natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Mida Te arvate praegu Euroopa Parlamendis arutluse all olevatest finantsjärelevalvet käsitlevatest õigusaktide eelnõudest?
What do you think of the financial supervisory draft legislative proposals currently debated in the European Parliament?
Praegu Euroopa Parlamendis arutluse all olevad õigusaktide eelnõud on osa ELi institutsioonilise järelevalveraamistiku kõikehõlmavast läbivaatamisest, mis hõlmab nii mikrotasandi usaldatavusjärelevalve tugevdamist Euroopa Finantsjärelevalveasutuste Süsteemi (ESFS) (mis koosneb kolmest Euroopa järelevalveasutusest ja riiklike järelevalveasutuste võrgustikust) loomise kaudu kui ka Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu, uue sõltumatu organi loomist, mille ülesanne on tagada finantsstabiilsus Euroopa tasandil makrotasandi usaldatavusjärelevalve teostamise kaudu, koos sellega seotud konkreetsete ülesannete andmisega EKP-le aluslepingu artikli 127 lõike 6 alusel.
The draft legislative proposals currently debated by the European Parliament are part of a comprehensive review of the EU institutional framework for supervision, which includes both the enhancement of micro-prudential supervision through the establishment of the European System of Financial Supervision (ESFS) (comprising three European Supervisory Authorities and the network of national supervisors), and the designation of the European Systemic Risk Board (ESRB) as a new independent body, responsible for safeguarding financial stability by conducting macro-prudential supervision at the European level, with the conferral of specific related tasks on the ECB on the basis of Article 127(6) of the Treaty.
Väljapakutud institutsiooniline raamistik on üldjoontes sobiv järgmistel põhjustel.
The proposed institutional framework is broadly appropriate for the following reasons:
Mikrotasandi poolel muudab Euroopa Finantsjärelevalveasutuste Süsteemi loomine mikrotasandi usaldatavusjärelevalve ELi tasandil ühtlasemaks.
On the micro-prudential side, the establishment of the ESFS will support increased consistency in the conduct of micro-prudential supervision at the EU level.
Sellega seoses on Euroopa järelevalveasutustele väljapakutud peamised ülesanded üldiselt nende eesmärkide saavutamiseks asjakohased.
In this context, the main tasks proposed for the European Supervisory Authorities are broadly appropriate to achieve these objectives.
Eriti tehniliste standardite, suuniste ja soovituste koostamine võimaldab kindlustada ELi finantsnormide ühtlast kohaldamist liikmesriikides ja ühist regulatiivset ja järelevalvealast lähenemisviisi ELi tasandil.
In particular, the elaboration of technical standards, guidelines and recommendations will allow fostering consistent application of EU financial legislation across Member States and a common regulatory and supervisory approach at the EU level.
Üldiselt ollakse ühel meelel eesmärgi suhtes luua ühtne ELi reeglistik, mis oleks aluseks finantsvahendajate piiriülesele teenuste osutamisele.
There is a wide-spread consensus about the objective of creating a single EU rulebook which would be the basis for cross-border services by financial intermediaries.
See tagab võrdsed konkurentsitingimused finantsasutuste vahel ja Euroopa hoiustajate, investorite ja tarbijate piisava kaitse.
This will ensure a level playing field among financial institutions and an adequate protection of depositors, investors and consumers in Europe.
Makrotasandi poolel tuleks tervitada uue makrotasandi usaldatavusjärelevalve teostamise eest vastutava organi – Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu – loomist ELis, sest hiljutine finantskriis on näidanud vajadust tugevdada makrotasandi usaldusjärelvalve alast lähenemisviisi finantssüsteemi kui terviku reguleerimisele ja järelevalvele.
On the macro-prudential side, the establishment of a new body responsible for the conduct of macro-prudential oversight in the EU – the ESRB – should be welcome since the recent financial crisis has demonstrated the need to strengthen the macro-prudential approach to regulation and supervision of the financial system as a whole.
Samuti on kriis tõestanud vajadust hinnata ulatuslikult ja õigeaegselt mitmesuguseid süsteemse riski allikaid ja nende mõju finantssüsteemile.
The crisis has also demonstrated the need to assess the various sources of systemic risk and their consequences for the financial system in a comprehensive and timely manner.
Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu, tuvastades ja hinnates süsteemseid riske, avaldades eelhoiatusi ja soovitusi juhul, kui riskid on suured, ja jälgides neile reageerimist, saab oluliselt kaasa aidata ELi finantssüsteemi stabiilsusele tervikuna.
The ESRB, by identifying and assessing systemic risks, by issuing early warnings and recommendations where such risks are significant and by monitoring the follow-up, can significantly contribute to the stability of the EU financial system as a whole.
Sellega seoses on samuti asjakohane, et õigusaktide eelnõudes nähakse ette EKP ja Euroopa Keskpankade Süsteemi (EKPS) võtmeroll süsteemsete riskide nõukogu toimimises.
In this context, it is also appropriate that the draft legislative proposals envisage that the ECB and the European System of Central Banks (ESCB) play a key role in the functioning of the ESRB.
Eriti tagab kõigi EKP üldnõukogu liikmete osalemine süsteemsete riskide nõukogus, et ELi keskpankade makromajanduslik, finantsalane ja rahapoliitiline oskusteave toetab süsteemsete riskide nõukogu finantsstabiilsuse analüüsi.
In particular, the participation of all the members of the General Council of the ECB in the ESRB will ensure that the financial stability analysis of the ESRB will benefit from the macro-economic, financial and monetary expertise of the EU central banks.
Lisaks sellele pakub EKP süsteemsete riskide nõukogule analüütilist, statistilist, haldusalast ja logistilist toetust.
In addition, the ECB will provide analytical, statistical, administrative and logistical support to the ESRB.
Kõnealused õigusaktide eelnõud omavad seega potentsiaali tugevdada oluliselt ELi järelevalvestruktuuri, mis on võimeline reageerima ülemaailmsetele ja Euroopa regulatiivsetele vajadustele finantskriisi järel.
The legislative proposals have therefore the potential to provide a significant enhancement of the EU’s supervisory architecture which is able to answer the global and European regulatory demands following the financial crisis.
Lisaks sellele – ja see on kõige tähtsam – loovad uued struktuurid regulatiivse raamistiku, mis peaks kindlustama seni ELi rahalises integratsioonis saavutatud olulist ja väärtuslikku edasiminekut ning samuti tugevdama edasist integratsiooni.
Furthermore, and most importantly, the new structures will provide a regulatory framework which should safeguard the significant and valuable progress made so far in financial integration in the EU, as well as foster further integration.
Siiski näen vajadust teatavates aspektides veelgi kaugemale minna.
Nevertheless, I see the need for further progress of certain aspects.
Teatud mõttes jääb väljatöötatav lahendus poolele teele üksnes riikliku mikrotasandi usaldatavusjärelevalve lähenemisviisi ja täiemõõdulise üleeuroopalise järelevalvefunktsiooni vahelise erinevuse tõttu.
In a sense, the solution that is being devised lays half-way between a purely national approach to micro-prudential supervision and a full-fledged pan-european supervisory function.
Edaspidi näib olevat peamine küsimus see, kas Euroopa järelevalveasutused osutuvad piisavaks, et tagada ühtne ja tulemuslik reageerimine finantskontsernide piiriülesele tegevusele või tuleb selles osas astuda järgmine samm edasi.
Going forward, the main issue seems to be whether the ESAs prove sufficient to ensure a unified and effective response to the activity of cross-border financial groups or if there will be a need to take another step forward.
Selle protsessi käigus loob tõelise ühtse reeglistiku rakendamine ühe vajaliku tingimuse Euroopa järelevalveasutuste tulemuslikuks toimimiseks ja nende jõu suurendamiseks.
In this process, the implementation of a true single rule book will create one of the conditions for an effective functioning and empowerment of the ESAs.
Siiski on kõige olulisem aspekt, mida meeles pidada, see, et finantsjärelevalvega seotud vastutus ja volitused peavad olema nende käes, kes lõppkokkuvõttes peavad tasuma finantssüsteemi läbikukkumise võimalikud kulud.
However, the most important element to bear in mind is that the responsibility and powers for financial supervision need to be in the hands of those who ultimately have to pay the possible costs of failure in the financial system.
Minu arvates peab mis tahes võimalikule liikumisele veelgi rohkem integreeritud Euroopa järelevalvestruktuuri suunas seepärast eelnema Euroopa turvavõrgu (sealhulgas eelnevalt rahastatava kriisi lahendamise fondi) loomine.
In my view, any potential move towards an even more integrated supervisory architecture in Europe will therefore have to be preceded by the establishment of a European safety net (including an ex-ante funded Resolution Fund).
Mida soovitaksite teha makro- ja mikrotasandi järelevalve vahelise seose tugevdamiseks?
What would you recommend to strengthen the links between macro and micro supervision?
Uue Euroopa järelevalvestruktuuri tõhusa ja tulemusliku toimimise võtmetähtsusega eeltingimus on asjakohase vastasmõju tagamine ELi makrotasandi usaldatavusjärelevalve funktsiooni, mida esindab Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu, ja mikrotasandi usaldatavusjärelevalve funktsiooni, mida esindab Euroopa Finantsjärelevalveasutuste Süsteem, vahel.
A key condition for the efficient and effective functioning of the new European supervisory architecture is to ensure an appropriate interplay between the EU macro-prudential oversight function – represented by the ESRB – and the micro-prudential function – represented by the ESFS.
Väljapakutud struktuuri eesmärk on Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu töö keskendumine makrotasandi, süsteemsele ja majanduslikule väljavaatele, samas kui finantsjärelevalveasutuste süsteemi töö toimub mikrotasandil usaldatavusjärelevalve ja järelevalve valdkonnas.
The aim of the proposed architecture is that the focus of the work of the ESRB will be macro, systemic and economic in outlook, while the work of the ESFS will be micro, prudential, and regulatory.
Sellega seoses on finantsstabiilsuse tagamisel tähtis saavutada õige koostoime makro- ja mikrotasandi usaldatavusjärelevalve funktsioonide vahel ning samuti see, et välditakse kattumist ja dubleerimist.
In this context, it is important to achieve the right synergies between the micro- and macro-prudential functions in safeguarding financial stability, also in order to avoid overlaps and duplication.
See nõuab hästi määratletud ülesannete jaotust, samuti töökorraldust, milles on ette nähtud vastastikune toetus ja kahe funktsiooni vahelise koostoime kasutamine.
This requires a well-defined distribution of tasks, as well as working procedures which allow mutual support and exploiting synergies between the two functions.
Eelkõige järgmisi sätteid.
In particular:
· Esiteks peaksid halduslikult kolme Euroopa järelevalveasutustele ettenähtud juhi ametikoha täitjad olema Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu haldusnõukogu hääleõiguslikud liikmed ja samuti selle juhtkomitee liikmed.
· First, in terms of governance, the three chairs of the ESAs should be voting members of the General Board of the ESRB, and also members of its Steering Committee.
Ja ka vastupidi: Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu esindaja peaks olema kõigi kolme Euroopa järelevalveasutuse nõukogu (hääleõiguseta) liige.
Conversely, the ESRB should be a member (non-voting) of the Board of Supervisors of each of the three ESAs.
Lisaks sellele peaksid kolm Euroopa järelevalveasutust olema esindatud ka tehnilises nõuandekomitees, mis on peamine Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu tehnilise teabega varustaja.
Moreover, the three ESAs should be also represented in the Advisory Technical Committee, which will be a main provider of technical input to the ESRB.
· Teiseks peaks Euroopa järelevalveasutustel olema üldine kohustus teha Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukoguga tihedat koostööd.
· Second, the ESAs should be subject to a general duty of close cooperation with the ESRB.
Sellega seoses nähakse juba ette, et Euroopa järelevalveasutused on ühed peamised Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu teabega varustajad.
In this context, it is already foreseen that the ESAs will be one of the main providers of information to the ESRB.
Konkreetselt võib süsteemsete riskide nõukogu paluda Euroopa järelevalveasutustelt kokkuvõtlikku või koondatud teavet, nii et konkreetseid finantsasutusi pole võimalik tuvastada.
In particular, the ESRB may request information from the ESAs in summary or collective form, such that individual financial institutions cannot be identified.
Juhul kui selline teave pole piisav, võib süsteemsete riskide nõukogu esitada Euroopa järelevalveasutustele ka põhjendatud taotluse selliste andmete esitamiseks, mis ei ole kokkuvõtlikud ega koondatud.
The ESRB may also address a reasoned request to the ESAs to provide data that are not in summary or collective form when the latter are not sufficient.
· Kolmandaks peaksid Euroopa järelevalveasutused järgima ühele või mitmele pädevale riiklikule järelevalveasutusele esitatud soovitusi.
· Third, the ESAs should support the implementation of recommendations addressed to one or more competent national supervisory authorities.
Konkreetselt peaksid Euroopa järelevalveasutused olema kohustatud kasutama oma volitusi, et tagada soovitustele õigeaegne reageerimine.
In particular, the ESAs should be required to use their powers to ensure a timely follow-up.
Lisaks sellele, kui riiklik järelevalveasutus ei reageeri, peaks ta teavitama vastava Euroopa järelevalveasutuse nõukogu.
Furthermore, when a national supervisor does not follow up, it should inform the Board of Supervisors of the respective ESA.
Oma vastuses Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogule peaks riiklik järelevalveasutus arvestama vastava Euroopa järelevalveasutuse seisukohta.
In its reply to the ESRB, the national supervisor should take into account the input of the respective ESA.
· Neljandaks on Euroopa järelevalveasutuste ülesandeks turusuundumuste jälgimine ja hindamine, eriti asjaomaste mikrotasandi usaldatavuse suundumuste, võimalike riskide ja nõrkuste osas.
· Fourth, the ESAs will be responsible for monitoring and assessing market developments, particularly with regard to the relevant micro-prudential trends, potential risks and vulnerabilities.
Selleks peaksid Euroopa järelevalveasutused koostöös süsteemsete riskide nõukoguga läbi viima stresstestimist.
For this purpose, the ESAs should conduct stress-testing exercises in cooperation with the ESRB.
Sellise jälgimise ja hindamise tulemused tuleks edastada süsteemsete riskide nõukogule.
The outcome of such monitoring and assessment should be conveyed to the ESRB.
· Viiendaks tuleks ette näha, et Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu ja Euroopa järelevalveasutused teevad koostööd ka võimalikus kriisiolukorras.
· Fifth, the ESRB and the ESAs should also be expected to cooperate in the case of a crisis situation.
Euroopa järelevalveasutused on kohustatud süsteemsete riskide nõukogu viivitamata teatama mis tahes võimalikust erakorralisest olukorrast.
The ESAs are obliged to notify the ESRB of any potential emergency situation without delay.
Süsteemsete riskide nõukogul võib olla ka roll erakorralise olukorra väljakuulutamises.
The ESRB may also play a role in the declaration of an emergency situation.
Need mehhanismid üheskoos peaksid looma asjakohase raamistiku tihedale koostööle Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu ja Euroopa järelevalveasutuste vahel.
The combination of these mechanisms should provide an appropriate framework for the close cooperation between the ESRB and the ESAs.
Esile võiks tõsta järgmisi raskusi.
The following challenges could be highlighted:
· Esiteks on Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu tõhususe seisukohalt otsustav küsimus juurdepääs kõikehõlmavale teabele, sealhulgas mikrotasandi usaldatavust puudutav teave, mis saab olla aluseks süsteemsete riskide nõukogu riskihoiatustele ja poliitikasoovitustele.
· First, a crucial aspect for the effectiveness of the ESRB will be the access to a comprehensive information base, including information of a micro-prudential nature, which can provide backing to the ESRB risk warnings and policy recommendations.
See nõuab tihedat koostööd Euroopa järelevalveasutustega eelkõige viisil, mis tagab mikrotasandi andmete kasutamisel konfidentsiaalsuse ja samuti väldib niipalju kui võimalik mis tahes uute aruandekohustuste lisamist finantsasutustele.
This will require a close interplay with the ESAs, particularly in a manner that ensures strict confidentiality in the use of micro data and also avoiding as much as possible any additional reporting burden on financial institutions.
Seega peavad süsteemsete riskide nõukogu ja Euroopa järelevalveasutused sellega seoses asjakohases korralduses kokku leppima.
Accordingly, the ESRB and the ESAs will need to agree on the appropriate arrangements in this respect.
· Teiseks peab riskitaseme jälgimiseks finantssektorite sees ja vahel saama süsteemsete riskide nõukogu toetuda tihedale koostööle asjakohaste järelevalveasutustega (pangandus-, kindlustus- ja väärtpaberijärelevalve asutused).
· Second, the ESRB will need to rely on the close cooperation with the relevant supervisory authorities (banking, insurance and securities supervisors) for the monitoring of risk exposures within and across financial sectors.
See nõuab asjakohaste ühenduste loomist, mille kaudu Euroopa järelevalveasutuste ja riiklike järelevalveasutuste analüüside ja hinnangute väljundandmed süsteemsete riskide nõukoguni jõuavad.
This will require setting-up appropriate links through which the “output” of the analyses and assessments of the ESAs and national supervisors is channelled to the ESRB.
Ja vastupidi peaksid olemas olema ka mehhanismid, tagamaks, et süsteemsete riskide nõukogu riskianalüüsid ja hinnangud edastatakse mikrotasandi usaldatavusjärelevalvet teostavatele asutustele ja need aitavad käivitada asjakohased poliitikameetmed.
Conversely, there should be also mechanisms to ensure that the risk analyses and assessments of the ESRB are communicated to the micro-prudential supervisors and help trigger the appropriate policy measures.
· Kolmandaks peaks Euroopa järelevalveasutustel olema väga tähtis roll süsteemsete riskide nõukogu poolt järelevalveasutustele esitatud soovituste rakendamisel.
· Third, the ESAs should play a very important role as regards the implementation of the ESRB’s recommendations when the latter are addressed to supervisory authorities.
Eelkõige tuleks Euroopa järelevalveasutustele anda võimalus kasutada enda käsutuses olevaid vahendeid, et toetada niipalju kui võimalik süsteemsete riskide nõukogu soovituste rakendamist.
In particular, the ESAs should be attributed the possibility of using their tools to support as much as possible the implementation of the ESRB recommendations.
Kas komisjoni ettepanekutega antakse Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogule asjakohane roll ja vastutusala?
Do the Commission proposals give proper role and responsibility to the ESRB?
Komisjoni ettepanekutega antakse Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogule ulatuslikud volitused ELi kogu finantssüsteemi makrotasandi usaldatavusjärelevalveks.
The Commission proposals give a broad mandate to the ESRB in the macro-prudential oversight of the financial system of the EU as a whole.
Konkreetselt peab süsteemsete riskide nõukogu arvesse võtma finantssüsteemis toimuvatest muutustest tulenevaid riske ja makromajanduslikke muutusi.
In particular, the ESRB has to take account of risks arising from developments within the financial system and taking into account macro-economic developments.
See ulatuslik roll on asjakohane, sest üks finantskriisi peamisi õppetunde oli vajadus laiemalt arvestada võimalikku süsteemset riski, mis tuleneb finantsasutuste ja turgude vastastikuse seotuse tõttu toimuvatest muutustest, mis võib suurendada riski leviku ulatust, samuti vajadus arvestada riske, mis tulenevad finantssüsteemi ja reaalmajanduse vahelisest tihedast seosest.
This broad role is appropriate as one of the key lessons of the financial crisis was the need to consider widely the potential for systemic risk arising from developments in the interconnectedness among financial institutions and markets, which may increase the scope for contagion, as well as from the close links between the financial system and the real economy.
Seega ei sea süsteemsete riskide nõukogu ulatuslikud volitused mingeid piiranguid tekkivate süsteemsete riskide täielikule ja põhjalikule hindamisele kõnealuse nõukogu poolt.
Accordingly, the broad mandate of the ESRB does not pose any limitations to a full and thorough assessment by the ESRB of emerging systemic risks.
Süsteemsete riskide nõukogu kohustused on peamiselt seotud süsteemsete riskide tuvastamise ja tähtsuse järjekorda seadmisega, riskihoiatuste väljastamisega süsteemsete riskide tuvastamise korral ja soovituste tegemisega parandusmeetmete kohta, millega tuvastatud riskidele reageerida.
Regarding the responsibilities of the ESRB, they concern mainly the identification and prioritisation of systemic risks, the issuance of risk warnings when systemic risks have been identified, and the issuance of recommendations for remedial actions in response to the risks identified.
Sellega seoses tuleb süsteemsete riskide nõukogule kasuks lai liikmete ring ja võimalus taotleda arvamusi väga mitmekesistest allikatest – järelevalveasutustelt ning kõigilt avaliku ja erasektori sidusrühmadelt – mis on oluline, pidades silmas riskide tuvastamist ja tähtsuse järjekorda seadmist ning samuti konkreetsete riskihoiatuste ja vajaduse korral soovituste väljastamist.
In this context, the ESRB benefits from a broad membership and from the possibility to seek input from diverse sources – supervisors and from all public and private stakeholders – which will be important in view of identifying and prioritising risks and also issuing specific risk warnings and, where relevant, recommendations.
Süsteemsete riskide nõukogu tõhususe seisukohalt on üks peamisi raskusi selle riskihoiatuste ja soovituste väljastamine ja rakendamine.
One of the main challenges for the effectiveness of the ESRB will be the issuance and implementation of its risk warnings and recommendations.
Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu peab tuginema järgnevale.
The ESRB will need to rely on the following:
· Esiteks on hoiatuste ja soovituste kvaliteet ülimalt tähtis.
· First, the quality of the warning recommendations will be crucial.
See tähendab, et süsteemsete riskide nõukogu peab välja arendama asjakohase andmebaasi, analüüsimudelid ja oskused, et tagada võimalikult hea kvaliteet.
This implies that the ESRB will need to develop the appropriate information base, analytical models, and expertise to ensure the maximum quality.
See omakorda on aluseks asutuse poliitika usaldusväärsusele.
This, in turn, will provide the basis for its policy credibility.
Sellega seoses on tähtis tegur järelevalveasutuste teadmised ja oskused, mis on vajalikud konkreetsete soovituste väljatöötamiseks reguleerimis- ja järelevalvetegevuse kohta.
In this context, an important element will be the knowledge and expertise of supervisory authorities, which will be required in the design of specific recommendations on regulatory and supervisory actions.
· Teiseks on seoses riskihoiatuste ja soovituste väljastamise ja neile reageerimise korraga asjakohane, et süsteemsete riskide nõukogu riskihoiatused ja soovitused edastatakse otse vastavatele osapooltele ja ühtlasi ka majandus-ja rahandusministrite nõukogule, nagu on ette nähtud komisjoni vastavas ettepanekus.
· Second, regarding the procedure for the issuance and follow-up of risk warnings and recommendations, it is appropriate, as foreseen in the Commission proposal, that the ESRB risk warnings and recommendations are directly transmitted to the respective addressees, with parallel transmission to the ECOFIN Council.