natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kolmandas elukindlustusdirektiivis muudeti kõnealune lisatingimus vabatahtlikuks ning seetõttu ei kohustanud Ühendkuningriik äriühinguid looma reserve nende kohustuste jaoks. ning seetõttu tuli nende jaoks luua reserv, oli jaotamata tähtajalise või lõpliku boonusega seotud ainus kaitse Ühendkuningriigi reguleerimissüsteemi alusel kohustus uurida, kas sekkuda põhjendatud ootuste kaitsmiseks niisuguse boonuse suhtes (vt ka jaotist II.2 „Täiendav teave ülevõtmise kohta”).
The 3LD made this reserving optional, and thus the UK did not force companies to reserve for these liabilities. , and therefore had to be reserved for, the only protection accorded to unallocated terminal or final bonus under the UK regulatory scheme was the obligation to consider whether to intervene in order to protect the reasonable expectations raised in relation to such bonus" (See also section II.2.
Tõepoolest kasutas kindlustusselts oma tähtajaliste boonuste praktikat liikmetele poliisi väärtuste näitamiseks, maksete tegemiseks tähtaja saabudes või tagasiostude sooritamiseks ning uute poliiside müümise julgustamiseks, kasutades aruandeid saavutatud tulemuste kohta.
Indeed, the Society used its terminal bonus practice to indicate policy values to members, to make payments on maturity or surrender, and to encourage new policy sales through statements of past performance.
Kokkuvõttes osutasid mõned uurimiskomisjoni poolt saadud tõendid olukorrale, kus reguleeriv asutus keskendus alati üksnes maksevõimemääradele ning võttis vähe arvesse või ei võtnud üldse arvesse oma kindlustusseltsi maksejõu üldanalüüsis lisandunud tähtajalisi boonuseid.
To summarize, some of the evidence received by the committee points to a situation where the regulator always focused exclusively on solvency margins and took little or no account of accrued terminal bonuses in its overall analysis of the financial health of the company.
Üheks põhjuseks tuuakse seega, et kui tuleb arvesse võtta, et sellist liiki boonused moodustavad kindlustusseltsi kogu tegevuse olulise osa, oleksid reguleerimisasutused pidanud neid vastavalt artiklis 8 sätestatule oma kohustuste käigus arvesse võtma.
One line of reasoning thus argues that, if it is to be considered that these types of bonuses are an integral part of the company's ‘entire business', the regulatory authorities should have taken them into account during the course of their duties, as required by Article 8.
Asjaolu, et Ühendkuningriigil oli valik mitte sundida ELASi looma reservi mittekohustuslike boonuste jaoks, ei vabastanud ametiasutusi tingimata kohustusest anda oma parim direktiivi sõnastuse ja lõppeesmärgi täitmiseks, milles, nagu öeldud, nähti ette, et finantsjärelevalve hõlmab „kogu elukindlustusseltsi tegevust” .
The fact that the UK had the option of not forcing ELAS to reserve for discretionary bonuses did not necessarily exonerate the authorities from doing their utmost to respect the letter and the ultimate aim of the directive, which, as has been said, required that financial supervision cover the “assurance undertaking's entire business” .
Head juhtimis- ja raamatupidamistavad ning piisavad sisekontrollimehhanismid: määratud aktuaari küsimus
Sound administrative and accounting procedures and adequate internal control mechanisms: the Appointed Actuary issue
Kolmanda elukindlustusdirektiiviga kehtestatakse reguleerimise lähtekoht ning vastavalt direktiivi iseloomule ja erinevalt eeskirjast jäetakse liikmesriikide kohustuseks direktiivi sätetes nõutud tulemuste saavutamiseks sobivate vahendite leidmine.
The 3LD lays down a baseline for regulation and, consistent with the nature of a directive as opposed to a regulation, leaves it to Member States to find the most appropriate means to achieve the results required by the Directive’s provisions.
Üks vahend, mille Ühendkuningriigi reguleerivad asutused välja pakkusid, oli määratud aktuaari amet, mis on Ühendkuningriigi riikliku kindlustuse raamistiku oluline osa, kuid ei esine direktiivis.
One of the means the UK regulators came up with was the figure of the Appointed Actuary (AA), an essential part of the UK national insurance framework and one which does not appear in the Directive.
Üks määratud aktuaari ülesannetest oli tegutseda osaliselt kindlustusvõtjate huvide kaitsjana (vt ka märkusi kolmanda elukindlustusdirektiivi artikli 10 kohta).
One of the AA’s missions was to act partly as a guardian of policyholders' interests (see also comments on Article 10 of the 3LD).
Mitmed saadud tõendusmaterjalid kinnitasid, et erinevatel aegadel ei olnud ELASil häid juhtimis- ja raamatupidamistavasid ega piisavaid sisekontrollimehhanisme, kuna ei võetud meetmeid ELASi määratud aktuaariga tekkinud tõsise probleemi lahendamiseks.
Several pieces of evidence received claim that at different points in time ELAS might not have had sound administrative and accounting procedures nor adequate internal control mechanisms, because no action was taken to solve a serious problem that arose with the AA of ELAS.
Hr LAKE selgitab EQUI kuulamistel esitatud suulises tõendis 1, kuidas 1992. aastal sai määratud aktuaarist Roy Ransonist ELASi tegevjuht, loobumata määratud aktuaari rollist, mis kahjustas selgelt kindlustusvõtjate huve, kuid Ühendkuningriigi õigusaktid ei näinud ette hr Ransoni taandamist.
Mr. LAKE explains in H1 how in 1992, " Appointed Actuary Roy Ranson became CEO of ELAS without relinquishing the role of Appointed Actuary, which was clearly prejudicial to the interests of policyholders, but UK legislation did not provide for the removal of Mr Ranson ”.
Tõendite kohaselt mõistis Ühendkuningriigi valitsuse kindlustusstatistika osakond selle kahekordse rolli hukka, kuid ühtegi tegevust ei järgnenud.
According to the evidence, the UK GAD (Government Actuary's Department) explicitly expressed its disapproval of this dual role but no action followed.
Clive MAXWELL rahandusministeeriumist lükkab küsitlemisel (suuline tõend 4) selle avalduse tagasi, väites, et kolmandas elukindlustusdirektiivis ei mainita määratud aktuaari ametit ning et seega ei kuulu see direktiivi küsimuste hulka.
Clive MAXWELL from HMT, under questioning during H4, rejects this claim, arguing that the 3LD does not mention the figure of the AA and that this is not therefore a matter for the Directive.
Siiski väidab üks teine seisukoht vastupidist, tuues näiteks, et asjaolu, et direktiivis ei mainita määratud aktuaari ametit, ei ole tegelikult oluline, kuna määratud aktuaari ameti loomisega muutus see osaks Ühendkuningriigi järelevalvesüsteemist, mis tervikuna pidi kohaldama täielikult ja nõuetekohaselt kolmanda elukindlustusdirektiivi artikli 8 sätted kooskõlas teksti sõnastuse ja eesmärgiga.
However, another competing view claims the contrary, viz. that the fact that the Directive itself does not mention the figure of the AA is actually irrelevant because, once in place, the AA figure became part of the UK supervisory system which, as a whole, had to implement fully and correctly the provisions of Article 8 of the 3LD, both in terms of the letter and the aim of the text.
Teabevahetus päritoluliikmesriigi ja asukohaliikmesriigi vahel
Home/host exchange of information
Veel üks küsimus seisneb selles, kas teised liikmesriigid (Iirimaa, Saksamaa) kaalusid, kas ELASi tegevusel oli negatiivne mõju kindlustusseltsi finantsseisundi usaldusväärsusele, mille korral oleksid nad pidanud teavitama Ühendkuningriigi asutusi.
Another issue is whether other Member States (Ireland, Germany) ever considered that ELAS' activities might have had a negative effect on the company’s financial soundness, in which case they should have informed the UK authorities.
Reguleerivate asutuste vahelist kirjavahetust, millele uurimiskomisjonil oli juurdepääs, uuritakse üksikasjalikult IV osas (kaebuste lahendamise küsimused).
Correspondence between regulators to which this committee has had access is examined in detail in Part IV (Redress issues).
Artikkel 10 määratleb teabe liigi, mida nõutakse kindlustusseltsidelt nende finantsseisundi kohta.
Article 10 defines the type of information required from companies on their financial situation.
Nad peavad esitama korrapäraselt järelevalveks vajalikud aruanded ja dokumendid.
They must render the returns and documents necessary for supervision on a periodic basis.
Liikmesriigid peavad tagama, et pädevatel asutustel oleksid volitused ja vahendid, mis on vajalikud nende territooriumil asuva peakontoriga elukindlustusseltside tegevuse järelevalveks, sealhulgas tegevus väljaspool seda territooriumi.
Member States need to ensure that the competent authorities have the powers and means necessary for the supervision of assurance undertakings with head offices within their territories, including business carried on outside those territories.
Kõnealused volitused ja vahendid peavad võimaldama pädevatel asutustel:
These powers and means must allow them to:
a) korraldada üksikasjalikke küsitlusi, kogudes näiteks teavet või nõudes dokumentide esitamist ning korraldades kohapealset kontrolli;
a) make detailed enquiries, for example by gathering information or requiring the submission of documents, or carrying out on-the-spot investigations;
b) võtta kõik meetmed, mis on asjakohased ja vajalikud tagamaks, et selle elukindlustusseltsi tegevus vastab õigusnormidele ning kindlustusvõtjate huve kahjustavate mis tahes rikkumiste vältimiseks või kõrvaldamiseks;
b) take any measures that are appropriate and necessary to ensure that the business complies with the law and to prevent or remedy any irregularities prejudicial to the interests of the assured persons;
c) tagada nende meetmete täitmine, vajaduse korral nõude esitamise abil või kohtulikul teel.
c) ensure that those measures are carried out, if need be by enforcement, or through judicial channels.
Direktiivi 79/267/EMÜ artikli 23 lõige 2 ja 3 asendatakse järgmisega:
Article 23 (2) and (3) of Directive 79/267/EEC shall be replaced by the following:
Liikmesriigid nõuavad, et nende territooriumil asuva peakontoriga elukindlustusseltsid esitaksid korrapäraselt aruanded koos järelevalveks vajalike statistiliste dokumentidega.
Member States shall require assurance undertakings with head offices within their territories to render periodically the returns, together with statistical documents, which are necessary for the purposes of supervision.
Pädevad asutused edastavad üksteisele kõik dokumendid ja kogu teabe, mida järelevalveks vaja on.
The competent authorities shall provide each other with any documents and information that are useful for the purposes of supervision.
Iga liikmesriik võtab kõik vajalikud meetmed tagamaks, et pädevatel asutustel on volitused ja vahendid, mis on vajalikud nende territooriumil asuva peakontoriga elukindlustusseltside tegevuse järelevalveks, kaasa arvatud tegevus väljaspool seda territooriumi, sellist tegevust reguleerivate nõukogu direktiivide kohaselt ning silmas pidades nende rakendamise kontrolli.
Every Member State shall take all steps necessary to ensure that the competent authorities have the powers and means necessary for the supervision of the business of assurance undertakings with head offices within their territories, including business carried on outside those territories, in accordance with the Council directives governing those activities and for the purpose of seeing that they are implemented.
Eelkõige peavad need volitused ja vahendid võimaldama pädevatel asutustel :
These powers and means must, in particular, enable the competent authorities to:
a) korraldada üksikasjalikke küsitlusi elukindlustusseltsi olukorra ja kogu tegevuse kohta, muuhulgas :
(a) make detailed enquiries regarding the undertaking's situation and the whole of its business, inter alia by:
– kogudes teavet või nõudes elukindlustustegevust käsitlevate dokumentide esitamist ,
- gathering information or requiring the submission of documents concerning its assurance business,
– korraldades kohapeal kontrollimisi elukindlustusseltsi ruumides ;
- carrying out on-the-spot investigations at the undertaking's premises;
b) võtta elukindlustusseltsi, selle direktorite või juhatajate või seda kontrollivate isikute suhtes kõik meetmed, mis on asjakohased ja vajalikud tagamaks, et selle kindlustusseltsi tegevus vastab nendele õigus- ja haldusnormidele, mida kindlustusselts peab igas liikmesriigis täitma, ja eriti tegevuskavale, kui see on kohustuslik, samuti kõigi kindlustatud isikute huve kahjustavate rikkumiste vältimiseks või kõrvaldamiseks ;
(b) take any measures, with regard to the undertaking, its directors or managers or the persons who control it, that are appropriate and necessary to ensure that the undertaking's business continues to comply with the laws, regulations and administrative provisions with which the undertaking must comply in each Member State and in particular with the scheme of operations in so far as it remains mandatory, and to prevent or remedy any irregularities prejudicial to the interests of the assured persons;
c) tagada nende meetmete täitmine, vajaduse korral sundi kasutades või kohtulikul teel .
(c) ensure that those measures are carried out, if need be by enforcement, where appropriate through judicial channels.
Lisaks võivad liikmesriigid sätestada, et pädevad asutused saavad kogu teabe vahendajate valduses olevate lepingute kohta .”
Member States may also make provision for the competent authorities to obtain any information regarding contracts which are held by intermediaries.'
Märkused direktiivi ülevõtmise kohta Ühendkuningriigis
Comments on UK transposition
1985. aasta äriühinguseaduses nõutakse kohustust esitada iga-aastaseid aruandeid ja raamatupidamise aastaaruandeid (kohustuslikud aruanded) .
The obligation to produce annual reports and accounts is required by the Companies Act 1985 (statutory returns).
Regulatiivsete aruannete esitamise kohustust nõutakse kindlustusseltside 1982. aasta seaduses, milles sätestatakse, et iga kindlustusselts peab esitama igal aastal usaldatavusnormatiivide täitmist reguleerivale asutusele lisaks kohustuslikele aruannetele regulatiivsed aruanded.
The obligation to submit the regulatory returns is required by the ICA 1982, which establishes that every insurance company must submit every year to the prudential regulator, in addition to the statutory returns, the regulatory returns.
Need koostatakse, võttes arvesse varade hindamist ja kohustuste eeskirju, ning seega on ebatõenäoline, et aruandes arvutatud puhasvarade arv on võrdne kindlustusseltsi avaldatud raamatupidamisaruannetes oleva puhasvarade arvuga.
They are prepared taking into account the valuation of assets and liabilities regulations and thus the net asset figure calculated in the return is very unlikely to be the same as the net asset figure appearing in the company’s published financial statements.
Regulatiivsed aruanded on mõeldud selleks, et võimaldada reguleerival asutusel kontrollida kindlustusandja maksevõimet.
The regulatory returns are designed to allow the regulator to monitor the solvency of the insurer.
Regulatiivsete aruannete vorm ja sisu määrati algselt kindlaks kindlustusseltside 1983. aasta (raamatupidamise ja aruannete) eeskirjadega.
The forms and contents of the regulatory returns were originally regulated by the Insurance Companies (Accounts and Statements) Regulations 1983.
Neid eeskirju muudeti mitmel korral, sealhulgas kindlustusseltside 1994. aasta (raamatupidamise ja aruannete) (muudatusi käsitlevate) eeskirjadega, et rakendada kolmandaid kindlustusdirektiive (elu- ja kahjukindlustusdirektiiv) sel määral, kuivõrd need mõjutavad iga-aastaste aruannete vormi ja sisu.
Such Regulations were amended on various occasions, including by the Insurance Companies (Accounts and Statements) (Amendment) Regulations 1994 to implement the Third Life and Non-Life Directives to the extent that they affect the form and contents of the annual returns.
1996. aastal konsolideeriti 1983. aasta muudetud eeskirjad kindlustusseltside 1996. aasta (raamatupidamise ja aruannete) eeskirjadega.
In 1996, the 1983 Regulations, as amended, were consolidated with modifications by the Insurance Companies (Accounts and Statements) Regulations 1996.
Aruanded koosnevad bilansist, kasumiaruandest, tulude aruandest, aktuaari iga-aastase hindamise aruande kokkuvõttest ning täiendavast teabest üldise tegevuse ja pikaajalise tegevuse kohta.
The returns are made up of a balance sheet, a profit and loss account, a revenue account, an abstract of the actuary’s annual valuation report and additional information on general business and on long-term business.
Täiendav teave tuleb esitada aruannete kujul, mis peab sisaldama muu hulgas teavet suuremate lepinguliste ja fakultatiivsete edasikindlustajate kohta, kindlustusseltsi tegevuskava tuletisinvesteeringuteks ning üksikasju kindlustusseltsi kõigi kontrollijate kohta, sealhulgas nende nimed ja osalus aktsiakapitalis.
Additional information must be submitted in the form of statements which must provide information on, inter alia, major treaty and facultative reinsurers, company’s policy on investment in derivatives and details of all controllers of the company, including their name and the shareholding held.
Kindlustusseltside 1982. aasta seaduses sätestatakse kolm mehhanismi regulatiivsete aruannete usaldusväärsuse suurendamiseks: a) seadusega muudetakse õigusrikkumiseks teadlikult või hoolimatult aruande koostamine või koostamise võimaldamine, mis sisaldab aruandesse lisatavat vale materjali; b) kindlustusseltsi direktorid peavad kinnitama, et aruanne on koostatud nõuetekohaselt ning et maksevõime nõudeid on täidetud; c) juhul kui kindlustusselts tegeleb pikaajalise tegevusega, peab määratud aktuaar kinnitama samuti, kas tema hinnangul vastavad tema vahendid tema kohustustele; d) aruanded peab kontrollima audiitor.
The ICA 1982 establishes three mechanisms to enhance the reliability of the regulatory returns: a) the Act makes it an offence knowingly or recklessly to cause or permit a statement which is false in a material particular to be included in a return; b) the directors of a company are required to certify that the return has been properly prepared and that the solvency requirements have been complied with; c) in the case of a company carrying on long-term business, the appointed actuary must also certify whether, in his opinion, proper provision has been made with respect to its liabilities; d) returns must be audited.
Kuigi iga-aastane aruanne on mõeldud eelkõige selleks, et võimaldada reguleerival asutusel kontrollida kindlustusseltside maksevõimet, on see taotluse põhjal saadaval ka kindlustusvõtjate jaoks ning avalikustatud asjaomases Companies House’is.
Although the annual return is primarily intended to enable the regulator to monitor the solvency of insurers, it is also available on request to policyholders and shareholders and open to public inspection at the appropriate Companies House.
Elukindlustusseltside jaoks peab määratud aktuaar koostama iga-aastase hindamise aruande, et võimaldada reguleerival asutusel koostada arvamus selle kohta, kas asjaomastes eeskirjades kehtestatud miinimumnõuded on täidetud kindlustusmatemaatilistes reservides.
For life assurers, the appointed actuary must produce an annual valuation report to enable the regulator to form an opinion as to whether the minimum standards set out in the appropriate rules are met by the actuarial reserves.
Määratud aktuaar peab samuti koostama aruande elukindlustusseltsi pikaajalise tegevuse kohta vähemalt üks kord iga viie aasta tagant.
The appointed actuary must also prepare a statement of its long-term business at least once every five years.
Nõue Ühendkuningriigi õigusaktides, et iga kindlustusselts määrab aktuaari, kuna kindlustusseltsi aktuaari ei nõuta kolmanda elukindlustusdirektiiviga.
The requirement in UK legislation that every insurance company appoint an actuary as the actuary of the company is not a requirement of the 3LD.
Aktuaaril peab olema eespool kirjeldatud kvalifikatsioon, st ta peab olema aktuaaride juhtorgani või aktuaaride õigusasutuse liige.
The actuary must possess the prescribed qualifications, i.e. he/she must be a fellow of the Institute of Actuaries or of the Faculty of Actuaries.
Aktuaari määramisest ja aktuaari huvidest kindlustusseltsis (nt kindlustusseltsi aktsiatest või võlakirjadest, mille vastu aktuaar huvi tunneb, aktuaari mis tahes rahalise tasuga seotud huvide eripäradest igas aktuaari ja kindlustusseltsi vahelises ülekandes, aktuaari saadud töötasust ja teistest soodustustest jne) tuleb teavitada riigisekretäri.
The appointment of the Actuary must be notified to the Secretary of State and a statement with information on the actuary’s interests in the company (e.g. shares or debentures of the company in which the actuary had an interest, particulars of any pecuniary interest of the actuary in any transaction between the actuary and the company, remuneration and other benefits received by the Actuary, etc.).
Kõnealune teave tuleb esitada riigisekretärile kord aastas.
This information must be provided to the Secretary of State on a yearly basis.
Kohustus esitada statistilist teavet on sätestatud kindlustusseltside 1994. aasta eeskirjades 79–83.
The obligation to provide statistical information is prescribed by Regulations 79 to 83 of the Insurance Companies Regulations 1994.
Kasutatavad vormid on esitatud kõnealuste eeskirjade15. ja 16. lisas.
The forms to be used are set out in Schedules 15 and 16 of those Regulations.
Statistiline teave tuleb esitada kord aastas.
The statistical information must be submitted on a yearly basis.
Nende kohustuste täitmatajätmist loetakse õigusrikkumiseks.
Default in complying with these obligations is an offence.
Pädevate asutuste järelevalvevolitused : Ühendkuningriigi õigusaktid annavad riigisekretärile laiaulatuslikud volitused oma järelevalvega seotud kohustuste täitmiseks, mis on võrdsed kolmanda elukindlustusdirektiivi artiklis 10 nõutavate volitustega.
Supervisory powers of competent authorities : UK legislation attributes to the Secretary of State a wide range of powers to perform his supervisory duties, equivalent to those required by Article 10 of the 3LD.
Kindlustusseltside 1982. aasta muudetud seaduse 37.–47. jaotises loetletakse need volitused ja määratakse kindlaks nende teostamise alused ning nende teostamisel järgitavad formaalsused.
Sections 37 to 47 of the ICA 1982, as amended, list those powers and stipulate the grounds on which they can be exercised and the formalities that must be observed when exercising them.
Kindlustusseltside 1982. aasta seaduse alusel on riigisekretäril laiaulatuslikud volitused teabe saamiseks ja kindlustusseltside uurimiseks.
Under the ICA 1982 the Secretary of State has ample powers to obtain information from and to investigate insurance companies.
Kõnealuste volituste alusel võib riigisekretär kohustada määratud aktuaari viima läbi uurimist kindlustusseltsi rahalise olukorra kohta või võib määrata isiku, kes uurib, kas täidetakse kindla ja usaldusväärse juhtimise kriteeriume.
Under those powers, the Secretary of State may request the appointed actuary to make an investigation into the company’s financial condition or he can appoint a person to investigate whether the criteria of sound and prudent management has been fulfilled.
Riigisekretär või tema poolt volitatud isik võib nõuda, et kindlustusselts esitaks talle teabe konkreetsete küsimuste kohta ning raamatud, paberid või teised dokumendid, mis võidakse kindlaks määrata.
The Secretary of State, or a person authorised by him, may require a company to furnish him with information about specific matters and to produce books, papers or other documents as may be specified.
Kui riigisekretär on seisukohal, et on olemas mõistlikud põhjused uskuda, et dokumente, mille esitamist nõuti ja mida ei esitatud, hoitakse mis tahes ruumides, võib ta nõuda kohtult lisavolituste andmist, mis annab konstaablile loa ruumidesse sisenemiseks ja läbiotsimiseks.
If the Secretary of State considers there are reasonable grounds for believing that documents whose submission has been required and which have not been produced are held on any premises, he may request a justice of the peace to issue a warrant authorising a constable to enter and search the premises.