natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– võttes arvesse 17. juuni 2003. aasta humanitaardoonorluse põhimõtteid ja häid tavasid;
– having regard to the Principles and Good Practice of Humanitarian Donorship (GHD) of 17 June 2003,
– võttes arvesse 1994. aasta tegevusjuhendit rahvusvahelise Punase Risti ja Punase Poolkuu liikumisele ning valitsusvälistele organisatsioonidele õnnetustele reageerimise ajal;
– having regard to the Code of Conduct for the International Red Cross and Red Crescent Movement and NGOs in Disaster Response Programmes of 1994,
– võttes arvesse 2004. aastal läbivaadatud humanitaarhartat ja suurõnnetustele reageerimise miinimumstandardeid;
- having regard to the Sphere Humanitarian Charter and Minimum Standards in Disaster Response, revised in 2004,
– võttes arvesse 12. juuli 2007. aasta ülemaailmse humanitaarprogrammi partnerluspõhimõtteid;
– having regard to the Principles of Partnership of the Global Humanitarian Platform of 12 July 2007,
– võttes arvesse sõjaväeliste ja kodanikukaitse vahendite kasutamise suuniseid, et toetada ÜRO humanitaartegevust loodusõnnetuste korral (Oslo suunised), mida muudeti 27. novembril 2006;
– having regard to the Guidelines on the Use of Military and Civil Defence Assets to support United Nations Humanitarian Activities in Natural Disasters (the Oslo Guidelines), revised on 27 November 2006,
– võttes arvesse 2003. aasta märtsi sõjaväeliste ja kodanikukaitse vahendite kasutamise suuniseid, et toetada ÜRO humanitaartegevust keerukates hädaolukordades (MCDA suunised);
– having regard to the Guidelines on The Use of Military and Civil Defence Assets To Support United Nations Humanitarian Activities in Complex Emergencies (the MCDA Guidelines) of March 2003,
– võttes arvesse Hyogo tegevusraamistikku, mis võeti vastu 18.–22. jaanuaril 2005. aastal Jaapanis Hyogos Kobe linnas peetud suurõnnetuste vähendamise alasel ülemaailmsel konverentsil;
– having regard to the Hyogo Framework for Action, adopted at the World Conference on Disaster Reduction held in Kobe, Hyogo, Japan on 18-22 January 2005,
– võttes arvesse rahvusvahelise sekkumise ja riikide suveräänsuse komisjoni 2001. aasta detsembri aruannet pealkirjaga „Kohustus kaitsta”;
– having regard to the Report of the International Commission on Intervention and State Sovereignty entitled 'The responsibility to protect' of December 2001,
– võttes arvesse ohtude, väljakutsete ja muutuste kõrgetasemelise ekspertrühma 1. detsembri 2004. aasta aruannet pealkirjaga „Turvalisem maailm – meie jagatud vastutus”;
– having regard to the report entitled 'A more secure world: our shared responsibility' by the High-level Panel on Threats, Challenges and Change of 1 December 2004,
– võttes arvesse ÜRO peasekretäri 21. märtsi 2005. aasta aruannet pealkirjaga „Suuremas vabaduses – areng, turvalisus ja inimõigused kõigile”;
– having regard to the report entitled 'In larger freedom: towards development, security and human rights for all' by the Secretary-General of the UN of 21 March 2005,
– võttes arvesse ÜRO Peaassamblee 24. oktoobri 2005. aasta resolutsiooni 60/1, millega kinnitatakse iga riigi kohustust kaitsta oma elanikke genotsiidi, sõjakuritegude, etnilise puhastuse ja inimsusevastaste kuritegude eest ning rahvusvahelise üldsuse kohustust kaitsmisele kaasa aidata ja millega tehakse rahvusvahelisele üldsuse ülesandeks arutleda inimeste turvalisuse üle ja määratleda selle mõiste;
– having regard to UN General Assembly resolution 60/1 of 24 October 2005 confirming each State's responsibility to protect its populations from genocide, war crimes, ethnic cleansing and crimes against humanity, and the international community's responsibility to help to protect, as well as committing the international community to discussing and defining the notion of human security,
– võttes arvesse 15.–16. juunil 2000. aastal Šveitsis toimunud Freiburgi foorumi ühisavaldust ja tegevusraamistikku;
– having regard to the Communiqué and Framework for Action of the Fribourg Forum, Switzerland, 15-16 June 2000,
– võttes arvesse 2005. aasta augustis ÜRO Humanitaarküsimuste Koordineerimise Talituse poolt avaldatud humanitaarreageerimise ülevaadet;
– having regard to the Humanitarian Response Review, published by the United Nations Office for the Coordination of Humanitarian Affairs in August 2005,
– võttes arvesse oma eelmisi resolutsioone humanitaarabi jagamise kohta kolmandates riikides;
– having regard to its previous resolutions on the delivery of humanitarian aid in third countries,
– võttes arvesse oma 5. veebruari 2002. aasta resolutsiooni komisjoni teatise kohta nõukogule ja Euroopa Parlamendile „Kiireloomulise abi, rehabiliteerimise ja arengu seosed – hinnang”
– having regard to its resolution of 5 February 2002 on the Commission communication to the Council and the European Parliament on Linking relief, rehabilitation and development – an assessment
– võttes arvesse oma 16. mai 2002. aasta resolutsiooni komisjoni teatise kohta nõukogule ja Euroopa Parlamendile pealkirjaga „Tõhusa partnerluse loomine ÜROga arengu- ja humanitaarküsimustes”
– having regard to its resolution of 16 May 2002 on the Commission Communication to the Council and the European Parliament entitled 'Building an effective partnership with the United Nations in the fields of Development and Humanitarian Affairs'
– võttes arvesse oma 14. jaanuari 2003. aasta resolutsiooni, mis käsitleb komisjoni iga-aastast aruannet humanitaarabi kohta (2000)
– having regard to its resolution of 14 January 2003 on the Commission's Annual Report on humanitarian aid 2000
– võttes arvesse oma 5. septembri 2000. aasta resolutsiooni komisjoni teatise kohta nõukogule ja Euroopa Parlamendile: ühenduse humanitaartegevuse hinnang ja tulevik (määruse (EÜ) nr 1257/96 artikkel 20)
– having regard to its resolution of 5 September 2000 on the Communication from the Commission to the Council and the European Parliament: assessment and future of Community humanitarian activities (Article 20 of Regulation (EC) No 1257/96)
– võttes arvesse oma 24. oktoobri 2006. aasta resolutsiooni ettepaneku kohta võtta vastu nõukogu otsus, millega luuakse ühenduse kodanikukaitse mehhanism (uuesti sõnastatud)
– having regard to its resolution of 24 October 2006 on the proposal for a Council decision establishing a Community civil protection mechanism (recast)
Vastuvõetud tekstid P6_TA(2006)0434 . ;
Texts Adopted, P6_TA(2006)0434 . ,
– võttes arvesse oma 9. juuni 2005. aasta resolutsiooni Ühendatud Rahvaste Organisatsiooni reformi kohta
– having regard to its resolution of 9 June 2005 on the reform of the United Nations
ELT C 124, 25.5.2006, lk 549. ;
OJ C 124, 25.5.2006, p.549. ,
– võttes arvesse arengukomisjoni raportit ja väliskomisjoni arvamust ( A6‑0372/2007 ),
– having regard to the report of the Committee on Development and the opinion of the Committee on Foreign Affairs ( A6‑0372/2007 ),
1. tervitab eespool nimetatud teatist pealkirjaga „Euroopa konsensuse saavutamise poole humanitaarabi valdkonnas” ja algatust võtta vastu ühine deklaratsioon (konsensus) ELi põhimõtete, eesmärkide ja strateegiate kohta humanitaarabi andmisel kolmandates riikides;
Welcomes the above-mentioned Communication entitled 'Towards a European Consensus on Humanitarian Aid' and the initiative to adopt a joint declaration (the Consensus) on the EU's principles, objectives and strategies for the delivery of humanitarian aid in third countries;
3. leiab, et konsensus peaks selgitama, kuidas on võimalik kombineerida ja koordineerida paremini EÜ ja liikmesriikide erinevaid ressursse, võttes arvesse nende võrreldavaid eeliseid;
Considers that the Consensus should clarify how the different assets of the EC and the Member States can best be combined and coordinated, in the light of their respective comparative advantages;
I osa: ELi nägemus humanitaarabist
PART I: The EU Vision of Humanitarian Aid
a) Ühised eesmärgid
a) Common objectives
7. rõhutab, et humanitaarabi peab arvestama abi saavate riikide või piirkondade arengut ja enesega toimetulekut ning vältima nende liigset sõltuvust täiendavast abist või välisabist;
Stresses that humanitarian aid must take account of self-development and self-sufficiency and must not be geared towards making the countries or regions to which the aid is given too dependent on further aid or external assistance;
b) Ühised väärtused, põhimõtted ja head tavad
b) Common values, principles and good practice
‑ inimlikkuse põhimõte, mis tähendab keskendumist inimelude päästmisele ja mis tahes kannatuste leevendamisele;
- the principle of humanity, meaning the centrality of saving human lives and alleviating suffering wherever it is found;
‑ erapooletuse põhimõte, mis tähendab meetmete rakendamist üksnes vajadusest lähtuvalt, ilma diskrimineerimiseta kannatanud elanikkondade vahel või elanikkonna sees;
- the principle of impartiality, meaning the implementation of actions solely on the basis of need, without discrimination between or within affected populations;
‑ neutraalsuse põhimõte, mis tähendab, et humanitaartegevus ei tohi tegevuse toimumispaigas toetada ühtegi relvastatud konflikti või muu vaidluse osapoolt;
- the principle of neutrality, meaning that humanitarian action must not favour any side in an armed conflict or other dispute where such action is carried out;
‑ sõltumatuse põhimõte, mis tähendab humanitaareesmärkide sõltumatust poliitilistest, majanduslikest, sõjalistest või muudest eesmärkidest, mis võivad olla igal tegutsejal seoses aladega, kus humanitaartegevust rakendatakse.
- the principle of independence, meaning the autonomy of humanitarian objectives from the political, economic, military or other objectives that any actor may hold with regard to areas where humanitarian action is being implemented;
Lisaks peab humanitaartegevus keskenduma kahele prioriteedile:
In addition to which, humanitarian action should be implemented in accordance with two priorities:
‑ viivitamatus, mis tähendab suurema tähelepanu pööramist kõigi ebamõistlike viivituste kõrvaldamisele humanitaarabi osutamisel ja vajaduse korral tekkinud viivituste kriitilist uurimist;
- immediacy, meaning a stronger emphasis on the elimination of all unreasonable delays in the supply of humanitarian aid and on questioning any delays when appropriate;
‑ tõhusus, mis tähendab, et demokraatliku kontrolli teostamiseks peab olema võimalik tulemusi mõõta;
- effectiveness, meaning that there is a clear measurability of output against which democratic accountability can be properly directed;
9. tervitab komisjoni algatust käivitada hea humanitaarpartnerlus, tugevdades üldist humanitaarreformi, ühendades doonorid, koostööpartnerid ja abisaajad, ning ELi poolt 2005. aastal rahvusvahelisest humanitaarõigusest kinnipidamise edendamise suuniste vastuvõtmist; soovib, et EL mängiks esmatähtsat rolli rahvusvahelisest humanitaarõigusest kinnipidamise kontrollimisel, kaitsmisel, edendamisel, levitamisel ja tugevdamisel, sealhulgas valitsusväliste osalejate poolt, et säilitada humanitaarala; soovib, et kõik liikmesriigid, kes ei ole seda veel teinud, kirjutaksid reservatsioonideta alla 17. juunil 2003. aastal Stockholmis heakskiidetud humanitaarabi põhimõtetele ja headele tavadele; rõhutab vajadust, et kõnealused põhimõtted viidaks ellu ja et Euroopa Liidu institutsioonid ja Euroopa Parlamendi alaline humanitaarabi raportöör hindaksid korrapäraselt (iga kahe aasta tagant) põhimõtetest kinnipidamist;
Welcomes the Commission's initiative to launch a Good Humanitarian Partnership, enhancing global humanitarian reform by bringing together donors, implementing partners and beneficiaries in a joint platform and the adoption by the EU in 2005 of operational guidelines on the promotion of respect for International Humanitarian Law (IHL); wishes to see the EU play a leading role in monitoring the defence, promotion, dissemination and enforcement of respect for IHL, including by non-State actors, in order to preserve the humanitarian space; wishes to see all the Member States which have not yet done so subscribe without reservation to the principles and good practice for humanitarian donorship (GHD) endorsed in Stockholm on 17 June 2003; stresses the need for these principles to be translated into practice and for their observance to be assessed on a regular (biennial) basis by the EU institutions and the European Parliament’s standing rapporteur on humanitarian aid;
11. märgib kontseptsiooni „kohustus kaitsta” tunnustamist ülalnimetatud ÜRO resolutsioonis 60/1, mis oli tingitud nimelt rahvusvahelise humanitaarõiguse ning inimõiguste rikkumiste suurenemisest ja valitsuste võimetusest või tahte puudumisest kaitsta oma kodanikke; tuletab meelde, et humanitaarabi on üks rahvusvahelise üldsuse vahend, et aidata kaasa ohustatud elanike kaitsmisele, ning rõhutab ELi kohustust reageerida niisugustele rikkumistele; nõuab, et liikmesriigid ja ELi institutsioonid algataksid põhjaliku poliitilise arutelu sekkumisõiguse või isegi -kohustuse üle rahvusvahelise humanitaarõiguse ja/või inimõiguste tõsise rikkumise korral, võttes samuti arvesse rahvusvahelise sekkumise ja riikide suveräänsuse komisjoni ülalnimetatud 2001. aasta detsembri aruande „Kohustus kaitsta” järeldusi ja soovitusi;
Notes the recognition of the concept of the 'responsibility to protect' in the above-mentioned UN Resolution 60/1 in response to the increase in violations of IHL and human rights and to the powerlessness or unwillingness of governments to protect their own citizens; recalls that humanitarian aid is one of the ways in which the international community can contribute to the protection of threatened peoples and stresses the EU's concern not to remain inactive in the face of such violations; calls for a thorough political debate in the Member States and EU institutions on the right, or indeed the duty, of intervention in cases of serious violation of IHL and/or human rights, taking also into account the conclusions and recommendations of the above-mentioned Report by the International Commission on Intervention and State Sovereignty on ‘The responsibility to protect’ of December 2001;
II osa: põhimõtete rakendamine praktikas: ELi humanitaarabi ühine raamistik
PART II: Translating Principles into Practice: a common framework for EU Humanitarian Aid
a) ELi koordineerimine, ühtsus ja täiendavus
a) EU coordination, coherence and complementarity
14. väljendab heameelt asjaolu üle, et 2007. aasta juuni Euroopa Ülemkogu järeldustes tunnustatakse täielikult vajadust viia humanitaarabipoliitikat ellu ELi täisväärtusliku poliitikana ning on seega seisukohal, et ühendus ja liikmesriigid peaksid edendama humanitaarmeetmete poliitika arutelu sobival nõukogu foorumil, luues nõukogu eritöörühma (näiteks nõukogu humanitaarabi töörühm (COHUMA)), mis võimaldab kiire ja järjekindla tegutsemise tagamiseks luua kooskõlastatud meetodid;
Welcomes the recognition in the conclusions of the June 2007 European Council of the need for humanitarian aid policy to be fully recognised as an EU policy in its own right, and considers therefore that the Community and the Member States should foster strategic policy discussion of humanitarian action in an adequate Council forum through the creation of a specific Council Working Group (e.g. a COHUMA, i.e. a Council Working Group on Humanitarian Aid), which will allow cohesive methods ensuring swift and consistent action to be drawn up;
b) Piisava ja tõhusa abi andmine
b) Providing adequate and effective aid
17. tervitab komisjoni ettepanekut luua ELi vajaduste hindamise ja ekspertanalüüsides osalemise ühine raamistik; tuletab meelde, et EL peaks eelistama võimaluse korral alati kohalikke ja piirkondlikke allikaid;
Welcomes the Commission's proposal to establish an EU common framework for the assessment of needs and sharing of expert analysis; recalls that the EU should give preference to local and regional sourcing whenever possible;
c) Partnerluse mitmekesisus ja kvaliteet
c) Diversity and quality in partnership
d) Tõhusus, kvaliteet ja aruandlus
d) Effectiveness, quality and accountability
e) Sõjaväeliste ja kodanikukaitse vahendite ning suutlikkuse kasutamine väljaspool ELi territooriumi
e) Use of civil protection and military assets and capabilities outside the territory of the EU
27. on seisukohal, et EL peaks humanitaarabioperatsioonide puhul selgelt määratlema tsiviil- ja militaarosalejate rollid ja mandaadid ning tagama nendest kinnipidamise, eriti konfliktiolukordades, kus erapooletus ja sõltumatus on olulised, et tagada suurõnnetuste ohvritele turvaline juurdepääs ja humanitaarabi tõhus osutamine;
Considers that the EU should clearly define and ensure respect for the roles and mandates of the civil protection and military actors in humanitarian operations, particularly in conflict situations where impartiality and independence are crucial to guarantee safe access to disaster victims and the efficient delivery of humanitarian aid;
f) Suurõnnetuste ohu vähendamise ja valmisoleku edendamine
f) Promoting disaster risk reduction and disaster preparedness
g) Seose tugevdamine teiste abivahenditega
g) Reinforcing the link to other aid instruments
35. tunnistab lisaks, et nii arenguabi- kui ka humanitaartöötajate hulgas puuduvad teadmised ning teadlikkus humanitaar- ja arenguabi seoste kohta; kutsub ELi üles seadma kõnealuses valdkonnas prioriteediks töötajate koolitusprogrammid;
Recognises further that knowledge and awareness of the links between humanitarian aid and development is lacking both among development workers and among humanitarian aid staff; calls on the EU to prioritise staff training programmes in this area;
h) ELi humanitaarabi konsensuse rakendamine
h) Implementation of the Consensus on Humanitarian Aid
13. juunil 2007 avaldas komisjon teatise pealkirjaga „Euroopa konsensuse saavutamise poole humanitaarabi valdkonnas”.
On 13 June 2007 the Commission published a communication entitled 'Towards a European Consensus on Humanitarian Aid'.
Teatis, mis põhineb kõnealuse sektori olulisemate osapooltega konsulteerimise tulemustel, sisaldab põhimõtete ja väärtuste kogumit ning selles tehakse ettepanekud Euroopa humanitaarpoliitika kvaliteedi, ühtsuse ja tõhususe parandamiseks.
Drawing on the results of consultation with the main actors in this sector, the communication sets out a body of principles and values and puts forward proposals to improve the quality, coherence and effectiveness of European humanitarian policy.
Komisjon kutsub nõukogu ja Euroopa Parlamenti võtma koos komisjoniga teatises sisalduvate elementide alusel vastu ühise deklaratsiooni Euroopa konsensuse kohta humanitaarabi valdkonnas.
The Commission invites the Council and the European Parliament to adopt with it a joint declaration on a 'European Consensus on Humanitarian Aid' based on the contents of the communication.
Õigel ajal tehtud algatus on hädavajalik ja kutsub pidama põhjalikku arutelu Euroopa Liidu põhimõtete ja strateegiate üle abi osutamiseks enim puudustkannatavatele isikutele.
This most opportune initiative is indispensable and calls for a thorough debate on the European Union's principles and strategies for distributing aid to those most in need.
Läbirääkimiste protsess kolme institutsiooni vahel seisneb olulises võimaluses jõuda poliitilise konsensuseni aina keerukamatele kriisiolukordadele reageerimises ning määrata kindlaks, milline on Euroopa humanitaartegevuse ulatus.
The negotiation process between the three institutions offers an important opportunity to reach a political consensus on the way to react to increasingly complex crisis situations and to define the boundaries of humanitarian action for Europe.
Jõulise ühise deklaratsiooni vastuvõtmisel on liit samuti võimeline määrama kindlaks selgema seisukoha ja rääkima ühehäälselt rahvusvahelisel tasandil humanitaarabi valdkonnas, tuletades meelde, et EL ei ole üksnes ülisuur valitsusväline organisatsioon, vaid tema ülesanne on ka ennetada põhjuseid, mis nõuavad temalt humanitaarabi osutamist, ning aidata vajaduse korral leida sobivaimad poliitilised lahendused.
By adopting a vigorous joint declaration, the Union will also be able to define a clearer position and to speak with a single voice on the international scene in the field of humanitarian aid, pointing out that the EU is not just a super-NGO but is concerned to address the causes which make humanitarian aid necessary and, where possible, to help find the most appropriate political solutions to them.
Euroopa Liit, ühendades Euroopa Komisjoni ja liikmesriike, on suurim humanitaarabidoonor maailmas.
The European Union - the European Commission and the Member States, collectively - is the leading humanitarian aid donor in the world.
Tegemist on liikmesriikide ja ühenduse vahel jagatud pädevusega.
Humanitarian action is a competence shared between the Member States and the Community.
2006. aastal ületas Euroopa Liidu panus 2 miljardit eurot kõnealuses valdkonnas, mis moodustab üle 40% ametlikult teatatud rahvusvahelisest humanitaarabist
In 2006 the EU contributed over €2 billion, which is over 40% of official international humanitarian assistance
Vastavalt ÜRO Humanitaarasjade Koordineerimise Ameti finantsalasele seiresüsteemile. .
As registered by the OCHA-United Nations financial tracking system. .
Hinnangute kohaselt sai 2006. aastal liidu humanitaarabi 75 riiki ja 100 miljonit inimest.
According to estimates, in 2006 EU humanitarian aid reached 75 countries and 100 million people.
Ühendus osaleb humanitaaroperatsioonides alates 60. aastate lõpust.
The Community has engaged in humanitarian aid operations since the end of the 1960s.
Alates 80. aastate lõpust läbi viidud abioperatsioonide suur arv muudab selle ühenduse välistegevuse oluliseks osaks.
The large number of such operations undertaken since the late 1980s makes it a vital element in the Community's external action.
Humanitaarabi talitusest (ECHO), mis loodi 1992. aastal Euroopa Parlamendi õhutusel, sai hiljuti peadirektoraat (DG ECHO) ning seal töötab 200 ametnikku ja 100 kõnealuses valdkonnas osalevat eksperti.
Established in 1992 at the instigation of the European Parliament, the European Community Humanitarian Aid department (ECHO) has recently become a Directorate-General (DG ECHO) and has 200 officials working at its main office and 100 field experts.
Nõukogu määruses (EÜ) nr 1257/96, mis jõustus 1996. aastal, on kindlaks määratud ühenduse humanitaarabi andmise ulatus, eesmärgid ja menetlused.
The scope, objectives and distribution procedures for the Community's humanitarian aid are defined in Council Regulation (EC) No 1257/96, which came into force in 1996.
Ajavahemikul 2000–2005 ulatus DG ECHO keskmine eelarve 543 miljoni euroni (kaasa arvatud hädaabi reserv).
Between 2000 and 2005, DG ECHO's average budget was €543 million (including the emergency aid reserve).
Ajavahemikuks 2007–2013 kõnealust eelarvet suurendatakse, et see ulatuks 875 miljoni euroni 2013. aastal, kuid suur osa suurenemisest on tingitud toiduabi humanitaarosa üleminekust hariduse ja kultuuri peadirektoraadilt DG ECHOle.
For the period 2007-2013, this budget will increase to a total of €875 million in 2013, though a large part of this increase is due to the transfer of the humanitarian part of food aid from DG AIDCO to DG ECHO.
Igal aastal ületavad humanitaarvajadused DG ECHOle antud eelarve ning komisjon peab kasutama reservfonde.
Each year humanitarian needs exceed the budget set aside for ECHO and the Commission is obliged to call on reserve funds.
Praegustes EÜ ja ELi lepingutes ei käsitleta humanitaarabi täisväärtusliku poliitilise valdkonnana.
Humanitarian aid is not a separate area of policy under the current EC and EU Treaties.
Ühenduse humanitaarabi põhineb vaikimisi EÜ asutamislepingu artiklitel 177 ja 179 (arengukoostöö).
The Community's humanitarian aid is based by default on Articles 177 to 178 of the EC Treaty (development cooperation).
Põhiseadusleping pakuks sellele uue õigusliku aluse tänu humanitaarabi kohta eraldi artikli lisamisele (art III-321).
The constitutional treaty offered a new legal basis thanks to the introduction of a separate article on humanitarian aid (Art.
Humanitaarabi kuulub kaasotsustamismenetluse alla.
Humanitarian aid is subject to the codecision procedure.