natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Väga suur osa vastajatest (71 %) soovitas teha muudatusi ühenduse tasandil õigusaktide koostamisviiside osas.
A very large proportion of respondents (71%) proposed changes at Community level related to the way in which laws are made.
Ühes vastuste seerias nõuti, et õigusaktide keel ja struktuur peab olema selgem ja süsteemsem.
One series of answers insisted that the language and structure of legislation must be clearer and more systematic.
Soov suurema lihtsustamise, väiksema kahemõttelisuse ja suurema täpsuse järele õigusaktides, mida väljendas Bulgaaria esimese astme kohtunik, oli tüüpiline paljudes nimetatud vastustes.
A wish for greater simplification, less ambiguity and more precision in legislation expressed by a first instance judge from Bulgaria was typical of many of these responses.
Saksamaa esimese astme kohtunik tegi ettepaneku vältida ülemäärast ristviitamist vanematele õigusaktidele.
A German first instance judge proposed avoiding excessive cross-referencing to older legislation.
Prantsuse esimese astme kohtunik märkis, et ühenduse õigusaktide keerukus ja sõnastus saavutas mõnikord sürrealistlikud mõõtmed ning et sordikaitse määrus
A French first instance judge commented that the complexity of Community acts and formulations sometimes reached “surrealist” levels, and that the Regulation on Plant Varieties
Nõukogu 27. juuli 1994. aasta määrus (EÜ) nr 2100/94 ühenduse sordikaitse kohta, EÜT L 227, 1.9.1994, lk 1. ja Brüsseli II a määrus on heaks näiteks selle kohta.
Council Regulation (EC) No 2100/94 of 27 July 1994 on Community plant variety rights, Official Journal L 227 , 01.09.1994, p.1. and the Brussels II "bis" Regulation were examples of this.
Kaks vastajat märkisid, et määruste ja eriti direktiivi ajaliselt kohaldamist on keeruline kindlaks teha ja seda on esitatud kasutul viisil.
Two respondents commented that the application ratione temporis of Regulations and especially Directives was difficult to ascertain and presented in an unhelpful manner.
Finantsküsimustele spetsialiseerunud kohtunik soovitas samuti lihtsustada direktiivide ja määruste ametlikke nimetusi, mida peeti kohatuks kohtuotsustes viitamiseks.
A judge specialised in financial matters also recommended a streamlining of the official names of Directives and Regulations, which were considered ill-suited for reference in judgments.
Teine tähelepanek seoses keelega tehti selle kohta, et seda tuleb erinevates õigusaktides kasutada järjepidevamalt.
Another point made in relation to language was that it had to be more consistently used across different legislative instruments.
Siiski oli Saksamaa kohtunik seisukohal, et kahetähenduslikkus ja keerukus on paratamatu tagajärg liikmesriikide vastumeelsusele ühtlustada oma õigussüsteeme, isegi tagasihoidlikul määral.
However, a German judge considered that ambiguity and complexity was an inevitable product of the unwillingness of Member States to harmonise their legal systems, even to a modest extent.
Viimase astme patendikohtunik rõhutas asjaolu, et teatavad sätted on ühenduse õigusaktidesse lisatud viimasel hetkel.
A last instance patent judge highlighted the fact that certain provisions were inserted into Community acts at the very last minute.
Sellest hoolimata on ühenduse seadusandjate kohuseks veenduda, et sellised viimase hetke lisandused vastavad ühenduse õigustikule ja sobivad loogilisse õiguslikku raamistikku.
It was nevertheless incumbent on the Community legislator to make sure that such last-minute additions were compatible with the acquis and fitted into a logical regulatory system.
Mitmed kohtunikud kritiseerisid teatavate ühenduse õigusaktide ülipikki preambulaid kui üleliigseid.
The lengthy preambles of certain Community acts were criticised as superfluous by several judges.
Kaks kohtunikku nõudsid määruste enamat kasutamist vastukaaluks direktiividele nende õiguskindluse ja selguse tõttu.
Two judges called for an increased use of Regulations as opposed to Directives, for reasons of legal certainty and clarity.
Mitmed vastajad nõudsid nõukogult ja Euroopa Parlamendilt suuremat läbipaistvust õigusloome protsessis, et aidata kaasa õigusaktide teleoloogilisele tõlgendamisele pärast õigusaktide vastuvõtmist.
Several respondents called for more transparency by Council and Parliament during the legislative process so as to help teleological interpretations of acts once adopted.
Lõpuks ütles üks kohtunik, kes oli eksperdina kaasatud Euroopa lepinguõiguse ühtse tugiraamistiku võrku, et komisjon peab kohtunikega süsteemsemalt konsulteerima enne õigusloomega seotud ettepanekute esitamist.
Finally, one judge who had been involved as an expert in the network on the Common Frame of Reference in the area of European contract law saw a need for a more systematic consultation of the judiciary by the Commission before it came forward with legislative proposals.
Ühenduse õiguse kodifitseerimise ideele, vältides seeläbi vajadust viidata mitmetele allikatele õigusalase probleemi lahendamiseks, viitasid üsna ülekaalukalt Prantsusmaa ja Saksamaa kohtunikud (22 %).
The idea of codifying Community law, thus avoiding the need to refer to multiple sources in order to solve a legal question was quite prominently referred to by French and German judges (22%).
Paljud kohtunikud nägid seda suuremate jõupingutuste osana ühenduse õiguse lihtsustamise suunas ja parema juurdepääsu tagamisel teabele.
Many judges saw this as part of a greater effort towards simplifying Community law and ensuring better access to information.
Vähesed Poola ja Soome kohtunikud (kokku 6 % vastustest kõnealusele teemale) sooviksid näha ühenduse õigusaktide ja kohtuotsuste paremaid tõlkeid.
A small number of Polish judges and a Finnish judge (in total, 6% of responses related to this theme) would have liked to see better translations of Community legal acts and judgments.
e) Kohtunike võõrkeelte oskuse parandamine
(e) Improvements in the foreign language skills of judges
Väga paljudest liikmesriikidest pärit kohtunikud – kusjuures tugevalt olid esindatud uued liikmesriigid – olid väga huvitatud kohtunike keeleõppe esmatähtsaks seadmisest.
Judges from a very wide variety of Member States, with “new” Member States strongly represented, were keen to prioritize language training for judges.
Suur osa vastajatest, kes tegi samuti teisi ettepanekuid, mainis seda kui kaasnevat ettepanekut.
A large number of respondents who made other suggestions also mentioned this as an accompanying suggestion.
Tõepoolest pidas üks Sloveenia kohtunik seda absoluutselt vajalikuks, samas kui üks Poola kohtunik märkis, et ebapiisav teiste keelte oskus on oluline probleem, mis takistab arengut teistes valdkondades.
Indeed, a Slovenian judge saw this as absolutely urgent, whilst a Polish judge commented that insufficient knowledge of other languages was a fundamental problem preventing progress on other fronts.
Üks Itaalia kohtunik märkis, et keeleoskus on oluline eeltingimus eri liikmesriikidest pärit kohtunike otsesele kontaktile, mis omakorda on alus õigusalasele koostööle tsiviil- ja kriminaalasjades.
An Italian judge commented that knowledge of language was a precondition to direct contact between judges in different Member States which, in turn, was a cornerstone for judicial cooperation in civil and criminal matters.
Saksamaa kohtunik tugines sellele kontseptsioonile, et esitada idee malli kohta, mis näitab kõigi kohtunike võõrkeelte oskust konkreetses valdkonnas, et lihtsustada piiriülest koostööd õigusaktide, näiteks määrus tõendite kogumise kohta, kasutamise abil.
A German judge built on this concept to suggest the idea of a template indicating the foreign language capacity of all judges in a particular field, to facilitate cross-border cooperation using instruments such as the Regulation on the Taking of Evidence.
Üks Austria kohtunik küsis, kas keelekursus tuleks muuta kohustuslikuks kohtunikele või kohtunike praktikantidele.
An Austrian judge questioned whether language courses should be made compulsory for judges or trainee-judges.
Kõik vastajad nõustusid, kooskõlas eelmise vastusega õigusalase koolituse kohta, et nimetatud kursused peaksid osalejatele olema tasuta.
All respondents agreed, in line with previous answers on legal training, that such courses should be free of charge for participants.
Lõpuks hoiatas üks Ühendkuningriigi kohtunik keelelise isoleerituse eest, kuid samuti tuletas meelde piiratud eelarvet, mille raames kohtusüsteem toimib.
Finally, a judge from the United Kingdom warned against linguistic insularity but also recalled the limited budgets on which judiciaries were run.
Euroopa Nõukogu kohtute efektiivsust hindava komisjoni (CEPEJ) 2006. aasta raport Euroopa kohtusüsteemide kohta, lk 17–44.
See 2006 Edition of the Report European Judicial Systems of the European Commission for the Efficiency of Justice (CEPEJ), p.17-44.
Vähest huvi näidati üles erineva keelekogemuse kasutamise vastu ja leiti, et see ei ole asjaolusid edasi arendanud, vaid jäänud riikliku õiguse juurde.
Little interest had been shown in making use of his varied linguistic expertise, and he had not taken matters further, sticking to domestic law.
f) Riigi ametiasutuste ja kohtunike parandused
(f) Improvements by national authorities and judiciary
Kõige populaarsem vastus seoses riigi ametiasutuste rolliga (42 %) oli nõue ühenduse õiguse parema ülevõtmise ja rakendamise kohta riiklikul tasandil.
The most popular answer focusing on the role of national authorities (42%) was the request for better transposition and implementation of Community law at domestic level.
Ülevõtmine peaks olema kiire ja terviklik.
Transposition had to be prompt and full.
Kaks kohtunikku hoiatasid ülelihvimise ohu eest, st täiendavate nõuete lisamise eest riiklikele ülevõtmismeetmetele, mida ei olnud esialgses direktiivis.
Two judges warned against the dangers of “goldplating”, ie. adding further requirements in the national transposition measures which were not contained in the original Directive.
Mitmed kohtunikud, sealhulgas Prantsusmaa apellatsioonikohtu kohtunik, olid seisukohal, et tuleb avaldada tabelid, mis näitavad, et asjaomase direktiivi iga osa on üle võetud riiklikusse õigusesse.
Several judges, including a French court of appeal judge, considered it essential that tables be published which indicated where each part of any given Directive had been incorporated into national law.
Lõpuks tehti ettepanek avaldada direktiiv koos seda üle võtva riikliku õigusaktiga, mis tõstaks teadlikkust riikliku õigusakti allikast.
Finally, one suggestion was to require the publication of the Directive together with the national act or instrument transposing it, which would raise awareness of the source of the national act.
ii) Paremad koolitustingimused
(ii) Better conditions for training
Paljud kohtunikud (31 %) märkisid, et koolitusvõimaluste loomine on ebatõhus, kui kohtunike töökoormus muudab võimatuks leida aega sellise koolituse jaoks.
Many judges (31%) noted that creating training opportunities was ineffective if a judge’s workload made it impossible to find time for such training.
Mitmed vastajad olid seisukohal, et nad on ülekoormatud ja ametialaselt mittekadestamisväärses olukorras.
Several respondents considered themselves overstretched and in an unenviable situation professionally.
Üks kohtunik märkis, et koolitust ühenduse õiguse valdkonnas ei võeta arvesse edutamisel ja ametisse määramisel ning see põhjustab selget soovimatust õppida rohkem ühenduse õiguse kohta.
One judge commented that training in Community law was not taken into account for promotions and appointments, and this was a clear disincentive to learn more about Community law.
Väike osa kohtunikest oli seisukohal, et erialane asutus, mis oleks nende riikliku justiitsministeeriumi osa, oleks ideaalne nende abistamiseks.
A small minority of judges considered that a specialised body forming part of their national justice ministry would be ideally placed to assist them.
Kõikidest kohtutest pärit kohtunikud võiksid pöörduda nimetatud asutuse poole konkreetsetes juurdlusega seotud küsimustes või kiireloomulistes küsimustes.
Judges from all courts could turn to this body for particular research questions or urgent queries.
Mitmed Rootsi esimese astme kohtunikud pidasid heaks tavaks, kui iga nimetatud kohtu kohtunik oleks kursis konkreetses valdkonnas toimuvaga (sealhulgas ühenduse õigus) ning vastaks kolleegide sellega seotud küsimustele.
Several Swedish first instance judges considered it good practice for each judge within a given court to keep updated on a particular area (including Community law) and answer related questions from colleagues.
Täiendavalt esitati idee kohtu koordinaatorite kohta Euroopa õiguse valdkonnas, nagu on juba kasutusele võetud Madalmaades.
A further idea was that of court coordinators for European law, as introduced in the Netherlands.
Üks Belgia kohtunik oli väga huvitatud sellest, et võtta kasutusele sidekohtuniku roll, et lihtsustada koostööd kohtute vahel piiriüleste vaidluste korral, näiteks perekonnaküsimustes, nagu on juba olemas teatavates liikmesriikides.
A Belgian judge was keen for his Member State to import the role of liaison judge to facilitate cooperation between courts in cross-border disputes, for example in family matters, as already existing in certain Member States.
Üks Poola vahekohtu kohtunik julgustas e-õiguskeskkonna väljatöötamist ja eelkõige kasutama kohtusüsteemis tõhusamalt infotehnoloogiat.
One respondent from a trial court in Poland encouraged the development of “e-Justice” and, in particular, an enhanced use of information technology within the court system.
Mitmed esimese astme kohtunikud tundsid, et riiklikud ülemkohtud peaksid tegema täiendavaid jõupingutusi, et viia oma pretsedendiõigus kooskõlla Euroopa Kohtu omaga, mis mõne juhtumi korral kaitseb tarbijaid paremini.
Several first instance judges felt that national supreme courts should make further efforts to align their case-law with that of the Court of Justice which in some instances better protected the consumer.
i) Vähem õigusakte, rohkem viitamist subsidiaarsusele
(i) Less legislation, more reference to subsidiarity
Väga paljud kohtunikud nõudsid, et EL looks vähem õigusakte ja et Euroopa Kohus oleks vähem aktiivne lepingute ja teiseste õigusaktide tõlgendamisel.
A large number of judges called for the EU to produce less legislation and for the ECJ to be less activist in its interpretation of the Treaties and secondary law.
Oldi seisukohal, et liiga palju õigusakte on ebaõiglased kodanike suhtes ning mõned kohtunikud pidasid seda heidutavaks.
Too much law was considered in itself to be “unjust” for citizens, and some judges found this intimidating.
Siinkohal on võtmesõnaks enesepiiramine, eriti õigusloomelisel tasandil subsidiaarsuse põhimõtte rangema kohaldamise abil.
Self-restraint was the keyword here, particularly at legislative level through a stricter application of the principle of subsidiarity.
Valdkonnad, kus kohtu tegevust peeti ülemääraseks, hõlmasid tervishoiuküsimusi ja ühtlustamata tulumaksu.
Areas in which judicial activity was perceived to be excessive included health matters and non-harmonised profit tax.
ii) Vahetu mõju kaotamine
(ii) Abolishing direct effect
Üksnes vähesed vastajad pidasid vahetu mõju põhimõttest arusaamist keeruliseks.
Only a few respondents found it difficult to get to grips with the principle of direct effect.
Näiteks oli üks kohtunik seisukohal, et väga keeruline on selgitada osapoolele, et ta on kohtuasja kaotanud, ehkki viimane oli ülitäpselt järginud riiklikku õigust.
For instance, one judge considered it extremely difficult to have to explain to a party that it had lost a case, even though it had scrupulously respected domestic law.
Nimetatud vastajad soovitasid seetõttu pöörduda tagasi rangelt dualistliku süsteemi juurde, mille alusel ühenduse õigus looks õiguslikke tagajärgi üksnes riiklike rakendusaktide kaudu.
These respondents therefore recommended reverting to a strictly dualist system according to which Community law would only produce legal effects through national implementing laws.
Rikkumismenetlus oleks üksnes komisjonile kättesaadav vahend tagamaks, et liikmesriigid täidavad nõuetekohaselt oma kohustusi vastavalt asutamislepingutele ning kodanikud ei pea nimetatud rahvusvahelises protsessis mingit rolli mängima.
Infringement proceedings would be the only tool available to the Commission to ensure that Member States properly discharged their obligations under the Treaties, and individual citizens had no part to play in this international process.
Paljudele kohtunikele valmistas probleeme Euroopa Kohtu kohtuotsustest arusaamine.
Many judges had problems understanding the judgments of the ECJ.
Saksamaa kohtunike kriitika keskmes oli süstemaatilise põhjenduse puudumine ja kohtuotsuste sisemine ning väline järjepidevus, ehkki üks vastaja märkis, et nimetatud liikmesriigi kohtunikud tundsid selle üle väidetavalt liiga palju muret.
The main point of criticism from German judges was the lack of systematic reasoning and internal and external consistency of rulings, although one respondent commented that judges from that Member State were arguably too concerned about this.
Enamik kaebas, et Euroopa Kohtu stiil erines liialt riiklikult vastu võetud stiilist, ja see tähendas, et Euroopa Kohtu kohtuotsuste uurimisel on vaja erakordselt palju vaeva näha.
Most complained that the ECJ’s style was very different from the style adopted domestically, and this meant that studying ECJ judgments required extraordinary efforts.
Üks Ühendkuningriigi kohtunik oli samuti seisukohal, et Euroopa Kohtu kohtuotsused on mõnikord raskesti mõistetavad, ja soovitas, et kohtuotsuseid saab riiklikul tasandil lihtsamalt kohaldada, kui need on vastu võetud terviklikus ja selges stiilis, mida võib näha kohtujuristi ettepanekutes.
A judge from the United Kingdom also considered ECJ judgments to be sometimes opaque, and recommended that judgments would be easier to apply at national level if they adoped the fuller and clearer style seen in Advocate General Opinions.
Mitmed kohtunikud – alates esimesest astmest kuni viimase astmeni – olid seisukohal, et tugevdatud dialoog riiklike ja ühenduse kohtute vahel oleks kasulik, et tagada ühenduse õiguse paremat kasutamist riiklikus kohtusüsteemis.
Several judges from first instance to last instance thought that a reinforced dialogue between national and Community courts could be instrumental in ensuring a better use of Community law amongst the national judiciary.
Seda kordab riiklike kohtunike tungiv soov olla rohkem kaasatud eelotsusemenetluse kõigis etappides (vt 4. jao punkti g alapunkti iv) ning olla vahetumas kontaktis Euroopa Kohtu kohtunike ja ametnikega oma koolituse raames.
This essentially repeats the strongly expressed desire of national judges to be more involved in all stages of the preliminary reference procedure (see section 4(g) (iv) ), and to have more contact with ECJ judges and officials in the framework of their training.
Täiendavaid punkte seoses Euroopa Kohtu veebilehega on käsitletud eespool 7. jao punkti c alapunktis vi.
Further points relating to the ECJ’s website are dealt with above in section 7(c)( vi ).
Võttes arvesse suuri lootusi, mida paljud kohtunikud panevad osapooltele seoses mis tahes ühenduse õiguse punktile tuginemisega (vt 6. jao punkti b alapunkti i), näis mitmetele vastajatele loomulik (6 %), et keskenduda tuleks pigem advokaatide kui nende endi koolitusele.
Given the important reliance of a large number of judges on the parties to raise any point of Community law (see section 6(b) (i) ), it seemed natural for a number of respondents (6%) that the focus should be more on training the lawyers than on training themselves.
Kui advokaadid tugineksid ühenduse õigusele rohkem seal, kus see on asjakohane nende ettepanekuga seoses, kallutaks see kohtunikke sagedamini nimetatud küsimusi analüüsima.
If lawyers relied more on Community law where it was relevant to their submissions, judges would be brought more often to analyse such issues.
Siiski jääb veel teha ära tööd.
However, much work remained to be done.
Belgia apellatsioonikohtuniku sõnade kohaselt ei ole enamik advokaate praeguseks omaks võtnud ühenduse õiguskorra olemasolu ning tajuvad ELi pigem bürokraatliku kui seadusandlikuna.
According to a Belgian appellate judge, most lawyers had not yet assimilated the existence of the Community legal order, and perceived the EU more as a bureaucracy than as a legislature.
Üks kõrgema halduskohtu kohtunik märkis pettumusega, et riiklik advokatuuride liit lõpetas kursuste pakkumise ühenduse õiguse valdkonnas, kuna nimetatud kursuste järele ei olnud piisavalt nõudlust ja seega olid need liiga kulukad.
A judge from a supreme administrative jurisdiction noted with disappointment that the domestic bar association had stopped offering Community law courses because such courses were not sufficiently in demand and therefore too costly.
Väga väike osa kohtunikest tegi ettepaneku muuta põhjalikult Euroopa Liidu põhistruktuuri.
A very small proportion of judges suggested more radical changes in the European Union’s constitutional structure.
Kõige populaarsem muudatustele esitatud küsimus oli Euroopa Liidu keeleline kord, kusjuures mitmed kohtunikud nõudsid, et inglise keel peaks olema Euroopa Liidu ainus töökeel, või isegi ainus ühenduse õigusaktide tõeline keel, et lihtsustada kohtunikevahelist suhtlust ja kõrvaldada tõlgete ja usaldusväärse tõlgendamisega seotud probleemid.
The most popular candidate for change was the linguistic regime of the Union with several judges calling for English to be the single working language in the Union, or even the only authentic language for Community acts, in order to facilitate communication between judges and to eliminate any problems related to translation and authoritative interpretation.
Lõpuks soovitas üks kohtunik ühendada Euroopa Ühenduse ja Euroopa Liidu lepingud ühtseks lepinguks, nagu tehti ettepanek 2004. aastal allkirjastatud põhiseaduse lepingus
Finally, one judge recommended merging the EC and EU Treaties into a single Treaty, as proposed by the Constitutional Treaty signed in 2004.
Euroopa Liidu põhiseaduse leping, 16.10.2004, ELT 310/1. .
Treaty establishing a Constitution for Europe, 16.10.2004, OJC 310/1
Koopia riiklikele kohtunikele saadetud küsimustikust
Copy of the questionnaire sent to national judges
RIIKLIKE KOHTUNIKE ROLL EUROOPA KOHTUSÜSTEEMIS
THE ROLE OF THE NATIONAL JUDGE IN THE JUDICIAL SYSTEM OF THE EUROPEAN UNION
Palun tõmmake õigele vastusele ring ümber ja vajadusel täpsustage
Please circle the correct answer and elaborate where necessary.
See küsimustik on anonüümne
This questionnaire is anonymous.
I. Juurdepääs ühenduse õigusele
I. Access to Community law
A. Kas teate, kuidas on võimalik ühenduse õigusele juurde pääseda?
A. Do you know how to have access to Community law?
Kui jah, siis kuidas pääsete juurde ühenduse õigusele?
If so, how do you have access to Community law?
· Interneti kaudu: EurLex – Curia – Muu: _______________________________
· internet access: EUR lex - CURIA - Other: _______________________________
· teave / riigiasutuste korraldatud koolitused
· information / training organised by the national authorities
· teave / Euroopa võrgustike korraldatud koolitused
· information / training organised by European networks
B. Kui sageli konsulteerite Euroopa Kohtu pretsedendiõigusega?
B. How often do you consult ECJ case-law?
Teave ja koolitus
Information and training
A. Kas olete seisukohal, et keel on takistuseks piisava teabe saamisel ühenduse õiguse kohta?
A. Do you consider that language constitutes a barrier to adequate information on Community law?
· Kas olete seisukohal, et mingile teabele on Teie keeles eriti keeruline juurde pääseda?
· Do you consider any information to be particularly difficult to access in your language?
Palun täpsustage: _____________________________________________
Give details: _____________________________________________
· Kas olete kunagi võtnud osa keelekursusest, mis hõlmab õigusküsimusi?
· Have you ever participated in a language course covering legal issues?
Kui jah, palun täpsustage: ________________________________________
If so, give details: ________________________________________