natgillin/translations-raw huggingface dataset:
FSO otsused on siduvad mõlemale poolele ja neid võib ülemkohtule edasi kaevata üksnes kaebuse esitaja või finantsteenuse osutaja.
The FSO’s decisions are binding on both parties subject only to an appeal by either the complainant or the financial service provider to the High Court.
Tõendis WE 63 teatas hr MEADE, et ametissemääramisest saadik on ametlik finantsteenuste ombudsman saanud Equitable Life’i kohta seitse kaebust.
Mr MEADE indicated in WE 63 that since its establishment, the statutory Financial Services Ombudsman has received 7 complaints on Equitable Life.
Kaebused puudutasid väiteid eksitava müügi ja inimeste nõuetekohaselt teavitamata jätmise kohta (WE 68).
They concerned allegations of “mis-selling and the fact that people were not properly informed” (WE 68).
Kuid ühtki neist kaebustest ei uuritud, kuna need ei kuulunud kuue aasta reegli alla ja lisaks kehtis nende suhtes kompromisskava (WE 68).
However, none of these complaints was investigated since “they fell outside the six year rule and furthermore they had been subject to the [compromise] scheme of arrangement” (WE 68).
Peamised sündmused Equitable Life’is leidsid aset enne ametliku kava koostamist.
The main events at Equitable Life took place before the establishment of the statutory scheme.
Sellal käsitleti vabatahtliku Iirimaa kindlustusombudsmani (Insurance Ombudsman of Ireland – IOI) kava raames kaebusi, mis puudutasid nimetatud kavaga liitunud kindlustusandjaid, sealhulgas Equitable Life’i.
At that time, the voluntary Insurance Ombudsman of Ireland (IOI) scheme dealt with complaints concerning insurance providers, which were members of the scheme, including ELAS.
Tõendis WE 68 on välja toodud muud nõuded selleks, et IOI hakkaks kaebust uurima: et varasema Iirimaa kindlustusombudsmani kava raames mingi kaebusega tegelema hakataks, tuleb arvestada, et taotletav hüvitussumma ei tohi ületada teatavat piirmäära, kaebuse esitaja on eelnevalt esitanud kaebuse sisemenetluseks oma kindlustusandjale, kaebuse suhtes ei ole algatatud kohtumenetlust ja see ei ole aegunud.
Other requirements for a complaint to be investigated by the IOI are outlined in WE 68: “Any complaint to be considered by the former Insurance Ombudsman of Ireland Scheme ... would have to take account of the fact that the amount of compensation claimed should not exceed a certain figure; the complainant had, beforehand, availed of the internal complaints procedure of his provider, the matter was not the subject of legal proceedings before a court and was not time barred”.
Sellega seoses tuleb nimetada 6. oktoobril 2006 Dublinis toimunud uurimiskomisjoni delegatsiooni koosolekul kõlanud mitme Iiri kindlustusvõtja väidet, et IOI keeldus nende kaebust arutamast väitega, et see puudutaks üksnes kavaga ühinenud Iirimaa kindlustusfirmasid.
It should be noted in this context that a number of Irish policyholders claimed during the delegation meeting on 6 October 2006 in Dublin that the IOI refused to deal with their complaint, stating that it 'would only cover Irish insurance providers that were members of the scheme'.
Samas ei suutnud kindlustusvõtjad kinnitada oma väiteid uurimiskomisjoni palutud kirjalike tõenditega ning tundub, et nad ei olnud aru saanud, miks nende kaebused tagasi lükati.
However, the policyholders were not able to substantiate their statements by written evidence in response to a request by the committee and they rather appear to have misperceived the reasons for the IOI to reject their complaint.
Pr O’Dea (H4) ütles, et tollal finantsteenuste reguleerija ülesandeid täitnud ettevõtlus-, kaubandus- ja tööhõiveministeerium (Department of Enterprise, Trade & Employment) suunas Equitable Life’i kohta kaebuste esitajad edasi IOI juurde.
Ms O’Dea (H4) said that the Department of Enterprise, Trade & Employment, financial regulator at the time, referred complainants about Equitable Life to the IOI.
WE 68 kohaselt sai IOI ühtekokku 79 Equitable Life’iga seotud kaebust.
According to WE 68, the IOI received a total of 79 complaints related to Equitable Life.
Kui oli asjakohasem saata kaebus Ühendkuningriigi finantsküsimuste ombudsmani teenistusele, soovitati kaebuse esitajal nimetatud asutusega ühendust võtta ja anti talle vajalikud kontaktandmed (WE 68).
Where a complaint was more appropriate to the Financial Ombudsman Service of the UK, the complainant was advised that he should contact that office and was given the necessary details ” (WE 68).
Hiljem täpsustas hr MEADE, et kui poliis müüdi kindlustusvõtjale Ühendkuningriigis, vastutas selle eest Ühendkuningriigi finantsküsimuste ombudsmani teenistus, aga Iirimaal müüdud poliisi kohta saadud kaebuse osas langetas otsuse IOI.
Later, Mr MEADE specified that " where a policy was sold in the UK to a policyholder, that was the responsibility of the Financial Ombudsman Service in the UK " whereas " a complaint regarding a policy sold in Ireland ... was decided on by the IOI ".
WE 68 kohaselt edastati 79 laekunud kaebusest 14 kas Ühendkuningriigi finantsküsimuste ombudsmani teenistusele või Iirimaa Kindlustusföderatsioonile.
According to WE 68, of the 79 cases received “ 14 ... were referred either to the Financial Ombudsman Service in the UK or to the Insurance Federation of Ireland ”.
Kuid seejuures märkis hr MEADE, et kui kaebuse esitajal oli soovitatud FOSi poole pöörduda, oli selle organisatsiooni otsustada, kas ta hakkab kaebust arutama või mitte.
However, Mr MEADE pointed out that, once a complainant was advised to take the matter to the FOS, “ it was up to that organisation to deal with the complaint or not ”.
Hr MEADE’i väitel oli küllaltki võimalik, et mõningate kaebustega ei tegelenud ei Iirimaa ega ka Ühendkuningriigi ombudsman, eriti kui kaebus kuulus kohtulikule lahendamisele.
Mr MEADE stated that “ it is quite possible that some complainants were neither treated by the Irish, nor by the UK Ombudsman, particularly if the complaint fell inside the Court Scheme of Arrangement ”.
Lisaks väitis ta, et ei tea, kas ja kui suuri hüvitusi [Ühendkuningriigi] FOS konkreetsetel üksikjuhtudel määras (vt WE 68).
He stated furthermore that he is “ not aware of compensation awards, if any, made in individual cases by the [ UK ] FOS " (see WE 68).
Tõendites WE-CONF 28 ja H2 pr KNOWDi poolt esitatu näitab, et kindlustusvõtjad, ombudsmanid ja Equitable Life olid olnud mõneti segaduses selle osas, kas IOI ja FOS peaksid mõningaid kaebusi arutusele võtma.
Evidence submitted by Ms KNOWD in WE-CONF 28 and in H2 illustrates that there had been some confusion among policyholders, ombudsmen and ELAS about whether the IOI and FOS should deal with certain complaints.
Pr KNOWD, kes tõendis WE 33 märgib, et ostis kindlustuspoliisi Equitable Life’i Dublini filiaalilt, väitis (H2), et Iirimaa ombudsman lükkas tema kaebuse tagasi põhjendusega, et see ei kuulu tema pädevusse.
Ms KNOWD who indicates in WE 33 that she had purchased her policy from ELAS Dublin branch claimed that her complaint to the Irish Ombudsman was “ rejected on the basis of being outside her jurisdiction ” (H2).
See on vastuolus hr MEADE’i ülaltoodud väitega, mille kohaselt oleks IOI pidanud käsitlema Iirimaal müüdud Equitable Life’i poliisidega seotud kaebusi.
This contrasts with Mr MEADE's statement above, who declared that the IOI would have dealt with complaints about ELAS policies sold in Ireland.
Lisaks ilmneb, et tema kaebust tagasi lükates ei suunanud IOI teda edasi FOSi juurde
Furthermore, it appears that when the IOI rejected her complaint it did not refer her to the FOS
Tõendist WE-FILE 33 (küsitluslehe vastused) ei nähtu, et IOI oleks saatnud edasi FOSi juurde kedagi neist, kelle kaebused ta tagasi lükkas. .
There is no indication in WE-FILE 33 (responses to questionnaire) that the IOI referred to the FOS any complainant who had unsuccessfully complained to her. .
Sellegipoolest otsustas pr KNOWD paluda Equitable Life’ilt märgukirja FOSi jaoks, kuid selle peale teatas firma talle, et Ühendkuningriigi ombudsman ei ole pädev tegelema iirlastest kaebuste esitajatega.
Nevertheless, Ms KNOWD decided to ask ELAS for " a signing-off letter for the FOS " but was told in return by ELAS that " the UK Ombudsman does not have jurisdiction to deal with Irish complainants ".
Kui ta oma nõudmisest ei taganenud, väljastas Equitable Life talle märgukirja, kuid laitis endiselt FOSile kaebamise mõtte maha, seekord väitega, et küsimus FOSi pädevusest Iirimaa poliiside osas ei ole sugugi selge, küsimus on keeruline ja selle lahendamine aeganõudev (vt WE-CONF 28).
When she insisted, ELAS appears to have issued the signing-off letter but continued to discourage her from complaining to the FOS, this time stating " that the question of whether the FOS has jurisdiction over Irish policies is far from clear, ... [is] complex and take[s] a considerable time to resolve " (see WE-CONF 28).
18 kuud hiljem võttis FOS tema kaebuse lõpuks vastu (vt alljärgnev).
Eventually, after 18 months, her complaint was admitted by the FOS (see below).
Ülejäänud 65 kaebust käsitles IOI: Kaebused puudutasid selliseid erinevaid küsimusi nagu väited eksitava müügi, turuhinna korrektsioonide kasutamise, boonusemäärade, hüvitussummade ja tagasiostuväärtuste kohta (vt WE 63).
The remaining 65 cases were dealt with by the IOI.
Hr MEADE ei osanud öelda, kui palju oli neid kaebuste esitajaid, kes väitsid, et poliisi ostmisel ei teavitatud neid tagatud annuiteedimääraga seotud riskidest.
The complaints concerned a variety of issues such as allegations of mis-selling, the application of market value adjustments, bonus rates, settlement amounts and surrender values (see WE 63).
Tema väitel ei sisalda nende toimikud täpsemaid analüüse tagatud annuiteedimäära esinemise kohta (WE 68).
Mr MEADE could not specify how many of the complainants alleged that they were not informed about the existence of the GAR-related risks when they bought their policies: " Our files do not contain detailed analyses regarding the existence of GAR " (WE 68).
Samuti teatzs hr MEADE, et kuna mõne toimiku vanus on üle kuue aasta, lähtuti äriühingute seadusega kehtestatud kuue aasta nõudest ja ei säilitatud neid kauem, mistõttu on raske öelda, kui paljud kaebuste esitajad näitasid, et nad olid investeerinud eraldiseisvasse Iirimaa kindlustusfondi (WE 68).
Likewise, he stated that " as some of these files are more than six years old they are no longer kept in line with the six year Companies Act requirements , it would be difficult to quantify how many indicated that they were invested in a ring-fenced Irish fund " (WE 68).
Seetõttu ei ole selge, kui palju oli IOI käsitletud 65 kaebuse hulgas selliseid, mis seondusid IX jao punkti 2 alapunktis c osundatud väidetega eksitava müügi kohta.
Thus it is not clear how many of the 65 cases considered by the IOI are of relevance in terms of the main mis-selling allegations referred to under point IX 2 c.)
Ülejäänud 72 juhust 13 kuulusid kompromisskava reguleerimisvaldkonda ja 15 ei olnud asjakohased.
Of the remaining 72 cases, 13 were bound by the compromise scheme of arrangement and 15 fell outside the terms of reference.
Lisaks vajasid 7 juhtu täpsustustamist ja nende käsitlemine peatati, ning veel 4 juhtu jäeti kõrvale, kuna kaebuse esitaja edastatud teave oli puudulik (WE 68).
Furthermore, " 7 cases regarding clarification arose and were not pursued further, and 4 other cases were not pursued because of a lack of information being supplied by the complainant " (WE 68).
Uurimiskomisjoni küsimustikule vastanud 30 Iirimaa kindlustusvõtjast (vt WE-FILE 33) ütlevad ainult seitse, et esitasid kaebused IOIle.
Of the 30 Irish policyholders who responded to the committee's questionnaire (see WE-FILE 33), only 7 indicate that they had made complaints to the IOI.
Neist kolm said väikese hüvituse.
3 of them received small settlements.
Üks kaebus lükati tagasi seetõttu, et kindlustusvõtja oli hõlmatud kompromisskavaga.
One complaint was rejected because the policyholder was covered by the compromise agreement.
Üht kaebust ei võetud käsitlemisele seetõttu, et nõude väärtus oli üle 160 000 euro
Another complaint was not admitted because the value of the claim exceeded €160.000
IOI keeldus nimetatud kaebusega tegelemast ka seejärel, kui kaebuse esitaja teatas, et on nõus summat vähendama 159 999 eurole. .
The IOI continued to refuse to deal with the complainant after the complainant stated that he would be willing to reduce the amount to €159.999. .
Kolmas kaebuse esitaja oli algselt saatnud kaebuse Ühendkuningriigi FOSile, kes vastas, et ei saa tema kaebust käsitleda, kuna tõstatatud küsimus kuulub Iirimaa kindlustusombudsmani pädevusse.
A third complainant had originally submitted a complaint to the UK FOS who advised him that it cannot deal with his complaint since " the issue ... raised falls within the jurisdiction of the Insurance Ombudsman of Ireland ".
Ebaselge on ka see, milliste õiguslike nõuete põhjal IOI eksitavat müüki puudutavaid kaebusi hindas.
The fourth rejected complaint is the one submitted by Ms KNOWD, which is referred to in a previous paragraph.
Hr MEADE (WE 68) teatas komisjoni kirjalikule küsimusele vastates, et ajal, mil kaebused saadi, äritegevuse eeskirjad ei kehtinud.
It is also unclear on the basis of which legal requirements the IOI assessed mis-selling complaints: Mr MEADE in WE 68 provided the following answer to the committee's written question: " At the time the complaints were received, the conduct of business rules [were] not in operation.
Sellele vaatamata oli Iirimaa kindlustusombudsman kaebusi praktilisest seisukohast uurinud ja vaadanud, kas kaebuste esitajad olid lisanud kaebustele kõik toodet puudutavad asjaomased materjalid.
However, the Insurance Ombudsman of Ireland looked at those complaints from a practical view and considered whether the complainants had been given all of the relevant material regarding the product... ".
Kokkuvõttes õnnestus kaebuste esitamise ajal kehtinud Iirimaa kindlustusombudsmani kava kohaselt tehtud otsuste põhjal hüvitust saada väga vähestel Equitable Life’i iirlastest kindlustusvõtjatel.
In summary, a very limited number of Irish ELAS policyholders appear to have been able to obtain compensation through adjudications of the Insurance Ombudsman of Ireland scheme in place at the time.
Seejuures ei ole selge, kas kindlustusvõtjate kasuks lahendatud juhtudel on mingit seost väidetega Equitable’is aset leidnud sündmuste kohta, mida praegune komisjon uurib.
It is uncertain, however, whether the cases found in favour of policyholders are in any way linked to the allegations made in connection with the events at Equitable that are investigated by this committee.
Puuduvad ka vaieldamatud tõendid, mille alusel komisjon saaks selgelt otsustada, millistel põhjustel käsitles mõningaid Equitable Life’i iirlastest kindlustusvõtjate kaebusi IOI, samas kui teised saadeti edasi Ühendkuningriigi FOSile.
Furthermore, there is a lack of conclusive evidence that would make it possible for the committee to clearly determine for which reasons some complaints by Irish ELAS policyholders were treated by the IOI while others were referred to the UK FOS.
Arvestades vaadeldavate sündmuste ajal nii pädevusküsimuste kui ka kaebuste lahendamise õigusliku aluse osas valitsenud ebaselgust ning arvestades, et puuduvad tõendid selle kohta, nagu oleks väikese arvu kaebuse esitaja kasuks langetatud otsuste puhul olnud tõepoolest tegemist Equitable Life’i afääri põhiküsimustega, on ilmne, et senine IOI skeem ei pakkunud ligikaudu 4000 iirlasest kindlustusvõtjale rahuldavat võimalust hüvituse saamiseks.
Overall, given the lack of clarity in both jurisdiction matters and legal bases for adjudicating complaints at the time and taking into account the lack of evidence that the small number of decisions in favour of the complainant indeed addressed the main issues of the ELAS affair, it appears that the former IOI scheme did not constitute a satisfactory avenue to redress for the approximately 4000 Irish policyholders.
Tuleb siiski märkida, et pärast finantsteenuste ombudsmani ametisse määramist on olukord paranenud.
It should be noted, however, that the situation has improved since with the establishment of the Financial Services Ombudsman.
Saksamaal on kindlustussektori ombudsman ( Versicherungsombudsmann ) tegutsenud 2001. aasta oktoobrist.
In Germany there has been an Ombudsman for the insurance sector ( Versicherungsombudsmann ) since October 2001.
Vastupidiselt Ühendkuningriigi süsteemile ja hiljuti loodud Iirimaa finantsteenuste ombudsmanile ei kehtestatud Saksamaa kava seadusega, vaid kindlustussektori (kes hoolitseb ka selle rahastamise eest) vabatahtliku kokkuleppega.
In contrast to the UK system and the recently established Irish Financial Services Ombudsman, the German scheme was not established by law but by voluntary agreement of the insurance industry, which is also responsible for its financing.
Sellest tulenevalt ei ole ombudsmani võimupiirid ja volitused seadusega määratletud.
It follows that jurisdiction and powers of the ombudsman are not defined by law.
Kava tegutseb registreeritud assotsiatsiooni ( eingetragener Verein ) õiguslikus vormis.
The scheme is set up in the legal form of a registered association ( eingetragener Verein ).
Sellega on liitunud enamik Saksamaal tegutsevaid kindlustusseltse.
Most of the insurance undertakings operating in Germany are members of the scheme.
Nende hulka kuulub ettevõtjaid, kelle registreeritud asukoht on teistes riikides ja kes on asutanud Saksamaal filiaale või esindusi.
They include undertakings whose registered office is in other countries and have set up branches or agencies in Germany.
Kokku on ombudsmani kavasse kaasatud umbes 95% kogu ettevõtlusest kindlustusturul.
In total, approximately 95% of all business of the insurance market is covered by the ombudsman scheme.
Kavaga liitunud ettevõtete nimekiri on esitatud ombudsmani veebisaidil:
Institutions which are members of the scheme are listed on the Ombudsman’s website:
Ombudsmani kavaga liitunud kindlustusseltsid on astunud lepingulistesse suhetesse, allutades end ombudsmani jurisdiktsioonile ja kava raames kehtestatud menetluseeskirjadele (vt ES 3
The insurance undertakings that are members of the ombudsman scheme have entered into contractual obligations, subjecting themselves to the jurisdiction of the ombudsman and the procedural rules promulgated under the scheme (see ES 3
Leheküljed 70–74. ).
Pages 70-74. ).
Ombudsmani kinnitatud menetluseeskirjades nähakse ette, et ombudsmani pädevusse kuuluvad mis tahes vaidlused, mis tulenevad tarbija ja kavaga liitunud kindlustusseltsi vahel sõlmitud kindlustuslepingutest.
The procedural rules adopted by the ombudsman prescribe that the ombudsman shall have jurisdiction over any disputes that arise out of insurance contracts entered into between a consumer and an insurance undertaking that is a member of the scheme.
Tarbija võib kaebuse esitada suulises või kirjalikus vormis ja teda ei pea esindama advokaat.
The consumer may file the complaint in oral or written form and does not need to be represented by an attorney.
Et kaebus vastu võetaks, ei tohi selle väärtus ületada 50 000 eurot, see ei tohi puudutada kindlustuspõhimõtete kohaldamist, samas asjas ei tohi menetlemisel olla kohtuasja ja nõue ei tohi olla aegunud.
In order to be admissible, a complaint shall not exceed a value of €50.000, it shall not be concerned with the application of actuarial principles, no lawsuit shall be pending with a court in the same matter and the claim shall not be time-barred.
Ehkki ombudsmanil on lahendamisel kaugeleulatuv otsustusõigus, on ta oma otsustes seotud põhikirja ja õigusnormidega.
While the ombudsman has far-reaching discretion in the settlement procedure, he is bound by statute and law in his decisions.
Kui kaebuses esitatud summa on alla 5000 euro, teeb ta otsuse, mis on siduv süüdistatavale, kuid mitte kaebuse esitajale, kes võib asja kohtusse edasi kaevata.
If the value of a complaint is less than €5.000, he issues a decision which is binding for the defendant but not the complainant, who may subsequently appeal to the courts.
Kui väärtus on üle 5000 euro, annab ta soovituse, mis pole kummalegi poolele siduv.
If the value exceeds €5.000, he issues a recommendation which is not binding for either party.
Olenemata menetluse tulemusest ei kaasne kaebusega mingeid kulusid.
The complainant does not incur any costs, irrespective of the outcome of the proceedings.
Uurimiskomisjoni teavitati, et ELAS ei ole Saksamaa ombudsmani kava liige (vt näiteks ES 3
The committee was informed that ELAS was not a member of the German Ombudsman Scheme (see for instance ES 3
Lehekülg 71. , hr WEYER, H3; hr DUCOULOMBIER, H9).
Page 71. , Mr WEYER, H3; Mr DUCOULOMBIER, H9).
Vastavalt hr THOMSONi selgitusele tõendis WE-CONF 21 on selle põhjuseks asjaolu, et Saksamaa kava loodi alles pärast seda, kui ELAS enam uusi lepinguid ei sõlminud: enne 2001. aastat, kui selts oli juba loobunud kliendibaasi laiendamisest, polnud Saksamaal vastavat tarbijate kaebustega tegelevat asutust.
Mr THOMSON explained in WE-CONF 21 that this was due to the fact that the German scheme was established only after ELAS had closed to new business: " Prior to 2001 when the Society had already closed to new business, there was no applicable consumer complaints body in Germany ".
Niisiis polnud see hagemisvõimalus Saksa kindlustusvõtjatele kättesaadav.
German policyholders therefore did not have access to this route to redress.
Hr WEYER kajastas tõendis H3 Saksamaa Equitable Life’i kindlustusvõtjate kogemust, kes pöördusid Saksamaa kindlustusombudsmani poole.
Mr WEYER in H3 reflected the experience made by German Equitable Life policyholders who approached the German Ombudsman for Insurance.
Uurimiskomisjoni ees esitatud märkustes viitas hr WEYER (H3) Saksamaa fondile nimega Protektor AG.
In his remarks before the committee, Mr WEYER (H3) made reference to a German fund called "Protektor AG".
See elukindlustussektori kava kannab nime Protektor ja oli algselt Saksamaa kindlustusvaldkonna puhtvabatahtlik kava, mille taga oli 5 miljardi euro suurune tagatis.
For the life assurance sector, it is called ‘Protektor’ and was initially a purely voluntary scheme of the German insurance industry backed by guarantee of EUR 5 billion.
Hr STEFFENi kohaselt on selle ülesanne võtta üle ja jätkata kriisi sattunud kindlustusseltside lepinguid.
Its task is to take over and continue contracts of crisis-stricken insurance companies.
See tähendab, et jutt ei ole enam hüvitisest ühekordse makse kujul, vaid poliiside kehtimajäämisest.
That means: we are no longer talking here about compensation in the form of a one-off payment, we are talking about continuing policies.
Hr STEFFENi arvates on poliiside edasikestmine parim hüvitise vorm.
And in my opinion, keeping policies in operation is the best form of compensation.
Mõistagi, (nagu hr STEFFEN on juba öelnud), kehtivad Equitable Life’i suhtes Ühendkuningriigi eeskirjad.
Of course – I have already said this – the British rules are applicable to Equitable Life.
Saksa klientidel, kes on omandanud Ühendkuningriigi kindlustusandjalt Ühendkuningriigi poliise, ei ole võimalik saada hüvitist Saksamaa kaitsekava raames.
It is not possible for German customers who have taken out British policies with a British insurer to get compensation from a German protection scheme.
Saksamaal on selle kaitsekava liikmeteks ainult Saksa kindlustusandjad, st sellesse ei kuulu välismaised kindlustusseltsid, mille registreeritud asukoht ei ole Saksamaal.
Only German insurers are members of this protection scheme in Germany , i.e. it does not include foreign insurance companies which do not have their registered offices in Germany .
Seega kehtivad siin Ühendkuningriigi eeskirjad, järeldas hr STEFFEN.
Hence the British rules apply here ."
Iirimaal ei ole praegu ametlikku tagatissüsteemi (vt pr TROY avaldus, H4).
No formal compensation scheme is currently in place in Ireland (see statement of Ms TROY, H4).