natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Aastatel 1989 kuni 1990 kuulusin tollase rahandusministri ja varasema Itaalia Panga presidendi Guido Carli asutatud töörühma uue rahandusvaldkonna vahendust käsitleva konsolideeritud õigusakti koostamiseks.
From 1989 to 1990 I was part of the working group set up by the then Finance Minister, and former Bank of Italy’s Governor, Guido Carli to draft a new consolidated law on financial intermediation.
1990. aastal tegutsesin Itaalia Panga majandusnõunikuna.
In 1990 I served as economic advisor to the Bank of Italy.
1991 nimetati mind Itaalia Riigikassa peadirektoriks, kellena töötasin 10 aastat kaheksa erineva valitsuse all.
In 1991 I was appointed Director General of the Italian Treasury, a position I held for ten years under eight different Governments.
Selles rollis juhatasin 1993. aastal erastamiskomisjoni ja hiljem komisjoni, mis muutis Itaalia äri- ja rahandusõigusakte ja koostas seaduse, mis reguleerib Itaalia finantsturge (tuntud ka „Draghi seadusena“).
In this capacity I chaired the Committee for Privatisations and subsequently the Committee that reviewed the Italian corporate and financial legislation and drafted the law that governs Italian financial markets (known as “Legge Draghi”).
Juhatasin Maastrichti lepingu läbirääkimistel Itaalia delegatsiooni.
I headed the Italian delegation negotiating the Maastricht Treaty.
1999. aastal nimetati mind OECD töörühma nr 3 esimeheks.
In 1999 I was appointed Chairman of OECD Working Party 3.
2000. aastal sain Euroopa majandus- ja rahanduskomitee esimeheks.
In 2000 I became chairman of the European Economic and Financial Committee.
Kuulusin ka G7 rahandusvaldkonna tippjuhtide asetäitjate komisjoni.
I was also a member of the G7 Deputies.
Aastatel 2002 kuni 2005 olin Goldman Sachs Internationali aseesimees ja tegevdirektor.
From 2002 to 2005 I was vice chairman and managing director of Goldman Sachs International.
Kuulun Princetoni Süvauuringute Instituudi ja Brookingsi Instituudi nõukogudesse.
I am on the Board of Trustees of the Princeton Institute for Advanced Study and the Brookings Institution.
Olen mitme makroökonoomika ja rahandusküsimusi käsitleva publikatsiooni autor või toimetaja.
I am author or editor of several publications on macroeconomic and financial issues.
2009. aastal nimetati mind Padova Ülikooli statistikaeriala audoktoriks.
In 2009 I graduated honoris causa in Statistics at the University of Padua.
2010. aastal nimetati mind Vicenza CUOA Fondi ettevõttemajanduse eriala audoktoriks.
In 2010 I graduated honoris causa in Business Administration at the CUOA Foundation in Vicenza.
Järgnevalt nimetan vaid lühidalt oma erialase karjääri hetki, kui olen juhtivas rollis osalenud oluliste otsuste tegemisel:
In what follows I will only briefly mention the moments of my professional life in which I have participated to important decisions with a leading role:
1991: juhatasin Maastrichti lepingu läbirääkimistel Itaalia delegatsiooni;
1991: I headed the Italian delegation negotiating the Maastricht Treaty;
1992: Itaalia liiri lahkumine ERMist;
1992: the Italian lira leaving the ERM;
1993-2001: Itaalia Riigikassa peadirektorina juhatasin erastamiskomisjoni.
1993-2001: in my capacity of Director General of the Italian Treasury, I chaired the Committee for Privatization.
Samas ametis juhatasin komisjoni, mis muutis Itaalia ettevõtlust ja finantsturgude toimimist reguleerivaid õigusakte;
In the same capacity, I chaired the Committee that revised the Italian law on corporate governance and the functioning of financial markets;
2008: esimese finantsstabiilsuse foorumi raporti koostamine (esimene põhjalik raport finantskriisi põhjuste kohta).
2008: the delivery of the first Financial Stability Forum report (the first comprehensive Report on the causes of the financial crisis).
Selle 77 soovitust kinnitati G20 riigipeade ja valitsusjuhtide tippkohtumisel Londonis;
Its 77 recommendations were endorsed by the G20 Summit of the Heads of State and Government in London.
2007–2008: EKP reageering finantskriisile;
2007-2008: the ECB response to the financial crisis;
Kas Teil on ärilisi või rahalisi osalusi või muid sidemeid, mis võiksid olla vastuolus Teid ootavate kohustustega, ning kas on teisi olulisi isiklikke või muid faktoreid, mida parlament peab Teie ametissenimetamist kaaludes arvesse võtma?
Do you have any business or financial holdings or any other commitments which might conflict you with your prospective duties, and are there any other relevant personal or other factors that need to be taken account of by the Parliament when considering your nomination?
Milliste juhteesmärkide poole püüdleksite kaheksa-aastase ametiaja jooksul Euroopa Keskpanga presidendina?
What would be the guiding objectives you will pursue during your eight-year mandate as President of the European Central Bank?
Ennekõike kavatsen pidada täielikult kinni aluselepingu kohasest mandaadist.
First and foremost, I shall fully respect the Treaty mandate.
Olen veendunud, et tulevase Euroopa Keskpanga presidendi tegevust jäävad põhilisena suunama kolm põhimõtet, pidades silmas aluslepingus sätestatud hinnastabiilsuse eesmärki.
I firmly believe that three principles remain fundamental in guiding the action of the future President of the European Central Bank, taking into account the objective of price stability as enshrined in the Treaty.
Esiteks täielik usaldusväärsus juba nimetatud hinnastabiilsuse eesmärgi poole püüdlemisel.
First, the highest level of credibility in the pursuit of the very same price stability objective.
Teiseks täielikult sõltumatu tegutsemine euroala, ELi kui terviku ja vastavate riikide kodanike üldistes huvides.
Second, acting with full independence in the general interest of the euro area, the EU as a whole and of their citizens.
Kolmandaks keskpikale perspektiivile orienteerumine pidevalt areneva finants- ja majanduskeskkonna hindamisel – säilitades mõistlikul määral pragmatismi.
Third, medium-term orientation – coupled with retained healthy dose of pragmatism – in the assessment of the permanently evolving financial and economic environment.
Soovin lisada, et usaldusväärsus, läbipaistvus ja aruandekohustus on EKPle määratud oluliste ülesannete täitmisel esmatähtsad väärtused.
Let me add that I regard integrity, transparency and accountability as crucial values for the exercise of the important responsibilities entrusted to the ECB
Millise hinnangu annate Euroopa Keskpankade Süsteemi viimase kaheteistkümne aasta jooksul teostatud rahapoliitikale?
What is your assessment of the monetary policy as it has been implemented by the European System of Central Banks (ESCB) for 12 years?
Kas soovitaksite presidendiks saades teha selles muudatusi, ja kui jah, siis milliseid nimelt?
What changes, if any, would you promote when becoming President?
Meie aluslepingust tuleneva mandaadi kohaselt oodatakse meilt euroalal tervikuna hinnastabiilsuse tagamist keskpikas perspektiivis.
In line with our mandate under the Treaty, we are expected to deliver price stability over the medium term for the euro area as a whole.
Selles on EKP olnud väga edukas, tagades kõigile euroala kodanikele hinnastabiilsuse.
In this respect, the ECB has been very successful in delivering price stability to all citizens in the euro area.
Seda tõendab euroala keskmine inflatsioonimäär, mis on jäänud viimasel kaheteistkümnel allapoole 2%, kuid selle piiri lähedale, kooskõlas EKP hinnastabiilsuse määratlusega.
This is evidenced by an average inflation rate in the euro area of below, but close to 2%, over the past 12 years, in line with the ECB’s definition of price stability.
Saavutus on isegi märkimisväärsem, kui arvestada paljusid raskusi, mida euroala on läbi elanud, näiteks naftahindade peaaegu pidevad, kuid ka teiste toormehindade olulised tõusud, aga ka finantskriis, kui nimetada vaid mõnda.
This achievement is even more noteworthy when considering the numerous headwinds the euro area has had to weather, such as substantial increases in oil prices, almost on a continuous basis, and other commodity prices, and the financial crisis, to name only a few.
Peale selle on inflatsiooniootused jäänud kindlalt tasemele, mis on kooskõlas meie eesmärgiga säilitada euroalal keskpikas perspektiivis 2%-st väiksemat, kuid selle lähedast inflatsiooni, kajastades samuti viimase kaheteistkümne aasta järjekindlat tööd hinnastabiilsuse nimel.
In addition, and as a reflection of the credible delivery of stable prices over the past 12 years, inflation expectations have remained firmly anchored at a level consistent with our aim to maintain inflation rates in the euro area below, but close to, 2% over the medium term.
Niisugune inflatsiooniootuste hoidmine on oluline rahapoliitika tõhususe, s.o hinnastabiilsuse tagamise nimel ka kaugemale vaatavalt.
Such anchoring is important for the effectiveness of monetary policy, i.e. the delivery of price stability also in a forward looking manner.
Minu arvates on kõnealune ootuste püsimine selge märk sellest, et finantsturud ning laiem avalikkus peavad meie pühendumust ja suutlikkust ühtse rahapoliitika elluviimisel hinnastabiilsuse saavutamist võimaldaval viisil usaldusväärseks.
In my opinion, this anchoring is a clear signal that financial markets and the public at large attach great credibility to our commitment and capacity to conduct our single monetary policy in a way that allows for the achievement of price stability.
Asjaolu, et prognoositud inflatsioon jäi üldjoontes stabiilseks isegi finantskriisi ajal, kui mõned inimesed ennustasid deflatsiooni ja kui inflatsioonimäärad muutusid olid mitu kuud negatiivsed, võib pidada EKP rahapoliitika usaldusväärsuse näitajaks.
The fact that inflation expectations remained broadly stable even during the financial crisis, when some commentators were painting deflation scenarios, and when inflation was negative for several months, can be seen as an indication of the credibility of ECB’s monetary policy.
Eelnevat silmas pidades ei näe ma põhjust meie viimase kaheteistkümne aasta rahapoliitika kujundamise meetodite muutmiseks.
In light of this, I see no reason for introducing changes to the way we have conducted monetary policy in the past 12 years.
Mida Te sellest väitest arvate ja milliseid tagajärgi toob see Teie arvates kaasa rahapoliitika jaoks?
What is your view on this assertion and which consequences for the monetary policy do you see?
Enne finantskriisi oli üks peamisi vaatlejate, akadeemikute ja poliitikakujundajate aruteluteemasid niinimetatud „suur mõõdukus“ („ great moderation“ ).
Before the financial crisis one of the main themes debated by observers, academics and policymakers was the so-called 'Great Moderation’.
Varasema 30 aasta jooksul olid inflatsioon ja selle volatiilsus langustrendis ning seda on tõlgendatud kui raha- ja eelarvepoliitika paranemise ning struktuursete muutuste, näiteks globaliseerumise (kõige tõenäolisemalt nende mõlema) tagajärge.
A trend decline of inflation and its volatility had occurred over the previous 30 years, and it has been interpreted as the consequence of better monetary and fiscal policies, as well as of structural changes like globalisation (most likely, a combination of both factors).
Finantskriisi tulemusel on reaalmajanduse asemel tähelepanu keskmesse tõusnud finantsturud; on väidetud, et keskpangad, kes on küll olnud edukad kauba- ja teenusteinflatsiooniga võitlemisel, seisavad nüüd silmitsi uue, varahindade inflatsiooni esitatava väljakutsega.
With the financial crisis the attention has shifted from the real economy to the financial markets; it has been argued that central banks, while having been successful in defeating goods and service inflation are now facing a new challenge posed by asset price inflation.
See ei ole päris nii, kuna hinnastabiilsuse püsiv säilitamine jääb keeruliseks alati.
This is not entirely true, because maintaining price stability on a lasting basis always remains a challenge.
Keskpankadel oleks targem mitte pidada iseenesestmõistetavaks, et võitlus kauba- ja teenusehindade inflatsiooni vastu on lõplikult võidetud.
Central banks are well advised not to take it for granted that the fight against goods and service price inflation has been definitely won.
Keskpangad peavad säilitama oma viimase kolmekümne aasta jooksul raske tööga saavutatud usaldusväärsuse ning keskenduma jätkuvalt hinnastabiilsuse eesmärgile.
Central banks must preserve their own hard gained credibility over the past 30 years and remain focused on their price stability objective.
Samas ei saa eitada, et finantsturgude ja nende globaalse integratsiooni arenemine on muutnud varade inflatsiooni dünaamika tõenäolisemalt olulisemaks, kui see oli 30 aastat tagasi.
At the same time, one cannot deny that the development of financial markets and their integration at the global level has probably made asset price dynamics more relevant for monetary policy than 30 years ago.
Paradoksaalselt võib väita, et edukas rahapoliitika inflatsioonidünaamika arengute ohjeldamisel võib ise olla üks tegureid, mis finantsturgudel nõutavate riskipreemiate vähendamise kaudu võib olla aidanud kaasa jätkusuutmatute arengute soodustamisele mõne varaliigi hindades.
Paradoxically, it can be argued that the success of monetary policy in taming developments in inflation dynamics could itself be one of the factors that, by reducing the risk premium demanded by financial markets, may have contributed to fostering unsustainable developments in some asset prices.
Tulevikku vaadates on keskpankade ees ülesanne võtta arvesse varahindade arengute mõjusid seoses keskpika ja pika perspektiivi riskidega hinnastabiilsusele.
Looking forward, the challenge for central banks is to take due account of the implications of asset price developments for medium to longer term risks to price stability.
Loomulikult ei pruugi rahapoliitika olla kõige sobivam vahend, et tegeleda krediidi- või hinnabuumidega.
To be sure, monetary policy is not necessarily the most appropriate instrument to deal with credit/asset price booms.
Keskpangad peavad siiski investeerima oma arusaamisesse finantsturgude dünaamikast ning majanduse reaal- ja finantssektori vaheliste suhete muutumisest.
However, central banks must invest in their understanding of financial market dynamics and the changing relationships between the real and the financial sector of the economy.
Selles osas on üheks töökindla rahapoliitilise strateegia elemendiks raha ja krediidiga seotud tasakaalunihete kujunemise ja varahindade muutumise seire; samuti on hädavajalik keskenduda keskpikale perspektiivile.
In this perspective, monitoring the building up of monetary and credit imbalances and asset price developments is one important element in a robust monetary policy strategy; a medium-term orientation is also crucial.
EKP strateegia on kavandatud nii, et hinnastabiilsust ohustavate riskide rutiinsel hindamisel võetaks piisavalt arvesse riske, mis tulenevad raha-, krediidi- ja varahindade dünaamika jätkusuutmatusest ja võiksid realiseeruda pikema ajahorisondi vältel ja kuulutada sageli ette valusaid ja järske muudatusi isegi mõnda aega pärast varahindade mullide teket ja kasvu.
The ECB’s strategy is designed to duly incorporate in the routine assessment of the risks to price stability those risks originating in unsustainable monetary, credit and asset price dynamics, that could materialise over a longer horizon and often herald painful and abrupt adjustments, even after some time that asset price bubbles have developed and grown.
Seetõttu mängib monetaaranalüüs olulist rolli keskpika perioodi ja pikaajaliste hinnamuutuste ootuse väljakujunemisel; raha- ja krediidiarengute asjakohane arvessevõtmine võimaldab jälgida seoseid varade turgude hinnakujunduse ja krediidi ning likviidsuse loomise vahel finantssektoris.
Monetary analysis therefore plays an important role in shaping the medium to longer-term outlook for price developments; due consideration to the assessment of money and credit developments makes it possible to follow the interactions between price formation in asset markets and credit and liquidity creation in the financial sector.
Kas rahapoliitika jaoks esineb vastuolu majandussurutisega võitlemise ja inflatsiooni (ootuste) osas valvsuse säilitamise vahel?
Is there a conflict in terms of monetary policy between fighting the recession and remaining vigilant about inflation (expectations)?
Nagu juba mainisin, on EKP rahapoliitika suunatud hinnastabiilsuse säilitamisele keskpikas perspektiivis.
As I already indicated, the ECB’s monetary policy is geared to maintain price stability over the medium term.
Seetõttu on väga oluline hinnata, kas toormehindade tõusud on ajutise või püsiva iseloomuga ning kas nendega kaasneb teise laine mõjude põhjustamise oht.
Therefore, a crucial assessment is whether commodity price increases are of a transitory or a permanent nature and whether they risk triggering second round effects.
Põhimõtteliselt võib juhul, kui toormehindade tõusud on ajutised, vaadata läbi nende esimese laine mõjudega põhjustatud inflatsiooni stabiilsuse.
In principle, if commodity price changes are of a temporary nature, one can look through the volatility in inflation triggered by their first-round effects.
Teise laine mõjudele tuleb aga vastu seista, et vältida nende püsivat mõju keskpika perspektiivi inflatsiooniootustele ja arengutele.
However, the risk of second round effects must be contrasted, in order to prevent that they have a lasting impact on medium-term inflation expectations and developments.
Eriti peab rahapoliitika hoidma ära selle, et inflatsiooni ajutine suurenemine toob kaasa teise laine mõjud palkade ja hindade kujundamisele näiteks palkade ja hindade indekseerimise teel varasema inflatsiooni alusel, või üldisemalt – inflatsiooniootuste halvenemise.
In particular, monetary policy needs to avoid that temporary increases in inflation lead to the emergence of second-round effects in the wage and price-setting behaviour, for instance due to the indexation of wages and prices to past inflation, or more generally to a worsening of inflation expectations.
Lisaks sellele on juhul, kui toormehindade püsiv kasvutrend mõjutab süstemaatiliselt inflatsiooni, veelgi tungivam vajadus seista ennetavalt vastu ohule, et püsiv ülessuunaline hälve hinnastabiilsuse eesmärgist võiks õõnestada inflatsiooniootuste hoidmist.
In addition, in case that a persistent upward trend in commodity prices systematically affects inflation, there is an even more pressing need to pre-emptively contrast the risk that such a sustained upside deviation from the price stability objective undermines the firm anchoring of inflation expectations.
Sellistel juhtudel oleks vaja rahapoliitilise hoiaku kohandamist, et säilitada hinnastabiilsust ja tagada inflatsiooniootuste kindel püsimine.
In such cases, an adjustment of the monetary policy stance would be required to preserve price stability and keep inflation expectations well-anchored.
Praegusel ajal jälgib EKP väga tähelepanelikult kõiki hinnastabiilsust ülespoole mõjutada võivate riskide arenguid.
At the current juncture, the ECB very closely monitors all developments with respect to upside risks to price stability.
Küsimuse teisele poolele vastan, et pikas perspektiivis ei ole majanduskasvu ja inflatsiooni vahel vastuolu.
As regards the second part of the question, in the longer term there is no trade off between growth and inflation.
Pigem on hinnastabiilsus jätkusuutliku majanduskasvu eeltingimus.
Rather, price stability is a necessary condition for sustainable growth.
Seetõttu jagan täielikult nõukogu otsuseid seni suunanud seisukohta – EKP peamise, keskpikas perspektiivis hinnastabiilsuse tagamise mandaadi täitmine on peamine panus, mida rahapoliitika saab jätkusuutliku majanduskasvu ning töökohtade loomise soodustamisele euroala majanduses anda.
Therefore, I full share the view that guided the Governing Council decisions so far: to fulfil the ECB’s primary mandate to ensure price stability in the medium term is the main contribution monetary policy can make to fostering sustainable economic growth and job creation in the euro area economy.
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 127 kohaste teiseste kohustuste olemasolu ei tähenda EKP esmase hinnastabiilsuse säilitamise eesmärgi ning liidu üldise majanduspoliitika toetamise vahelist vastuolu.
The existence of secondary obligations under Art 127 of the Treaty on the functioning of the EU does not entail the existence of a trade off between the ECB’s primary objective of maintaining price stability and support of the general economic policies in the Union.
On levinud nii akadeemilistest uuringutest kui ajaloolisest kogemusest pärinev laialdane konsensus, et keskpank ei saa jätkusuutlikult mõjutada majanduskasvu rahapakkumise muutmise kaudu, kuid saab aidata sellele kaasa stabiilse keskkonna kujundamisega.
Broad consensus exists, both from academic research as well as from historical experience, on the fact that a central bank cannot influence economic growth in a sustainable manner by changing the money supply, but can instead contribute to growth by fostering an environment of stability.
Hoides inflatsiooniootusi kindlalt stabiilsena, aitab keskpanga loodav hinnastabiilsuse keskkond kaasa üldisele majanduslikule stabiilsusel, mis kaitseb majandust ettenägematute šokkide tagajärgede eest kõige paremini.
By firmly anchoring inflation expectations, the central bank’s credible achievement of a price stability environment fosters overall macroeconomic stability which best insulates the economy from the consequences of unforeseen shocks.
Seoses sellega täheldan, et just tänu oma usaldusväärsusele ning ilma hinnastabiilsust ohustamata on EKP suutnud pakkuda majandusele hädavajalikku tuge ka viimase finantskriisi ajal, viies intressimäärad tavapärase reguleerimise teel ajalooliselt madalale tasemele, ning täiendusena „ebastandardsetele meetmetele“ rahapoliitika sujuva ülemineku tagamiseks.
In this respect, I observe that – precisely thanks to its credibility and without endangering price stability – the ECB has indeed also been able to provide crucial support to the economy during the latest financial crisis, via conventional interest rate cuts to historically low levels and in addition to “non-standard measures” with a view to ensuring the smooth transmission of monetary policy.
Peale selle kujutab finantsturgude ebastabiilsus, nagu viimastel aastatel kogenud olema, tõsist ohtu majanduskasvule ja tööhõivele.
In addition, as we have seen in recent years, financial instability poses a serious threat to growth and employment.
Jätkusuutliku kasvu tingimustele kaasaaitamise viisid on ka finantsturgude stabiilsust ohustavate arengute analüüs ning osalemine järelevalve-, regulatiiv- ja muu rahanduspoliitika kujundamisel finantssüsteemi vastupidavuse parandamiseks ja finantsturgude stabiilsust mõjutavate ohtude vältimiseks nii otseselt EKP pädevusaladel kui ka läbi EKP osaluse teistes organites.
The analysis of evolving financial stability risks and participation in framing supervisory, regulatory and other financial policies to strengthen the resilience of financial system and to head off financial stability risks, directly in areas where the ECB has authority or through its participation in other bodies, are also ways to contribute to conditions for sustainable growth.
Kuidas hindate EKP, nõukogu ja/või eurorühma vahelisi institutsioonilisi suhteid?
How do you judge the institutional relation between ECB, Council and/or the Eurogroup?
Kas Te leiate, et eurorühmasisest kooskõlastamist ja majanduslikku järelevalvet tuleb parandada?
Do you think that the coordination and economic surveillance inside the Eurogroup should be improved?
EKP osaleb alaliselt, ja kooskõlas vastavate aluslepingute sätetega, majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu, eurorühma ja nende ettevalmistuskomiteede kohtumistel.
The ECB participates, on a permanent basis and in line with the relevant Treaty provisions, in the meetings of the ECOFIN Council, the Eurogroup and their preparatory committees.
Peale selle võtab EKP president sageli osa Euroopa Ülemkogu istungitest, et arutada EKP seisukohast olulisi küsimusi.
In addition, the ECB President frequently takes part in sessions of European Council meetings that discuss matters of concern to the ECB.