natgillin/translations-raw huggingface dataset:
20. ergutab komisjoni, liikmesriike ja teisi sidusrühmi kaaluma kalandussektori kalastustavade parandamiseks stiimulite kasutamist; arvab, et stiimulite loomiseks on mitmeid võimalusi, nagu näiteks:
Encourages the Commission, the Member States and other stakeholders to consider the use of incentives for the industry to improve its fishing practices ; believes that there are various possibilities for such incentives, including:
· selektiivsemaid püügivahendeid kasutavatele laevadele täiendavate merepäevade lubamine või nende lubatud püügiaja pikendamine;
· allowing more days at sea or increasing the allowable fishing time , for vessels using more selective gear,
· selektiivseid püügivahendeid kasutavatele laevadele sooduspääsu pakkumine püügipiirkondadesse, mis on neid mittekasutavatele laevadele suletud;
· providing preferential access for vessels using selective gear to areas that are closed to those vessels not using selective gear,
21. märgib, et nõukogu 21. detsembri 2006. aasta määruses (EÜ) nr 41/2007, millega määratakse 2007. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused ning tingimused, mida kohaldatakse ühenduse vetes ning ühenduse kalalaevade suhtes püügipiirangutega vetes
Notes that Council Regulation (EC) No 41/2006 of 21 December 2006 fixing for 2007 the fishing opportunities and associated conditions for certain fish stocks and groups of fish stocks, applicable in Community waters and, for Community vessels, in waters where catch limitations are required
ELT L 15, 20.1.2007, lk 1. , juba leidubki üks näide soodusjuurdepääsu pakkumisest selektiivsete püügivahendite kasutamise eest, nimelt täiendavate merepäevade võimaldamisest sorteerimisresti kasutavatele homaaripüügilaevadele, ning on nõus, et selliseid täiendavaid stiimuleid tuleks kaaluda;
OJ L 15, 20.1.2007, p.1. already contains one example of preferential access for selective gear, with extra days at sea available to Nephrops trawlers using a sorting grid, and agrees that such additional incentives should be considered;
i. saavutada püügipiirkonna igas osas vette tagasi lastava kala ja muude liikide koguse ja liigilise koosseisu täpne hindamine; kõnealuste andmete usaldusväärsust ja objektiivsust peaksid tunnistama kalurid, teadlased ja kõik teised sidusrühmad;
(i) develop an accurate estimate of the quantities and species composition of fish and other species discarded by each segment of the fishery; these data should be accepted as reliable and objective by fishermen, scientists and all other stakeholders;
ii. luua asjakohased tingimused, mis tagaksid kõigi sidusrühmade täieliku konsulteerimise, kaasamise ja koostöö, enne kui otsustatakse kaaspüügi vähendamise kvantitatiivsed eesmärgid teatud ajavahemikul (näiteks vähendamine 50% võrra kahe aasta jooksul); osalejate hulka kuuluksid piirkondlikud nõuandekomisjonid, kalurid, teadlased, riikide valitsused, komisjon ja valitsusvälised keskkonnaorganisatsioonid; nende roll oleks uurida kõiki ideid vette tagasi laskmise lõpetamiseks, kaasa arvatud kaaspüügi lossimine, tehnilised meetmed, püügipiirkondade ajutine sulgemine, suletud piirkonnad jms, ning samuti teha ettepanekuid positiivsete stiimulite loomiseks erinevaid püügitehnikaid katsetavatele kaluritele;
(ii) establish an appropriate setting to ensure full consultation, involvement and cooperation of all stakeholders before deciding upon the quantitative targets for discard reduction in a given period (for instance a 50% reduction in two years); participants would include Regional Advisory Councils (RACs), fishermen, scientists, national government, the Commission and environmental NGOs; their role would be to explore all ideas for eliminating discards, including landing by-catch, technical measures, temporary closures, closed areas and others, as well as to propose positive incentives for fishermen experimenting with different techniques;
iii. kavandatud rakendamisaja lõppedes hinnata tulemusi ja eesmärkide täitmist; edukad meetodid lisatakse ühise kalanduspoliitika sätetesse; kui kaaspüügi vähendamise eesmärke ei ole täidetud, kohaldatakse asjakohaseid karistusi, sealhulgas proportsionaalseid meetmeid;
(iii) at the end of the planned period of implementation, assess the results and evaluate whether the objectives have been achieved; successful methods would be added to CFP provisions; if targets for the reduction of by-catch are not reached appropriate sanctions will be applied, amongst other proportionate measures;
iv. vaadata korrapäraselt läbi vette tagasi laskmise alased kvantitatiivsed eesmärgid, et viimaks täielikult lõpetada saagi vette tagasi laskmine;
(iv) revise quantitative discard objectives on a regular basis with a view to ultimately eliminating discards;
36. märgib, et vastavalt nõukogu 30. märtsi 1998. aasta määrusele (EÜ) nr 850/98 kalavarude kaitsest noorte mereorganismide kaitseks võetud tehniliste meetmete kaudu
Notes that Member States currently have the right, under Council Regulation (EC) No 850/98 of 30 March 1998 for the conservation of fishery resources through technical measures for the protection of juveniles of marine organisms
Euroopa kalanduses ning üle kogu maailma visatakse igal aastal ära suured kogused kala.
Vast quantities of fish are thrown away, every year, in European fisheries and around the world.
ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon on ülemaailmse saagi vette tagasi laskmise kohta avaldanud kaks hinnangut, esimese hinnangu kohaselt on kõnealune määr 27 miljonit tonni (1988–1990) ning hilisema hinnangu kohaselt 7–8 miljonit tonni (1992–2001)
The FAO has published two estimates of global discards, one of 27 million tonnes (1988-90) and, more recently, of 7 to 8 million tonnes (1992-2001).
Hilisema uurimuse autorite arvates võib osa kõnealusest erinevusest olla tingitud püügivahendite selektiivsuse paranemisest. .
Part of this difference could be improvements in gear selectivity, according to the authors of the latter study.
Kumbki arv näitab tohutut raiskamist, mis ongi komisjoni teatise sisuks.
Either figure represents an enormous waste that is the subject of the Commission's communication.
Saagi vette tagasi laskmine kahjustab kalavarusid, aeglustab või takistab nende taastumist ning sellega tegelemine nõuab kaluritelt aega ja energiat.
Discards harm fish stocks, slow or prevent their recovery and cost fishermen time and energy to deal with.
2003. aastal, pärast eelnevalt avaldatud aruteludokumenti
In 2003, the Council invited the Commission to explore ways of reducing discards, following an earlier discussion paper
Komisjoni enda sõnade kohaselt on sellest ajast saadik tehtud väga vähe edusamme.
According to the Commission itself, very little progress has been made since then.
Käesolevat uut algatust tuleb seega tervitada, isegi kui on kahtlusi, kas sel korral saavutatakse midagi enamat.
This new initiative is thus to be welcomed, even if one has to wonder if anything more will be accomplished this time.
EL võttis kohustuse vähendada saagi vette tagasi laskmist ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni vastutustundliku kalapüügi juhendiga (eriti selle punkt 8.5) ning nõustus rakendama ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni 1999. aasta tegevuskavasid merelindude ja haide kaitsmise kohta (mille osas on siiani väga vähe ära tehtud).
The EU made a commitment in the FAO Code of Conduct to minimize discards (particularly section 8.5), as well as agreeing to implement the 1999 FAO Plans of Action on Seabirds and Sharks (about which very little has been accomplished to date).
Ka ELi õigusaktides viidatakse saagi vette tagasi laskmisele, näiteks algmääruse artiklis 2
EU legislation also refers to discards, such as Art. 2 of the Basic Regulation
Nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 2371/2002. .
Council Regulation (EC) No 2371/2002 of 20 December 2002 .
Nagu komisjon sedastab, ei ole mõeldav saagi vette tagasi laskmise vähendamise küsimuses tegevusetuks jääda.
As the Commission states, doing nothing to reduce discards is not an option.
Ühise kalanduspoliitika lähenemisviis saagi vette tagasi laskmisele mõjub soovitule vastupidiselt – ühelt poolt nõutakse lubatud kogupüügi eeskirjades kaubandusliku kala, nii täiskasvanud kui ka noorkala suurte koguste vette tagasi laskmist.
The CFP has a counter-productive approach to discards - on the one hand, the TAC rules require the discarding of vast quantities of commercial fish, both juvenile and mature.
Teiselt poolt sõltuvad ainsad katsed vähendada kõnealust raiskamist kalapüügivahendite ja püügitavade mikrojuhtimisest, mis peaaegu garanteeritult ajendab kalandussektorit otsima võimalusi nimetatud eeskirjade mittetäitmiseks.
On the other hand, the only attempts to reduce this waste rely on micro-managing fishing gear and practices, which is almost guaranteed to provoke the industry into finding ways to subvert those regulations.
On tulnud aeg võtta kasutusele uus lähenemisviis ning õnneks on komisjoni dokumendis märke selle mõistmisest.
The time for a new approach is here, and fortunately the Commission's paper shows signs of realizing that.
Üks positiivne muutus on vette tagasi laskmise määratluse laiendamine, et kaasata nii kaubanduslikud kui ka mittekaubanduslikud liigid, mis üle parda heidetakse.
A positive change is the expansion of the definition of discards to include both commercial and non-commercial species that are dumped over the side.
Saagi vette tagasi laskmisel on erinevad põhjused, millest tähtsaimad on järgmised:
Discards result from various causes, the most important of which are:
Ø püügikoormus, mis paljudes püügipiirkondades ületab jätkusuutlikkuse piiri;
Ø fishing pressure that is, in many fisheries, greatly in excess of what is sustainable;
Ø püügivahenditele esitatavate nõuete ja lossitava kala alammõõdu vahelised erinevused mõningate liikide puhul ;
Ø a mismatch for some species between gear specifications and minimum landing size;
Ø lubatud kogupüügi süsteem, mis nõuab pärast kvoodi täitmist püütud kala vette tagasi laskmist;
Ø the TAC system that requires fish caught after the quota is reached to be discarded;
Ø liigirohked püügipiirkonnad, kus sihtliigid on erineva suurusega;
Ø multi-species fisheries targeting species of different sizes;
Ø valikuline püük või suurema, väärtuslikuma kala säilitamine ja ülejäänud saagi vette tagasi laskmine.
Ø high-grading, or keeping larger, more valuable fish and discarding the rest.
Lisaks on suures osas majandusharus valitsenud üldine huvipuudus leida viise, kuidas vältida alamõõdulise ja mittekaubandusliku kala püüdmist.
There has also been a general lack of interest on the part of much of the industry in finding ways to not catch under-sized or non-commercial fish.
Viimaste aastakümnete jooksul püügivahendite osas toimunud põhjalike muudatuste eesmärk on olnud nende veelgi suuremaks ja tõhusamaks muutmine.
The profound modifications in fishing gear over recent decades has aimed at becoming ever larger and more efficient at catching fish.
Suhteliselt vähe pingutusi on tehtud selektiivsuse parandamiseks, et hoida ära kalade püüdmist, mille puhul kalurid teavad, et peavad need surnult ära viskama.
Comparatively little effort has been invested in improving selectivity to avoid catching fish that the fishermen know they will have to throw away, dead.
Õnneks mõnedes kalandussektori osades juba tunnistatakse, et saagi vette tagasi laskmine on tõsine probleem, nagu näitavad piirkondlike nõuandekomisjonide seisukohti kajastavad dokumendid.
Fortunately, some sectors of the industry now acknowledge that discards are a serious problem, as witnessed by RAC position papers.
Teised aga jätkavad vastupanu – näiteks väidab Europêche, et nad ei soovi „ebamugavusi”, mida põhjustavad pingutused vähendada saagi vette tagasi laskmist.
Others continue to resist, with Europêche insisting that they do not want to be "inconvenienced" by efforts to reduce discards.
Teatise saatedokumendis
The accompanying document to the Communication
SEK(2007)0380 . märgitakse, et peamine põhjus, miks saagi vette tagasi laskmise määr on ELis nii kõrge, on liiga kõrge üldine püügikoormus, mille tagajärjeks on kahanevad kalavarud ja väikesemõõduliste noorkalade ülekaal.
SEC(2007)0380 points out that the main reason discards are so high in the EU is that overall fishing pressure is too high, resulting in depleted stocks with high preponderance of small, juvenile fish.
Seega on ainus ja kõige tulemuslikum viis saagi vette tagasi laskmise vähendamiseks alandada üldist püügikoormust, mis pealegi võimaldaks kahanevatel ja ülepüütud kalavarudel taastuda.
Thus, the single most effective way to reduce discards is to reduce overall fishing pressure, which would have the added benefit of allowing depleted and over-fished stocks to recover.
Kõnealune punkt teatises puudub.
This point is missing from the Communication.
Teatises kaalutakse kahte valikuvõimalust.
The Communication's paper considers two types of option.
Esimene on tehniliste ja muude regulatiivmeetmete kasutamine , sealhulgas traditsioonilised meetmed, nagu püügipiirkondade sulgemine ja püügivahendite piirangud selektiivsuse parandamiseks, mida täiendatakse püügipiirkondade ajutise sulgemisega reaalajas ja kohustusega muuta püügipiirkonda, kui vette tagasi laskmise määr on kõrge.
The first is technical and other regulatory measures including traditional ones such as closed areas and gear restrictions designed to increase selectivity, but supplemented by temporary real-time closures and an obligation to change fishing grounds when discards are high.
Teine võimalus on saagi vette tagasi laskmise keelustamine , mille puhul peavad kalurid kogu püütud saagi lossima.
The second is a ban on discards , requiring fishermen to land everything they catch.
Teatises analüüsitakse kõnealuse kahe lähenemisviisi prognoositavat mõju.
The paper analyzes the predicted impacts of these two approaches.
Komisjoni arvates on traditsiooniline lähenemisviis, mille puhul kasutatakse tehnilisi meetmeid, toonud kaasa ülemäära keerulised eeskirjad, millest kalandussektoril on lihtne mööda hiilida, ja seega saavutatakse kõnealuse suuna jätkamisel vähe.
In the view of the Commission, the traditional approach of technical measures has led to overly complicated rules that are easily circumvented by the industry, so little will be accomplished by continuing down this route.
Komisjon eelistab vette tagasi laskmise keelu ja teatavate regulatiivmeetmete kombinatsiooni.
The preferred choice is a combination of a discard ban and the use of certain regulatory measures.
Kuna saagi vette tagasi laskmine väheneb siis, kui kalurid muudavad oma kalastusviisi, sealhulgas püügivahendeid (võrgusilma suurus, väljapääsuteed, sorteerimisvõred) ning rakendatakse uuenduslikke püügitavasid (piirkonna ajutine sulgemine, püügipiirkonna muutmine, piirkonna hooajaline sulgemine), on põhiküsimus, kuidas kalureid selleks motiveerida.
Since reductions in discards will come about by fishermen changing the way they fish, involving modifications of fishing gear (mesh size, escape panels, sorting grids) and innovative fishing practices (temporary area closures, changing fishing ground, seasonal closed areas), the question is how to motivate the fishermen to this end.
Komisjon eelistab negatiivset stiimulit – saagi vette tagasi laskmise keelustamist, eeldades, et kogu saagi kaldale toomine on niivõrd koormav, et kalurid leiavad kiiresti võimalusi selle vältimiseks.
The Commission favours a negative incentive, the introduction of a ban on discards, on the assumption that bringing everything back to shore will so onerous that fishermen would quickly find ways to avoid having to do that.
Vette tagasi laskmise keelu range jõustamine tekitab aga tõsiseid raskusi, mida komisjon võib-olla alahindab:
However, strict enforcement of a discard ban would present serious difficulties that the Commission may be under-estimating:
· rakendamise kontrollimiseks oleks vaja märkimisväärselt suurendada järelevalvet;
· a significant increase in surveillance would be necessary to verify implementation;
· üldiste eelarvekärbete ajal vajaksid nii komisjon kui ka liikmesriigid täiendavaid töötajaid ja muid ressursse;
· additional personnel and other resources would be needed in both the Commission and Member States in a time of overall budget cuts;
· tekiks tohutu kalade ja jäätmete vool kaldale ning vajadus neist lahti saada;
· an enormous stream of fish/waste coming to shore would be created, along with the need to dispose of it;
· kaluritele tuleks piisaval määral hüvitada kõnealuse kala kaldale toomise kulud, seejuures neid päriselt julgustamata (näiteks arendades välja uue turu).
· fishermen would need to be sufficiently compensated for cost of bringing that fish to shore without actually encouraging them (for example by developing a new market).
Liiga vähe pööratakse tähelepanu positiivsete stiimulite kasutamisele, selliste kalurite soosimisele, kes kalastavad „paremini” ega püüa midagi soovimatut, selle asemel et kehtestada põhjalikud tehnilised eeskirjad püügivahenditele ja -meetoditele.
Little attention is paid to the use of positive incentives, rewarding fishermen who fish "better" by not catching things that are not wanted, rather than by imposing detailed technical rules on fishing gear and practices.
Selleks et anda selektiivsemaid püügivahendeid ja -tavasid kasutavatele kaluritele teatavaid eeliseid või privileege, jättes samal ajal nende otsustada, milliseid meetodeid nad täpselt kasutavad, on erinevaid võimalusi.
Different options exist to provide some sort of advantage or privilege to fishermen who use more selective gear or practices, while leaving up to them exactly what methods they use.
Võimalik on näiteks:
Possibilities include:
· selektiivsemaid püügivahendeid kasutavatele laevadele täiendavate merepäevade lubamine või nende lubatud püügiaja muul viisil suurendamine;
· allowing more days at sea or otherwise increasing allowable fishing time for vessels using more selective gear;
· sooduspääsu pakkumine püügipiirkondadesse, mis on selektiivseid püügivahendeid mittekasutavatele laevadele suletud;
· providing preferential access to areas that are closed to vessels not using selective gear;
· kalastamise lubamine selektiivseid püügivahendeid kasutavatele laevadele ajal, mil see teistele ei ole lubatud.
· allowing vessels with more selective gear to fish during times when others not allowed.
Üks varane näide positiivsete stiimulite kasutamisest leidis aset 1990. aastatel seinnoodaga püügil Vaikse ookeani idaosa tuunipüügipiirkonnas.
An early example of the use of positive incentives occurred in the Eastern Pacific purse seine fishery for tuna in the 1990s.
Surve vähendada delfiinide püüdmist sundis seinereid panema võrke ujuvatele objektidele, mis põhjustas paljude teiste, mittedelfiiniliste liikide suure kaaspüügi.
Pressure to reduce catches of dolphins was forcing seiners to set their nets on floating objects, resulting in large by-catches of many species other than dolphins.
Kalurid mõistsid, et delfiinide püüdmise vähendamine on nende huvides, mistõttu kehtestati kord delfiinipüügikvootide eraldamiseks igale laevale eraldi – pärast kvoodi ammendumist ei tohtinud laevad enam panna võrke delfiinide lähedusse ning pidid kasutusele võtma muud püügimeetodid.
The fishermen realized it was in their interest to reduce dolphin catches, so a scheme was established to allocate vessel-specific quotas for dolphins - after the quota was reached, vessels could no longer fish by setting their nets around dolphins and must switch to other methods.
Tulemused olid tähelepanuväärsed – kalurid töötasid välja oma, delfiinide hukkumist vältivad püügimeetodid, ning delfiinide suremus langes kümnetelt tuhandetelt vähem kui tuhandeni aastas.
The results were spectacular - fishermen developed their own methods to avoid killing dolphins and dolphin mortality fell from several tens of thousands to less than 1,000 per year.
Samasugust põhimõtet kohaldatakse juba ka ELi õigusaktides.
This principle has been applied in EU legislation already.
Homaaripüügil antakse sorteerimisvõret kasutavatele traaleritele täiendavaid merepäevi, kui nad täidavad loomuse liigilise koostise nõudeid (vähemalt 70% homaare, vähem kui 5% turska).
In the Nephrops fishery, trawls equipped with a sorting grid are given extra days at sea if they meet catch composition requirements (at least 70% Nephrops , <5% cod).
Sellist tüüpi sooduspääsu pakkumine teatavaid kriteeriume täitvatele kaluritele võiks toimuda kas kogu ELi ulatuses – nagu homaaripüügi näitel – või kvootide eraldamisel ühe liikmesriigi poolt.
Such forms of preferential access for fishermen meeting certain criteria could be done on an EU-wide basis, as the Nephrops example, or by a Member State with respect to its allocation of a quota.
Kummalgi juhul ei kahjustataks suhtelise stabiilsuse kontseptsiooni.
Neither of these would interfere with the concept of relative stability.
Kõnealuse lähenemisviisi puhul kasutatakse täiel määral ära kalandussektori vaieldamatu asjatundlikkus, et lahendada üks sektori suurimaid probleeme – suurte kala- ja muude liikide koguste vette tagasi laskmine ja raiskuminek.
This approach makes full use of the undoubted expertise of the fishing industry in order to resolve one of the industry's own largest problems - the discarding and waste of significant quantities of fish and other species.
Alljärgnev foto
The photograph
Teatavad kalatööstuse sektorid on juba ilmutanud valmisolekut ja suutlikkust arendada välja uuenduslikud tehnikad, et hoida ära saagi vette tagasi laskmist.
Certain segments of the fishing industry have already demonstrated their willingness and ability to develop innovative techniques to avoid discards.
· Prantsusmaal Biskaia lahes homaaripüügiga tegelevad kalurid on 2002. aastast alates katsetanud muudetud püügivahendeid, et vähendada väikeste homaaride ja teatavate kalade, nagu väikeste heikide saagiks langemist.
· Participants in the French trawl fishery for Nephrops in the Bay of Biscay have experimented since 2002 with gear modifications to reduce the capture of small Nephrops and certain fish such as small hake.
Sorteerimisvõre ja ruudukujulise võrgusilma kombinatsioon noodapäras või selle ees vähendab kaaspüüki märkimisväärselt, kuid homaari osas on veel probleeme ja töö jätkub.
A combination of a sorting grid and square meshes in or ahead of the codend produces very significant reductions but problems remain for Nephrops and the work continues.
Ruudukujulise võrgusilma kasutamise püügipiirkonnas muutis kohustuslikuks kõigepealt kalandussektor ise (2004. aastal), seejärel EL (2006. aastal).
The use of square mesh was made compulsory in the fishery, first by the industry itself (2004), then by the EU (2006).
· Alates 1. septembrist 2007 algatas Šoti kalandussektor koostöös Šoti täidesaatva võimuga vabatahtliku püügipiirkondade reaalajas sulgemise süsteemi ICES IV ja VI piirkonnas.
· Beginning on 1 September 2007, the Scottish industry, in cooperation with the Scottish Executive, initiated a voluntary system of real-time closures in ICES areas IV and VI.
Kui pardal viibivad vaatlejad avastavad väikesemõõdulise tursa püügi (täpsemalt 60 turska tunnis), võetakse täiendavaid proove, ja kui need kinnitavad kaaspüüki, suletakse püügipiirkond 15 ruutmiili ulatuses 21 päevaks.
If on-board observers detect catches of small cod (specifically, 60 cod per hour of fishing) then further samples are taken and, if confirmed, a closed area of 15 miles square is created for a period of 21 days.
Teiste liikmesriikide laevu õhutatakse kõnealust korda järgima
Vessels from other Member States are encouraged to follow the scheme
· Alates 1. veebruarist 2004 nõutakse Rootsi eeskirjades homaaripüügil sorteerimisvõre kasutamist, mis on küllaltki tulemuslikult vähendanud noorte homaaride ja kaubandusliku kala tagasi vette laskmist.
· Since 1 February 2004, Swedish regulations require the use of a sorting grid in Nephrops trawls, which have been quite effective in reducing discards of juvenile Nephrops and commercial fish.