kapitalinõuete direktiivi sätted sisse riiklikesse õigusaktidesse, kitsendades peaaegu kogu laenutegevuse litsentseeritud pankade tegevusvaldkonnaks.
Even more relevant is that some Member States upgraded the CRD provisions in their national laws by restricting almost all lending activities to licensed banks.
Samuti on mitmetes liikmesriikides piiratud pankadelt laenatud rahaliste vahendite otsene edasilaenamine mikrolaenu võtjatele.
The direct on-lending of funds borrowed from banks to microcredit borrowers is also restricted in several Member States.
Need nõuded takistavad pangandusvälistel mikrokrediidiga tegelevatel asutustel mikrokrediidi andmist.
Such requirements pose an obstacle to the provision of microcredit by non-bank MFIs.
Et aidata kaasa pangandusväliste asutuste tekkimisele, avaldab raportöör toetust kõikehõlmavale pangandusväliste asutuste harmoniseeritud ELi raamistikule.
To foster the formation of non-bank MFIs, the rapporteur supports a comprehensive harmonised EU framework for non-bank MFIs.
Siiski ei tohiks pangandusväliste asutuste harmoniseeritud raamistik sundida olemasolevaid mikrokrediidi pakkujaid oma eripärast loobuma.
However a harmonised framework for non-bank MFIs should not force existing microcredit providers to give up their individuality.
Kõnealuses sektoris toimivad liikmesriigiti erinevad mudelid, mis on kohandatud vastava seadusandliku, majandusliku ja sotsiaalse keskkonnaga.
The sector has generated different models in the Member States which are adapted to the respective legal, economic and social environment.
Lisaks tuleb tagada, et ei looda ebaõiglast konkurentsi litsentseeritud pankadega.
Moreover, it must be ensured that no unfair competition with licensed banks will be created.
Rahapesu ja terrorismi vastased õigusaktid
Anti-money laundering and anti-terrorism legislation
Direktiivi 2005/60/EÜ sätetes antakse võimalus laenusaajate hulgast välja jätta inimesed, kellel ei ole alalist aadressi või isikut tõendavaid dokumente.
The provisions of Directive 2005/60/EC may exclude people who have no permanent address or identification documents from accessing loans.
Siiski ei tohiks neid inimesi mikrokrediidi saajate hulgast välja arvata.
However these groups of people should not be excluded from obtaining a microcredit.
Kuna mikrokrediidi maht on väike, ei kahjusta konkreetsed erandid direktiivi eesmärke.
Given the low amount of a microcredit, the objectives of the Directive will not be undermined by specific exemptions.
Vähese tähtsusega riigiabi määrus
State aid / de minimis Regulation
Riigiabil on oluline osa mikrokrediidi toetamisel.
State aid is an important factor in the support of microcredit.
ELi vähese tähtsusega riigiabi määrus kohustuse kohta abist teatada võib tekitada probleeme seoses rahalise toetusega mikrokrediidile, sest vastavalt määrusele ei mõisteta riigiabina ettevõttele antavat vähem kui 200 000 euro suurust riigipoolset rahalist toetust kolme eelarveaasta jooksul.
The EU de minimis Regulation on notification obligations can pose problems as regards the financial support for microcredit, as, according to the Regulation, state financial support of less than 200,000 EUR over a period of 3 financial years in favour of a given company does not constitute state aid.
See reegel kehtib eranditult igas liikmesriigis, ehkki tingimused, eelkõige seoses väikeettevõtete ja füüsilisest isikust ettevõtjatega, erinevad suuresti.
This rule applies to all Member States without any differentiation, although the conditions, in particular as regards small enterprises and self-employed people, differ widely.
Seetõttu oleks vaja kaaluda vähese tähtsusega abi erinevate piirmäärade kehtestamist liikmesriigiti.
Therefore, a differentiation of the de minimis limit between Member States should be considered.
Põllumajandussektoris ei tohi vähese tähtsusega abi ettevõttele ületada 7 500 eurot kolme aasta jooksul.
For undertakings active in the agricultural sector, the total de minimis aid granted to one undertaking shall not exceed 7,500 EUR over three years.
Kõnealune sektor moodustab siiski olulise osa mikrokrediidi potentsiaalsest turust ja seda ei tohiks välja jätta.
However this sector makes up a good share of the potential market for microcredit and should not be discriminated.
Lisaks puudub paljudel väikse mahuga põllumajandusettevõtjatel juurdepääs toetustele, kuna nende saamiseks nõutakse üldiselt miinimumsuurust (kasvupind jms).
Furthermore, many farmers who run small-scale businesses in the agricultural sector have no access to subsidies as usually a minimum size (of acreage etc.) is necessary to benefit from them.
Kitsendused põllumajandussektorile vähese tähtsusega riigiabi määruses tuleks läbi vaadata.
This discrimination of the agricultural sector in de minimis regulation should be reviewed.
Kogemused on näidanud, et komisjoni menetlus erandite tegemiseks tagatisskeemide raames on aeganõudev ja keeruline.
Finally, there is evidence that the procedure regarding the admission by the Commission of a methodology in order to benefit from the exemption for guarantee schemes is lengthy and complex.
Tuleks analüüsida, kas on võimalik lihtsustada menetlust, millega tagatisskeemide raames antav abi loetakse läbipaistvaks.
It should be analysed if there is room for simplification as regards the acceptance of aid being 'transparent' when provided under a guarantee scheme.
Euroopa algatuse kohta mikrokrediidi arendamiseks, et toetada majanduskasvu ja tööhõivet
on a European initiative for the development of micro-credit in support of growth and employment
(Algatus - kodukorra artikkel 39)
(Initiative - Rule 39 of the Rules of Procedure)
Eelarvekomisjon palub vastutaval majandus- ja rahanduskomisjonil lisada oma resolutsiooni ettepanekusse järgmised ettepanekud:
The Committee on Budgets calls on the Committee on Economic and Monetary Affairs, as the committee responsible, to incorporate the following suggestions in its motion for a resolution:
A. arvestades, et mikrokrediidi andmisega isikutele, kes muidu jäävad finantssüsteemist välja, võib saavutada väärtuslikke sotsiaalseid eesmärke;
A. whereas the provision of micro-credit to people otherwise excluded from the financial system can achieve valuable social goals,
B. arvestades, et ELi eelarvest tehtavate eraldiste eesmärk on nende kasutamine üksnes siis, kui kapitaliturud ja Euroopa Investeerimispank ei saa projekte nende madala tasuvuse ja/või kõrge riski tõttu rahastada, kuid neil on samas selge sotsiaalne kasu;
B. whereas the goal of allocations from the EU budget is that they should only be mobilised where capital markets and the European Investment Bank cannot fund projects due to low profitability and/or high risk, but where there is also a clear social benefit,
C. arvestades, et on oluline tagada, et rahapesu- ja terrorismivastased õigusaktid ei takista mikrokrediidi andmist;
C. whereas it is important to ensure that anti-money laundering and anti-terrorism legislation dos not inhibit the provision of micro-credit,
1. palub komisjonil uurida, kas mikrokrediidi andmisest tulenevad sotsiaalsed hüved õigustavad nii laene kui ka tagastamatut abi ühendavate EL vahendite suuremat rolli;
Calls on the Commission to investigate whether the social benefits resulting from micro-credit justify an increased role for EU instruments which blend both loan and grant aid;
(Algatus ‑ kodukorra artikkel 39)
(Initiative - Rule 39 of the Rules of Procedure)
5. juhib tähelepanu, et 91,5% ELi ettevõtetest on mikroettevõtted (vähem kui kümne töötajaga ettevõtted) ja suurim takistus nende ettevõtete arengule on piiratud ligipääs krediidile, eriti väikelaenudele (alla 25 000 euro); usub seetõttu, et komisjoni mikrokrediidi algatuse ettepanek osutub kasulikuks vahendiks tööhõive suurendamisel mikroettevõtetes, uute tegevusalade käivitamisel nende jaoks, kes on traditsioonilisest krediidisüsteemist välja jäetud, ja innovatiivsuse edendamisel ELis;
Points out that 91.5% of EU enterprises are micro-enterprises (enterprises with less than ten employees) and that the greatest barrier to more innovation for those enterprises results from restricted access to credit, especially small loans (under EUR 25.000); believes therefore, that the Commission's proposal for a micro-credit initiative will prove to be a useful tool to enhance employment in micro-enterprises, to enable those excluded from the conventional credit system to start up new activities, and to boost innovation in the EU;
11. usub, et praegune finantsturgude ebastabiilsus ja selle võimalikud tagajärjed majandusele tervikuna võimendavad vajadust mikrokrediidi järele ELis, eriti majanduslikult ja sotsiaalselt ebasoodsates piirkondades;
Believes that the current turmoil in the financial markets and its possible repercussions for the economy as a whole, amplify the need for micro-credit in the EU, in particular in economically and socially disadvantaged regions;