natgillin/translations-raw huggingface dataset:
80. tervitab komisjoni ettepanekut sõnastada uuesti määrus, millega nähakse ette sõrmejälgede võrdlemise Eurodaci süsteemi kehtestamine, ning tuletab liikmesriikidele meelde kohustust võtta sõrmejälgi ja edastada andmeid praeguse Eurodaci määruse alusel; on seisukohal, et biomeetrilisi andmeid, nagu sõrmejäljed, tuleb kasutada piirikontrolli tulemuslikkuse suurendamiseks;
Welcomes the Commission’s proposal for a recast regulation concerning the establishment of “Eurodac” for the comparison of fingerprints and reminds Member States of their obligations of fingerprinting and sending data under the current Eurodac Regulation; takes the view that biometric data, such as fingerprints, must be exploited to enhance effectiveness of border control operations;
Koostöö kolmandate riikidega
Cooperation with third-countries
84. rõhutab päritolu- ja transiidiriikide arengupoliitika olulisust väljarände probleemiga tegelemise vahendina juuretasandil; nõuab liidu sisserände- ja arengupoliitika paremat koordineerimist, võttes igakülgselt arvesse strateegilisi eesmärke, nagu aastatuhande arengueesmärgid;
Stresses the importance of a development policy in third countries of origin or transit as a means of addressing the challenge of immigration at its roots; calls for an improved co-ordination of the Union’s immigration and development policies, taking fully into account strategic objectives such as the Millennium Development Goals;
89. kutsub komisjoni üles edendama Euroopa üldisi kokkuleppeid, nagu see, mis allkirjastati Roheneemesaartega, et teha edusamme üldistes läbirääkimistes, mida ta peab Maroko, Senegali ja Liibüaga, ning edendama kokkulepete sõlmimist sisserändajate peamiste päritoluriikidega;
Calls on the Commission to promote the negotiation of global European agreements such as that signed with Cape Verde, to make progress in the global negotiations it is holding with Morocco, Senegal and Libya, and to promote the conclusion of agreements with immigrants' main countries of origin;
On selge, et sisseränne on tähtsamaid väljakutseid, mis praegu Euroopa ees seisab.
There is no question that immigration is one of the foremost challenges that Europe is currently facing.
Kõnealusele väljakutsele vastu astudes võime valida, kas võtta vastu poliitika, mis muudab väljakutse võimaluseks, või olukorda halvasti juhtida, mis läheks kõigile asjaosalistele kalliks maksma.
In tackling this challenge, we can either adopt policies that transform it into an opportunity or we can mismanage the situation at a high cost for all concerned.
Kogemused on näidanud, et sisseränne on ühine mure, mille puhul ELi riigid suudavad ühiselt tegutseda ja peaksid seda vastastikuse kasu nimel tegema.
Experience has shown that immigration is a common concern where EU countries can and should act together to their mutual benefit.
Ühiste välispiiride tõttu mõjutab ühe liikmesriigi tegevus või tegevusetus teistegi liikmesriikide huve.
As a result of common external borders, the actions or inactions of one Member State affect the interests of the others.
Samuti puudutab ühte liikmesriiki mõjutav rändesurve kogu Euroopa Liitu.
Likewise, migratory pressures affecting one individual Member State are also a concern for the entire Union.
Seega kutsutakse ELi üles võtma endale otsustava rolli Euroopa ühise sisserändepoliitika loomisel.
The EU is therefore called upon to take a defining role in building a common European immigration policy.
Raportöör on seisukohal, et kätte on jõudnud aeg, mil Euroopa tõeliselt ühise sisserändepoliitika loomine on vältimatu ning Euroopa Liit peab leidma võimaluse seda ellu viia.
Your rapporteur considers that the momentum to construct a truly common European immigration policy has now reached an unstoppable thrust and the European Union should seize the opportunity to deliver it.
Vastasel juhul tuleb meil kõigil seda kahetseda.
Or we shall all live to regret it.
Tampere (1999–2004) ja Haagi (2004–2009) programm on andnud olulisi tulemusi ning raportis tervitatakse Euroopa Parlamendi pidevat panust.
Important achievements have been registered as a result of the Tampere (1999-2004) and the Hague Programmes (2004-2009) and the European Parliament's contribution throughout is welcomed.
Siiski on sisserändepoliitika endiselt killustatud ning tükid on vaja panna kokku üheks terviklikuks ja ühtseks pildiks.
However, immigration policy remains fragmented and the pieces need to be put together into one whole, coherent, picture.
Vaja on teha veelgi rohkem.
And there is also more to be done.
On vaja ühist poliitikanägemust, mille puhul toetutakse mineviku saavutustele, kuid mis on suunatud ka tulevikku.
A common policy vision is needed which builds on past achievements but which is also projected to the future.
Selle saavutamiseks on vaja kõrgemaid eesmärke ning ELi riigid peavad jätma kõrvale oma riikliku uhkuse ja leppima kokku paremas koostöös.
To achieve this more ambition is required and EU countries need to put aside national pride and agree to work better together.
Raportöör tervitab 16. oktoobril 2008. aastal Euroopa Ülemkogus vastu võetud Euroopa sisserände- ja varjupaigapakti, milles tunnistatakse selgelt vajadust, et Euroopa peab edasi liikuma ühise poliitika abil.
Your rapporteur welcomes the adoption of the European Pact on Immigration and Asylum by the European Council on 16 October 2008 which acknowledged in no uncertain terms the need for Europe to forge ahead with a common policy.
Täieliku ülevaate andmiseks püütakse raportis haarata sisserände kõiki mõõtmeid.
The report seeks to cover all the dimensions of immigration in order to give a full picture.
Siiski on vaja üksikute vahendite ja meetmete edasist süvaanalüüsi.
However, a further in-depth analysis is required for individual tools and actions.
Euroopal on oht sündmustest maha jääda
Europe risks being overtaken by events
Kui Euroopa ei liigu kiiresti edasi ühise sisserändepoliitika loomise suunas, on tal oht sündmustest maha jääda.
Unless Europe moves urgently ahead in forging a common immigration policy, it risks being overtaken by events.
Meie ümber toimuvad dramaatilised sündmused on näidanud, et oleme juba hiljaks jäänud.
And dramatic events around us have proved that we are already late.
Viimastel aastatel on rändesurve suurenenud liidu uuel ida- ja läänepiiril.
In recent years, migratory pressures have increased in the Union’s new Eastern and Southern borders.
Lõunas on surve olnud eriti tõsine paatides saabuvate sisserändajate tõttu, kes alustavad eluohtlikku teekonda lootuses jõuda Euroopa mandrile.
In the South, pressures have been particularly severe through the phenomenon of boat-people who embark on perilous journeys in the hope of reaching the European continent.
Igal aastal toimuvad inimtragöödiad, kui merel kaotavad elu sajad inimesed, ning lausa rabav on, et see tragöödia võib jääda tähelepanuta: väideti, et 2007. aastal kaotas Vahemeres ja Kanaari saarte lähedal elu rohkem inimesi kui Liibanoni sõjas, samal ajal kui 2008. aastal kaotas merel elu rohkem inimesi kui Gaza sõjas.
A deadly human tragedy is taking place with hundreds of lives being lost at sea each year and shockingly, this tragedy may be passing by unnoticed - in 2007, more people are said to have lost their lives in the Mediterranean and off the Canary Islands than in the war in Lebanon whereas in 2008, more lives were lost at sea than in the war in Gaza.
See inimtragöödia tuleb viivitamata lõpetada.
This human tragedy must be stopped at once.
Merest päästetakse tuhandeid sisserändajaid ja ELi riikidel lasub sellega seoses suur vastutus.
Thousands of immigrants are saved at sea and EU countries bear an important responsibility in this regard.
Näiteks päästeti Maltale 2008. aastal jõudnud 2700 sisserändajast merel üle 2000, kui sisserändajatest tulvil paadid, mis olid teel Lampedusa (Itaalia) poole, sattusid ohtu, ja need päästis Malta relvajõudude mereväeüksus, kes tegeleb regulaarselt kõrge riskitasemega päästeoperatsioonidega avamerel.
For instance, of the 2,700 immigrants who arrived in Malta in 2008, more than 2,000 were saved at sea when boatloads of immigrants on course towards Lampedusa (Italy) found themselves in distress and were rescued by the maritime squadron of the Maltese Armed Forces, regularly engaged in high-risk rescue operations in the high seas.
Mõned riigid puutuvad rändesurvega tõsisemalt kokku kui teised.
Some countries are exposed to migratory pressures in a more severe manner than others.
Eriti on sellest mõjutatud Kanaari saared (Hispaania), Lampedusa (Itaalia), Malta ja Küpros, aga ka teised liikmesriigid, näiteks Kreeka.
The Canary Islands (Spain), Lampedusa (Italy), Malta and Cyprus have been particularly affected as have been other Member States, such as Greece.
Aga kui Lampedusasse või Kanaari saartele saabuvad sisserändajad on võimalik viia kiiresti üle mandri-Itaaliasse või mandri-Hispaaniasse, siis Maltale saabunuid ei ole võimalik üle viia, sest Euroopa sisserändepoliitikaga ei ole veel niisugust ELi-sisest üleviimist ette nähtud.
But whereas immigrants arriving in Lampedusa or the Canary Islands may be quickly transferred to mainland Italy or Spain, those arriving in Malta cannot be transferred because Europe’s immigration policy does not yet provide for this kind of intra-EU transfer.
Seega peab Euroopa ühine sisserändepoliitika hõlmama ka solidaarsuspoliitikat nende liikmesriikide suhtes, kes asuvad liidu välispiiridel, sest ka nemad kaitsevad liidu välispiiri.
Europe’s common immigration policy must therefore also translate into a policy of solidarity with those Member States which find themselves at the Union’s external frontiers, as they are also protecting the Union’s external borders.
Pealegi, kui sisserändajad saabuvad kõnealustesse riikidesse, üritavad nad peagi edasi liikuda liidu teistesse piirkondadesse.
And when migrants land in these countries, in time, they tend to move to other areas of the Union.
Kui Euroopa ei taha saada kindluseks, kus elatakse, eitades ilmset ligitõmmet kolmandate riikide sisserändajate jaoks, peab ühine sisserändepoliitika tingimata sisaldama Euroopasse seadusliku sisenemise eeskirju.
Unless Europe wants to become a fortress continent which lives in denial of its obvious attraction to immigration from third countries, a common immigration policy must necessarily include rules on legal entry into Europe.
Seaduslik tee Euroopasse tähendab ka ebaseadusliku sisserände võimaluste ulatuse ja stiimuli olulist vähendamist.
Indeed, a legal route to Europe also means that the scope and incentive for illegal routes is greatly reduced.
On küllalti selge, et seaduslik sisseränne võib aidata kaasa ELi majanduskasvule, eriti nende liikmesriikide puhul, kes vajavad sisserändajaid oma tööturuga seotud ja demograafilise olukorra tõttu.
There is little question that legal migration can contribute to the economic growth of the EU and in particular to those Member States that need migrants because of the state of their labour markets or of their demography.
Lisaks teevad sisserändajad oma koduriiki rahaülekandeid ja seega aitavad kaasa päritoluriigi arengule.
Additionally, migrants send remittances to their home countries and thus contribute to development of countries of origin.
Seega võib õigesti korraldatud seaduslik sisseränne olla kõigile kasulik.
Organised properly, therefore, legal migration could therefore be a win-win situation.
1.1 Seaduslik sisseränne
1.1 Legal Migration
Seaduslikku sisserännet tuleks reguleerida selgete, läbipaistvate ja õiglaste eeskirjade abil, kuigi praeguses arenguetapis on selge, et iga liikmesriik peaks säilitama kontrolli töötajate arvu üle, keda ta on võimeline oma tööturule integreerima, kusjuures samal ajal võetakse nõuetekohaselt arvesse ühenduse soodustusi.
Legal migration should be governed by clear, transparent and fair rules, although at this stage of development, it is clear that each Member State should retain control on the number of workers that it can integrate into its labour market, giving due regard to community preference.
Pärast sinise kaardi vastuvõtmist on nüüd aeg minna edasi ja pakkuda võimalusi madalama kvalifikatsiooniga ja hooajatöötajatele.
Following the adoption of the Blue Card, it is also now time to go further and provide opportunities for lower skilled and seasonal workers.
Kaaluda tuleks ka ajude väljavoolu mõjusid, kuid arvestades seda, et kolmandatest riikidest pärit kõrge kvalifikatsiooniga töötajad liiguvad igal juhul, ei oma nende kaotus Euroopa jaoks erilist tähtsust.
The effects of brain drain should also be considered, but given that highly-skilled workers from third countries are moving in any case, there is little point in Europe losing them.
Negatiivsete mõjude leevendamiseks toetab raportöör ajude ringlust ajutise või ringrände ergutamise abil.
In order to mitigate the negative effects, your rapporteur supports 'brain circulation' through the encouragement of temporary or circular migration.
1.2 Integratsioon
1.2 Integration
Seaduslikult sisenevate ja pikaajaliselt Euroopasse jäävate sisserändajate integratsiooni tuleks toetada, kuna see toob kasu nii rändajatele kui ka vastuvõtvale ühiskonnale.
For immigrants who enter in a legal manner and who can stay on a long-term basis integration should be supported because it is beneficial both for the migrants as well as for the host society.
Poliitikavahendite abil tuleks võimaldada integreeruvatel rändajatel osaleda kohalikus kogukonnas, mis aitab edendada mitmekesisust töökohas ja koolides ning võidelda diskrimineerimise vastu.
Policy instruments should enable integrating migrants to participate in their local community, fostering diversity at the workplace and schools and combating discrimination.
Integreeruda soovivad rändajad peavad siiski olema valmis austama ELi ja selle liikmesriikide identiteeti ja väärtusi, kaasa arvatud inimõigusi, õigusriiki, demokraatiat, sallivust ja võrdsust.
However, migrants who wish to integrate must be prepared to respect the identity and values of the EU and its Member States, including respect for human rights, the rule of law, democracy, tolerance and equality.
On selge, et integratsioon on vähem tõenäoline riikides, kes kannatavad äärmusliku rändesurve all, kuna neis puudub suutlikkus integreerida suur hulk rändajaid, ja igal juhul üritavad rändajad sageli liikuda edasi teistesse Euroopa piirkondadesse.
Clearly, integration is less possible in countries which are facing exceptional migratory pressures because these countries lack the capacity to integrate large numbers of migrants and in any case, migrants often intend to move to other parts of Europe.
Euroopa Liit võib seadusliku rände puhul olla usaldusväärne üksnes siis, kui ta tõestab, et suudab lahendada ebaseadusliku sisserände probleemi.
The European Union can only be credible on legal migration if it first demonstrates that it can deliver on illegal immigration.
Raportöör usub, et Euroopa ei ole ebaseadusliku sisserände vastu võitlemiseks tegutsenud piisavalt ja ühiselt ning progress on endiselt aeglane ja ebapiisav.
Your rapporteur believes that Europe has not done enough, collectively, to combat illegal immigration and progress remains slow and insufficient.
See on suures osas tingitud asjaolust, et jätkuvalt puuduvad Euroopa ühised vahendid, mis aitaksid kõrvaldada ebaseadusliku sisserände marsruute.
This stems largely from the continued absence of common European tools to help crack down on illegal routes of entry.
Seetõttu ei ole üllatav, et sisserände marsruudid tungivad läbi kõige nõrgema lüli.
Unsurprisingly, therefore, immigration routes break through the weakest link.
Euroopa peab ebaseadusliku sisserände lõpetamisel võtma viimaks tugeva juhtrolli, eriti kuna see on seotud organiseeritud kuritegevuse ja inimkaubandusega ning toob kaasa lugematute õnnetute ohvrite surma.
Europe must take a strong leadership in putting an end to illegal immigration, once and for all, especially where this relies on organised crime, on human trafficking and where it leads to untold deaths of hapless victims.
2.1 Integreeritud piirihaldus
2.1 Integrated Border Management
Liikmesriigid peaksid säilitama oma piiride üle täieliku kontrolli.
Member States should retain full control of their borders.
Kuid tegelikkus on näidanud, et rändesurve alla kannatavad riigid – olenemata nende suurusest – ei ole olnud võimelised oma piire tõhusalt kaitsma.
But reality has showed that those exposed to migratory pressures – no matter their size - have proved unable to protect their own borders effectively.
Seepärast peab Euroopa kasutama kõnealuste riikide aitamiseks kõiki asjakohaseid vahendeid, samuti uusi tehnoloogiaid, nagu biomeetria.
Europe must therefore use all appropriate tools, not least new technologies such as biometrics, to help them do so.
Raportöör usub, et Frontex on ideaalne vahend Euroopa ühise vastuse andmisel ebaseaduslikule sisserändele.
Your rapporteur believes that the Frontex agency remains the ideal vehicle to channel Europe’s collective response to illegal immigration.
Parlament on juba kõnealust agentuuri toetanud, suurendades tema tegevuseelarvet rohkem kui 50 miljoni euro võrra.
Parliament has already supported this agency by increasing its operational budget by more than €50 million.
Siiski ei ole agentuur osutunud veel piisavalt tõhusaks ja tugevdada tuleks nii tema finantsvahendeid kui ka tegevusvõimekust.
However this agency has not been sufficiently effective and should be further strengthened both in terms of its financial resources as well as in terms of its capacity to act.
Selleks on vaja luua kohustusliku solidaarsuse süsteem, millega tagatakse, et liikmesriigid, kes on võtnud kohustuse kanda vahendeid agentuuri registrisse (tehnilise varustuse tsentraliseeritud register – CRATE), täidavad tegelikult oma lubadusi ja osalevad agentuuri missioonides.
To this end, there is also a need to establish a system of compulsory solidarity whereby Member States that commit assets to the agency’s register (CRATE) truly live up to their promises and participate in its missions.
Kahjuks on kogemused seni näidanud, et Frontexi missioonid ja eriti merepatrullid takerduvad, sest ELi liikmesriigid ei vii neid ellu ega osale neis.
Regrettably, experience has so far shown that Frontex missions, especially its maritime patrols, falter because EU Member States fail to deliver or participate.
Seetõttu on vaja järele mõelda niisuguste missioonide üle ja selle üle, kas agentuuril peaksid olema oma vahendid.
This calls for a rethink of such missions and whether the agency should possess its own assets.
Lisaks ei saa Frontex täielikult toimida, kui puudub piisaval määral koostöö kolmandate riikidega.
Moreover, Frontex cannot be fully effective unless there is an adequate level of cooperation from and with third countries.
2.3 Tagasisaatmised
2.3 Returns
Ebaseaduslikult ELi territooriumil viibivad kolmandate riikide kodanikud peavad lahkuma või nad saadetakse tagasi.
Third country nationals who are illegally staying in the EU territory must leave or be returned.
Seega on tõhusad tagasisaatmismeetmed hädavajalikud.
Effective return measures are therefore indispensable.
Tuleks eelistada vabatahtlikku tagasipöördumist ning liikmesriigid peaksid tagasisaatmiste puhul koostööd tegema, kaasa arvatud ühiste tagasisaatmisoperatsioonide abil, millesse kaasatakse Frontex.
Preference should be given to voluntary return and Member States should cooperate in returns, including through the organisation of joint-return operations, involving Frontex.
Ühine sisserändepoliitika peaks põhinema solidaarsusel, kuid siiani on see puudunud ja tõsise rändesurve all kannatavad liikmesriigid on liigagi sageli jäetud iseenda hooleks.
A common immigration policy should be founded on solidarity but this has so far been lacking and all too often Member States that face severe migratory pressures have been left to their own devices.
See on omakorda vähendanud usaldust Euroopa vastu.
In turn, this has undermined trust in Europe.
Lissaboni leping võiks usaldust liidu vastu suurendada, sest selle sätted soodustavad Euroopa Liidu ühiselt tegutsemise võimekuse tugevdamist sisserände valdkonnas.
The Lisbon Treaty could reinject trust in the Union because its provisions favour a strengthening of the Union’s capacity to act jointly on immigration.
3.1 Liikmesriikidevaheline koostöö
3.1 Coordination between Member States
Üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine” (2007–2013) rahastamisvahendid on olnud hea samm õiges suunas, kuid nende kasutuselevõtmine on olnud liiga aeglane ning need tuleks läbi vaadata, et võtta arvesse muutuvatest stsenaariumidest tulenevat uut tegelikku olukorda.
The financial instruments of the General Programme on Solidarity and Management of Migration Flows (2007-2013) have been a good step in the right direction but they have been too slow to start and they should be reviewed to take into account new realities arising from changing scenarios.
Raportöör leiab, et Euroopa sisserände- ja varjupaigapaktis kavandatavat kohustuse jagamise mehhanismi tuleks rakendada võimalikult kiiresti, ning kutsub Euroopa Komisjoni üles kõnealust mehhanismi viivitamata kasutusele võtma.
Your rapporteur considers that the burden-sharing mechanism envisaged in the European Immigration and Asylum Pact should be implemented as soon as possible and calls on the European Commission to launch this mechanism without delay.
Esialgu kujutab see endast vabatahtlikku programmi, mis võimaldab rahvusvahelise kaitse saajate ELi-sisest ümberasustamist teistesse liikmesriikidesse sellistest liikmesriikidest, kes kannatavad teistega võrreldes erilise ja ebaproportsionaalse rändesurve all.
This will initially consist of a voluntary programme which will enable, the intra-EU re-allocation of beneficiaries of international protection from Member States which are faced with specific and disproportionate pressures to others.
Parlament on juba hääletanud selle poolt, et programmi jaoks eraldataks ELi 2009. aasta eelarvest Euroopa Pagulasfondi raames 5 miljonit eurot.
Parliament has already voted €5 million in the EU's 2009 budget for this purpose under the European Refugee Fund.
Selle kogemuse põhjal peaks komisjon seejärel tegema ettepaneku, kuidas oleks võimalik muuta mehhanism siduvaks ja alaliseks vahendiks.
On the basis of this experience, the Commission should then propose how this mechanism can be converted into a binding and permanent instrument.
Solidaarsust tuleks rakendada kolmandate riikide jurisdiktsiooni alla kuuluvatel merealadel läbiviidavate päästeoperatsioonide puhul ja kogu Dublini määruse läbivaatamise ajal.
Solidarity should be exercised in the case of rescue operations in maritime zones which fall under the jurisdiction of third countries as well as through the review of the Dublin Regulation.
3.2 Koostöö kolmandate riikidega
3.2 Cooperation with third-countries
Lisaks ei saa ühine sisserändepoliitika toimida, kui puudub sihipärane partnerlus kolmandate riikidega, olenemata sellest, kas tegu on päritolu- või transiidiriikidega.
Finally, a common immigration policy cannot work unless there is a meaningful partnership with third countries, whether countries of origin or of transit.
Ei ole kahtlustki, et kolmandate riikidega toimuval koostööl on otsustav roll.
The determining role of co-operation with third countries has already been proven beyond doubt.
Näiteks 2008. aastal vähendati tänu Hispaania koostööle Senegali ja Mauritaaniaga Kanaari saartele saabuvate sisserändajate arvu märkimisväärselt – 70 %.
For instance, in 2008, as a result of Spain’s co-operation with Senegal and Mauritania, arrivals in the Canary Islands were reduced by a remarkable seventy per cent.
Samas on Vahemere piirkonna keskosas asuv Liibüa olnud koostööks vähem avatud ning sisserändajate arv on järk-järgult suurenenud.
Conversely, in the central Mediterranean region, Libya has been less open to co-operate and arrivals escalated.
Seega tuleks rändeküsimused integreerida täielikult liidu arengukoostöösse ja teistesse välispoliitika valdkondadesse.
Migration issues should therefore be fully integrated into the Union's development cooperation and other external policies.