natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kõnealuseid eeskirju kohaldatakse üksnes Rootsi laevade suhtes, mis kalastavad kolme miili laiuses rannikuvööndis Kattegatis ja nelja miili laiuses rannikuvööndis Skagerrakis, kuid mitte Norra ja Taani laevade suhtes, mida kaitsevad kahepoolsed kokkulepped Rootsi rannikuvööndis kalastamise kohta, sest ELi „ainupädevuse” tõttu kalanduse valdkonnas jätab ühine kalanduspoliitika liikmesriikidele väga vähe võimalusi uuenduslikeks meetmeteks kalavarude kaitsmisel.
These regulations only apply to Swedish vessels operating in the 3 mile coastal zone in the Kattegat and 4 mile zone in the Skagerrak, not to Norwegian or Danish vessels that benefit from bilateral agreements to fish in the Swedish coastal zone, since the CFP allows Member States very little room for innovative actions in conserving fish stocks, given the "exclusive competence" of the EU in fisheries.
Piisavate stiimulite olemasolul suudab kalandussektor välja töötada meetodeid saagi vette tagasi laskmise vähendamiseks ilma mikrojuhtimiseta üksikasjalike tehniliste meetmete kaudu.
The fishing industry is able to develop methods to reduce discards, without being micro-managed by detailed technical measures, provided that there is sufficient incentive.
Nii on näiteks üks põhjus, miks Prantsusmaa homaaripüüdjad oma uuringuid alustasid, mure võrgusilma suuruse võimaliku muutmise pärast 70 mm-lt 100 mm-le.
For instance, one of the reasons that the French Nephrops fishery began its investigations was concern over a possible change in mesh size from 70mm to 100mm.
Kuna nii saagi vette tagasi laskmise põhjused kui ka selle vähendamiseks vajalikud meetmed erinevad püügipiirkonniti, ei toimi üksainus lahendus kogu ühenduse jaoks.
Since both the causes of discards and the measures needed to reduce them vary from fishery to fishery, no single solution will work throughout the Community.
Arvatavasti parim lähenemisviis on positiivsete stiimulite kombinatsioon, et julgustada kalureid arendama asjakohaseid meetodeid, mida toetab võimalus võtta kasutusele järjest rangemad negatiivsed stiimulid juhul, kui piisavaid tulemusi ei saada.
Possibly the best approach is a combination of positive incentives to encourage fishermen to develop the appropriate methods, reinforced with the possibility of increasingly severe negative incentives if sufficient results are not forth-coming.
Näiteks võiks välja valida ühe või mitu katsepiirkonda, esmajärjekorras need, kus saagi vette tagasi laskmise määr on kõrgeim või kus elavad eriti haavatavad liigid (haid, merelinnud jne).
For instance, one or more pilot fisheries could be chosen, with priority for those with the highest discard rate or species that are particularly vulnerable (sharks, seabirds, etc).
Saagi vette tagasi laskmise määr katsepiirkonnas peaks olema hästi dokumenteeritud ja tunnustatud – on ülioluline, et vette tagasi laskmise ulatust iseloomustavaid andmeid tunnistaksid kõik asjaosalised, sealhulgas kalandussektor.
It should have a well-documented and acknowledged discard rate - it is crucial that the data on the extent of discards be accepted by all concerned, including the industry.
Eespool öeldu näitlikustamiseks oletagem, et vette tagasi laskmise määr on rohkem kui pool püügist – 30% noorkala ja 25% soovimatuid liike.
For the sake of illustration, suppose the discard rate is over half of what is caught - 30% juvenile fish and 25% unwanted species.
Kaluritele võiks anda aega kaks aastat, et katsetada eri tehnikaid vette tagasi laskmise vähendamiseks, seades eesmärgiks vähendada mõlema tüüpi (noorkala ja muude liikide) vette tagasi laskmist poole võrra.
Fishermen could be given a period of two years to experiment with techniques to reduce discards, with the target being to reduce each type (juveniles and other species) by half.
Nimetatud perioodi lõppedes lisatakse tõendatud tehnikad ELi õigusloome alustesse, nagu tehti Prantsusmaa homaaripüügiga.
At the end of that period, proven techniques would be added to the EU legislative base, as was done for the French Nephrops fishery.
Kui tulemused ei ole piisavad, kehtestatakse oluliselt suurem võrgusilma mõõt.
If results are insufficient, then a significant increase in mesh size would be imposed.
Kui veel kahe aasta möödudes ei ole olukord paranenud, kehtestatakse kõnealuse püügipiirkonna suhtes vette tagasi laskmise keeld.
After another two years, if the situation had not improved, a discard ban would be imposed for that fishery.
Sel ajal, kui tegeldakse kõnealuste katsepiirkondadega, tuleks teistes püügipiirkondades hinnata saagi vette tagasi laskmise määra.
While these pilot fisheries are being dealt with, the extent of discards in other fisheries should be evaluated.
Vajalik on koostöö ning foorum aruteludeks ja ideedevahetuseks kõigi asjaosaliste vahel (eelkõige kalandussektor, aga ka erinevad riiklikud osalejad, turundusühendused, valitsustevälised organisatsioonid ja muud sidusrühmad).
Cooperation and a forum for discussion and exchange of ideas by all concerned is necessary - most importantly the fishing industry, but also various state players, market associations, NGOs and other stakeholders.
Koostöö võiks toimuda tootjaorganisatsioonide, riiklike kaluriühistute või piirkondlike nõuandekomisjonide tasandil, või teataval selleks loodud organisatsioonilisel tasandil.
This could occur at the level of producer organization, national fishermen's association or RAC, or some level of organization created for the purpose.
Hädavajalik on kalandussektori motiveerimine, algul positiivsete stiimulitega ja kui see ebaõnnestub, siis mingit liiki karistuste kaudu; vette tagasi laskmise vähendamine on sektori enda huvides, nii tema maine nimel kui ka selleks, et parandada kalavarude olukorda.
The industry's motivation is essential, at first by positive incentives and, if that fails, by some form of penalty; it is in the industry's own interest to reduce discards, for the sake of their image and to improve the status of the fish stocks.
Eespool nimetati ettepanekuid positiivsete stiimulite kasutamiseks, kuid kahtlemata leidub on muidki võimalusi.
Suggestions for positive incentives have been mentioned above, but doubtless others exist.
Ka ei ole saagi vette tagasi laskmise täielik keelustamine ainus negatiivne stiimul.
A total discard ban is not the only possible negative incentive either.
Üks võimalus oleks jagada lubatud kogupüük sihtkvoodiks ja kaaspüügi kvoodiks.
Another idea could be for a TAC to be divided into a target quota and a by-catch quota.
Kalalaevad, mis püüavad mingit liiki kaaspüügina, jälgiksid kaaspüügi kvooti, ja kohe, kui see on täis saanud, saaks neilt nõuda püügi lõpetamist või siis kvoodi soetamist mõnelt teiselt sektorilt.
Fishing vessels that caught the species as a by-catch would be fishing against the by-catch quota and, once that quota was reached, they could be required to stop fishing or else "acquire" quota from some other sector.
Selletaoline süsteem on nähtavasti mõningase eduga kasutusel Islandil.
A system such as this has been set up in Iceland, apparently with some success.
Seda võiks rakendada kas ELi lubatud kogupüügi kui terviku raames või siis liikmesriikide poolt, kui nad jagavad oma laevadele püügivõimalusi.
This could be done either within the EU TAC as a whole, or else by a Member State when allocating access for its vessels.
Arvestades, et praegune lubatud kogupüügi süsteem on delikaatse poliitilise kompromissi tulemus ning samas üks saagi vette tagasi laskmise peapõhjuseid, tuleb igasugused muudatused lubatud kogupüügi süsteemis väga hoolikalt läbi mõelda, et vette tagasi laskmise olukord ei halveneks veelgi.
Given that the current TAC system is the result of delicate political compromise, as well as being one of the leading causes of discards, any changes to the TAC system must be very carefully thought through in order to avoid making the discard situation even worse.
Mõned kõnealustest vette tagasi laskmise keeldu käsitlevatest ettepanekutest omavad tähendust õigustepõhist juhtimist, näiteks kvootide ülekandmist käsitleva arutelu jaoks.
Some of these proposals concerning a discard ban have implications for the debate on rights-based management, such as transfer of quota.
Kõik see nõuab raha.
All of this will require money.
Euroopa kalandusfondil on olemas assigneeringud selektiivsemate püügivahendite väljatöötamise ja katsetamise katseprojektide jaoks (artikkel 41), ning kalapüügivahendite kaheks väljavahetamiseks (artikkel 25).
The EFF has provisions for pilot projects to develop and test more selective fishing gear (Art. 41), as well as paying for two gear replacements (Art. 25).
Euroopa kalandusfondi rahade nimetatud eesmärkidel kasutamine on liikmesriigi eesõigus.
Allocation of EFF money to this end is a Member State prerogative.
Fondi rakenduseeskirju võiks muuta, et võimaldada selle paindlikumat kasutamist uute teabevahetusmeetodite jaoks, mis hõlbustaksid teatavate uute meetmete kasutamist, nagu näiteks piirkonna sulgemine reaalajas või muud algatused.
The Fund could be amended to allow more flexible use of it, for new techniques of information exchange to facilitate some of the new measures such as real-time closures or other initiatives.
Uurida tuleks ka kalandussektori rahastamisallikaid, nagu näiteks püütud kalade suurusel põhinev maks või lubatud kogupüügist väikese fikseeritud protsendi eraldamine uurimistöö ja järelevalvet teostavate vaatlejaprogrammide rahastamiseks.
Industry sources of funding should be explored, such as a levy based upon the size of catches or dedicating a fixed, small percentage of the TAC to be used to fund research and observer programmes for monitoring.
Alternatiivina, kui saagi vette tagasi laskmine keelustatakse, võiks rahastamisallikana kasutada kaaspüügi müügist saadavat tulu.
Alternatively, if a discard ban is imposed, proceeds from their sale could be used as a source of funds.
Mõned eespool nimetatud ideedest nõuavad märksa suuremat usaldust ja koostööd erinevate osaliste vahel, kui mõnikord näib.
Some of the ideas mentioned above will require rather more trust and cooperation among the various players than is sometimes evident.
Nii näiteks nõuaks püügipiirkonna sulgemine reaalajas institutsioonilise raamistiku loomist, mis võimaldaks varem kokkulepitud kriteeriumide põhjal hästi kiiresti langetada otsuseid, mida kõik täidaksid.
For instance, a system for closures in real time would require the establishment of an institutional framework able to take a decision very quickly, based upon previously agreed criteria, and have it respected by all.
Praegu puudub liikmesriikidel seaduslik õigus kehtestada tehnilisi meetmeid nende rannikuvetes kalastavate teiste riikide laevade suhtes.
At present, a Member State does not have the legal right to impose technical measures on other vessels fishing in its coastal waters.
Võib-olla peaks neil see õigus olema.
Perhaps it should.
Alternatiivina võiks liikmesriikide jaoks ühise kalanduspoliitika kontekstis ette näha ühistegutsemise mehhanismi, mille kaudu liikmesriigid võiksid leppida kokku konkreetse meetme suhtes, ilma et selleks oleks vaja kogu nõukogu nõusolekut.
Alternatively, a mechanism for Member States to act jointly within the context of the CFP could be envisaged, whereby they could agree to a specific measure without the necessity to have it accepted by the Council as a whole.
ELi laevad püüavad kala kõigis maailma ookeanides, sealhulgas mõningates püügipiirkondades, kus teadaolevalt on saagi vette tagasi laskmise määr kõrge, nagu näiteks krevetipüügil või ujuvobjektidelt tuunipüügil.
The EU fleet fishes in all major oceans of the world, including in some fisheries known to produce high levels of discards, such as shrimp trawling or tuna seining when fishing on floating objects.
Meetmeid, mida võetakse vette tagasi laskmise vähendamiseks ELi vetes, tuleks kohaldada kõigi ELi lipu all sõitvate laevade suhtes kõikjal, kus nad tegutsevad.
Measures taken to reduce discards in EU waters should be applied to EU-flagged vessels wherever they operate.
Kokkuvõttes tuleb komisjoni teatist südamest tervitada, ka siis kui samas mõista hukka peaaegu täielik edusammude puudumine komisjoni, liikmesriikide ja kalandussektori tegevuses pärast eelmise teatise ilmumist viis aastat tagasi.
In conclusion, the Commission's communication is to be heartily welcomed, even while condemning the almost total lack of progress by the Commission, the Member States and the industry since the previous communication five years ago.
Komisjon kavatseb tegutseda kiiresti ning lisada 2008. aastal teatavad aspektid uude tehnilisi meetmeid käsitlevasse määrusesse.
The Commission intends to act quickly, with certain aspects to be included in a new technical measures regulation in 2008.
Loodetavasti on poliitiline õhkkond selline, et liikmesriigid ja kalandussektor reageerivad komisjoni sammudele positiivselt ning rakendavad oma kujutlusvõimet ja pühendumist saagi vette tagasi laskmise vähendamiseks.
Hopefully the political climate is such that the Member States and the industry will react positively and use their imagination and commitment to reduce discards.
Seda oleks juba ammugi tulnud teha.
That is a long overdue necessity.
8. kutsub komisjoni üles võtma arvesse olemasolevat teaduslikku arvamust albatrosside kohta, kes eriti õngejadapüügi puhul hukkuvad praegu nii arvukalt, et on karta nende väljasuremist;
Calls on the Commission to take into account the available scientific opinion on albatrosses which, notably in long line fisheries, are currently being killed at a rate that is putting them in danger of extinction;
18. kutsub komisjoni vastavalt Euroopa Parlamendi 10. juuli 2007. aasta resolutsioonile tööstusliku kalapüügi ning kalajahu ja kalaõli tootmise kohta ( 2004/2262(INI) )
Calls on the Commission, in accordance with Parliament's resolution of 10 July 2007 on industrial fisheries and the production of fishmeal and fish oil ( 2004/2262(INI) )
Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2007)0327 . üles viima läbi uuringuid ja/või katseprojekte, et uurida vette tagasi lastavate kalade kasutamise võimalust tööstusliku kalapüügi sektoris nii, et see ei viiks mitte mingil tingimusel varude liigkasutamisele.
Texts Adopted, TA(2007)0327. , to carry out studies and/or pilot projects to investigate the possibilities for the industrial fishing sector to use discards without this under any circumstances leading to an over-exploitation of resources.
Ettepanek võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega muudetakse direktiivi 98/70/EÜ seoses bensiini, diislikütuse ja gaasiõli spetsifikatsioonidega ja kehtestatakse autotranspordis kasutatavatest kütustest pärinevate kasvuhoonegaaside heitkoguste järelevalve ja vähendamise mehhanism, ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 1999/32/EÜ seoses siseveelaevades kasutatava kütuse spetsifikatsioonidega, ning tunnistatakse kehtetuks direktiiv 93/12/EMÜ
on the proposal for a directive of the European Parliament and of the Council amending Directive 98/70/EC as regards the specification of petrol, diesel and gas-oil and introducing a mechanism to monitor and the introduction of a mechanism to monitor and reduce greenhouse gas emissions from the use of road transport fuels and amending Council Directive 1999/32/EC, as regards the specification of fuel used by inland waterway vessels and repealing Directive 93/12/EEC
tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjonI ARVAMUS............40
OPINION of the Committee on Industry, Research and Energy ....................39
põllumajanduse ja maaelu arengu komisjonI ARVAMUS............................54
OPINION of the Committee on Agriculture and Rural Development ........53
– võttes arvesse komisjoni ettepanekut Euroopa Parlamendile ja nõukogule ( KOM(2007)0018 )
– having regard to the Commission proposal to the European Parliament and the Council ( COM(2007)0018 )
– võttes arvesse EÜ asutamislepingu artikli 251 lõiget 2 ja artiklit 95 ning artikli 175 lõiget 1, mille alusel komisjon Euroopa Parlamendile ettepaneku esitas ( C6‑0061/2007 );
– having regard to Article 251(2) and Articles 95 and 175(1)of the EC Treaty, pursuant to which the Commission submitted the proposal to Parliament ( C6‑0061/2007 ),
– võttes arvesse keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni raportit ja tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjoni ning põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni arvamusi ( A6‑0496/2007 ),
– having regard to the report of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety and the opinions of the Committee on Industry, Research and Energy and the Committee on Agriculture and Rural Development ( A6‑0496/2007 ),
Nimetatud eesmärgid lähtuvad ulatuslikust kulude ja tulude analüüsist.
These goals flowed from an extensive analysis of costs and benefits.
Eelkõige nähakse ette, et SO 2 heitkoguseid vähendatakse 82%, lämmastikoksiidide (NO x ) heitkoguseid 60%, lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguseid 51% ja esmaste tahkete osakeste (PM 2,5 ) heitkoguseid 59%, võttes aluseks 2000. aasta vastavad heitkogused.
In particular goals are set to reduce SO 2 emissions by 82%, NOx emissions by 60%, volatile organic compounds (VOCs) by 51% and primary PM2.5 by 59% relative to emissions in 2000.
Direktiivi 98/70/EÜ muudatuste mõju seoses bensiinijaamadest pärinevate lenduvate orgaaniliste ühendite heitkogustega tuleks käsitleda tulevastes õigusaktides.
The consequences of the amendments of Directive 98/70/EC on VOC emissions from petrol stations should be addressed in future legislation.
(2) Komisjoni teatises nõukogule ja Euroopa Parlamendile „Õhusaastet käsitlev ühenduse temaatiline strateegia” 2 on määratud kindlaks saasteainete heitkoguste vähendamise eesmärgid kuni 2020. aastani.
(2) The Communication from the Commission to the Council and the European Parliament – Thematic Strategy on Air Pollution established goals to reduce emissions of pollutant emissions until 2020.
Oma 26. septembri 2006. aasta resolutsioonis õhusaastet käsitleva temaatilise strateegia kohta 1 nõudis Euroopa Parlament kõrgemaid vähendamise eesmärke, nimelt lämmastikoksiidide (NOx) heitkoguste vähendamist 65%, lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste vähendamist 55% ja esmaste tahkete osakeste (PM 2,5 ) heitkoguste vähendamist 61% võrra.
However, in its resolution of 26 September 2006 on the thematic strategy on air pollution 1 , the European Parliament called for more ambitious reduction targets, namely 65% for NOx emissions, 55% for VOC emissions and 61% for primary PM2.5.
See eesmärk peaks peegelduma ka käesolevas direktiivis.
This ambition should be reflected in this Directive.
Direktiivi 98/70/EÜ muudatuste mõju seoses bensiinijaamadest pärinevate lenduvate orgaaniliste ühendite heitkogustega tuleks käsitleda ka tulevastes õigusaktides.
The consequences of the amendments of Directive 98/70/EC on VOC emissions from petrol stations should also be addressed in future legislation.
Enne ettepanekut koostada õigusakt peaks komisjon esitama arenguaruande.
The Commission should present a progress report prior to presenting a proposal for such future legislation.
Euroopa Parlament on nõudnud ambitsioonikamat õhusaaste vastu võitlemise poliitikat.
The European Parliament has called for a more ambitious policy to combat air pollution.
Kõik õhusaaste alased õigusaktid peavad selle ambitsiooniga kattuma.
All legislation on air pollution must accord with this ambition .
Võttes arvesse kasvuhoonegaaside heite vähendamise olulisust, samuti mõju kütusetootjatele ja autotootjatele, peavad kõik õigusakti muudatused põhinema arenguaruandel, milles sätestatakse iga ettepaneku majanduslik, keskkonna- ja sotsiaalne mõju.
Considering the importance of reducing greenhouse gas emissions, as well as the implications for fuel producers and carmakers, any change in the legislation should be based on a progress report that sets out the economic, environmental and social impact of each proposal.
(3) Ühendus on Kyoto protokolli raames võtnud kasvuhoonegaaside heitkogustega seotud kohustused aastateks 2008–2012.
(3) The Community has committed itself under the Kyoto protocol to Greenhouse Gas emission targets for the period 2008-12.
Maismaatransport põhjustab praegusest heidete üldkogusest peaaegu 20%.
Inland transport currently accounts for almost 20% of these emissions.
Ühendus kaalub, mil viisil peaks kasvuhoonegaaside heitkogust lisaks Kyoto protokolliga võetud kohustustele vähendama .
The Community is considering what level of Greenhouse Gas savings should be sought beyond the Kyoto commitment.
Tulevikueesmärkide saavutamisele peavad kaasa aitama kõik sektorid.
All sectors will need to contribute to the future goals.
(3) Ühendus on Kyoto protokolli raames võtnud kasvuhoonegaaside heitkogustega seotud kohustused aastateks 2008–2012.
(3) The Community has committed itself under the Kyoto protocol to greenhouse gas emission targets for the period 2008-12.
Ühendus on võtnud ka kohustuse vähendada ülemaailmse kokkuleppe raames 2020. aastaks kasvuhoonegaaside heitkoguseid 30% võrra ja ühepoolselt 20% võrra.
The Community has also committed itself to a 30% reduction in greenhouse gas emissions by 2020 in the context of a global agreement and a 20% reduction unilaterally.
Nende eesmärkide saavutamisele peavad kaasa aitama kõik sektorid.
All sectors will need to contribute to these goals.
2012. aasta järgset 30% eesmärki või komisjoni väljapakutud 20% eesmärki toetavad nii nõukogu kui ka Euroopa Parlament.
The post-2012 objective of 30% or 20% proposed by the Commission is supported by both the Council and Parliament.
(6) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. mai 2003. aasta direktiivi 2003/30/EÜ (millega edendatakse biokütuste ja muude taastuvkütuste kasutamist transpordisektoris) eesmärk on soodustada biokütuste kasutamist ühenduses.
(6) Directive 2003/30/EC of 8 May 2003 of the European Parliament and of the Council on the promotion of the use of biofuels or other renewable fuels for transport aims at promoting the use of biofuels within the Community.
Ühenduse biokütuste strateegiat täpsustati komisjoni 2006. aasta teatises „ELi biokütuste strateegia”.
The Community Strategy on Biofuels has been further elaborated in the Communication from the Commission of 2006 - An EU Strategy for Biofuels.
Nimetatud teatises väljendatakse valmisolekut edendada biokütuseid ja biokütuse tehnoloogiat , kuid samas märgitakse selgelt, et selline areng ei tohi põhjustada keskkonnakahjude suurenemist, ning rõhutatakse kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise vajadust.
While indicating the willingness to further develop biofuels and biofuel technology, the Communication makes clear that the growth of biofuels should not lead to an increase in environmental damage and emphasised the need for improving the greenhouse gas saving.
Teatises tunnistatakse ka vajadust soodustada biokütuse tehnoloogia edasist arendamist.
The Communication also recognises the need to encourage further development of biofuel technology.
(6) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. mai 2003. aasta direktiivi 2003/30/EÜ (millega edendatakse biokütuste ja muude taastuvkütuste kasutamist transpordisektoris) eesmärk on soodustada taastuvkütuste kasutamist ühenduses.
(6) Directive 2003/30/EC of 8 May 2003 of the European Parliament and of the Council on the promotion of the use of biofuels or other renewable fuels for transport aims at promoting the use of renewable fuels within the Community.
Nimetatud teatises väljendatakse valmisolekut edendada mittefossiilkütuse tehnoloogiat, kuid samas märgitakse selgelt, et biomassi kasutamise suurenemine ei tohi põhjustada keskkonnakahjude suurenemist, ning rõhutatakse kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise vajadust.
While indicating the willingness to further develop non-fossil fuel technology, the Communication makes clear that the growth of biomass use for fuels should not lead to an increase in environmental damage and emphasised the need for improving the greenhouse gas saving.