natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Eelkõige tänu Euroopa Parlamendi ning eesistujariikide Itaalia ja Iirimaa jõupingutustele osutus võimalikuks leida kompromiss, mis säilitab parlamendi peamised õigused selles valdkonnas.
Thanks particularly to the efforts of the representatives of the European Parliament and the Italian and Irish Presidencies, a compromise was found which preserves Parliament's key rights in this field.
2007. aastal seda kompromissi ei vaidlustatud.
This compromise was not called into question in 2007.
Ainukesed selle peatüki muudatused tulenevad põhiseadusega ette nähtud õigusaktide terminoloogia kahetsusväärsest hülgamisest
The only changes made to this chapter stem from the regrettable decision to abandon the terminology for legislative acts provided for in the Constitution
– konvendi ettepanekud säilitati omavahendite osas;
- the Convention's proposals on own resources were accepted;
– finantsraamistiku peavad alati vastu võtma kaks institutsiooni, ent nõukogu otsustab ühehäälselt senikaua, kui Euroopa Ülemkogu otsustab samuti ühehäälselt, et nõukogu võib otsustada kvalifitseeritud häälteenamusega;
- the financial framework must always be adopted by the two institutions, but the Council will take decisions unanimously until the European Council, also acting unanimously, rules that the Council may decide by a qualified majority;
– ka iga-aastase eelarve võtavad ühiselt vastu Euroopa Parlament ja nõukogu, kuid erimeelsuste tekkimisel nende institutsioonide vahel tuleb menetlust uuesti alustada, esitades komisjonile uue eelarveprojekti
- the annual budget is also adopted jointly by the European Parliament and the Council, but in the event of disagreement between the two institutions the procedure must begin again with the submission by the Commission of a new draft budget
See on üldine reegel.
This is the general rule.
Nagu juba osutatud, säilivad selles lahenduses Euroopa Parlamendi eelarvevolituse põhiaspektid: parlamendile antakse otsustav hääl eelarve suhtes tervikuna, pidades silmas kohustuslike ja mittekohustuslike kulude eristuse tühistamist.
As has already been said, this solution preserves the European Parliament's most important budgetary powers: Parliament is given a decisive voice on the whole of budget, in view of the abolition of the distinction between compulsory and non-compulsory expenditure.
Kuid ühehäälsuse nõude säilitamine mitmeaastase finantsraamistiku vastuvõtmiseks muudab edasised selleteemalised läbirääkimised märksa keerulisemaks ega julgusta institutsioone eelarve suhtes kokku leppima, mis oli aga konvendi ettepaneku põhieesmärk.
But the retention of the unanimity requirement for the adoption of the multiannual financial framework will seriously complicate future negotiations on the subject and provide less encouragement for the budgetary conciliation between the institutions which was the rationale underlying the Convention's proposal.
Edusammud valdkonnapoliitikas
Progress on sectoral policies
Euroopa Liidu poliitikas tehtud muudatused on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingus (välja arvatud välispoliitika üldeeskirjad ja ühist välis- ja julgeolekupoliitikat hõlmavad sätted, mis on sätestatud Euroopa Liidu lepingus).
The provisions dealing with changes to Union policies are, with the exception of the general rules governing external action and the provisions on the CFSP, which form part of the TEU, contained in the TFEU.
Selle lepingu III osa hõlmab sätteid, mis on seotud Euroopa Liidu sisepoliitika ja toimimisega, IV osa käsitleb ülemeremaade ja -territooriumide assotsieerimist ning V osa Euroopa Liidu välispoliitikat.
Part III incorporates the provisions dealing with the 'Internal policies and actions of the Union', Part IV those dealing with 'The association of the overseas countries and territories', and Part V those dealing with 'The external action of the Union'.
Uue lepinguga on tehtud vaid üksikuid menetluslikke muudatusi praegustes lepingutes juba olemasolevatesse sätetesse valdkonnapoliitika määratlemise ja rakendamise, eelkõige aga liidu tegevuse õiguslike aluste kohta igas valdkonnas.
The new Treaty essentially confines itself to incorporating procedural changes into the provisions of the current Treaties concerning the definition and implementation of sectoral policies, particularly the legal bases for the Union's action in each field.
Võib arvata, et paljusid neid sätteid oleks võinud lihtsustada või kohandada, võttes arvesse nende koostamisest saadik toimunud muutusi.
The view might perhaps be taken that many of these provisions could have been simplified or adjusted in the light of the changes which have occurred since they were drafted.
Kuid fakt on see, et Euroopa Ülemkogu poolt omal ajal konvendile antud mandaat ei andnud konvendile õigust neid sätteid uuesti põhjalikult läbi vaadata, seda ei tehtud ka 2004. aasta valitsustevahelisel konverentsil ja läbirääkimiste taasalustamisel 2007. aastal puudusid reaalsed poliitilised tingimused selle keerulise valdkonna läbirääkimiste taasavamiseks.
But the fact is that the mandate which the European Council conferred on the Convention at the time did not empower it to revise these provisions in depth, the 2004 IGC did not undertake any such revision, and, when negotiations were resumed in 2007, the political climate was not conducive to any fresh consideration of this very complex issue.
Seega on Euroopa Liidu poliitikas tehtud muudatused õigupoolest uues lepingus sätestatud struktuursete, institutsionaalsete ja protseduuriliste muudatuste tagajärjed, hõlmates „sammaste” tühistamist, liidu pädevuste määratlust, institutsioone, otsustamismenetlusi ja õigusakte.
Accordingly, the changes made to the provisions governing Union policies are essentially the result of the structural, institutional and procedural revisions introduced by the new Treaty, concerning, for example, the abolition of the 'pillars', the definition of the Union's competences, the institutions, the decision-making procedures and legal instruments.
Poliitikavaldkondades ei ole tehtud otseselt väga palju sisulisi muudatusi, välja arvatud vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala (endise kolmanda samba) ja välissuhete puhul, eelkõige ühise välis- ja julgeolekupoliitika valdkonnas, kus muudatused on kõige tuntavamad.
As regards the substance of the policies per se, there are few new developments, the area of freedom, security and justice (essentially the former third pillar) and external relations, particularly the common foreign and security policy, being the fields where the changes are most sensitive.
Teistes poliitikavaldkondades hõlmavad muudatused peamiselt kohaldatavaid menetlusi ning seadusandlike ja mitteseadusandlike aktide õiguslike aluste jaotust, mis juba iseenesest võib tagada Euroopa Liidu tegevuse suurema tõhususe, demokraatliku õiguspärasuse ja läbipaistvuse, pidades silmas eespool analüüsitud muudatuste positiivset laadi.
As regards the other sectoral policies, the changes mainly concern the procedures applicable and the breakdown of legal bases between legislative and non-legislative acts, which in itself may already constitute a guarantee of greater efficiency, democratic legitimacy and transparency of the Union's action in view of the positive nature of the changes which we have analysed above.
Need uued sätted on jäetud mõningate muudatustega alles.
These new provisions have been retained with some changes.
Lisaks sellele on sisse toodud kaks olulist uuendust, mis on seotud kliimamuutuste vastase võitlusega ja energeetilise solidaarsusega – need kaks probleemi puudutavad Euroopa kodanikke väga olulisel määral ning Euroopa Liidu tegevus võib neis valdkondades anda väga nähtavat lisaväärtust.
In addition, two important innovations have been incorporated concerning the fight against climate change and energy solidarity, two areas which have a very direct bearing on the lives of European citizens and in which Union action can have a clear added value.
Siin on tegemist pigem uute eesmärkide, mitte uute pädevusvaldkondadega.
But these are new objectives, rather than new competences.
Möödaminnes võib märkida, et lisatud on sissejuhatav peatükk, mis sisaldab „horisontaalklausleid”, s.t valdkondadevaheliselt kohaldatavaid klausleid.
It should also be noted that an initial chapter has been introduced which lists the horizontal or cross-cutting clauses which apply across the board to all policies.
Vaatleme nende muudatuste peamisi aspekte, et teha järeldusi selle kohta, kas need võimaldavad Euroopa Liidul tegutseda kõnealustes valdkondades tõhusamalt ja demokraatlikumalt.
We shall review the main aspects of these changes, with the aim of determining whether they enable the Union to act more efficiently and democratically in the field in question.
1) Sisepoliitika vallas leidub Lissaboni strateegias kõige enam muudatusi vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala käsitlevates sätetes: eelkõige tühistatakse sambastruktuur; õigusalane koostöö kriminaalasjades ja politseikoostöö (mis siiamaani kuulusid kolmandasse sambasse) tuuakse tavalise seadusandliku menetluse ja kvalifitseeritud häälteenamusega hääletamise laiendamise kaudu nn ühenduse mehhanismi alla.
(1) In the internal policy sphere, the provisions dealing with the area of freedom, security and justice are those where the greatest changes are to be found, with, in particular, the pillar structure being discontinued and judicial cooperation in criminal matters and police cooperation (which, up to now, have come under the third pillar) being brought under the 'Community' method through the extension of the ordinary legislative procedure and qualified majority voting.
Selline muudatus oli sätestatud juba põhiseaduse lepingus, kuid Lissaboni lepinguga muudeti seda Euroopa ülesehituse edaspidi ühte tähtsaimat valdkonda veelgi märkimisväärsemalt.
This was already the case under the Constitutional Treaty, but the Treaty of Lisbon has made further substantial changes in an area which is now central to the European integration process.
Vaatamata endise kolmanda samba viimisele ühenduse tasandile kohaldatakse ka edaspidi siiski teatavatel juhtudel muid institutsioonilisi sätteid: seadusandliku ja operatiivtegevuse strateegilise kavandamise suunised määratleb Euroopa Ülemkogu (konsensuse alusel), ilma et parlament oleks sellega kuidagi seotud; õigusalase koostöö puhul kriminaalasjades ja politseikoostöö puhul jagavad seadusandlikku algatust komisjon ja üks neljandik liikmesriike (mitte üks liikmesriik, nagu see on praegu) ning liikmesriikide parlamentidele antakse suurem roll, eelkõige seoses subsidiaarsuse põhimõtte järgimise üle peetava kontrolliga (varajase hoiatuse menetluse käivitamiseks on ühe kolmandiku liikmesriikide parlamentide asemel vaja üht neljandikku), Euroopa Liidu strateegiate elluviimise hindamisega selles valdkonnas ning Eurojusti ja Europoli tegevuse kontrollimisega.
Despite the ‘Communitisation’ of the former third pillar, specific institutional arrangements nonetheless continue to apply: the strategic guidelines for legislative and operational planning are defined by the European Council (by consensus), without Parliament being involved in any way; the right of legislative initiative in connection with judicial cooperation in criminal matters and police cooperation is shared between the Commission and one-quarter of the Member States (rather than a single Member State as is currently the case); and the national parliaments are given a larger role, particularly as regards monitoring compliance with the subsidiarity principle (one-quarter of national parliaments required to trigger the early warning procedure, rather than one-third), the assessment of the implementation of Union policies in this area and scrutiny of the work of Eurojust and Europol.
2) Selles valdkonnas selgitatakse ja määratletakse poliitilisi eesmärke täpsemalt.
(2) The policy objectives in this area are clarified and defined more precisely.
On selgesõnaliselt sätestatud, et selles valdkonnas peab liidu tegevus olema kooskõlas põhiõigustega.
Union action is the area is explicitly made subject to respect for fundamental rights.
Üldine eesmärk on tagada juurdepääs õiguskaitsele.
Access to justice is enshrined as a general objective.
Rakendus-poliitikas loetakse kaheks paralleelseks vahendiks erinevate süsteemide vastastikust tunnustamist ning seaduste ühtlustamist.
Mutual recognition of the various systems and the approximation of laws are recognised as two parallel means of implementing policies.
Piirikontrolli-, varjupaiga- ja sisserändepoliitika loetakse liidu ühiseks poliitikaks, mida reguleerivad solidaarsuspõhimõte ja liikmesriikide vahelise vastutuse õiglase jagamise põhimõte.
Policies on border checks, asylum and immigration are recognised as common policies of the Union, governed by the principles of solidarity and fair sharing of responsibility among Member States.
Uue lepinguga astuti suur samm edasi ka õigusalase koostöö puhul tsiviil- ja kriminaalasjades ning politseikoostöö puhul, peamiselt tavalise seadusandliku menetluse kohaldamise kaudu.
The new Treaty also marks a major step forward in the areas of judicial cooperation in both civil and criminal matters and of police cooperation, mainly through the application of the ordinary legislative procedure.
3) Õigusalast koostööd tsiviilasjades laiendatakse kõigile piiriülese toimega küsimustele ning see lähtub kohtuotsuste ja kohtuväliste otsuste vastastikuse tunnustamise põhimõttest, kusjuures tavalist seadusandlikku menetlust kohaldatakse seaduste ühtlustamise kõigi meetmete suhtes, välja arvatud perekonnaõigust puudutavad meetmed, mille puhul on nõutav ühehäälsus (nõukogu määrus, mille puhul parlamendiga ainult konsulteeritakse).
(3) Judicial cooperation in civil matters is extended to all matters having cross-border implications and is based on the principle of mutual recognition of judgments and decisions in extrajudicial cases, with the ordinary legislative procedure applying to any measures for the approximation of laws, with the exception of measures concerning family law, in which case unanimity is the rule (Council regulation, with Parliament merely being consulted).
Kuid nõukogu võib Euroopa Parlamendi heakskiidul ise ühehäälse otsusega laiendada tavalist seadusandlikku menetlust ka perekonnaõiguse mõnele piiriülese toimega aspektile, kui selle vastu ei ole ühegi liikmesriigi parlament.
However, the Council may itself, after consulting Parliament, decide unanimously to extend the ordinary legislative procedure to cover some aspects of family law with cross-border implications, if no national parliament objects.
4) Õigusalast koostööd tsiviilasjades laiendatakse kõigile piiriülese toimega küsimustele ning see lähtub kohtuotsuste ja kohtuväliste otsuste vastastikuse tunnustamise põhimõttest, kusjuures tavalist seadusandlikku menetlust kohaldatakse seaduste ühtlustamise kõigi meetmete suhtes, välja arvatud perekonnaõigust puudutavad meetmed, mille puhul on nõutav ühehäälsus (nõukogu määrus, mille puhul parlamendiga ainult konsulteeritakse).
(4) The major innovation as regards judicial cooperation in criminal matters is that the ordinary legislative procedure (qualified majority) is to be used for the approximation of laws covering both procedural matters (minimum rules to facilitate mutual recognition of judgments and judicial decisions, etc.) and substantive criminal law, with minimum rules concerning the definition of some serious crimes with cross-border dimensions listed in the TFEU and sanctions.
Uues lepingus sätestatakse isegi, et nõukogu võib Euroopa Parlamendi heakskiidul ühehäälselt määrata muud kriminaalmenetluse ja muude kuritegevuse valdkondade aspektid, mille suhtes võidakse kohaldada tavalist seadusandlikku menetlust.
The new Treaty even provides that the Council may, acting unanimously, with Parliament’s consent, identify other aspects of criminal laws procedure and other areas of crime to which the ordinary legislative procedure may apply.
Mõned liikmesriigid olid sellele väga vastu, hoolimata tagatisest, et Euroopa selle valdkonna õigusaktid võtavad igati arvesse liikmesriikide õigussüsteemide põhiaspekte.
Some Member States were strongly opposed to this, despite the guarantee that European legislation in this area must respect the fundamental aspects of the Member States’ legal systems.
Seega nähti 2004. aasta valitsustevaheline konverents kokkuleppe tagamiseks ette „hädapidurimehhanism”, mida muudeti täiendavalt 2007. aasta läbirääkimiste käigus ja millega saab liikmesriikidele kõik taotletavad tagatised, välistamata samas täielikult edasist arengut.
Therefore, in order to secure agreement, the 2004 Intergovernmental Conference had made provision for an ‘emergency brake’ mechanism, which was reworked during the 2007 negotiations.
Selle korra kohaselt on nii, et kui liikmesriigi arvates ohustab seadusandlik ettepanek tema kriminaalõigussüsteemi „põhiaspekte”, võib ta taotleda asja esitamist Euroopa Ülemkogule.
This mechanism provides Member States which are having problems in this area with all the guarantees they require, without completely ruling out any further progress: should a Member State consider that a legislative proposal jeopardises ‘fundamental aspects of its criminal justice system’, it can ask for the matter to be referred to the European Council.
Euroopa Ülemkogul on neli kuud aega asi konsensuse alusel nõukogule tagasi saata, et menetlus saaks jätkuda.
That body has four months in which, to take a consensus decision to refer the matter back to the Council, so that the procedure can continue.
Kui selle neljakuulise perioodi jooksul üksmeelt ei saavutata, kehtestatakse asjaomase õigusloomega seotud ettepaneku alusel asjas automaatselt tõhustatud koostöö, kui vähemalt üheksa liikmesriiki on selle poolt.
If the dispute cannot be settled during that four-month period, enhanced cooperation will automatically be initiated in the matter concerned, on the basis of the legislative proposal in question, if nine Member States are in favour.
5) Parlament tervitab samuti asjaolu, et uues lepingus on mitme delegatsiooni poolt 2004. aasta valitsustevahelisel konverentsil avaldatud tugevast vastuseisust hoolimata võetud vastu konvendi ettepanek asutada Euroopa Prokuratuur , mille ülesanne on tõkestada liidu finantshuve kahjustavaid kuritegusid ning võtta vastutusele selliste kuritegude toimepanijaid.
(5) Parliament can also welcome the fact that the new Treaty incorporates the Convention’s proposal to establish a European Public Prosecutor’s Office , which has responsibility for combating offences damaging to the Union’s financial interests and may prosecute the perpetrators of such offences, despite strong opposition from several delegations during the 2004 IGC.
Muuhulgas on lisatud „üleminekuklausel” (passerelle), millega nähakse ette prokuratuuri ülesannete võimalik laiendamine nii, et need hõlmavad ka piiriülese raske kuritegevuse tõkestamist; see määratakse Euroopa otsusega, mille nõukogu võtab ühehäälselt vastu pärast parlamendi nõusoleku saamist.
Moreover, a 'bridging clause' ('passerelle') provides for the possible extension of the office's responsibilities to cover action to combat serious crimes with a cross-border dimension, by means of a European decision adopted unanimously by the Council after Parliament has given its consent.
6) Viimaks on tavaline seadusandlik menetlus kehtestatud ka politseikoostöö puhul, ehkki ühehäälsus on endiselt nõutav operatiivkoostöö korral ja ühe liikmesriigi pädevate asutuste sekkumisel teise liikmesriigi territooriumil.
(6) Lastly, the ordinary legislative procedure has also been introduced for police cooperation , although unanimity continues to be the rule for operational cooperation and intervention by the competent authorities of one Member State on the territory of another.
Samalaadselt Euroopa Prokuratuuri küsimusega lisas 2007. aasta valitsustevaheline konverents sellele „kiirkäivitusmehhanismi”, mis käivitab menetluse takerdumise korral tõhustatud koostöö, kui vähemalt üheksa liikmesriiki on selle poolt.
As in the case of the European Public Prosecutor's Office, the 2007 IGC added an 'emergency accelerator', which, in the event of an impasse, clears the way for enhanced cooperation if at least nine Member States request it.
7) Kokkuvõtteks tuleb veelkord meenutada, et eeskätt Ühendkuningriigi initsiatiivil (kelle eriolukorda justiits- ja siseküsimuste valdkonnas on juba varem tunnustatud – nagu ka Iirimaa ja teistsuguses mõõtmes ka Taaniga
(7) In conclusion, it should also be borne in mind that, primarily at the instigation of the United Kingdom, whose special position in the area of Justice and Home Affairs was already recognised (as was Ireland's and, to a different extent, Denmark's
Otsekui vastukaaluks lepinguga nõustumisele nõudis Ühendkuningriik kahe protokolli muutmist sel viisil, et need tunnustavad Ühendkuningriigi ja Iirimaa (kes on kahte liikmesriiki selles valdkonnas siduvate erikokkulepete tõttu teataval määral sunnitud järgima Ühendkuningriigi eeskuju) eriolukorda ka seoses vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala väljaarendamisega ja eeskätt Schengeni õigustiku arendusmeetmetega.
In return for its agreement, the United Kingdom demanded changes to the two protocols recognising the specific position of the United Kingdom and Ireland (which in some ways has no choice but to fall into line with the United Kingdom, given the substance of the specific agreements concluded between the two Member States in this area) on the development of the area of freedom, security and justice and, in particular, on the measures to build on the Schengen acquis.
Nende kahe liikmesriigi seisukoht tuleneb erilistest teguritest: tegemist on saartega, nende elanikel ei ole ID-kaarti ja neil on üldine õigussüsteem.
The position of these two Member States is the result of special factors: they are islands, they have no identity card system for their residents and they have a system of common law.
Seega laiendati juba olemasolevat Ühendkuningriigi ja Iirimaa suhtes kehtivat erandkorda sisserände-, varjupaiga- ja viisapoliitika ning tsiviilasjades tehtava õigusalase koostöö valdkonnas ka õigusalasele koostööle kriminaalasjades ja politseikoostööle
As a result, the derogations already granted to the United Kingdom and Ireland in the area of immigration, asylum and visa policy and judicial cooperation in civil matters has been extended to cover judicial cooperation in criminal matters and police cooperation
Protokoll Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes. .
Protocol on the position of the United Kingdom and Ireland on the area of freedom, security and justice. .
Schengeni kokkuleppega seotud küsimustes nõustus nõukogu sellega, et Ühendkuningriik ja Iirimaa osalemist käsitletakse iga konkreetse küsimuse puhul eraldi, seejuures, kuigi need kaks riiki osalevad selliste osaliste meetmete arengus, ei ole neil kohustust mainitud arendusmeetmetes osaleda, kui nad seda ei soovi.
As regards the Schengen acquis, in which the Council had agreed that the United Kingdom and Ireland would participate on a case-by-case basis, provided that they also participated in the measures to build on the relevant parts of the acquis, the two Member States will not now be required to participate in these measures if they do not wish to.
Samas on võimalik need riigid osaliselt või täielikult teatavast Schengeni õigustiku valdkonnast välja jätta, kui nõukogu, Euroopa Ülemkogu või lõppkokkuvõttes komisjon niimoodi otsustavad
However, they may be excluded from all or part of the Schengen area in question if the Council, the European Council or, in the final analysis, the Commission so decides
Protokoll Schengeni õigustiku Euroopa Liitu integreerimise kohta. .
Protocol integrating the Schengen acquis into the framework of the European Union. .