natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sellise õigusaktiga tuleks reguleerida ka katseloomade ja muude eespool nimetatud loomade, samuti koduloomade ja hulkuvate loomade surmamist.
Such regulation should also cover the killing of animals used for experiments and others mentioned above, as well as domestic and stray animals.
Selliste loomade surmamisel tuleks võimalikult palju arvestada vajadust vähendada kannatusi.
The killing of such animals should take account as far as possible of the need to minimise suffering.
Raportöör kutsub komisjoni üles koostama selles valdkonnas asjakohase direktiivi.
The rapporteur calls on the Commission to draw up an appropriate directive in this area.
Raportöör toetab igati üldeeskirja kehtestamist, mille kohaselt tuleks loomi surmamise ja seotud toimingute ajal säästa tarbetust valust, ängistusest ja kannatustest.
The rapporteur fully supports the establishment of a general rule that animals should be spared all unnecessary pain, anxiety or suffering at the time of killing and related operations.
Ta nõuab sellest eeskirjast kinnipidamist tagavate meetmete võtmist.
He urges that the measures be taken that will ensure compliance with this rule.
Raportöör peab õigeks nõuda, et tapmismeetodid peavad tagama looma kohese surma või uimastamise.
The rapporteur believes that it is right to stipulate that methods of killing must result in the immediate death or stunning of the animals concerned.
Raportöör tunnistab, et probleeme on riitusega seotud tapmisega, mille käigus ei lubata looma usulistel põhjustel surmamise eel teadvusetusse seisundisse viia.
The rapporteur recognises the problem posed by ritual slaughter, which for religious reasons does not allow animals to be rendered unconscious before killing.
Sobiv lahendus oleks jätta liikmesriikide seadusandjate otsustada, kas rituaalseid tapmisi lubatakse või mitte.
An appropriate solution would be to leave it to the national legislators to rule on the inadmissibility of ritual slaughter.
Samas on vaja pidada dialoogi rituaalseid tapmisi korraldavate usukogukondadega, et võtta meetmeid selliselt surmatavate loomade kannatuste vähendamiseks.
At the same time, there is a need for dialogue with religious communities practising ritual slaughter with a view to taking possible measures to reduce the suffering of animals killed in this way.
Tähelepanu tuleks juhtida ka sellele, et rituaalse tapmise käigus surmatud looma liha jõuab paljudel juhtudel tarbijani, kes ei kuulu sellist tüüpi tapmist teostavasse kogukonda.
It should be pointed out that meat from animals killed by ritual slaughter to a large extent finds its way to consumers who do not belong to the communities which practise this kind of killing.
Parlament pooldab sellega seoses põhimõtte kehtestamist, et rituaalse tapmise tulemusel saadud liha tuleb asjakohaselt märgistada, et teavitada tarbijat, kellel peab olema võimalik valida, kas süüa sellise looma liha, kes tapeti teda eelnevalt teadvusetusse seisundisse viimata.
In this connection, Parliament favours introducing the principle that meat originating from ritual slaughter must be appropriately labelled so as to inform consumers, who must be in a position to choose whether or not they wish to eat meat from animals slaughtered without first being rendered unconscious.
Raportöör tunnistab, et usulistel põhjustel tehtavaid erandeid arvestamata peab loomade tapmise ja surmamise põhimeetod Euroopa Liidu territooriumil hõlmama nende eelnevat uimastamist igati tõhusal ja kontrollitud viisil.
The rapporteur recognises that, apart from exemptions on religious grounds, the basic method of slaughter and killing of animals within the territory of the European Union must be prior stunning performed in a way that is fully effective and controlled.
Raportöör tunnistab, et on asjakohane võtta loomade surmamisel ja seotud toimingutes kasutusele standardne töökord.
The rapporteur acknowledges that it is appropriate to introduce standard operating procedures for the killing of animals and related operations.
Menetlustes tuleb arvestada tootjate soovitusi ja määratleda kõige olulisemad parameetrid, mida kohaldatakse kasutatavate uimastamismeetodite suhtes.
These procedures must take account of producers’ recommendations and determine the most important parameters for the stunning methods used.
Raportööri arvates on asjakohane kehtestada nõue, et loomade tapmise ja selle ettevalmistamisega seotud isikutel peaks olema nõuetekohase koolituse käigus saadud vajalik kvalifikatsiooni.
The rapporteur believes it is appropriate to introduce the requirement that all processes related to the preparation and carrying out of the killing of animals should be performed by persons with suitable qualifications obtained through the proper training.
Väga oluline on ka nõuda, et loomade surmamiseks ja eelnevaks liikumise piiramiseks kasutatavate seadmetega peaks kaasnema asjakohane tootja kasutusjuhend ning sellest juhendist tuleks seadmete kasutamisel rangelt kinni pidada.
It is also vital to require that equipment for the killing and prior restraint of animals should be accompanied by the relevant manufacturers’ instructions and that these instructions should be closely observed when the equipment is used.
Õige on keelustada ka surmamise-eelsed loomade liikumise piiramise meetodid, mis on julmad või suurendavad loomade kannatusi, sealhulgas jalgadest ülesriputamine.
It is also right to ban methods for the restraint of animals prior to killing which are cruel or which increase their suffering, including the suspending or hoisting of animals by their feet or legs.
Raportöör toetab nõude kehtestamist, et loomade surmamise eelse uimastamise tõhususe üle teostatakse järelevalvet, ning vajadust määrata vastutus nende toimingute eest konkreetsetele isikutele.
The rapporteur supports the introduction of a requirement for procedures to monitor the effective stunning of animals prior to killing, and the need to assign responsibility for these procedures to specific persons.
On eriti oluline, et igas suures tapamajas, kus tapetakse vähemalt 1000 loomühikut või 150 000 ühikut kodulindusid aastas, tuleks määrata loomade heaolu eest vastutav töötaja, kes vastutab määruses kehtestatud eeskirjade järgimise eest.
It is particularly important that, for each large slaughterhouse slaughtering at least 1000 livestock units or 150 000 units of poultry per year, an animal welfare officer should be designated to be responsible for ensuring compliance with the rules laid down in the regulation.
Samas peavad sellele töötajale olema tapamajas tagatud sellised töötingimused, et ta on selles ametis kaitstud võimaliku surve eest jätta selle ametiga kaasnevad kohustused täitmata.
However, the conditions of employment of the official by the slaughterhouse operator must include assurances that will protect his position from possible pressure to neglect the responsibilities of his post.
Selle töötaja staatust reguleerivates üksikasjalikes sätetes tuleb selgelt määratleda, et tema roll ei ole sümboolne.
The detailed provisions governing the status of this official must clearly specify that his role is not a token one.
Samas tuleb väiksemate tapamajade osas (millelt ei nõuta sellise töötaja töölevõtmist) selgelt määratleda, et tapamaja omanik vastustab loomade heaolu eeskirjade jõustamise eest.
At the same time, for smaller slaughterhouses which are not required to employ an official of this kind, it must be clearly specified that the slaughterhouse owner is responsible for ensuring that the rules on animal welfare are enforced.
Raportöör väljendab heameelt sätete kehtestamise üle juhtudel, mil loomade arvu vähendamine võib olla vajalik haiguspuhangutega võitlemiseks.
The rapporteur welcomes the introduction of provisions for cases where depopulation may be necessary in order to combat outbreaks of disease.
On väga oluline, et loomade arvu vähendamine toimuks asjaomase tegevuskava kohaselt vastavalt tegelikele vajadustele.
It is vital that the depopulation should be carried out in accordance with an appropriate plan of action geared to actual needs.
Samas peab loomade arvu vähendamine alati piirduma teaduslikult põhjendatud tegevusega ja seda tuleb ühtlasi teostada selliselt, et loomade kannatused oleksid minimaalsed.
At the same time, depopulation must always be restricted to what is scientifically justified and must also be conducted in such a way as to keep animal suffering to a minimum.
Loomad tuleb tappa võimalikult kiiresti, et vältida nende kannatuste pikendamist.
Where animals have to be killed as a necessity, this must be done as swiftly as possible to avoid prolonging the suffering of the animals concerned.
Eriti oluline on luua riiklikud tugikeskused, mis vastutavad meetmete eest, mis on vajalikud selleks, et tagada loomade nõuetekohane surmamine ja tapmine, ning mille pädevuses on hinnata muu hulgas uimastamismeetodeid ja akrediteerivad pädevustunnistusi väljastavaid organeid ja üksusi.
Of particular importance is the establishment of national reference centres responsible for the measures necessary to ensure that the killing and slaughter of animals is carried out properly, including carrying out assessments of stunning methods and accrediting bodies and entities for the issuing of certificates of competence.
Parlament peab selliste keskuste rolli väga oluliseks ning ei soovi, et seda rolli täidaks järjekordse ülesandena mõni olemasolev asutus, nt veterinaarinspektsioon.
Parliament views the role of these reference centres as key and does not want to see it assigned as yet another task for existing institutions such as veterinary inspection.
Tugikeskused peaksid olema sõltumatud asutused.
These centres should be bodies which operate independently.
Neile võiks ühtlasi anda asjakohased järelevalve-alased volitused seoses loomade tapmist ja surmamist käsitlevate sätete rakendamisega.
They could also be given appropriate supervisory powers as regards the implementation of provisions on the slaughter and killing of animals.
Raportöör väljendab rahulolu ettepanekuga seada sisse loomade tapmise ja surmamisega seotud toiminguteks pädevustunnistuse väljastamise kord.
The rapporteur welcomes the proposed procedure for obtaining a certificate of competence for operations related to the slaughter and killing of animals.
Raportöör on nõus ka nõuete rikkumise korral kohaldatavaid sätteid käsitleva ettepanekuga, eelkõige pädevate asutuste võimalusega tootmine peatada.
He also accepts the proposed provisions on non-compliance, particularly the possibility for the competent authorities to stop production.
Samas peaks see olema tihedalt seotud kontrolli teostamise õigusega.
However, this should be closely related to the right to perform controls.
Raportöör tunnistab, et asjakohased karistused loomade tapmist ja surmamist reguleerivate eeskirjade rikkumise eest on vajalikud, kuid juhib samas tähelepanu, et need karistused peaksid olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.
The rapporteur accepts the need for appropriate penalties for infringement of the rules on the slaughter and killing of animals, while pointing out that they should be effective, proportionate and dissuasive.
Kuigi raportöör toetab direktiivi, juhib ta samas tähelepanu, et loomade tapmise ja surmamisega seotud nõuete karmistamine suurendab kulusid (asjakohaste tehniliste nõuete täitmine, koolitus, täiendavad töötajad jne).
While supporting the directive, the rapporteur would point out at the same time that the increase in the requirements relating to the slaughter and killing of animals will lead to an increase in costs (compliance with relevant technical requirements, training, additional staff, etc.).
Kuludega seonduvad probleemid võivad takistada direktiivi sätete rakendamist.
The problem of costs may be a barrier to the implementation of the directive’s provisions.
Komisjon ei eralda selleks ELi eelarvest vahendeid ning asetab kogu finantskoormuse liikmesriikidele ja ettevõtjatele.
The Commission makes no provision for EU budget expenditure for this purpose and places the entire financial burden on the Member States and economic operators.
On karta, et selline finantssüsteem ei osutu tõhusaks.
It is to be feared that this financial system will not prove effective.
Kui loomade kaitsmine tapmise ajal muutub Euroopa õiguse kohaselt selle direktiivi tulemusel kohustuslikuks, peaks liit andma ühtlasi rahalisi vahendeid nende sätete rakendamiseks.
If the protection of animals at the time of killing is to be compulsory under European law as a result of the directive, the Union should also provide a financial contribution to the implementation of these provisions.
Ühenduse eelarvest tuleks eelkõige rahastada uusi meetodeid edendavaid tegevusi, töötajate koolitust, abi asjaomaste menetluste väljatöötamiseks jne.
Funding from the Community budget should be made available in particular for actions to promote new methods, training of staff, assistance with the drawing up of appropriate procedures, and so on.
Tähelepanu tuleks juhtida ka konkurentsi küsimusele.
Attention should also be drawn to the question of competition.
Loomade surmamise ajal kaitsmise kõrgematest standarditest tulenevad suuremad kulud võivad nõrgestada Euroopa konkurentsivõimet lihasektoris.
Increased costs deriving from higher standards of animal protection at the time of killing could weaken Europe’s competitiveness in the meat sector.
Seetõttu tuleks teha pingutusi asjakohaste standardite kehtestamiseks ELi turule veetavate toodete osas.
Efforts should therefore be made to establish appropriate standards for imports to the EU market.
ELi turule tuleks lubada importida loomse päritoluga tooteid ainult neil käitajatel, kes järgivad standardeid, mis on samad või sarnased käesolevas direktiivis sätestatule.
Products of animal origin imported into the EU market should be permissible only from operators who comply with standards which are the same as or similar to those laid down in this directive.
Igal aastal surmatakse Euroopa Liidu tapamajades miljoneid loomi, nagu sead, lambad, kitsed ja veised.
Every year millions of animals, such as pigs, sheep, goats and cattle are killed in EU slaughterhouses.
Lisaks sellele surmatakse ELis aastas neli miljardit kodulindu.
In addition, four million poultry are killed yearly in the EU.
Paljud nendest loomadest taluvad tõsiseid kannatusi mitte ainult tapamajadesse transportimisel, vaid ka surmamise ajal.
Many of these animals endure serious suffering, not only during transport to the slaughterhouses but also at the time of killing.
Euroopa Liidul on kohustus viia ellu olulised muudatused, et need kannatused miinimumini viia, pidades silmas, et suur hulk ELi kodanikke nõuab kõrgemaid loomade heaolu kaitse standardeid.
The European Union has an obligation to enforce fundamental changes to minimize this suffering, bearing in mind that a great number of the EU citizens demand increased animal welfare protection standards.
Liha tarbimise vähendamine oleks kõige ilmsem viis, kuidas viia miinimumini miljonite loomade kannatused ja teha seeläbi lõpp sellele ulatuslikule loomade surmamisele.
Cutting meat consumption would be the most obvious way to minimize the suffering endured by millions of animals and thereby putting an end to this extensive killing of animals.
See peaks olema esmatähtis küsimus, eesmärgiga tuua kaasa kiireid muudatusi.
This should be a matter of high priority, with a view to bringing about some prompt changes.
Kahjuks on väga vähetõenäoline, et liha tarbimine lähituleviks väheneb.
Unfortunately, it is highly unlikely that meat consumption will cease in the near future.
Seepärast on hädavajalik vähendada loomade kannatusi nende tapmise ajal minimaalse tasemeni.
It is therefore essential that the suffering of animals at the time of slaughter be reduced to a minimum level.
Arvamuse koostajana tervitan seepärast komisjoni ettepanekut vaadata läbi direktiiv 93/119/EÜ.
As your draftsman, I therefore welcome the Commission proposal for a revision of Directive 93/119/EC.
Kavandatud määrusega kehtestatakse loomade kohtlemisele tapmise ajal samad miinimumeeskirjad kogu ELis.
The proposed Regulation imposes the same minimum rules on the treatment of animals at the time of slaughter in the whole of the EU.
On oluline juhtida tähelepanu sellele, et ettevõtjad kannavad vastutust loomade heaolu tagamise, ärrituse ja kannatuste vähendamise eest minimaalse tasemeni surmamise ajal.
It is important to point out that the operators bear the responsibility for ensuring animal welfare, to reduce distress and suffering at the time of killing to a minimum level.
Arvamuse koostaja on siiski arvamusel, et komisjoni ettepanekut on vaja veidi parandada.
Your draftsman is, however, of the opinion that the Commission proposal needs some improvement.
Tuleks toetada liikuvate tapamajade rajamist ja kasutamist.
The establishment and use of mobile slaughterhouses should be encouraged.
See võib olla tõhusaks viisiks, kuidas vähendada vajadust transportida loomi pikkade vahemaade taha üle Euroopa, ja kõrvaldada seeläbi stress, mida loomad on sunnitud sellise pikaajalise veo ajal taluma.
This can be an efficient way of reducing the need for animals to be transported over long distances across Europe and thereby eliminating the stress animals are forced to endure during such long transports.
Selliseid liikuvaid tapamaju kasutatakse tavapäraselt Norras.
Such mobile slaughterhouses are commonly used in Norway.
EL peaks olema suuteline järgima Norras saadud kogemust.
The EU should be able to follow on from the experience made in Norway.
Komisjoni määruses nõutakse, et kõik tapamajad nimetaksid ametisse ametlikud loomade heaolu inspektorid, mis nõuab käitajatelt täit vastutust loomade heaolu tagamise eest.
The Commission Regulation requires all slaughterhouses to appoint official animal welfare protection inspectors, which requires operators to take real ownership of animal welfare enforcement.
Kõnealune inspektor siiski ei saa ega ei peaks asendama tavalisi kontrolle ja inspekteerimisi, mida viivad läbi riiklikud ametiasutused igas liikmesriigis.
This inspector cannot and should not, however, replace the normal controls and inspections which are conducted by the national authorities in each Member State.
Tulenevalt liikmesriikide kogemustest peaksid sellised kontrollid ja inspekteerimised olema pigem sagedasemad ja tõhusamad.
Based on experience in the Member States, such controls and inspections rather need to be more frequent and improved.
Võimalikuks inspekteerimiste rahastamise meetodiks oleks igal toodetaval lihakilol põhineva väikese tasu maksmine tööstusettevõtete poolt.
A possible method of financing the inspections would be for the industry to contribute with a small fee based on every kilo meat that is produced.
Lisaks tahaks arvamuse koostaja rõhutada, et on ülioluline, et kavandatud riiklikud tugikeskused tegutseksid sõltumatult, kuna need keskused peaksid andma eriteadmisi ja tehnilisi teadmisi loomade heaolu küsimustes.
Your draftsman would furthermore like to underline that is it crucial that the proposed national centres of reference operate independently, as these centres should provide expertise and technical expertise on animal welfare issues.
Tuleb teha selgeks, et kavandatavas määruses sätestatakse üksnes minimaalsed eeskirjad.
It has to be made clear that the proposed Regulation only lays down minimum rules.
Üksikutel liikmesriikidel mitte ainult tuleks lubada kohaldada kõrgemaid loomade heaolu standardeid, vaid neid tuleks ka julgustada seda tegema.
Individual Member States should not only be allowed to apply higher animal welfare standards but should be encouraged to do so.
Kõrgemad standardid võiksid soodustada loomade heaolu kaitse järkjärgulist parandamist, viies samal ajal absoluutse miinimumini loomade kannatused enne surmamist ja surmamise ajal.
Higher standards could encourage a gradual improvement of animal welfare protection, at the same time as reducing to an absolute minimum the suffering of animals before and at the time of killing..
Ettepanek ei hõlma soovitusi lõpetada järkjärguliselt süsinikdioksiidi kasutamine sigade ja kodulindude puhul ning veevannis uimastamine kodulindude puhul, sest mõju hindamine näitas, et käesoleval hetkel ei ole need soovitused Euroopa Liidus majanduslikult otstarbekad.
Recommendations to phase out the use of carbon dioxide for pigs and poultry, as well as to phase out the use of waterbath stunners for poultry were not included in the proposal because the impact assessment revealed that they were not economically viable at present in the EU.
Loomade tervishoiu ja heaolu teaduskomitee kiitis 2001. aastal heaks karusnahkade tootmise eesmärgil peetavate loomade heaolu käsitleva aruande, milles sisaldub ka ülevaade karusloomakasvatustes kasutatavate surmamise meetodite kohta.
In 2001 the Scientific Committee on the Animal Health and Animal Welfare (SCAHAW) adopted a report on The Welfare of Animals Kept for Fur Production which included a review of the killing methods used in fur factory farms.
Loomade tervishoiu ja heaolu teaduskomitee ülevaade sisaldab olulist teavet loomade surmamise kohta ELi karusloomakasvatustes.
The SCAHAW review contains important information relevant to the killing of animals on fur farms within the EU.
(11) Kaladel on suuri füsioloogilisi erinevusi võrreldes maismaaloomadega ning tehistingimustes kasvatatavate kalade tapmise ja surmamise tingimused on loomade omast väga erinevad, eriti kontrollimisprotsessi silmas pidades.
(11) Fish present substantial physiological differences from terrestrial animals and farmed fish are slaughtered and killed in a very different context, in particular as regards the inspection process.
Samuti on kalade uimastamist võrreldes muude tehistingimustes peetavate liikide uimastamisega palju vähem teaduslikult uuritud.
Furthermore, research on the stunning of fish is far less developed than for other farmed species.
Kalade kaitseks surmamisel tuleks välja töötada eraldi standardid.
Separate standards should be established on the protection of fish at killing.
Seetõttu peaksid kalade suhtes kohaldatavad sätted käesoleval juhul piirduma üksnes kõige olulisemate põhimõtetega.
Therefore, provisions applicable to fish should at present be limited to the key principle.
Edaspidiste algatuste raames tuleks kaaluda kas seadusandlikke või muid variante ja nende rakendamisel peaks ühendus toetuma Euroopa Toiduohutusameti korraldatud teaduslikule riskianalüüsile kalade surmamise ja tapmise kohta, võttes arvesse sotsiaalseid, majanduslikke ja haldusalaseid mõjusid.
Further initiatives should consider legislative or non legislative options and may be taken by the Community based on a scientific risk assessment for the slaughter and killing of fish performed by the European Food Safety Authority and taking into account the social, economic and administrative implications.
Kalade kaitseks surmamisel tuleks siiski viie aasta jooksul pärast käesoleva määruse jõustumist välja töötada eraldi standardid.
Separate standards should , however , be established on the protection of fish at killing within five years after entry into force of this Regulation.
Seetõttu peaksid kalade suhtes kohaldatavad sätted seni piirduma üksnes kõige olulisemate põhimõtetega.
Therefore, provisions applicable to fish should until then be limited to the key principle.
Kõnealuste edaspidiste algatuste raames tuleks kaaluda kas seadusandlikke või muid variante ja nende rakendamisel peaks ühendus toetuma Euroopa Toiduohutusameti korraldatud teaduslikule riskianalüüsile kalade surmamise ja tapmise kohta, võttes arvesse sotsiaalseid, majanduslikke ja haldusalaseid mõjusid.
These further initiatives should consider legislative or non legislative options and may be taken by the Community based on a scientific risk assessment for the slaughter and killing of fish performed by the European Food Safety Authority and taking into account the social, economic and administrative implications.
Paljude tehistingimustes kasvatatavate kalade puhul ei ole selge, milline on kõige sobivam tapmismeetod.
For a lot of farmed fish it is not yet clear which the most appropriate slaughter method is.