natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– komisjoni president esindab liitu kõrgeimal tasandil liidu kõigis välissuhtlusega seotud küsimustes, v. a ÜVJPga seonduv, või mistahes konkreetse valdkondliku poliitika küsimustes, mis kuulub liidu välistegevuse valdkonda (väliskaubandus jne); komisjoni asepresident (kõrge esindaja) või pädev/mandaati omav volinik võivad samuti seda rolli komisjoni loal täita;
– the President of the Commission represents the Union at the highest level in relation to all aspects of the external relations of the Union, except for matters concerning CFSP, or any specific sectoral policies falling within the scope of the external action of the Union (foreign trade etc.); the Vice-President of the Commission (High Representative) or the competent/mandated Commissioner may also assume this role under the authority of the Commission;
– komisjoni asepresident (kõrge esindaja) esindab liitu ministrite tasandil või rahvusvahelistes organisatsioonides kõikides liidu välistegevuse küsimustes; samuti täidab ta välisasjade nõukogu eesistujana välisesindaja ülesandeid;
– the Vice-President of the Commission (High Representative) represents the Union at ministerial level or in international organisations concerning the Union's overall external action; he/she also carries out the functions of external representation as President of the Foreign Affairs Council;
63. rõhutab koordineerimise ja koostöö tähtsust kõigi nende liidu välissuhetes esindamise erinevate ülesannete täitmise eest vastutavate osapoolte vahel, et vältida pädevustega seotud konflikte ja tagada liidu välistegevuse ühtsus ja nähtavus;
Stresses the importance of coordination and cooperation between all the different parties responsible for these different tasks concerning external representation of the Union, so as to avoid conflicts of competence and ensure the coherence and visibility of the Union in the external sphere;
Lissaboni lepingu mõju Euroopa Liidu institutsioonilisele tasakaalule
Impact of the Lisbon Treaty on the development of the institutional balance of the European Union
Euroopa Parlamendi, Euroopa Ülemkogu, ministrite nõukogu ja komisjoni suhete arengu poliitikaanalüüs
A political analysis of the changing relations between the European Parliament, the Council and the Commission
Lissaboni lepinguga luuakse poliitiline liit, millel on juriidilise isiku staatus ja ühtne institutsiooniline raamistik.
The Treaty of Lisbon creates a political Union with legal personality and a single institutional framework.
Pärast taasühendamist võimaldavat laienemist vajas Euroopa sellist ümberkujundamist, et vastata 21. sajandi ehk üleilmastumise sajandi väljakutsetele.
Following the enlargement that brought about its reunification, Europe needed this relaunch in order to address the challenges, such as globalisation, facing it in the 21st Century.
Teatavas mõttes võib võrrelda Euroopa püüet tulla Lissaboni lepingu abil toime külma sõja lõppemise järel tekkinud uue olukorraga püüdega saada II maailmasõjast üle Rooma lepingu abil.
In much the same way as the Treaty of Rome was a response to the new situation obtaining after the Second World War, the Treaty of Lisbon may be seen as an attempt by Europe to face up to the new environment brought about by the end of the Cold War.
Oma rahu- ja stabiilsuskava järgides ning sotsiaal-majanduslikku integratsiooni tugevdades pakub Euroopa Liit oma kodanikele vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala ning aitab kaasa ülemaailmse tegutsejana õiglasema ja jätkusuutlikuma maailma korraldamisele.
By continuing to pursue its goal of peace and stability while fostering closer social and economic integration, the European Union can offer its citizens an area of freedom, security and justice and play a part, as a global player, in building a fairer and more sustainable world.
Selle eesmärgi saavutamiseks peab 27liikmeliseks laienenud Euroopa Liit muutuma demokraatlikumaks, läbipaistvamaks ja tõhusamaks (Laekeni deklaratsioon).
In order to be able to do so, the 27-Member State EU needed to ' become more democratic, more transparent and more effective' (Laeken Declaration).
Sel eesmärgil muudetakse Lissaboni lepinguga Euroopa Liidu (Maastrichti) lepingut ning Euroopa Ühenduse asutamislepingut (muudetud Rooma leping), millest on vastavalt saanud Euroopa Liidu leping ja Euroopa Liidu toimimise leping.
To this end, the Lisbon Treaty amends the Treaty on European Union (Treaty of Maastricht) and the Treaty establishing the European Community (Treaty of Rome, as subsequently amended), which will become known as the Treaty on European Union (TEU) and the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) respectively.
Esimesega määratakse kindlaks liidu põhiseaduslik raamistik, teisega selle praktiline toimimine.
The TEU establishes the Union's constitutional framework, while the TFEU establishes how the Union is to operate in practice.
Lepingutel on ühesugune õigsusjõud.
The two Treaties have the same legal value.
Aja jooksul oleks sidusam allutada toimimise leping Euroopa Liidu asutanud aluslepingule, mis õigustaks toimimise lepingu võimaliku läbivaatamise puhul paindlikumat menetlust kui aluslepingu puhul.
It would be more logical if the TFEU were, at a later stage, to be subordinated to the basic Treaty establishing the European Union, the TEU, thus enabling a more flexible procedure to be used for revision of the TFEU than for revision of the basic Treaty.
Lissaboni leping jõustub alles pärast seda, kui kõik liikmesriigid on selle ratifitseerinud.
The Lisbon Treaty cannot enter into force until it has been ratified by all the Member States.
See ei tähenda kuidagi, et lepingu ratifitseerimine oleks ette ära otsustatud, vaid valmistumist lepingu rakendamiseks.
Making preparations for implementation of the Treaty does not in any way prejudge the outcome of the ratification process.
Vastupidi, selle tegemata jätmine tooks kaasa hilinemise lepingu rakendamisel pärast selle ratifitseerimist.
On the contrary, not doing so would result in late implementation once the Treaty has been ratified.
Seetõttu on õigustatud, et Euroopa Liidu iga institutsioon eeldab ratifitseerimist, uurides, kuidas leping mõjutab nende toimimist ja institutsioonidevahelisi suhteid.
Each of the EU institutions is therefore fully justified in not waiting for ratification to take place before looking into the Treaty's implications for its own workings and for interinstitutional relations.
Käesolevas raportis analüüsitakse Lissaboni lepingu mõju Euroopa Liidu institutsioonilisele tasakaalule.
This report looks at the Lisbon Treaty's impact on the development of the EU's institutional balance.
Selles rõhutatakse uute sätete rakendamise ja esimeste ametisse nimetamiste tähtsust.
It highlights the importance of implementing the new provisions and making the first appointments.
Raportis keskendutakse Euroopa Parlamendi, Euroopa Ülemkogu, nõukogu ja komisjoni suhetele.
The report focuses on relations between Parliament, the European Council, the Council and the Commission.
Selles hinnatakse üldist tasakaalu nimetatud institutsioonide vahel ja ei keskenduta üksnes nende suhetele Euroopa Parlamendiga.
It assesses the overall balance between these institutions and does not confine itself to the other institutions' relations with Parliament.
Tegemist on poliitikaanalüüsiga, samuti esitatakse konkreetseid soovitusi.
The report provides a political analysis, in the light of which practical recommendations are set out.
Käesolevas raportis ei käsitleta lepingu rakendamisest tulenevaid parlamendi sisekorralduslikke meetmeid.
The report does not deal with the organisational changes within Parliament that implementation of the Treaty will require.
Neid käsitletakse eraldi raportites
These will be addressed in separate reports
Leineni raport Euroopa Parlamendi uue rolli ja uute kohustuste kohta Lissaboni lepingu rakendamisel ja Corbett´ raport Euroopa Parlamendi kodukorra üldise läbivaatamise kohta. .
Leinen report on Parliament's new role and responsibilities in implementing the Treaty of Lisbon and Corbett report on the general revision of Parliament's Rules of Procedure. .
Kui selles käsitletakse Euroopa Liidu välistegevuse korraldust, ei puuduta see Euroopa välistegevuse talituse korraldust, mis on eraldi raporti teema
While it looks at the way in which the Union's external action is organised, the report does not touch upon the organisation of the European External Action Service, which will be dealt with in a separate report
Broki raport põhiseaduskomisjonis väljatöötamisel oleva Euroopa välistegevuse talituse loomise institutsionaalsete aspektide kohta. .
Brok report on the institutional aspects of creating a European service for external action, currently being drawn up within the Committee on Constitutional Affairs. .
Samuti ei uurita selles suhteid riikide parlamentidega.
Lastly, it does not go into relations with national parliaments.
Kuigi neil on täita väga tähtis osa – lepingule lisatud protokollidega tugevdatud osa – ei ole riikide parlamendid Euroopa Liidu institutsioonid.
Although they have an extremely important role to play - and one which is enhanced by the protocols annexed to the Treaty -, national parliaments do not, as such, form part of the EU institutions.
Suhteid riikide parlamentidega käsitletakse eraldi raportis
Relations with national parliaments will therefore be dealt with in a separate report
Broki raport Euroopa Parlamendi ja riikide parlamentide vaheliste suhete arendamise kohta vastavalt Lissaboni lepingule. .
Brok report on the development of relations between the European Parliament and the national parliaments under the Lisbon Treaty. .
Käesolevas raportis analüüsitakse Euroopa Liidu poliitiliste institutsioonide suhete eeldatavat arengut uue lepingu raames.
The report looks at how relations between the Union's political institutions are likely to change under the new Treaty.
Pärast ajaloolist ülevaadet analüüsitakse esimeses osas lepingu peamisi sätteid seoses kõigi institutsioonidega.
Following an overview of the historical background to the new Treaty, the first part of the report analyses the main Treaty provisions concerning each of the institutions.
Seejärel käsitletakse raportis institutsioonidevahelisi suhteid, (esimesi) ametisse nimetamisi, institutsioonidevahelist kava ja Euroopa Liidu välistegevust.
It then looks at interinstitutional relations, (first) appointments, interinstitutional programming and the Union's external action.
A. Institutsioonilise tasakaalu areng
A. Changing Institutional Balance
Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon on kolm poliitilist institutsiooni, mis asutati Rooma lepinguga Euroopa Ühenduse loomisel.
The European Parliament, the Council and the Commission are the three political institutions that were established by the Treaty of Rome at the European Community's inception.
Parlamendil oli peamiselt nõuandev roll ning see koosnes riikide parlamentide liikmetest.
Parliament had a mainly consultative role and was made up of members of national parliaments.
Nõukogu võttis otsuseid vastu ühehäälsuse põhimõttel.
As a rule, the Council acted unanimously.
Komisjon esitas Euroopa Liidu õigusaktide ettepanekuid ja viis neid ellu.
The Commission initiated and implemented European legislation.
Euroopa Parlamendi esimesed otsevalimised korraldati 1979. aastal.
The first direct elections to the European Parliament were held in 1979.
Ühtse Euroopa aktiga (1986) nähti ette, et nõukogu võib kvalifitseeritud häälteenamusega heaks kiita suurema osa direktiividest, mis hõlmavad ühtse turu asutamiseks vajalikku ühtlustamist.
The Single European Act (1986) enabled the Council to act by a qualified majority when adopting most of the directives laying down harmonisation measures required for the establishment of the single market.
Samal ajal seati nende direktiivide jaoks sisse koostöömenetlus Euroopa Parlamendiga.
It also introduced a procedure for cooperation with Parliament on such directives.
Maastrichti, Amsterdami ja Nice’i lepinguga on nõukogus süstemaatiliselt laiendatud häälteenamusega otsustamist ning samal ajal loodud kaasotsustamismenetlus Euroopa Parlamendiga ja seejärel laiendatud seda.
The Maastricht, Amsterdam and Nice Treaties systematically extended majority decision-making within the Council and, at the same time, established and then extended the procedure for codecision with the European Parliament.
Maastrichti lepinguga pikendati komisjoni ametiaega neljalt aastalt viiele, et see langeks kokku Euroopa Parlamendi ametiajaga.
The Maastricht Treaty extended the Commission's term of office from four years to five, to bring it into line with the EP's five-year term.
Kuni Maastrichti lepinguni oli Euroopa integratsioon peamiselt suunatud sotsiaal-majanduslikule valdkonnale.
Up until the Maastricht Treaty, the European integration process focused mainly on social and economic issues.
Ühtse Euroopa aktiga ning veelgi enam Maastrichti lepinguga, millega loodi välis-, õigus- ja kodakondsuspoliitika küsimuste hõlmamiseks Euroopa Liit, anti Euroopa integratsioonile uus poliitiline mõõde.
The Single European Act and, even more so, the Maastricht Treaty, which established the European Union incorporating the areas of foreign policy, justice and citizenship, gave the process a new political dimension.
Kahel uuel tegevussambal oli seega peamiselt valitsustevaheline mõõde, mis piiras suuresti komisjoni ja parlamendi rolli.
However, the two new 'pillars' had an essentially intergovernmental dimension which greatly restricted the role played by the Commission and Parliament.
Esimesed Euroopa Liidu tippkohtumised olid tegelikult riigi- ja valitsusjuhtide mitteametlikud kohtumised.
The first European summit meetings were informal meetings of Heads of State or Government.
Alates 1975. aastast on need kohtumised toimunud korrapäraselt Euroopa Ülemkogu nime all ning muutunud järk-järgult ametlikumaks.
From 1975 onwards, such meetings were held on a regular basis and became known as European Council meetings, gradually gaining a more formal footing.
Maastrichti lepinguga vormistati ülemkogu tõuke andja ja üldise poliitika suuniseid määratlev roll.
The Maastricht Treaty formally established the European Council's role as a driving force and as the body responsible for laying down general policy guidelines.
Euroopa Ülemkogust ei saanud seega õiguslikus tähenduses institutsiooni ning see ei olnud enam ka nõukogu omaette osa.
The European Council did not, however, become an institution in legal terms, nor was it given the status of a Council configuration.
Võttes Euroopa Tulevikukonvendist peamise, määratletakse Lissaboni lepinguga uuesti Euroopa Liidu institutsiooniline tasakaal.
In taking over the main proposals put forward by the European Convention, the Lisbon Treaty reshapes the institutional balance within the Union.
Uue Euroopa Liidu lepinguga tühistatakse ametlikult sambad.
The new Treaty on European Union formally abolishes the pillar structure.
Euroopa Liidule antakse juriidilise isiku staatus.
The European Union, as a body, is given legal personality.
Ühenduse institutsioonidest saavad Euroopa Liidu institutsioonid.
The Community institutions become the Union institutions.
Lepinguga määratletakse uuesti iga institutsiooni roll ja pädevus.
The Treaty redefines the role and competences of each of the institutions.
Lepinguga muudetakse Euroopa Ülemkogu nõukogust eraldiseisvaks Euroopa Liidu institutsiooniks.
It makes the European Council an institution of the Union, separate from the Council.
Kaasotsustamine muudetakse seadusandlikuks tavamenetluseks (välja arvatud erandjuhud), sealhulgas eelarve heakskiitmise puhul, kuigi selle korral rakendatakse spetsiaalset menetlust.
It makes codecision the normal legislative procedure (subject to exceptions), including for the adoption of the budget (albeit under a special procedure).
Sel viisil muudetakse Lissaboni lepinguga nn ühenduse meetodit tugevamaks Euroopa Liidu meetodiks, mille puhul peamiselt:
In so doing, the Lisbon Treaty strengthens the 'Community method' and transforms it into the 'Union method', under which, in essence:
– Euroopa Ülemkogu määratleb üldised poliitilised sihid ja prioriteedid (tõuke andja roll);
– the European Council defines the general political directions and priorities (driving role);
– komisjon edendab liidu üldisi huve ja teeb sel eesmärgil asjakohaseid algatusi (algatusõigus);
– the Commission promotes the general interest of the Union and takes appropriate initiatives to that end (right of initiative);
– Euroopa Parlament ja nõukogu teostavad ühiselt seadusandja ja eelarve kinnitaja ülesandeid (kahekojalise parlamendi analoog).
– the European Parliament and the Council jointly exercise legislative and budgetary functions (parliamentary bicameralism).
Seda meetodit on eelkõige laiendatud eelarve ning justiits- ja siseküsimuste valdkonnale, mille asemele tahetakse uue lepinguga luua vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala.
This method is extended to cover, in particular, budgetary matters and what was known as the justice and home affairs (JHA) sphere, which is to be replaced by an area of freedom, security and justice under the new Treaty.
(Uute) peamiste sätete analüüs institutsioonide kaupa
B. Analysis of the main (new) provisions by institution
Euroopa Parlament (Euroopa Liidu lepingu artikkel 14)
European Parliament (Article 14 TEU)
Euroopa Parlament täidab koos nõukoguga seadusandja ja eelarve kinnitaja ülesandeid, samuti poliitilise kontrolli ja konsulteerimise funktsiooni.
The European Parliament is to exercise legislative and budgetary functions jointly with the Council, as well as functions of political control and consultation.
Euroopa Liidu lepinguga kinnitatakse seega, et Euroopa Liit toimib suures osas parlamentaarse korra põhimõtete kohaselt.
The Treaty on European Union thus confirms that the Union operates to a large extent in accordance with the principles underpinning a parliamentary system.
Seadusandlik tavamenetlus on Euroopa Parlamendi ja nõukogu kaasotsustamine komisjoni ettepaneku üle.
The 'ordinary legislative procedure' will be codecision between the European Parliament and the Council, on a proposal from the Commission.
Seda menetlust kohaldatakse teatavate eripäradega eelarve kohaldamise suhtes seoses kuludega.
This procedure, with a few adjustments, is also to be used for the expenditure side of the budget.
Lissaboni lepinguga kinnitatakse ja toetatakse sel viisil ühenduse meetodit ning tugevdatakse eriti kahekojalise parlamendi analoogi Euroopa Parlamendi ja nõukogu koostöö näol.
The Lisbon Treaty reaffirms and consolidates the 'Community method' and, in particular, strengthens the 'bicameral' system (European Parliament and Council).
Euroopa Parlamendi pädevust laiendati samuti sammaste kaotamisega.
Parliament's sphere of competence is also extended by the abolition of the pillar system.
Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneval alal on kohaldamise põhimõtteks seadusandlik tavamenetlus (isegi kui esineb erikord).
The ordinary legislative procedure is to be used as a general rule in the area of freedom, security and justice, although a number of special arrangements will apply.
Samuti selgitatakse Lissaboni lepinguga Euroopa Liidu pädevus energia valdkonnas.
The Lisbon Treaty also specifies the Union's competences in the energy field.
Isegi suures ulatuses valitsustevaheliseks valdkonnaks jäävas ühises välis- ja julgeolekupoliitikas kutsutakse Euroopa Parlamenti etendama olulist rolli (vt allpool).
Parliament will have an important role to play even in the CFSP, which remains largely intergovernmental in nature (see below).
Seoses sellega on parlamendi volitusi tugevdatud rahvusvaheliste lepingute vastuvõtmisel, sest ta heakskiit on nõutav kõigi lepingute puhul, mis hõlmavad valdkondi, mille puhul on vajalik sisemine seadusandlik tavamenetlus.
In that regard, Parliament will have greater powers in connection with the adoption of international agreements, because its approval will be necessary for all agreements dealing with matters which come under the ordinary legislative procedure at the internal level.
Kinnitatakse ja täpsustatakse Euroopa Parlamendi täielikku kaasamist võrdselt nõukoguga komisjoni poolt delegeeritud pädevuse teostamise järelevalvesse.
Parliament's full involvement, on an equal footing with the Council, in scrutinising the exercise of delegated powers by the Commission is confirmed and clarified.
Lissaboni lepinguga eristatakse delegeeritud ja rakenduslikke õigusakte.
The Lisbon Treaty makes a distinction between delegated acts and implementing acts.
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 antakse parlamendile võrdsed volitused nõukoguga võtta delegeerimine tagasi komisjoni poolt seadusandliku delegeerimise põhjal võetud delegeeritud õigusaktide puhul.
Article 290 TFEU empowers Parliament and the Council to revoke delegated acts adopted by the Commission on the basis of a legislative delegation.
Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 291 on sätestatud, et nõukogu ja Euroopa Parlament määratlevad vastavalt seadusandlikule tavamenetlusele vastuvõetud määruse abil eeskirjad ja üldpõhimõtted seoses kontrolli mehhanismidega, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes.
Article 291 TFEU stipulates that Parliament and the Council, acting by means of regulations in accordance with the ordinary legislative procedure, shall lay down in advance the rules and general principles concerning mechanisms for control of the Commission's exercise of implementing powers.
Euroopa Liidu lepingu praeguse artikli 202 kohaselt on nõukogu see, kes võtab kõnealuse otsuse (komiteemenetluse alusel tehtav otsus) vastu pärast Euroopa Parlamendi arvamuse saamist.
Under Article 202 of the current EC Treaty, the Council alone is empowered to take such decisions (known as 'commitology' decisions), after having obtained Parliament's opinion.
Parlamenti kutsutakse samuti andma oma heakskiitu reale Euroopa Ülemkogu või nõukogu otsustele, mis on liidu jaoks olulise poliitilise tähtsusega: otsused seoses teatavate sätetega, mis võimaldavad kasutada ühehäälsuse asemel kvalifitseeritud häälteenamust (või seadusandliku erimenetluse asemel seadusandlikku tavamenetlust), otsused seoses paindlikkusmehhanismidega jne.
Parliament's consent will also be required for a whole range of European Council or Council decisions of central political importance to the operation of the Union, including decisions on the use of specific clauses enabling decisions to be taken by a qualified majority instead of unanimously (or the ordinary legislative procedure to be used in place of special legislative procedures) and decisions on flexibility mechanisms.
Euroopa Parlament peab kohandama oma korralduse ja menetlused oma pädevuste laiendamisele.
Parliament will need to make appropriate organisational and procedural adjustments in response to the extension of its powers.
Ettevalmistamisel on mitmed raportid, kus sõnastatakse soovitused selles valdkonnas.
A number of reports setting out relevant recommendations are currently being drawn up.
Parlament valib komisjoni presidendi.
Parliament is to elect the President of the Commission.
Sellised valimised muudavad komisjoni presidendi ametisse nimetamise iseloomu.
This changes the whole nature of the appointment process.
Tema valimine Euroopa Parlamendi poolt annab valitud presidendile suure demokraatliku legitiimsuse ja tugevdab tema positsiooni liidu institutsioonilises raamistikus.
The Commission President's election by Parliament will give the former substantial democratic legitimacy and strengthen his or her position within the Union's institutional setup.
Lepingus on täpsustatud, et Euroopa Ülemkogu esitab kandidaadi komisjoni presidendi ametikohale „võttes arvesse Euroopa Parlamendi valimisi ja pärast asjakohaste konsultatsioonide pidamist” (Euroopa Liidu lepingu artikli 17 lõige 7).
The Treaty stipulates that the European Council is to propose a candidate for President of the Commission, 'taking into account the elections to the European Parliament and after having held the appropriate consultations' (Article 17(7) TEU).
Selle sättega kinnitatakse ja vormistatakse see, mis de facto toimus komisjoni presidendi ametisse nimetamisel 2004. aastal.
This provision endorses and places on a formal footing the ad hoc procedure used to appoint the President of the Commission in 2004.