natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Keegi ei oodanud Jugoslaavia poolt sõjalist ohtu.
No-one expected a military threat from Yugoslavia.
Riik ei osalenud „külmas sõjas", arendas tihedaid sidemeid kolmanda maailmaga ja tõmbas endale rahvusvahelist tähelepanu töötajate aktiivse kaasamisega tööstusdemokraatiasse.
The country remained outside the ‘cold war’, developed intensive contacts with the Third World, and attracted international attention by actively involving workers in industrial democracy.
Lääne- ja Lõuna-Euroopa ning Jugoslaavia ettevõtjate vahel toimus laiaulatuslik piiriülene koostöö.
Between firms in western and southern of Europe and firms in Yugoslavia, cross-border cooperation took place on a large scale.
Küllaltki paljudel Jugoslaavia elanikel oli võimalik Lääne- ja Lõuna-Euroopa riike külastada või seal pikaajaliselt töötada.
A comparatively large number of Yugoslavia’s inhabitants were in a position to visit states in western and southern Europe or work there long-term.
Paljude teiste riikide elanike jaoks oli Jugoslaavia (eriti selle mägialad, mererannik ja Ohridi järv) oluline puhkuste veetmise koht.
For many people in other states, Yugoslavia (in particular the Alpine region, the coast and Lake Ohrid), was a major holiday destination.
Lisaks oli ta kaubavahetuse ja transpordi valdkonnas oluline ühenduslüli Kreeka ja teiste Euroopa Ühenduste liikmesriikide vahel.
In the area of trade and transport, furthermore, the country was a significant link between Greece and other Member States of the European Communities.
Kui Jugoslaavia poleks lagunenud, oleks ta ilmselt tervikuna ühinenud ELiga, ja tõenäoliselt varem kui mitmed tänased liikmesriigid.
If Yugoslavia had not disintegrated, the entire country could probably have acceded to the EU, and possibly earlier than a number of current Member States.
Varem tõenäolisena tundunud ühinemisele andis tõsise tagasilöögi mitte niivõrd riigi lagunemine ise, kuivõrd sellega kaasnenud metsikused.
Accession, which, at an earlier stage, was likely, was seriously delayed not so much by the disintegration itself of the country, but more by the atrocities which accompanied disintegration.
Praeguseks ümbritsevad endise Jugoslaavia ja selle naaberriigi Albaania territooriumi igast küljest ELi liikmesriigid.
The territory of former Yugoslavia (and neighbouring Albania) is now completely surrounded by EU Member States.
Edasiliikumine kandidaatriigi staatuses
Maintaining progress as a candidate country
2004. aastal toimunud liidu suure laienemise käigus astus endise Jugoslaavia vabariikidest ELi liikmeks ainult Sloveenia.
As part of the grand enlargement in 2004, only Slovenia (of the former Yugoslav republics) acceded to the EU.
Läbirääkimised kandidaatriigi Horvaatiaga kulgevad edukalt ning need peaks saama lõpule viia 2009. aastal, misjärel mõned aastad hiljem saab Horvaatiast liidu 28. liikmesriik.
Negotiations with the candidate country Croatia are proceeding successfully and it should be possible to conclude them in 2009, as a result of which, within a few years, the country will become the 28th Member State.
Endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigil on samuti 2005. aastast saadik liidu kandidaatriigi staatus ning seal loodeti, et ühinemisprotsess võib toimuda üheaegselt Horvaatiaga.
The Former Yugoslav Republic of Macedonia, too, has had candidate Member State status since 2005 and had expectations that the accession process could take place at the same time as that for Croatia.
Läbirääkimiste lõpuleviimist võinuks pidurdada ja komplitseerida vaid asjaolu, et riik paikneb endise Jugoslaavia lõunaosas, mis oli alati põhjaosast majanduslikult nõrgem.
Only the fact that it lies in the south of former Yugoslavia, which always had a weaker economy than the north, could bring about complications and delays in concluding negotiations.
Kandidaatriigi staatus andis riigile Jugoslaavia õigusjärglaste riikide Montenegro, Bosnia ja Hertsegoviina ning Serbiaga võrreldes parema lähtepositsiooni.
Candidate Member State status gave it a head start over the Yugoslav successor states Montenegro, Bosnia-Herzegovina and Serbia.
Veelgi enam kehtib see Serbia Kosovo autonoomse piirkonna kohta, mis on alates 1990. aastatest end iseseisvaks pidanud, mida Serbia ei ole valitsenud 1999. aasta sõjast saadik ja mis peaks 2008. aastal saama rahvusvahelise tunnustuse kui iseseisev riik, mille poole ta on 17 aastat püüelnud.
That holds true to an even greater extent for the Serbian autonomous province of Kosovo, which has regarded itself as independent since the 1990s, has not been governable from Serbia since the 1999 war, and in 2008 is expected to gain the international recognition as an independent state it has aspired to for 17 years.
Neile Jugoslaavia õigusjärglastele riikidele, kes ei ole veel kandidaatriigi staatust saanud, on seni pakutud vaid stabiliseerimis- ja assotsiatsioonilepinguid koos võimalusega (pärast 2003. aasta Thessaloniki Euroopa Ülemkogu kohtumist) saada pikemas perspektiivis liidu liikmeks.
Yugoslavia's successor states which have not yet obtained candidate status have to date only been offered Stabilisation and Association Agreements, with (since the 2003 Thessaloniki European Council) the prospect of accession in the longer term.
Praegu on küsimus selles, kas endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariik suudab säilitada edumaad, mis tal on teiste õigusjärglaste riikide ees tänu liidu kandidaatriigi staatusele.
The question now is whether the Former Yugoslav Republic of Macedonia can keep the advantage it has gained over other successor states as a result of candidate Member State status.
Vahepeal on hakatud rääkima kandidaatriigi staatuse andmisest Serbiale.
In the meantime, there is talk of granting Serbia candidate Member State status.
Nimetatud staatuse tähendus ei ole aga selge, kuna kahe viimase aastaga ei ole oodatud ühinemisläbirääkimisi endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigiga alustatud.
The significance of that status is unclear, however, since, over the last two years, the expected accession negotiations with the Former Yugoslav Republic of Macedonia have not commenced.
See on pannud riigi kahe teise kandidaatriigiga võrreldes eriolukorda.
That has put the country in an exceptional position vis-à-vis the two other candidate Member States.
Lisaks Horvaatiale käivad läbirääkimised ka Türgiga, kes algetapil ei suuda täita kriteeriumeid, millest hilisemal etapil sõltub ühinemiskõneluste lõpptulemus.
There are negotiations not only with Croatia, but also with Turkey, which, at the start of negotiations, is unable to meet the criteria which, at a subsequent stage, will determine the final outcome.
Tekkinud viivitust peetakse endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigis väga suureks pettumuseks.
The delay which has arisen is regarded as extremely disappointing in the Former Yugoslav Republic of Macedonia.
Kui kõnelusi kiiremas korras ei alustata, on oht, et nimetatud staatus kaotab suurel määral oma tähtsuse mitte ainult nimetatud riigi, vaid ka teiste kandidaatriigi staatust püüdlevate riikide jaoks.
Should negotiations not commence promptly, there is a danger that the significance of that status will be considerably eroded not only for that country, but also for other countries seeking candidate status.
ELi kahanenud vastuvõtu- ja integreerimisvõime
The EU's reduced absorption and integration capacity
Varsti pärast külma sõja lõppu (1989. aastal) leidis olulist tähelepanu ja heakskiitu seni Lääne- ja Lõuna-Euroopaga piirdunud koostöö laiendamine riikidele, keda varem oli peetud nn vastaspoole osaks.
Shortly after the end of the Cold War (1989), extending cooperation, restricted to western and southern Europe at the time, to states hitherto regarded as part of the 'other side' attracted considerable attention and approbation.
Lisaks poliitilistele liidritele hakkas ka avalik arvamus toetama hulga uute liikmesriikide vastuvõtmist.
Not only political leaders, but also public opinion was won over to admitting a large number of new Member States.
Toonane suure idasuunalise laienemise eduka lõpuleviimise märkimisväärne prestiižikus on nüüdseks kadunud.
The considerable prestige associated at the time with successful completion of a grand-scale eastward enlargement does not exist today.
Avalik arvamus on muutunud kriitilisemaks ning ootab, et tähelepanu koondataks varasemate laienemiste tagajärjeks peetavate probleemide lahendamisele.
Public opinion has become more critical and expects attention to focus on resolving the problems regarded as a consequence of earlier enlargements.
Uustulnukaid hinnatakse rangemalt; neil tuleb nüüd maksta eelmise laienemise vigade eest.
Newcomers are assessed more strictly; they are now having to pay the price for what did not go well during the previous enlargement.
Varasemast palju olulisemat osa mängib ELile ning selle praegustele liikmesriikidele mõjuvate plusside ja miinuste objektiivne hindamine.
An objective assessment of the pros and cons for the EU, and its current Member States, plays a much more significant role than it used to.
Eeldatavad raskused ja prognoositavad kulud võivad olla selle põhjuseks, et laienemise jätkamisega ei kiirustata.
Anticipated problems and predictable costs may be grounds for being in no hurry to proceed with enlargement.
Seejuures on uustulnukate ühinemise lõpptähtaegade nimetamine ja hulga liikmesriikide üheaegne vastuvõtmine tabuteemad.
Meanwhile, naming final dates for accession for newcomers and simultaneous admission of a large number of Member States are taboo.
Iga riiki hinnatakse kriitiliselt tema enda väärtuste põhjal.
Each state is critically assessed on its own merits.
Kõigele lisaks eksisteerib praegu endise Jugoslaavia õigusjärglaste riikide küsimuses kaks vastandlikku mõttesuunda:
Moreover, there are now two contrasting schools of thought with regard to the successor states to former Yugoslavia:
a) enne ELi liikmeks võtmist tuleb leida püsiv lahendus nende riikide probleemidele, eriti seoses riigis elavate erinevate rahvuskogukondade vaheliste suhetega ning seoses suhetega naaberriikidega;
(a) a lasting solution needs to be found to the problems in those countries, in particular as regards relations within the country between members of different ethnic communities and the relationship with neighbouring states, before EU accession can be granted;
b) ELiga ühinemine on pakiliselt vajalik ning seda peetakse rahu, demokraatia, stabiilsuse ja majandusarengu parimaks tagatiseks, kuna eeldatakse, et EL võib oluliselt aidata lahendada probleeme, sealhulgas probleeme kogukondadevahelistes suhetes ja suhetes naaberriikidega.
(b) EU accession is urgently needed and is regarded as the best guarantee of peace, democracy, stability and economic development because the EU is expected to be able to make a significant contribution towards resolving problems, including relations between communities and with neighbouring states.
Etniline mitmekesisus ja vastandlikud huvid
Ethnic diversity and conflicting interests
Piirkonda, mida 20. sajandi alguses tunti Makedooniana ning mis pärast Ottomani impeeriumi lagunemist jagati ära Jugoslaavia, Kreeka ja Bulgaaria vahel, iseloomustas rahvaste paljusus.
The area that was known at the beginning of the 20th century as Macedonia, which was divided up between Yugoslavia, Greece and Bulgaria following the disintegration of the Ottoman Empire, was characterised by a great diversity of peoples.
Makedoonia põhjaosas, endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigi territooriumil kõneleb kõige suurem kogukond slaavi keelerühma makedoonia-varianti.
In the northern part of Macedonia, on the territory of the Former Yugoslav Republic of Macedonia, the largest community speaks the Macedonian variant of the Slavic language group.
Riigi loodeosas on aga enamuses albaania keele kõnelejad, kes moodustavad umbes ühe neljandiku rahvastikust.
In the north-west of the country, however, Albanian speakers are in a majority, making up about one quarter of the population.
On ka väiksemaid vähemusrahvusi, nagu näiteks romid, türklased ja valahhid.
There are also smaller minorities such as Roma, Turks and Wallachians.
Teistes Jugoslaavia õigusjärglastes riikides on väiksem etniline mitmekesisus toonud 1990. aastatel kaasa vägivaldsed kokkupõrked ja etnilise puhastuse.
In other successor states to Yugoslavia, ethnic diversity, which exists on a smaller scale, led in the 1990s to violent conflicts and ethnic cleansing.
Horvaatia, Bosnia ja Hertsegoviina ning Serbiaga (eriti Kosovoga) võrreldes on endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigis püsinud rahu ja kord.
By comparison with Croatia, Bosnia-Herzegovina and Serbia (especially Kosovo), conditions in the Former Yugoslav Republic of Macedonia have remained orderly and peaceful.
Pärast Albaania loodeosas toimunud lühiajalist relvakonflikti sõlmiti kohalike omavalitsuste detsentraliseerimise kokkulepped ning slaavlaste domineerimise asemel rõhutatakse üha enam riigi paljurahvuselisust.
Following a short-lived armed conflict in north-west Albania, agreements were concluded on local government decentralisation and, instead of Slav domination, ever increasing emphasis is being placed on the multiethnic character of the state.
Albaanlaste partei oli endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigi valitsuses esindatud juba enne 2001. aasta konflikti.
Even prior to the 2001 conflict, an Albanian community party was represented in the government of the Former Yugoslav Republic of Macedonia.
Eelmises valitsuses oli selleks 2001. aasta konflikti käigus sündinud Demokraatliku Integratsiooni Partei (DIP).
In the previous government, that was the Party for Democratic Integration (DUI), which emerged from the 2001 conflict.
Hiljem on see partei muutunud albaaniakeelsete valijate suurimaks ning tegelikult enamusparteiks.
In the meantime, that party has become the largest and, in fact, the majority party among Albanian-speaking voters.
Pingeid on tekitanud asjaolu, et nimetatud kogukonna suurim partei tegeleb nüüd valitsemiskohustustega üksnes kohalikul tasandil.
The fact that this community’s largest party now bears government responsibility at local level only has generated tensions.
Erinevalt sellistest mitmekeelsetest riikidest nagu Belgia, Hispaania, Ühendkuningriik ja Itaalia, ei ole endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigis kohaliku omavalitsuse ja riigivalitsuse vahelist haldustasandit, milles suur, piirkondlikult tugev partei saaks etendada juhtrolli.
In the Former Yugoslav Republic of Macedonia - unlike in multilingual states such as Belgium, Spain, the United Kingdom and Italy - there is no intermediate layer of administration between local authorities and national level in which a large regionally powerful party can play the dominant role.
DIP nõuab endale osalust riiklikul valitsustasandil ning on seisukohal, et albaanlaste huvidega arvestatakse vähem, kui on sätestatud 2001. aasta Ohridi raamlepingus.
The DUI is demanding participation in government at national level, and takes the view that less account is being taken of Albanian interests than was provided for in the Ohrid Framework Agreement in 2001.
Protesti märgiks boikoteeris partei mõnda aega parlamendiistungeid.
In protest at this, it boycotted parliamentary sittings for a time.
Vahepeal sõlmisid suurim valitsuspartei VMRO-DPMNE ja DIP kokkuleppe 45 seaduseprojekti osas, mille vastuvõtmiseks on nõutav kvalifitseeritud häälteenamus (nn Badinteri enamus), ja parlamendi boikoteerimine lõpetati.
In the meantime, agreement has been reached between the largest government party, VMRO-DPMNE, and DUI on a set of 45 draft laws which must be adopted by qualified majority (the ‘Badinter majority’), and the parliamentary boycott has been ended.
Vaidluse lõpetamine Kreekaga
Ending the dispute with Greece
ELi liikmesriik Kreeka on oma põhjanaabrist väga huvitatud.
The EU Member State Greece is very much interested in its northern neighbour.
Kreeka ettevõtjad on seal kõige olulisemad välisinvestorid ja Kreeka toetab ELi kiiret laienemist, et sellega ühineksid talle lähedal asuvad ja tema naaberriigid.
Greeks firms are the most important foreign investors there, and Greece is a supporter of rapid EU enlargement to include neighbouring and nearby states.
Aastaid keeldus Kreeka kasutamast oma 1991. aastal iseseisvunud põhjanaabri nimes sõna „Makedoonia”, kuna arvati, et see tähendab pretendeerimist osale Kreeka territooriumist.
The use of the name ‘Macedonia’ to identify the northern neighbouring state which became independent in 1991 has been rejected by Greece for many years, since this has been regarded as making a claim on part of Greek territory.
Kasutati üksnes nime „Skopje” (pealinna järgi) või lühendit FYROM (endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigi ingliskeelne lühend), või siis on viidatud, et endises Jugoslaavia Kuningriigis (aastatel 1929–1941) nimetati seda piirkonda Vardari (Vardarska) provintsiks.
Reference has been made exclusively to ‘Skopje’ (after the capital city) or ‘FYROM’ (the English abbreviation for Former Yugoslav Republic of Macedonia), or it is pointed out that, within the former Kingdom of Yugoslavia (1929-1941), the area was referred to as the province of Vardarska.
Nüüd on Kreeka oma seisukohta oluliselt muutnud.
This Greek position is now being significantly modified.
Tunnistatakse, et põhjapoolne naaberriik on osa piirkonnast, mida nimetati Makedooniaks ja et tema elanikud samastavad end selle nimega.
It is acknowledged that its northern neighbour is part of the area which used to be designated Macedonia and that the inhabitants identify with that name.
14. oktoobril 2007 kirjutas Ateena ajaleht „Kathimerini” intervjuus Kreeka välisministri Dora Bakoyannisega, et minister püüab saavutada kiiret ja lõplikku kokkulepet muu hulgas nime „Makedoonia” kasutamises.
In an interview with Dora Bakoyannis, Greek Minister for Foreign Affairs, the Athens newspaper 'Kathimerini' reported on 14 October 2007 that she is seeking prompt and definitive agreement involving use of the name 'Macedonia’.
Kreeka eelistab nüüd mõlemale poolele vastuvõetavat liitnimetust, mis näitab, et sellega ei tähistata kogu Makedooniat, vaid ainult selle mägist põhjaosa, mida nüüd valitseb endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariik.
The Greek preference is now for a mutually acceptable composite name which indicates that it does not refer to Macedonia in its entirety, but, rather, only to the northern, elevated part now governed by the Former Yugoslav Republic of Macedonia.
Matthew Nimetzi poolt ÜRO nimel teostatud seisukohtade uurimisest tehti kokkuvõte 2007. aasta detsembris tema visiitidel mõlema riigi pealinna.
The soundings by Matthew Nimetz on behalf of the United Nations resumed in December 2007, with a visit to both capital cities.
Nimeküsimus võib saada lahendatud enne, kui mis tahes otsus endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigi NATOsse astumise küsimuses võiks põhjustada selles valdkonnas uusi solvumisi.
The name issue may be resolved before any decision in 2008 on NATO accession by the Former Yugoslav Republic of Macedonia could give rise to fresh sensitivities in that area.
Vastav kokkulepe võib kiirendada ka riigi ELiga ühinemise protsessi jätkumist, osalt seetõttu, et alates sellest hetkest saab Kreekast loodetavasti nimetatud protsessi oluline eestkõneleja.
That agreement may also speed up continuation of the EU accession process, partly because, from that point onwards, Greece can be expected to become an important advocate of it.
Kalanduse õigustepõhised juhtimissüsteemid
on rights-based management tools in fisheries
Määrust on viimati muudetud nõukogu määrusega (EÜ) 865/2007 (ELT L 192, 24.7.2007, lk.
Regulation as last amended by Council Regulation (KE) 865/2007 (OJ L 192, 24.7.2007, p.
– võttes arvesse komisjoni teatist ühise kalanduspoliitika reformi kohta („teejuht”) ( KOM(2002)0181 );
– having regard to the Communication from the Commission on the reform of the Common Fisheries Policy ("Roadmap") ( COM(2002)0181 ),
– võttes arvesse kalanduskomisjoni raportit ( A6-0060/2008 ),
– having regard to the report of the Committee on Fisheries ( A6‑0060/2008 ),
A. arvestades, et oma rohelises raamatus ühise kalanduspoliitika reformi kohta väljendas komisjon seisukohta, et alternatiivsetel juhtimismehhanismidel võib olla ühenduse kalavarude majandamisel oluline täiendav roll;
A. whereas, in its Green Paper on the reform of the Common Fisheries Policy (CFP), the Commission expressed the opinion that alternative management mechanisms can play a significant complementary role in Community fisheries management,
B. arvestades, et komisjon on algatanud arutelu kalanduse õigustepõhise juhtimise üle;
B. whereas the Commission has initiated a debate on Rights-Based Management (RBM) fisheries,
C. arvestades, et mõned sidusrühmad on juba andnud oma panuse arutellu;
C. whereas a number of stakeholders have already submitted contributions to the debate,
D. arvestades, et õigustepõhise juhtimise kohta on varemalt läbi viidud mitmeid uuringuid, kuid ükski neist ei ole hõlmanud rannikuäärseid ELi liikmesriike;
D. whereas there have previously been a number of studies of RBM but none of them has covered all the coastal Member States of the EU,
E. arvestades siiski, et mitmetes uuringutes on käsitletud juhtimissüsteemide toimimist ja mõju nii ELis kui sellest väljaspool, mis võimaldavad kalapüügiõigusi majandusliku väärtuse eest üle kanda;
E. whereas, however, a number of studies have considered the operation and effects of systems both within and outside the EU that allow the transfer of fishing rights for economic value,
F. arvestades, et komisjon on välja kuulutanud pakkumiskutse uuringu läbiviimiseks;
F. whereas the Commission has now issued a call for tender for a study,
G. arvestades, et komisjon on öelnud, et ta ei kavatse olemasolevaid juhtimissüsteeme muuta, kuid on samas väljendanud kavatsust teha ühisesse kalanduspoliitikasse muudatusi ning otsib seetõttu sobivaid alternatiive;
G. whereas the Commission has said that it has no current plans for altering existing management systems but has, equally, expressed its intention to introduce changes in the operation of the CFP and is therefore seeking valid alternatives,
H . arvestades, et Euroopa Liidu olemasolevad kalanduse juhtimissüsteemid, eelkõige lubatud kogupüük ja kvoodid, ei aita lahendada sektori probleeme, mistõttu on vajalik ja ülitähtis korraldada selles küsimuses laiapõhjaline arutelu, hinnates nende vastuvõtmise positiivseid ja negatiivseid aspekte;
H . whereas the current fisheries management systems in the European Union, specifically the system of TACs and quotas, do not provide an answer to the sector's problems, and it is necessary and fundamental to hold a wide-ranging debate on this question, assessing the positive and negative aspects of their possible adoption,
I. arvestades, et seetõttu on siiski oluline kaaluda võimalusi, kuidas saaks ühise kalanduspoliitika toimimist parandada, eelkõige kalanduse juhtimise poliitika kaudu, mille puhul on praegused puudused silmnähtavad;
I. whereas it is therefore important to consider ways in which improvements might be made in the operation of the CFP, in particular through the fisheries management policy, whose current shortcomings are evident,
1. tunneb heameelt selle üle, et komisjon on alustanud arutelu kalanduse õigustepõhise juhtimise üle, tehes seda olemasoleva juhtimispoliitika muutmise esimese sammuna;
Welcomes the fact that the Commission has opened a debate on Rights-Based Management (RBM) in fisheries in anticipation of the necessary modification of the existing management policy;
a) olenevalt sellest, kellele õigus eraldatakse, olenevalt õiguse ülekantavuse tingimustest ja õiguse kaubeldavusest majandusliku väärtuse alusel;
a) as to whom the right is to be allocated, as to the conditions of its transferability and as to its tradability for economic value,
b) olenevalt õiguse ulatusest, eriti sellest, kas õigus on määratletud vastavalt asukohale, kus seda kasutatakse, olenevalt kogusest, mida saab püüda või koormusest, mida saab rakendada;
b) as to the extent of the right, particularly whether it is defined in terms of the location in which it is to be exercised, the quantity that can be fished or the effort that can be expended;