natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komisjon on Euroopa lepinguõiguse ja ühise tugiraamistiku suhtes esitanud kaks eduaruannet ning on oma rohelises raamatus taas välja pakkunud mitmeid meetmeid tarbijalepinguõiguse valdkonnas.
As regards European Contract Law and the Common Frame of Reference, the Commission has reported twice on progress in this area, and has, now again, proposed a number of actions to take in the area in the form of a Green Paper.
Tähelepanu väärib asjaolu, et parlament on oma mitmetes selleteemalistes resolutsioonides korduvalt tunnistanud lepinguõiguse parandamisest tulenevat kasu siseturule, kiitnud heaks ka ühise tugiraamistiku idee ning soovinud enda ja asjaomaste sidusrühmade tihedat kaasamist.
It merits attention that the Parliament has, in its various resolutions on this matter, repeatedly acknowledged the benefits an improved contract law framework has on the internal market, has further welcomed the idea of a Common Frame of Reference, and has insisted on close involvement of itself and the stakeholders concerned.
Raporti eesmärk on esitada märkused komisjoni hiljutise rohelise raamatu suhtes Euroopa lepinguõiguse kohta ning määrata kindlaks parlamendi prioriteedid selles valdkonnas.
The report intends to respond to the recent Commission Green Paper on European Contract Law, and to set out the Parliament's priorities in this area.
Arvestades, et kõik lepinguõiguse valdkonnas tehtavad sammud peavad vastama ettevõtete ja tarbijate tegelikele vajadustele ja muredele, usub raportöör, et kõik selle valdkonna arutluskäigud peavad põhinema praktilisel tõendusmaterjalil, mis on seotud lepinguõiguse hetkeolukorraga ja mis tahes raskustega, mida ettevõtjad ja tarbijad eelkõige piiriülestes tehingutes kogevad.
Given that any initiative in contract law will have to closely respond to actual needs and concerns of businesses and consumers, the rapporteur believes that any reasoning in this area needs to be built on practical evidence relating to the current situation in contract law and any difficulties that businesses and consumers encounter, in particular in cross-border transactions.
Seetõttu viidatakse raportis mitmetele hiljuti kogutud andmetele:
The report therefore refers to several sets of recent data:
– Ühendkuningriigi väikeettevõtjate ühendus on oma seisukohas Rooma I määruse kohta 2007. aastal välja arvutanud, et ühe liikmesriigi e-kaubanduse turule sisenemine läheks ettevõttele maksma 15 000 eurot, mis hõlmaks juriidilisi tasusid, tõlketasusid ja rakendustasusid.
– The UK Federation of Small Businesses have calculated in their position paper on the Rome I Regulation, 2007, that it would cost a business an amount of € 15,000 to enter the e-commerce market of one Member State, the costs including legal fees, translation fees and implementation fees.
– Eurobaromeetri 2008. aasta kiiruuringu 224 „Äriringkondade suhtumine piiriülesesse kaubandusse ja tarbijakaitse“ andmetel intervjueeriti vahemikus 30. jaanuar kuni 7. veebruar 2008 kokku 7282 ettevõtte tegevjuhti ELi 27 liikmesriigist ja Norrast.
– For the Flash Eurobarometer 224, 2008, on "Business attitudes towards cross-border sales and consumer protection", according to the information provided, a total of 7,282 managers in the 27 Member States and Norway were interviewed between 30 January and 7 February 2008.
· Kolmveerand ELi jaeettevõtetest kaupleb ainult siseriiklikul turul.
· Three-quarters of EU retailers sell only to their domestic markets.
Piiriülese jaekaubandusega seotud ettevõtted on suure tõenäosusega keskmised või üle keskmise suured jaemüügiettevõtted.
Furthermore, the businesses most likely to be involved in cross-border retailing are medium and medium-large retail enterprises.
· 60% jaemüügiettevõtetest pidas tarbekaupade tehinguid reguleerivate erinevate siseriiklike seaduste täitmise eeldatavaid kulusid takistuseks ning see põhjustas neile muret.
· The perceived cost of complying with different national laws regulating consumer transactions was seen by 60% of the retailers as an obstacle that caused them concern.
· 46% jaemüügiettevõtetest nõustus, et kui tarbekaupade tehinguid reguleerivate seaduste sätteid kogu ELis ühtlustataks, siis nende piiriüleste müügitehingute arv suureneks.
· It was further found that 46% of the retailers agreed that if the provisions of the laws regulating consumer transactions were harmonised throughout the Union, their cross-border sales would increase.
41% ütlesid, et nende piiriüleste müügitehingute arv ei muutuks.
41 % said the level of cross-border sales would not change.
Arvestades, et 75% küsitletutest praegu piiriüleseid müügitehinguid ei tee, vastas vaid 41%, et nad eeskirjade ühtlustamise korral nii ei jätkaks.
Furthermore, whereas 75% do not currently sell cross-border, only 41% say that they would continue not to do so if regulations were harmonised.
– Komisjoni 22. oktoobri 2009. aasta teatises ettevõtja ja tarbija vahelise piiriülese e-kaubanduse kohta ELis (KOM(2009) 0557) kasutatud tõenditel on vastavalt teatises esitatud teabele järgnev taust: kõigis ELi liikmesriikides asuvatele uuringus osalejatele anti loetelu 100 populaarse tootega ja paluti neil internetist otsida ning märkida koguhind, mida nad oleksid nende toodete eest maksnud, kaasa arvatud saatmiskulu ja -tasud.
– The evidence used from the Communication from the Commission of 22 October 2009 on Cross-Border Business to Consumer e-Commerce in the EU ( COM(2009)0557 ) has, according to the information contained in that communication, the following background: testers located in all the Member States were instructed to search for a list of 100 popular products on the internet and to record the total price, all delivery charges and costs included.
Võrreldi kodumaiseid ja kättesaadavuse korral piiriüleseid pakkumisi.
Domestic and cross-border offers, if available, were compared.
Märgiti ära ka toodete kättesaadavus ja tehingu sõlmimise võimalus.
Also the availability of products and whether the transaction could be concluded was recorded.
Uuringu käigus saavutati järgmised tulemused:
The following were some of the findings obtained:
· Juurdepääs toodetele: Küproselt, Maltalt, Luksemburgist, Leedust, Lätist, Iirimaalt, Belgiast, Eestist, Portugalist ja Soomest pärit uuringus osalejad ei suutnud leida kodumaiseid pakkumisi vähemalt poolte toodete puhul, mida nad internetist otsisid (KOM(2009) 0557, lk 4).
· Access to products: within the exercise described above, testers in Cyprus, Malta, and Luxembourg, but also in Lithuania, Latvia, Ireland, Belgium, Estonia, Portugal and Finland could not find domestic online offers for at least half the products contained within their search for 100 products (COM (2009)0557, p.
Kõikidest tellimustest 61% ei saanud esitada, kas seepärast et kaupmehed ei nõustunud võtma tellimusi tarbija riigist või muudel põhjustel.
61 % of the orders would have failed, because the retailer refused to serve the consumer's country or for other reasons.
Raportöör usub, et need andmed näitavad, et erinevused lepinguõiguses pärsivad ettevõtjate ja eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate huvi piiriülese kaubanduse suhtes ning ei lase neil saada kasu siseturu pakutavatest võimalustest ja eelistest.
The rapporteur believes that these data make a case that divergences in contract law discourage businesses, in particular SMEs, from engaging into cross-border trade and keep them from benefiting from opportunities and gains which the Internal Market offers.
Samuti kinnitavad need andmed, et tarbijad on nõrgast piiriülesest konkurentsist tuleneva piiratud tootevaliku, kõrgete hindade ja madala kvaliteedi tõttu ebasoodsas olukorras; tarbijatel võib isegi puududa täielikult juurdepääs piiriülestele pakkumistele.
They further confirm that consumers are disadvantaged by limited product choice, higher prices and lower quality due to weak cross-border competition; consumers even may be refused access to cross-border offers altogether.
Raport jaguneb neljaks osaks.
Structure of the report
Raportöör on seisukohal, et tuleb eelistada võimalust kehtestada määruse alusel Euroopa lepinguõiguse vabatahtlik vahend (4. valikuvõimalus).
The rapporteur takes the view that the option of setting up an optional instrument (OI) for European Contract Law by virtue of a regulation (Option 4) is to be favoured.
Seda võiks täiendada komisjoni ja seadusandja töövahendiga (2. valikuvõimalus), mida tuleks rakendada institutsioonidevahelise kokkuleppe kaudu.
It could be complemented by a "toolbox" for Commission and legislator (Option 2) which should be implemented by an interinstitutional agreement.
Raportöör usub, et töövahendi eelis on selle üsna kiire kehtestamise võimalus; töövahendi võiks kasutusele võtta järk-järgult ja see võiks kõigepealt olla kättesaadav komisjonile lepinguõiguse alaste õigusaktide ettepanekute esitamiseks ja teise sammuna kohe pärast institutsioonidevahelise kokkuleppe sõlmimist parlamendile ja nõukogule selle valdkonna uute õigusaktide ettevalmistamiseks ja vastuvõtmiseks.
The rapporteur believes that a toolbox has the advantage that it could be set up rather speedily; it could be introduced by a step-by-step approach, and could be made first available to the Commission when proposing legislation relevant to contract law, and then, in a second step, once an interinstitutional agreement has been concluded, to Parliament and Council when legislating in this area.
Töövahendi kiire koostamine võimaldaks katsetada ühise tugiraamistiku üksikuid osi ja esmast õigust, valmistades seega ette vabatahtliku vahendi toimimise õigusliku tausta.
The speed with which a "toolbox" could be drawn up would ensure first field testing of individual elements of the CFR and first jurisprudence, thus preparing the legal background against which an OI will operate.
Raportöör näeb vabatahtliku vahendi selget eelist kehtivate rahvusvaheliste eeskirjade, näiteks rahvusvaheline kaupade müüki käsitlev Viini konventsioon või Rahvusvahelise Eraõiguse Ühtlustamise Instituudi väljatöötatud rahvusvaheliste ärilepingute põhimõtted, ees selles, et vabatahtlik vahend pakub Euroopa Kohtu kohtualluvuses ja keelelise mitmekesisuse seisukohast õiguskindlust.
The rapporteur sees it as a clear advantage of an OI, for instance compared against existing international sets of rules as the Vienna Convention on International Sale of Goods (CISG) or the UNIDROIT Principles of International Commercial Contracts, that it will provide legal certainty under the jurisdiction of the Court of Justice and language plurality.
Raportöör näeb erilist eelist selles, et vabatahtlik vahend laiendab poolte valikut, ning kui pooled tajuvad vabatahtlikku vahendit atraktiivsena ja teevad valiku selle kasuks, siis toob see neile kasu.
The rapporteur particularly sees it as advantageous that an OI will enlarge the choice of parties, and will have benefits should it be perceived as attractive by the parties and chosen.
Vabatahtliku vahendi valimisega ei kaasne mingit kahju.
It will not be of any detriment if it is not chosen.
Raportöör on ka seisukohal, et järelevalve- ja läbivaatamismehhanism on väga oluline, et tagada vabatahtliku vahendi ajakohasus vastavalt turuvajadustele ning õiguslikule ja majanduslikule arengule.
The rapporteur further takes the view that a monitoring and review mechanism will be of crucial importance in order to ensure that the OI keeps up with market needs and legal and economic developments.
Raportöör leiab, et vahendiga tuleks hõlmata nii ettevõtjatevahelised kui ka ettevõtjate ja tarbijate vahelised lepingud.
The rapporteur considers that both business-to-business and business-to-consumer contracts should be covered by an OI.
Ta usub, et oodatava mõju tagamiseks siseturule peab tarbijakaitse tase olema kõrge.
She believes that the level of consumer protection would need to be high in order to ensure the expected internal market effects.
Raportöör on ka seisukohal, et vabatahtlik vahend peaks olema kättesaadav nii piiriüleste kui ka siseriiklike tehingute korral, kuid soovib põhjalikku analüüsi selle kohta, kas ja kuidas mõjutaks vabatahtliku vahendi kättesaadavus siseriiklikeks tehinguteks riikliku lepinguõiguse arengut; sellise analüüsi võiks sooritada iga lepinguõiguse vahendi ettepanekuga kaasneva mõjuhinnangu raames.
She further takes the view that an OI could be available for opt-in both in cross-border and domestic situations, but wishes to see the question thoroughly analysed whether and how the availability of an OI for domestic transactions would affect the evolution of national contract laws; such analysis could be done in the framework of the impact assessment which will have to accompany the proposal of any contract law instrument.
Raportöör märgib, et on arvamusi, mille kohaselt soovitakse tulevane lepinguõiguse vahend piiritleda e-kaubanduse või kaugmüügiga, ja tunnistab, et sellised lepingud on tulevase vahendi üks peamisi kohaldamisalasid, kuid raportöör ei soovi nn virtuaalseid ehk kaugmüügitehinguid kunstlikult eristada mõlema poole juuresolekul sõlmitud tehingutest ning ei poolda seega vabatahtliku vahendi reguleerimisala piiramist selles suhtes.
The rapporteur notes that there are voices wishing to limit a future contract law instrument to e-commerce or distance selling and acknowledges that such contracts would be one of the main fields of application of a future instrument, but she does not wish to create an artificial differentiation between "virtual"/distance and face-to-face transactions and therefore does not favour to limit the scope of an OI in that respect.
Vahendi sisulise reguleerimisalaga seoses usub raportöör, et tuleks keskenduda lepinguõiguse põhiküsimustele.
As regards the material scope of the instrument, the rapporteur believes that it should focus on core issues of contract law.
Konkreetset liiki lepingute hõlmamisega seoses usub raportöör, et prioriteetsele kohale asetamist väärivad kaupade müügi ja teenuslepingute alased sätted.
Concerning the coverage of specific types of contract, the rapporteur believes that provisions on sale of goods merit priority, as well as service contracts.
Raportöör on huvitatud ka nende võimaluste avastamisest, mida vabatahtlik vahend võib pakkuda digitaalõiguste ja omandiõiguse valdkonnas – küsimused, mis on käimasolevatel aruteludel esile kerkinud.
The rapporteur further is interested in exploring the opportunities the OI can offer as regards digital rights and beneficial ownership, issues that have been raised in the ongoing discussions.
Teisalt näeb raportöör vajadust määrata selgelt kindlaks piirid, millist liiki lepingud vabatahtliku vahendiga hõlmatakse.
On the other hand, the rapporteur sees a need to clearly define the limits as regards types of contracts covered.
Näiteks peaks olema selge, et vabatahtlik vahend ei hõlma keerukaid avalik-õiguslikke lepinguid ega teatavaid laiaulatuslikke lepinguid riigihanke valdkonnas.
For instance, it should be clear that complex public law contracts or certain large scale contracts in the area of public procurement would not fall under an OI.
Selles osas toob raportöör esile mitu küsimust, mis on vabatahtliku vahendi praktilise kohaldamise seisukohalt olulised.
In this section, the rapporteur raises a number of issues that appear important for the practical application of an OI.
Eelkõige rõhutab ta seda, et peamised eesmärgid peaksid olema lihtsus ja kasutusvalmidus.
She above all emphasises that simplicity and readiness for use should be a key objective.
Vabatahtlikku vahendit tuleb vaadelda ka tüüptingimuste kontekstis ning seda kasutada soovijate, eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate seisukohast on väga oluline, et kättesaadaval oleksid lihtsad ja põhjalikud tüüpeeskirjad.
Furthermore, an OI will have to be seen in the context of standard terms and conditions, and it will be crucial for those seeking to use the OI, in particular for SMEs, that simple and comprehensible sets of standard rules are available.
Täiendava tarbijausalduse tagaks usaldusmärgise taolise süsteemi olemasolu.
If some form of trust mark system were in place, this would ensure additional consumer confidence.
Raportöör on ka seisukohal, et tuleb taotleda koostoimet ühise tugiraamistiku ning Euroopa maksekäsumenetluse ja Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlustega.
The rapporteur further takes the view that synergies with ADR, and also with the European Order for Payment Procedure and the European Small Claims Procedure should be sought.
Lõpetuseks rõhutab raportöör, et vabatahtlik vahend avardab tarbija valikut.
She finally emphasises that an OI will open up consumer choice.
Raportöör kordab, et väga oluline on sidusrühmade laialdane ja tasakaalustatud kaasatus.
The rapporteur recalls that broad and balanced stakeholder involvement is of crucial importance.
Ta tunnistab, et komisjoni praegune töömeetod, mis hõlmab eksperdi- ja sidusrühmi, juba tagab huvitatud poolte osaluse.
She acknowledges that the present Commission working method involving an expert and a stakeholder group already assures participation of interested parties.
Samas peab raportöör oluliseks rõhutada, et konsulteerimiseni ei ole veel jõutud ja seadusandlik menetlus ei ole veel alanud; sidusrühmade kaasatus seadusandliku menetluse ajal on eriti oluline ning selline kaasatus ja läbipaistvus tuleb tagada kõigi olemasolevate vahenditega.
But she believes it important to emphasise that the process has not yet left the consultation phase, the legislative procedure as such has not started yet; stakeholder involvement will in particular be essential during that legislative procedure, the inclusivity and transparency of which will have to be assured by all available means.
Lõpetuseks rõhutab raportöör laiaulatusliku ja mitmekesise mõjuhinnangu olulisust, milles uuritakse erinevaid poliitilisi lahendusi ja keskendutakse vabatahtliku vahendi toimimise praktilistele küsimustele.
Finally, the rapporteur emphasises the importance of a broad and varied impact assessment, exploring a wide range of policy options and focusing on practical issues important for the functioning of an OI.
SISETURU- JA TARBIJAKAITSEKOMISJONI ARVAMUS (*)
OPINION of the Committee on the Internal Market and Consumer Protection (*)
Euroopa lepinguõiguse loomise võimaluste kohta tarbijate ja ettevõtjate jaoks
on Policy options for progress towards a European Contract Law for consumers and businesses
(*) Kaasatud komisjonid – kodukorra artikkel 50
(*) Associated committees – Rule 50 of the Rules of Procedure
A. arvestades, et mõistmaks siseturu jätkuva killustatuse põhjusi ning seda, kuidas neid probleeme kõige paremini lahendada, sh kuidas tagada olemasolevate õigusaktide rakendamine, on vaja rohkem uurimistööd;
A. whereas greater study is needed to further understand why the internal market remains fragmented and how best to address these problems, including how to ensure implementation of existing legislation,
B. arvestades, et ühed ilmsematest takistustest, mis seisavad tarbijate ja VKEde ees seoses ühtse turuga, on lepinguliste suhete keerukus, ebaõiglased lepingutingimused, ebakohane ja ebapiisav teave ning ebaefektiivne ja aeganõudev menetlus;
B. whereas some of the most evident impediments that consumers and SMEs face with regard to the Single Market are complexity in contractual relations, unfair terms and conditions of contracts, inadequate and insufficient information and inefficient and time-consuming procedure,
C. arvestades, et ühine Euroopa lepinguõigus oleks kasulik eelkõige tarbijatele ja aitaks eelkõige kaasa piiriülese kaubanduse kasvule ja sellele ligipääsu lihtsustumisele siseturul;
C. whereas a common European Contract Law would benefit consumers and in particular contribute to more and easily accessible cross-border trade within the internal market,
D. arvestades, et komisjon esitas oma rohelises raamatus
D. whereas in its Green Paper
1 KOM(2010)0348 lõplik.
1 COM(2010)0348 final.
1 Euroopa lepinguõiguse vahendi loomiseks arvukalt võimalusi, mis võiksid arendada ettevõtlust ja suurendada kodanike usaldust ühtse turu vastu;
1 the Commission sets out a range of options for a European Contract Law instrument which could help develop entrepreneurship and strengthen public confidence in the Single Market,
E. arvestades, et läbirääkimised tarbijate õigusi käsitleva direktiivi
E. whereas the negotiations on the Consumers’ Rights Directive (CRD)
2 üle on näidanud, kui raske on lepingutele kohaldatavat tarbijaõigust ühtlustada, kahjustamata seejuures ühist kohustust järgida Euroopa kõrgeid tarbijakaitse standardeid, ja missuguseid piiranguid see kogu protsessi arengule seab;
2 illustrated just how difficult it is to harmonise consumer law applied to contracts without undermining the common commitment to a high level of consumer protection in Europe and what limits this imposes on the process,
1. tervitab avalikku arutelu rohelise raamatu üle ja nõuab komisjoni asjaomastelt talitustelt selle arutelu tulemuste põhjalikku analüüsi; kutsub komisjoni üles esitama kõigi pakutud valikute põhjalikku mõjuhinnangut, võttes eriti arvesse majandustegevuses osalejate tegelike vajaduste hinnangut, tekkivat kulu ning iga valiku lisaväärtust;
Welcomes the open debate on the Green Paper and urges the relevant Commission departments to carry out a thorough analysis of the outcome of this consultation process; calls on the Commission to provide an in-depth impact assessment of all proposed options, taking into consideration especially an evaluation of the actual needs of the economic actors, the cost incurred and the added value of each option;
4. on arvamusel, et valikulise Euroopa lepinguõiguse ja „töövahendi” kombinatsiooni loomine võib siseturu toimimist parandada ning et lõplik vastutus selle õigusliku vormi ja ulatuse kindlaksmääramise eest peaks lasuma Euroopa Parlamendil ja nõukogul; rõhutab, et valikulist Euroopa lepinguõigust tuleks püüda kohaldada müügilepingute ja e-kaubanduse suhtes, ja et töövahendi puhul tuleks kasutada üldisi määratlusi, et lihtsustada kokkuleppeid muude lepinguliikide osas; tuletab meelde, et piiriülese kaubanduse ees seisab palju muid praktilisi tõkkeid, mida ei saa lepinguõigusega kaotada, sh keel, kättetoimetamiskulu, tarbijaeelistus ja kultuur;
Takes the view that the development of a combination of an optional European Contract Law and a ‘toolbox’ could do much to improve the functioning of the internal market and that Parliament and the Council should have final responsibility for determining its legal form and scope; stresses that the application of an optional European Contract Law should aim to cover sales contracts and e-commerce, and the toolbox should function with general definitions to facilitate arrangement of other types of contracts; recalls that there are many other practical barriers to cross-border trade, including language, delivery cost, consumer preference and culture, which cannot be resolved by contract law;
6. kutsub komisjoni üles uurima seoses Euroopa lepinguõiguse algatusega teatud raskusi, mida tarbijad ja ettevõtjad piiriüleses kaubanduses kogevad, eriti neid, mis seonduvad investeeringute, maksete, kättetoimetamise, keeletõkete, hüvitamise ning õiguslike, halduslike ja kultuuritraditsioonide erinevustega;
Calls on the Commission to examine, in relation to the European Contract Law initiative, certain difficulties that consumers and business encounter in cross-border commerce, especially those that are related to investments, payment, delivery, language barriers, redress and differences in legal, administrative and cultural traditions;
8. on arvamusel, et ühtne Euroopa lepinguõigus võiks parandada siseturu toimimist, mõjutamata liikmesriikide siseriiklikku lepinguõigust;
Takes the view that a common European Contract Law could make the internal market more efficient without affecting Member States’ national systems of contract law;