natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ilma et see piiraks ühenduse statistikaprogrammi rakendamiseks vastu võetud meetmeid ning määruse (EÜ) nr 1338/2008 rakendamiseks võetud meetmeid, võtab komisjon vastavalt artikli 15 lõikes 2 sätestatud regulatiivkomitee menetlusele vastu meetmed käesoleva artikli rakendamiseks.
Without prejudice to the measures adopted for the implementation of the Community Statistical Programme as well as to those adopted for the implementation of Regulation (EC) No 1338/2008 , the Commission shall, in accordance with the regulatory procedure referred to in Article 15 (2), adopt measures for the implementation of this Article.
Kooskõlas artikliga 4 jälgivad ravi osutava liikmesriigi riigiasutused järjekindlalt oma tervishoiusüsteemide kättesaadavust, kvaliteeti ja rahalist olukorda lõike 1 kohaselt kogutud andmete alusel.
In accordance with Article 4 , the public authorities in the Member State of treatment shall monitor regularly the accessibility, quality and financial state of their healthcare systems on the basis of the data collected under paragraph 1.
Komisjon võtab vastavalt artikli 15 lõikes 2 osutatud regulatiivkomitee menetlusele vastu:
The Commission shall, in accordance with the regulatory procedure referred to in Article 15 (2), adopt:
a) meetmed artiklis 6 ette nähtud riiklike kontaktpunktide võrgustiku haldamiseks ning võrgustiku raames kogutavate ja vahetatavate andmete laadi ja liigi kohta;
(a) measures necessary for the management of the network of national contact points provided for in Article 6 , the nature and type of data to be collected and exchanged within this network;
b) artiklites 5 ja 6 ette nähtud patsienditeabe suunised.
(b) guidelines on information to patients provided for in Article s 5 and 6.
Komisjon võtab vastavalt artikli 15 lõikes 2 osutatud regulatiivkomitee menetlusele meetmed, mida on vaja terviseandmete ühtse turvalisustaseme saavutamiseks riiklikul tasandil, võttes arvesse selles valdkonnas kehtivaid tehnilisi standardeid.
The Commission shall, in accordance with the regulatory pro cedure referred to in Article 15 (2 ) , adopt measures necessary for achieving a common security level of health data at national level, taking into account existing te chnical standards in this field .
(EP seisukoht, artikkel 21 ja artikli 5 lõiked 2, 3 ja 4)
(EP position Article 21 and Article 5(2), 5(3) and 5(4))
Esimene lugemine – muudatusettepanekud 59 ja 140.
1st reading - AM 59 and 140
Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid …** Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.
Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive by….** They shall forthwith inform the Commission thereof.
Nad edastavad nende sätete teksti ning kõnealuste sätete ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli.
Member States shall communicate the text of those provisions and a correlation table between those provisions and this Directive.
** ELT: kolm aastat käesoleva direktiivi jõustumise kuupäevast.
** OJ: 3 years from the date of entry into force of this Directive.
** ELT: üks aasta käesoleva direktiivi jõustumise kuupäevast.
** OJ: 1 year from the date of entry into force of this Directive.
Praegu on piiriüleste tervishoiuteenuste valdkonnas liiga palju lahendamata küsimusi seoses tervishoiuteenuste kättesaadavuse, kulude hüvitamise ja kliinilise järelkontrolliga.
Today, there is too much uncertainty surrounding the issues of access to care, reimbursements and responsibility for clinical follow-up in relation to cross-border healthcare.
Käesolev direktiiv peaks võimaldama kõigil patsientidel – mitte ainult kõige paremini informeeritutel või kõige rikkamatel – kasutada teatavaid õigusi, mida Euroopa Kohus on tervishoiuteenuste valdkonnas juba tunnustanud.
This directive is intended to allow all patients – and not only the best informed or richest – to enjoy a series of healthcare rights which have already been recognised by the Court of Justice of the European Union.
Sotsiaalkindlustussüsteemide korraldus ja haldamine jääb endiselt täielikult liikmesriikide pädevusse.
The Member States will retain full responsibility for organising and managing social security systems.
Direktiivi ettepanek puudutab patsiente ja nende liikumist ELis, mitte teenuseosutajate vaba liikumist.
The proposal concerns patients and their mobility within the EU, not the free movement of service providers.
Direktiivi eesmärk ei ole üldse mitte soodustada piiriüleseid tervishoiuteenuseid kui selliseid, vaid tagada kättesaadavad, ohutud ja kvaliteetsed piiriülesed tervishoiuteenused juhtudel, kus need tuleksid kasuks või oleksid vajalikud.
The aim is absolutely not to encourage cross-border healthcare as such, but to ensure its availability, safety and quality when it is of use or necessary.
Meil oleks vaja rohkem teavet ja suuremat selgust õigusnormide kohta, mida kohaldatakse siis, kui tervishoiuteenuste kasutamiseks sõidetakse kindlustajaliikmesriigist teise liikmesriiki.
We need better information and more clarity regarding the legal rules applicable to travel to a Member State other than the Member State of affiliation for the purpose of receiving healthcare.
Praegune olukord on ebarahuldav, sest paralleelselt kohaldatakse kahte erinevat õigusraamistikku: määrust 883/2004 liikmesriikide sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta ja eeskirju, mis on aastate jooksul välja kujunenud Euroopa Kohtu kohtupraktika põhjal.
The current situation is unsatisfactory, since two different sets of legal rules apply: Regulation No 883/2004 on the coordination of social security systems and the rules established over the years by the case law of the Court of Justice.
Direktiivi eesmärk on võimaldada patsientidele valik, mis lähtub nende vajadustest, mitte vahenditest, ning on tehtud teadlikult, mitte sunnitult.
The directive is intended to offer patients a choice which is based on their needs, not their means, and which is informed, not made under duress.
Esimene lugemine Euroopa Parlamendis
First reading in Parliament
Parlament võttis 23. aprillil 2009 esimesel lugemisel vastu ettepaneku võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv patsiendiõiguste kohaldamise kohta piiriüleses tervishoius
On 23 April 2009, Parliament adopted, at first reading, the proposal for a directive of the European Parliament and of the Council on the application of patients' rights in cross-border healthcare.
Parlament soovis kodifitseerida kõnealusesse direktiivi Euroopa Kohtu praktikat piiriülese tervishoiu valdkonnas.
Parliament sought to codify the case law of the Court of Justice on cross-border healthcare in this directive.
Näiteks on direktiivi eesmärk võimaldada patsientidel saada kiiremini vajalikke tervishoiuteenuseid.
For example, the directive aims to give patients the possibility of receiving the necessary healthcare faster.
Patsientide liikumine võimaldab õiguspärastel tingimustel riiklikust ravijärjekorrast hoiduda, sest patsiendid saavad kasutada teistes liikmesriikides saadaolevaid ravivõimalusi.
Patient mobility allows national waiting lists to be sidestepped legitimately, since it enables patients to benefit from available medical capacity in other Member States.
Lisaks on meditsiinilised edusammud tinginud selle, et kõigi haiguste ravi ei ole kohapeal kättesaadav ning mõnikord tuleb minna teise riiki.
Furthermore, medical progress means that healthcare cannot be provided locally for all diseases and must be provided across borders in some cases.
Direktiivis on sõnastatud järgmised põhimõtted: kodanikud võivad saada ilma eelloata teises liikmesriigis kogu haiglavälist ravi, millele neil oleks õigus oma liikmesriigis, ning see hüvitatakse kuni piirmäärani, mille näeb ette nende oma liikmesriigi tervishoiusüsteem.
The directive establishes the following principles: patients may receive all the non-hospital healthcare to which they are entitled in their own Member State in another Member State without prior approval and be reimbursed up to the ceiling established by their own healthcare system.
Patsiendid võivad saada teises liikmesriigis kogu haiglaravi, millele neil oleks õigus oma liikmesriigis, ning see hüvitatakse kuni piirmäärani, mille näeb ette nende oma liikmesriigi tervishoiusüsteem.
Patients may receive all the hospital healthcare to which they are entitled in their own Member State in another Member State and be reimbursed up to the ceiling established by their own healthcare system.
Direktiivi ettepanekus on ette nähtud kaitseklausel juhtudeks, kui piiriüleste tervishoiuteenuste mahu prognoosimatu suurenemine võib tõsiseid probleeme tekitada.
The proposal includes a specific safeguard clause for cases where an unpredictable rise in the volume of cross-border healthcare threatens to create serious difficulties.
Euroopa Kohtu praktikale toetudes lubab direktiiv liikmesriigil kehtestada haiglaravi eellubade süsteemi, kui seda on vaja liikmesriigi tervishoiusüsteemi kaitseks.
In accordance with the Court of Justice’s case law, the directive allows a Member State to require prior authorisation for hospital care if this is necessary in order to protect its healthcare system.
Teave on samuti üks põhiküsimusi ja iga liikmesriik on kohustatud looma riiklikud kontaktpunktid, mis annavad patsientidele teavet kättesaadavate tervishoiuteenuste, haldusmenetluste, kaebuste või appellatsiooni esitamise kohta.
Information is also a key issue, and each Member State will be obliged to maintain national contact points to inform patients about the availability of healthcare, administrative procedures, complaints and appeals and so on.
Esimesel lugemisel väljendas Euroopa Parlament kindlat poolehoidu direktiivi suhtes, mis annaks patsientidele kindluse, ning ei soovinud jätta neid küsimusi kohtule juhtumipõhiseks lahendamiseks.
At first reading, Parliament came out clearly in favour of a directive which would provide certainty for patients, not wishing to leave it up to the courts to decide on a case-by-case basis.
Lisaks soovis Euroopa Parlament tugevdada tervishoiualast koostööd liikmesriikide vahel mitmete meetmete, sealhulgas e-tervishoiu teenuste arendamise ja retseptide vastastikuse tunnustamise abil.
Finally, Parliament wished to strengthen healthcare cooperation between Member States by means of a number of measures, including the development of ‘e-health’ and the mutual recognition of prescriptions.
Teine lugemine Euroopa Parlamendis
Second reading in Parliament
2010. aasta juunis jõuti nõukogus poliitilise kokkuleppeni.
In June 2010, a political agreement was reached in the Council.
Kuid nõukogu ei võtnud arvesse Euroopa Parlamendi muudatusettepanekuid.
The Council did not, however, take Parliament’s amendments on board.
Võttes küll arvesse nõukogu läbirääkimiste tulemusi, on teisele lugemisele esitatava soovituse projekti eesmärk säilitada võimalikult täpselt see seisukoht, mille Euroopa Parlament esimesel lugemisel suure häälteenamusega heaks kiitis.
Whilst taking into account the outcome of the negotiations in the Council, the draft recommendation for second reading seeks to remain as close as possible to the position which Parliament adopted at first reading by a large majority.
Teisele lugemisele esitatav soovitus on kooskõlas nõukogu sooviga võidelda meditsiiniturismi vastu.
This recommendation for second reading is in keeping with the Council’s desire to combat medical tourism.
Euroopa Kohus on kiitnud heaks haiglaravi eellubade süsteemi, mis põhineb selgelt vajadusel tervishoidu planeerida ja ratsionaliseerida, et vältida ülekoormatust, tasakaalustamatust ja logistiliste ressursside raiskamist ning säilitada kõigile kättesaadavad meditsiini- ja haiglateenused ja asendamatud oskused igas liikmesriigis.
The Court of Justice has approved the principle of prior authorisation for hospital care, which is explicitly based on the need to plan and rationalise healthcare in order to avoid overcapacity, imbalances and logistical waste, maintain universal medical and hospital services and keep indispensible skills in each Member State.
Kuid tuleb rõhutada, et kohtuotsustes ei räägitud niivõrd eelloa andmise menetlusest, kuivõrd just selle menetluse kuritarvitamisest, selleks et keelduda andmast patsiendile õigust ravile sõita või selle õiguse kasutamise takistamiseks.
Nevertheless, it is important to note that the case law concerned not the authorisation procedure in itself, but the manner in which it has been abused to deny patients the right to travel to receive healthcare or to hinder the use of that right.
Seetõttu on eesmärgiks luua patsientide jaoks lihtsustatud eelloa süsteem, millega samas antakse tervishoiujuhtidele eelhoiatus erakorraliste kulude kohta.
The objective, therefore, is to introduce a simplified prior authorisation system for patients which will nevertheless ensure that healthcare managers are given advance warning of any exceptional costs.
Nõukogu esitatud tervishoiuteenuste ohutuse ja kvaliteedi kriteeriumid on liiga ebamäärased, et neid saaks adekvaatselt hinnata.
The ‘quality and safety of healthcare’ criteria proposed by the Council are too vague to be assessed adequately.
Parlamendi ettepaneku eesmärk on ühtlasi suurendada patsiendi õigusi, eelkõige liikmesriikidevahelise teabevahetuse ja koostöö tagamise abil.
Parliament’s proposal also aims to strengthen patients' rights, particularly by ensuring the provision of information and cooperation between Member States.
Kindlustajaliikmesriik peab tagama oma kodanikele teabe kättesaadavuse.
The Member State of affiliation must ensure that its nationals have access to information.
E-tervishoiu teenuste osas tehakse nõukogu seisukohas ainult üldisi avaldusi.
As regards ‘e-health’, the Council's position only makes general statements.
Parlamendi teisele lugemisele esitatav ettepanek püüab minna neist avaldustest kaugemale, võttes juba praegu arvesse e-tervishoiu potentsiaalseid võimalusi, mille üle tuleb järelevalvet teostada.
The recommendation for second reading seeks to go beyond these statements by taking proper account of the potential of ‘e-health’, which should be supervised.
Ilma et see piiraks meditsiiniküsimustes konfidentsiaalsusnõude kohaldamist, on info- ja sidetehnoloogiatel tervishoiuteenuste koordineerimisel oluline roll, sest nad soodustavad dokumentide ja andmete jagamist ja vahetamist.
Without affecting medical confidentiality, by facilitating the exchange and sharing of documents and data, information and communication technologies play an important role in healthcare coordination.
Oleks kahetsusväärne, kui edasine areng tuleks ELi seadusandjale ootamatult ja õiguslikke tagajärgi peaks jälle lahendama Euroopa Kohus.
It would be regrettable if the EU legislator were to be caught unawares by future developments and the legal consequences were once again settled by the Court of Justice.
Tsiviil-sõjaline koostöö ja tsiviil-sõjaliste võimete arendamine
on civilian-military cooperation and the development of civilian-military capabilities
tsiviil-sõjalise koostöö ja tsiviil-sõjaliste võimete arendamise kohta
on civilian-military cooperation and the development of civilian-military capabilities
– võttes arvesse 12. detsembril 2003. aastal Euroopa Ülemkogu kohtumisel vastu võetud Euroopa julgeolekustrateegiat „Paremas maailmas eksisteeriv turvaline Euroopa” ning selle rakendamise aruannet „Julgeoleku tagamine muutuvas maailmas”, mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 11.–12. detsembril 2008;
– having regard to the European Security Strategy entitled 'A secure Europe in a better world', adopted by the European Council on 12 December 2003, and to the report on its implementation entitled 'Providing security in a changing world', endorsed by the European Council on 11-12 December 2008,
­– võttes arvesse 25.–26. märtsil 2010. aastal Euroopa Ülemkogu kohtumisel heaks kiidetud Euroopa Liidu sisejulgeoleku strateegiat;
­– having regard to the Internal Security Strategy for the European Union, endorsed by the European Council on 25-26 March 2010,
– võttes arvesse nõukogu 26. aprilli 2010. aasta järeldusi ühise julgeoleku-. ja kaitsepoliitika (ÜJKP) kohta;
– having regard to the Council conclusions on CSDP adopted on 26 April 2010,
– võttes arvesse Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitikat käsitlevaid järeldusi ning nõukogu poolt 17. novembril 2009. aastal vastu võetud avaldust „EJKP kümme aastat – probleemid ja võimalused”;
– having regard to the ESDP conclusions and the declaration entitled 'ESDP Ten Years – Challenges and Opportunities', adopted by the Council on 17 November 2009,
– võttes arvesse 12. detsembril 2008. aastal Euroopa Ülemkogu kohtumisel vastu võetud avaldust Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitika tugevdamise kohta ning nõukogu poolt 11. detsembril 2008. aastal vastu võetud avaldust võimete tugevdamise kohta;
– having regard to the declaration on the enhancement of the European Security and Defence Policy, adopted by the European Council on 12 December 2008, and to the declaration on strengthening capabilities, adopted by the Council on 11 December 2008,
– võttes arvesse 20. juunil 2000. aastal Santa Maria de Feiras ja 16. juunil 2001. aastal Göteborgis toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumisel vastu võetud eesistujariigi järeldusi, samuti 16. juunil 2001. aastal Göteborgis vastu võetud ELi vägivaldsete konfliktide ennetamise programmi, 17. detsembril 2004. aastal Euroopa Ülemkogu kohtumisel heaks kiidetud tsiviilvaldkonna peaeesmärki 2008 ning 19. novembril 2007. aastal nõukogu poolt heaks kiidetud tsiviilvaldkonna peaeesmärki 2010;
– having regard to the Presidency conclusions adopted by the European Council at Santa Maria de Feira on 20 June 2000 and at Göteborg on 16 June 2001, to the EU Programme for the Prevention of Violent Conflicts also adopted at Göteborg on 16 June 2001, to the Civilian Headline Goal 2008, approved by the European Council on 17 December 2004, and to the Civilian Headline Goal 2010, approved by the Council on 19 November 2007,
– võttes arvesse 11. detsembril 1999. aastal Helsingis toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumisel vastu võetud eesistujariigi järeldusi (peaeesmärk 2003) ja 17. mail 2004. aastal nõukogu poolt heaks kiidetud peaeesmärki 2010;
– having regard to the Presidency conclusions adopted by the European Council at Helsinki on 11 December 1999 (Headline Goal 2003) and to the Headline Goal 2010, approved by the Council on 17 May 2004,
– võttes arvesse nõukogu 30. novembri 2009. aasta järeldusi Euroopa Liidu keemilise, bioloogilise, radioloogilise ja tuumajulgeoleku suurendamise kohta ning ELi KBRT-julgeoleku tegevuskava heakskiitmise kohta;
– having regard to the Council conclusions of 30 November 2009 on strengthening chemical, biological, radiological and nuclear (CBRN) security in the European Union and approving an EU CBRN Action Plan,
– võttes arvesse nõukogu 3. detsembri 2008. aasta dokumenti „ ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1325, mida on tugevdatud resolutsiooniga 1820, rakendamine Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitika raames” ning nõukogu 14. septembri 2006. aasta dokumenti „Inimõiguste süvalaiendamine EJKPsse”;
– having regard to the Council paper 'Implementation of UNSCR 1325 as reinforced by UNSCR 1820 in the context of ESDP' of 3 December 2008, and to the Council document on 'Mainstreaming of Human Rights into ESDP' of 14 September 2006,
– võttes arvesse oma 10. veebruari 2010. aasta resolutsiooni hiljutise maavärina kohta Haitil
– having regard to its resolution of 10 February 2010 on the recent earthquake in Haiti, which calls for the establishment of an EU Civil Protection Force
Vastuvõetud tekstid, P7_TA(2010)0015 . , milles nõutakse ELi kodanikukaitsejõu loomist;
Texts adopted, P7_TA(2010)0015 . ,
– võttes arvesse oma 10. märtsi 2010. aasta resolutsiooni Euroopa julgeolekustrateegia ning ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika rakendamise kohta
– having regard to its resolution of 10 March 2010 on the implementation of the European Security Strategy and the Common Security and Defence Policy
Vastuvõetud tekstid, P7_TA-PROV(2010)0061 . ;
Texts adopted, P7_TA-PROV(2010)0061 . ,
– võttes arvesse nõukogu 26. juuli 2010. aasta otsust, millega määratakse kindlaks Euroopa välisteenistuse korraldus ja toimimine
– having regard to the Council Decision of 26 July 2010 establishing the organisation and functioning of the European External Action Service
– võttes arvesse väliskomisjoni raportit ( A7-0308/2010 ),
– having regard to the report of the Committee on Foreign Affairs ( A7-0308/2010 ),
2. juhib tähelepanu sellele, et sise- ja välisjulgeolek on üha tihedamalt seotud ning töötades välja oma kriisiohjamis-, konfliktide ennetamise ja rahutagamispoliitika ja -võimed kooskõlas eeltoodud eesmärkidega, aitab EL kaitsta ka oma kodanike julgeolekut;
Points out that internal and external security are increasingly intertwined and that, by developing its crisis management , conflict prevention and peace-building policies and capabilities in line with the above objectives, the EU also helps to safeguard the security of its own citizens;
4. rõhutab, et tõhus reageerimine tänapäeva kriisidele ja julgeolekuohtudele, sealhulgas loodusõnnetustele, peab sageli saama tugineda nii tsiviil- kui ka sõjalistele võimetele ning nõuab nende vahel tihedamat koostööd; tuletab meelde, et ELi tervikliku lähenemisviisi väljatöötamine ning kombineeritud tsiviil- ja sõjaliste kriisiohjamise võimete arendamine on olnud ÜJKP iseloomulikud jooned ning on selle põhiline lisandväärtus; tuletab samas meelde, et ÜJKP ei ole ainus võimalik vahend ning ÜJKP missioone tuleks kasutada osana laiemast ELi strateegiast;
Stresses that effective responses to present-day crises and security threats, including natural disasters, often need to be able to draw on both civilian and military capabilities and require closer cooperation between them; recalls that the development of the EU’s comprehensive approach and of its combined military and civilian crisis management capabilities have been distinctive features of the CSDP and represent its core added value; recalls at the same time that the CSDP is not the only tool available and that CSDP missions should be used as part of a broader EU strategy;
6. rõhutab, et Euroopa välisteenistuse loomine peaks aitama veelgi edendada tõeliselt terviklikku Euroopa lähenemisviisi tsiviil- ja sõjalise iseloomuga kriiside ohjamisele, konfliktide ennetamisele ja rahu tagamisele ning andma ELile piisavad struktuurid ja rahalised vahendid ning piisavalt töötajaid üleilmsete kohustuste täitmiseks kooskõlas ÜRO põhikirjaga;
Emphasises that the establishment of the European External Action Service (EEAS) should contribute further to the development of a truly comprehensive European approach to civilian and military crisis management, conflict prevention and peace-building and provide the EU with adequate structures, staffing levels and financial resources to meet its global responsibilities in line with the UN Charter;