natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Komisjon võttis 15. septembril 2008 vastu ettepaneku muuta nõukogu määruse (EÜ) nr 1083/2006 artiklit 55.
On 15 September 2008 the Commission adopted a proposal to revise Article 55 of Council Regulation (EC) No 1083/2006.
Määruse (EÜ) nr 1083/2006 artiklis 55 kehtestatud uutes finantsjuhtimiseeskirjades käsitletakse fondide finantsosalust, eelkõige tulusaid projekte.
The financial management rules introduced by Regulation (EC) No 1083/2006, in Article 55, include provisions on financial contributions from the funds and in particular on revenue-generating projects.
Sättes määratletakse, kuidas arvutatakse nendele projektidele eraldatavat toetust, ning nähakse ette järelevalve.
The provision defines how grants for these projects are calculated and regulates follow up.
Liikmesriigid on märkinud, et artiklit 55 ei sobi kohaldada Euroopa Sotsiaalfondi tegevusele.
The Member States have suggested that Article 55 is inappropriate for European Social Fund (ESF) operations.
Tegelikult põhinebki artiklis 55 ettenähtud meetod infrastruktuuriprojektidel, mida Euroopa Sotsiaalfondist ei saa rahastada.
In fact the method introduced by Article 55 is based on infrastructure projects that cannot be financed by the ESF.
Komisjoni ettepaneku eesmärgiks on proportsionaalsuse põhimõtet järgides võimalikult palju lihtsustada tulusate projektide juhtimist, vähendades selleks halduskoormust.
The purpose of this Commission proposal is to simplify as far as possible the management of revenue-generating projects by reducing the administrative burden, in the spirit of proportionality.
Tööhõive- ja sotsiaalkomisjon pooldab artikli 55 nimetatud muutmist, et hõlbustada Euroopa Sotsiaalfondi programmide rakendamist.
The Committee on Employment and Social Affairs is in favour of this revision of Article 55 in order to facilitate the implementation of ESF programmes.
Tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni arvates on komisjoni ettepaneku eesmärk selles, et artiklit 55 ei kohaldataks ühelegi Euroopa Sotsiaalfondist kaasrahastatavale tegevusele ega Euroopa Regionaalarengu Fondist ja Ühtekuuluvusfondist kaasrahastatavatele väikestele projektidele.
It considers that Commission proposal aims to exclude the application of Article 55 from all operations co-financed by the ESF as well as from small projects co-financed by the ERDF and the Cohesion Fund.
Tegelikkuses hõlbustab artikli 55 muutmine teatavate abikõlblike tegevuste rakendamist, näiteks sotsiaalse kaasamise projektid ja hooldusteenuste toetamine, mis teatud juhtudel võivad teenida kasumit.
In practice this revision of Article 55 will facilitate the implementation of some eligible operations, such as social inclusion projects and support for care services, which can, in some circumstances, generate revenue.
Ettepanek sisaldab ka tagasiulatava mõjuga klauslit, mille alusel artiklit 55 kohaldatakse alates 2006. aasta augustist.
The proposal also contains a retroactive clause, applying the new Article 55 from August 2006 onwards.
Tööhõive- ja sotsiaalkomisjon palub vastutaval regionaalarengukomisjonil teha Euroopa Parlamendile ettepanek anda nõusolek.
The Committee on Employment and Social Affairs calls on the Committee on Regional Development, as the committee responsible, to propose that Parliament gives its assent.
Regionaalarengu Fond, Euroopa Sotsiaalfond ja Ühtekuuluvusfond: tulusad projektid (määruse (EÜ) nr 1083/2006 muutmine)
European Regional Development Fund, European Social Fund and Cohesion Fund: revenue-generating projects (modification to Regulation (EC) no 1083/2006)
Euroopa põlisloodus
on Wilderness in Europe
– võttes arvesse nõukogu 2. aprilli 1979. aasta direktiivi 79/409/EMÜ loodusliku linnustiku kaitse kohta
– having regard to Council Directive 79/409/EEC of 2 April 1979 on the conservation of wild birds (Birds Directive)
– võttes arvesse nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta
– having regard to Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora (Habitats Directive)
– võttes arvesse Euroopa Liidu erikaitsealade ökoloogilist võrgustikku, mis loodi kahe eelmainitud direktiiviga ning mida kutsutakse Natura 2000 võrgustikuks;
– having regard to the European Union's ecological network of special areas of conservation established by the two above-mentioned Directives, called the "Natura 2000" network,
– võttes arvesse bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni osaliste konverentsi üheksanda istungi tulemusi;
– having regard to the outcome of the ninth meeting of the Conference of the Parties (COP 9) to the Convention on Biological Diversity,
– võttes arvesse Euroopa Keskkonnaagentuuri (EEA) raportit nr 3/2008 „Euroopa metsad ning ökosüsteemide olukord ja säästev kasutamine”;
– having regard to the report No 3/2008 of the European Environment Agency (EEA) "European forests - ecosystem conditions and sustainable use",
– võttes arvesse keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni raportit ( A6‑0478/2008 ),
– having regard to the report of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety ( A6‑0478/2008 ),
A. arvestades, et Euroopa järelejäänud põlisloodusalade tõhus kaitse ja vajaduse korral taastamine on hädavajalik bioloogilise mitmekesisuse vähenemise peatamiseks 2010. aastaks;
A. Whereas the effective protection and, where necessary, restoration of Europe's last wilderness areas are vital to halting the loss of biodiversity by 2010,
B. arvestades, et eesmärki peatada bioloogilise mitmekesisuse vähenemine 2010. aastaks ei saavutata ning juba on tunda bioloogilise mitmekesisuse vähenemise ja ökosüsteemi teenuste halvenemise negatiivset sotsiaalset ja majanduslikku mõju;
B. Whereas the target to halt the loss of biodiversity by 2010 will not be achieved and the negative social and economic impact of biodiversity loss and declining ecosystem services are already being felt,
C. arvestades, et Euroopa Liit peaks toetuma senistele saavutustele nagu Natura 2000 ning töötama välja bioloogilise mitmekesisuse oluliselt tugevdatud ja ambitsioonika uue poliitilise raamistiku 2010. aasta järgseks ajaks;
C. Whereas the European Union should build on current achievements such as Natura 2000 and develop a significantly strengthened and ambitious new policy framework for biodiversity after 2010,
D. arvestades, et linnukaitse direktiivi ja elupaikade direktiiviga nähakse ette kindel ja töötav raamistik looduse, sealhulgas põlisloodusalade kaitseks kahjulike tegevuste eest;
D. Whereas the Birds and Habitats Directives provide a strong and workable framework for the protection of nature, including wilderness areas, from harmful developments,
E. arvestades, et Euroopa Liidu bioloogilise mitmekesisuse poliitika ning linnukaitse direktiivi ja elupaikade direktiivi eesmärke ei ole ikka veel korralikult integreeritud eri poliitikavaldkondadesse, nagu põllumajandus, regionaalareng, energia või transport;
E. Whereas the objectives of the European Union's biodiversity policy and of the Birds and Habitats Directives are still far from being properly integrated in sectoral policies, such as agriculture, regional development, energy or transport,
F. arvestades, et paljud põlisloodusalad toimivad oluliste süsinikuvarudena, mille kaitsmine on oluline nii bioloogilise mitmekesisuse kui ka kliimakaitse seisukohast;
F. Whereas many wilderness areas provide important carbon stocks, whose protection is both important for biodiversity and for climate protection,
G. arvestades, et sissetungivate võõrliikide mõju bioloogilisele mitmekesisusele kujutab endast eriti tõsist ohtu põlisloodusaladele, kus ei ole võimalik sissetungivaid liike varakult avastada ning kus võib tekkida märkimisväärseid ökoloogilisi ja majanduslikke kahjustusi, enne kui saab midagi ette võtta,
G. Whereas the impacts of invasive alien species on biodiversity constitute a particularly serious threat to wilderness areas, where early detection of invasive species may not be possible, and where significant ecological and economic damage may occur before action can be taken,
Määratlemine ja kaardistamine
Definition and mapping
3. kutsub komisjoni üles korraldama uurimust põlislooduse kaitse tähtsuse ja kasu kohta; uurimus peaks eelkõige käsitlema ökosüsteemi teenuste küsimusi, bioloogilise mitmekesisuse taset põlisloodusaladel, kliimamuutustega kohanemist ja säästvat loodusturismi;
Calls on the Commission to undertake a study on the value and benefits of wilderness protection; the study should particularly address the issues of ecosystem services, the level of biodiversity of wilderness areas, climate change adaptation and sustainable nature tourism;
Põlisloodusalade arendamine
Developing wilderness areas
5. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles põlisloodusalasid arendama; rõhutab vajadust anda eritoetust, et vähendada killustatust, hoolikalt hallata alade uuesti metsikuks muutmist, töötada välja hüvitusmehhanismid ja -programmid, tõsta teadlikkust, suurendada mõistmist ning lülitada põlisloodusega seotud kontseptsioonid, nagu loomulikult kulgevate protsesside osatähtsus ning nendest protsessidest tulenevad struktuurielemendid, soodsa kaitsestaatuse järelevalvesse ja mõõtmisesse; on arvamusel, et seda tööd tuleks teha koostöös kohaliku elanikkonna ja muude sidusrühmadega;
Calls on the Commission and the Member States to develop wilderness areas; stresses the need for the provision of special funding for reducing fragmentation, careful management of re-wilding areas, development of compensation mechanisms and programmes, raising awareness, building understanding and introducing wilderness-related concepts such as the role of free natural processes and structural elements resulting from such processes into the monitoring and measurement of favourable conservation status;considers that this work should be carried out in cooperation with the local population and other stakeholders;
8. kutsub liikmesriike üles jagama häid tavasid ja saadud kogemusi seoses põlisloodusaladega ning kutsuma sel eesmärgil kokku Euroopa peamised eksperdid, et uurida põlislooduse kontseptsiooni Euroopa Liidus ja võtta põlislooduse teema ELi päevakorda;
Calls on the Member States to exchange their experiences of best practices and lessons learned about wilderness areas by bringing together key European experts to examine the concept of wilderness in the European Union and place wilderness on the European agenda;
Parem kaitse
Better protection
12. kutsub komisjoni üles töötama välja asjakohased soovitused, mis annavad liikmesriikidele parimate lähenemisviiside juhiseid, et tagada looduslike elupaikade kaitse;
Calls on the Commission to develop appropriate recommendations that provide guidance to the Member States on the best approaches for ensuring the protection of natural habitats;
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiiv 2000/60/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik (EÜT L 327, 22.12.2000, lk 1). ning merestrateegia raamdirektiivi
Directive 2000/60 of the European Parliament and of the Council of 23 October 2000 establishing a framework for Community action in the field of water policy (OJ 327, 22.12.2000, p.
Põlisloodus ja Natura 2000
Wilderness and Natura 2000
18. kutsub komisjoni üles andma Natura 2000 võrgustiku raames põlisloodusaladele eristaatust ja neid rangemalt kaitsma;
Calls on the Commission to give a special status to and stricter protection for wilderness zones in the Natura 2000 network;
20. kutsub komisjoni üles tagama, et Natura 2000 võrgustikku tugevdatakse veelgi, et sellest saaks ühtne ja toimiv ökoloogiline võrgustik, milles põlisloodusaladel on keskne koht; rõhutab vajadust ühtsema poliitika järele eelkõige sellistes valdkondades nagu ühine põllumajanduspoliitika, transport, energia ja eelarve, et mitte kahjustada Natura 2000 kaitse-eesmärke;
Calls on the Commission to ensure that the Natura 2000 network will be strengthened further to become a coherent and functioning ecological network in which wilderness areas have a central place; stresses the need for coherent policies, in particular in, the common agricultural policy, transport, energy and the budget in order not to undermine the conservation objectives of Natura 2000;
21. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles tegema koostööd, et töötada välja sissetungivaid võõrliike käsitlev kindel õigusraamistik, mis hõlmab nii kõnealuste liikide avaldatavat ökoloogilist ja majanduslikku mõju kui ka põlisloodusalade erilist haavatavust sellise ohu korral;
Calls on the Commission and Member States to work together to develop a robust legislative framework on invasive alien species that tackles both ecological and economic impacts arising from such species and the particular vulnerability of wilderness areas to this threat;
Põlisloodus ja kliimamuutus
Wilderness and climate change
Sõna „põlisloodus” tähendab puutumatuid alasid, loomulikku keskkonda, mida inimtegevus ei ole palju muutnud.
The word Wilderness means the 'virgin' areas, a natural environment that has not been significantly modified by human activity.
Need alad on looduse jaoks üliolulised.
These areas are core areas for nature.
Põlisloodusaladel toimuvad looduslikud protsessid sujuvalt ning puutumatu loomastik ja taimestik kasvab jõudsalt.
Wilderness areas are places where nature processes and wildlife thrives.
Need on suured maa- või merealad, mis on koos ökosüsteemi ja sinna kuuluva kohaliku taimestiku ja loomastikuga oma loomulikus olekus ning kus tuleb vältida rohket inimtegevust.
These areas are large areas of land or sea, which - together with its native plant and animal communities and the ecosystems of which they are a part - is in a natural state, and where major human interference needs to be avoided.
Praegu katab 46% maismaa-aladest veel põlisloodus.
Still some 46 % of the world’s land mass is wilderness.
Põlisloodusesse suhtutakse erinevalt.
Wilderness has a double perception.
Ühelt poolt nähakse seda kohana, mida tuleb karta ja vältida, kus inimesi varitsevad metsloomad ja tundmatud ohud.
On one hand it is viewed as a place to fear and avoid, where monsters and unknown dangers exist.
Teiselt poolt tundub see olevat koht, kuhu ajutiselt põgeneda linnastunud tsivilisatsioonis tekkinud stressi eest.
On the other hand it seems as a place to enjoy and contemplate, as a place which gives us a temporary asylum from the stress of the urban-industrial civilization.
Samuti eristatakse kaitse (looduse õige kasutamine) ja säilitamise (looduse kaitsmine kasutamise eest) kontseptsiooni.
There is also a distinction between the concept of conservation (proper use of nature) and of preservation (protection of nature from use).
Selles raportis nii filosoofiliselt kõnealuse teema üle ei arutleta.
These philosophical debates are above of the level of a report like this.
Raportöör ise pooldab aga kaitset, vähemalt siin Euroopas.
However your Rapporteur is on the conversation’s side, at least here in Europe.
Me peame loodust kaitsma, kuid peame seda tegema inimtegevuse abil.
We have to protect the nature, but through human use.
Euroopa territoorium on liiga väike, et keelata inimeste juurdepääsu mõningatele piirkondadele.
The territory of Europe is too small to have forbidden areas for its citizens.
Praegu katavad metsad 33% (185 miljonit hektarit) Euroopa Majanduspiirkonna riikide maa-alast.
Forests today cover the 33% of the land area of the countries of the EEA region corresponding 185 million hectares (ha).
Ainult 9 miljonit hektarit (5% kogu metsaalast) metsasid on nn metsikud.
Only about 9 million hectares of forests (5% of the total forest area) is considered as "wild".
Need alad on koos ökosüsteemi ning sinna kuuluva kohaliku loomastiku ja taimestikuga oma loomulikus olekus.
These areas together with its native plant and animal communities and the ecosystems of which they are a part, is in an essentially natural state.
Kõnealustele aladele tuleks tagada tõhus ja eri kaitsestaatus.
These wilderness areas should afford opportunity to ensure effective and special protection status.
Neid põhjusi, miks Euroopa peaks pöörama rohkem tähelepanu põlisloodusaladele, on palju.
There are many reasons, why Europe should have closer look at wilderness areas.
Kõigepealt sellepärast, et põlisloodusalad on geenivaramu ja peidavad endas palju liike, kes ei suuda juba natukenegi muudetud tingimustes ellu jääda, näiteks pruunkaru, hunt ja ilves.
First of all, as a refuge many species and genetic reserve, which are unable to survive even in slightly altered conditions, especially large mammals, like brown bear, wolf and lynx.
Palju liike on veel ka avastamata ja kirjeldamata.
There are also many species which are waiting to be discovered and describe.
Enamik liike elab mullapinnas või pehkinud puudes ning on muutuste suhtes väga tundlikud.
Most of them live in the soil or in rotting timber and they are highly sensitive to changes.
Sellised puutumatud alad on ideaalsed paigad, kus uurida looduses loomulikke muutusi ja evolutsiooni.
These undisturbed areas are perfect to examine the natural changes in nature, the evolution.
Ka teadmine, et nendel aladel valitseb loodus, loob erilise ja ainulaadse pinevuse, mida saab kasutada ära majandusvaldkonnas, arendades välja uusi turismitooteid.
Also the knowledge that these areas are ruled by nature, gives a special and unique tension, which can be used economically in developing new tourism products.
Samal ajal on põlisloodusalad erakordselt tundlikud inimtegevusest tulenevate keskkonnamuutuste suhtes, mis toimuvad väljaspool kõnealuseid alasid, nagu kliimamuutus, sissetungivad võõrliigid ja muutused jõgikondades, mis asuvad põlisloodusaladest ülesvoolu.
At the same time these areas are extremely vulnerable to the impacts of man-made environmental changes occurring outside their boundaries, such as climate change, the introduction of invasive alien species and changes to river systems upstream of these areas.
Põlislooduse säilitamiseks Euroopas on ka palju ainult eetilisi põhjusi.
Finally there are also many purely ethical reasons to keep wilderness in Europe.
Meil on moraalne kohustus tagada, et järgmine põlvkond saab nautida Euroopa põlisloodusalasid ja nende eeliseid.
We have moral obligation to ensure the future generation can enjoy and benefit from Europe's real wild areas.
Säästva turismi arendamisega antakse põlisloodusele majanduslik tähtsus ning toetatakse selle säilitamist.
Sustainable tourism development is used as a means to give economic value to wilderness and to create support for conservation.
Säästev turism moodustab olulise osa põlislooduse kasutamisest Euroopas.
Sustainable tourism is an important part of the use of the Wilderness in Europe.
Säästva turismiga innustatakse tavakodanikke avastama looduse peidetud väärtusi ilma seda kahjustamata.
Sustainable tourism encourages ordinary people to discover the hidden values of the nature without causing damage to it.
Säästva turismiga suurendatakse poolehoidu looduskaitsepoliitika vastu, kuna kodanikud saavad isiklike kogemuste põhjal aru kaitsmise vajadusest.
Sustainable tourism strengthens the acceptance of the conservation policy, as the citizens understand the need for protection through their persona experience.
Säästva turismi abil aidatakse põlisloodust säilitada majanduslikult ning pakutakse töötamisvõimalusi looduskaitseekspertidele.
Sustainable tourism helps to economically maintain Wilderness, and provides job opportunities for the conservation experts.
Põlisloodust käsitlevate programmide ja säästva turismi kombineerimiseks on Euroopas käivitatud huvitav algatus – PAN (kaitsealade võrgustik) Parks Foundation (parkide sihtasutus).
There is an interesting initiative for the combination of Wilderness programs and sustainable tourism in Europe, the PAN (Protected Area Network) Parks Foundation (PPF).
Parkide sihtasutus haldab kaitsealade võrgustikku, kuhu kuuluvad viimased järelejäänud puutumatud maa-alad Euroopas.
PPF manages a network of protected areas that are still the last untouched lands in Europe.
Juba 10 aastat toimiva Parkide sihtasutuse eesmärk on korraldada nendel aladel säästvat turismi.
The aim of the already ten years old PPF is sustainable tourism in these areas.
Euroopas kuuluvad PAN parkide hulka juba kümme parki põhjapolaarjoonest Vahemereni.
There are already ten PAN Parks throughout Europe from the Artic Circle to the Mediterranean.
Parkide sihtasutus innustab turismi arendamist, et looduskaitset toetaks üha rohkem inimesi.
PPF stimulate tourism in order to create new supporters for conservation.
Põlisloodusala määratlemiseks on kehtestatud väga range piir.
There is a very strict threshold for the wilderness area.
Vähemalt 10 000 hektarit territooriumist peab olema loomulikus olekus, inimtegevusest puutumatu.
There must be at least 10.000 ha of the territory still in natural state, which excludes extractive human uses.
PAN parkide põlisloodusliku maa-ala standard on järgmine:
PAN Parks wilderness zone standard:
Ala peab olema vähemalt 10 000 hektari suurune ökoloogiliselt terve tuum/põlisloodusala, kus ei ole lubatud loodusvarasid kasutada ning kus ainus haldamistegevus on suunatud looduslike ökoloogiliste protsesside säilitamisele või taastamisele.
It is required that there is an ecologically unfragmented core/wilderness zone of at least 10.000 ha where no extract uses are permitted and where the only management interventions are those aimed at maintaining or restoring natural ecological processes.
Tuum/põlisloodusala suurust ei ole enne vähendatud.
The size of the core/wilderness zone has not been reduced in the past.
PAN parkide põlislooduslikud maa-alad:
PAN Parks Wilderness Zones:
PAN parkide kontseptsiooni ja PAN parkide põhieesmärgi kõige olulisem saavutus on põlislooduse kaitsmine.
Wilderness conservation is the most significant achievements of the PAN Parks concept and part of PAN Parks Core Purpose.
Lühike ülevaade sihtasutuse senistest saavutustest:
Here is short summary of this achievement:
· Archipelago rahvuspark (Soome): 10 600 ha
· Archipelago National Park (Fi): 10.600 ha
· Bieszczady rahvuspark (Poola): 18 425 ha
· Bieszczady National Park (Pl): 18.425 ha
· Borjomi-Kharagauli rahvuspark (Gruusia): 50 325 ha (väljaspool ELi)
· Borjomi-Kharagauli National Park (Ge): 50.325 ha (non EU)
· Fulufjället rahvuspark (Rootsi): 22 140 ha
· Fulufjället National Park (Se): 22.140 ha
· Oulanka rahvuspark (Soome): 12 924 ha
· Oulanka National Park (Fi): 12.924 ha
· Kesk-Balkani rahvuspark (Bulgaaria): 21 019 ha
· Central Balkan National Park (Bg): 21.019 ha
· Majella rahvuspark (Itaalia): 25 500 ha
· Majella National Park (I): 25.500 ha
· Paanajärvi rahvuspark (Venemaa): 30 000 ha (väljaspool ELi)
· Paanajärvi National Park (Ru): 30.000 ha (non EU)
· Retezat rahvuspark (Rumeenia): 14 215 ha
· Retezat National Park (Ro): 14.215 ha
· Rila rahvuspark (Bulgaaria): 16 350 ha
· Rila National Park (Bg): 16.350 ha
· Euroopa Liidu liikmesriikides: 146 173 ha
· European Union member states: 146.173ha
Kõnealune lähenemisviis annab ainulaadse võimaluse vähemalt osaliselt lahendada probleem alade suureneva arvuga ning luua väike, kuid eluoluline kaitstud põlisloodusalade võrgustik.
This approach create unique opportunity to least partially solve a problem with growing number of abundant areas throughout Europe and create small but vital network of wilderness protected areas.
Euroopa valitsusvälised organisatsioonid, nagu PAN Parkide sihtasutus, Euroopa rahvusparkide liit Europarc, Eurosite, Wild Europa, Birdlife International ja WWF, mis toetavad Euroopa põlislooduspärandi paremat kaitset, on moodustanud ühisliidu.
There is a coalition of European NGOs such as the PAN Parks Foundation Europarc Federation, Eurosite, Wild Europe, Birdlife International and WWF, which support the improved protection of Europe’s wilderness heritage.
Euroopa Natura 2000 võrgustik juba hõlmab Euroopa Liidu kõige väärtuslikumaid ja bioloogiliselt mitmekesisemaid alasid.
The European network of Natura 2000 already covers the most valuable and bio-diverse areas of the European Union.
See tähendab, et vähemalt suur osa Euroopa põlisloodusest on kaitstud Natura 2000 raames.
This means that at least a big part of European wilderness is protected under the Natura 2000.
Meil on vaja nüüd raske ülesandega toime tulla.
What we need to do is respond to this challenge.