natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Lisaks oleks Euroopa makrotasandi järelevalve raames võib-olla märgatud, et laenude mittejätkusuutlik kasv, kinnisvaramullid ja riikide jooksevkontode suured puudujäägid seavad ohtu makromajandusliku ja finantsstabiilsuse.
In addition, European macro surveillance could have detected that unsustainable credit growth, real state bubbles and large current accounts deficits would have created some risks for macroeconomic and financial stability.
Euroopal on viivitamatult vaja koguda eriteadmisi seoses usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalvega makrotasandil, et teha kindlaks süsteemsed riskid ehk teisisõnu teha kindlaks finantsstabiilsusega seotud ohud Euroopa tasandil ning vajaduse korral anda hoiatusi ja tagada järelmeetmed.
Europe needs urgently to develop expertise in macro prudential supervision to detect systemic risks, in other words, to identify financial stability risk at the European level, where necessary issue warnings and ensure the follow up.
Isegi kui tulevased finantskriisid ei ole välditavad, peaks nende sotsiaalne ja majanduslik mõju olema edaspidi vähem kahjulik, nagu oli praeguse kriisi puhul võrreldes 1930ndate suure majanduskriisi tegeliku mõjuga.
Even if further financial crisis are unavoidable, the social and economic effects should be less harmful in the future, as it happened with the current crisis in comparison to the real effects of the Great Depression.
Euroopa vajab süsteemse tähtsusega finantseerimisasutuste maksejõuetuse probleemi lahendamiseks õiguslikku ja institutsioonilist raamistikku.
Europe needs a legislative and institutional framework to resolve the insolvency of systemic important financial institutions.
Luuakse uus makrotasandi usaldatavusjärelevalve organ – Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu – ja uus mikrotasandi usaldatavusjärelevalve organ – Euroopa Finantsjärelevalveasutuste Süsteem.
A new macro-prudential supervisor, the European Systemic Risk Board (ESRB), and a new micro-prudential supervision, the European System of Financial supervisions (ESFS), will be created.
Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu tõhusus on seotud Euroopa Keskpanga mõjukusega, kuna uus Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu ei saa liikmesriikide ega finantseerimisasutuste suhtes kohaldada meetmeid ega sanktsioone ja tema tehtavad hoiatused ei ole siduvad.
And its efficiency is carried by the ECB's prestige since the new ESRB will not be able to impose measures or sanctions on member states or financial institutions, and its warnings will not binding.
Nende organite töö tulemuslikkus sõltub Euroopa Keskpanga (EKP) heast mainest ja tema töötajate tunnustatud ekspertteadmistest.
Their effectiveness depends on the high reputation of the European Central Bank (ECB) and the recognized expertise of its staff.
EKP-l on Euroopa makrotasandi järelevalves oluline roll.
The role of the ECB will be essential in the European macro-supervision.
Viimastel aastatel on väga madalate intressimääradega rahapoliitika soodustanud füüsiliste ja finantsvaradega seotud mulle, mis on lõhkedes põhjustanud kriisi, mille all me praegu kannatame.
In the last years a monetary policy of very low interest rates has nourished bubbles in physical and financial assets, which in bursting have provoked the crisis that we are now suffering.
Asjaomase järelevalvearhitektuuri lõppeesmärk on vältida tulevikus sarnaseid dramaatilisi olukordi, tagada finantsstabiilsus ja kaitsta tarbijaid.
The ultimate aim of the supervisory architecture is to avoid such dramatic situations in the future, ensure financial stability and protect the consumers.
Süsteemsete riskide, finantssektori märkimisväärse osa raskustesse sattumise või kokkuvarisemise vältimine või leevendamine vähendab tulevaste kriiside mõju reaalmajandusele ja Euroopa kodanikele.
Prevention or mitigation of systemic risks, distress or failure of a significant part of the financial sector, will reduce the effects on the real economy and European citizens of further crisis.
Selles mõttes on vabakaubanduse laienemine ja ülemaailmsete tootmisvõrgustike levik kogu maailmas viimase kahekümne aasta jooksul koos deflatsioonisurvega aidanud kaasa ka hindade mõõdukamaks muutmisele arenenud riikides.
In this sense, the free trade expansion and the generalization of global production networks all over the world during the past twenty years, with its deflationary pressure, has been contributing also to price moderation in developed countries.
Tegelikult võiks väita, et intressimäärasid on hoitud aastaid kunstlikult madalatena võrreldes turu intressimääradega, mis oleksid takistamatult ise reguleerinud laenupakkumise ja nõudluse investeeringute järele.
As a matter of fact, it could be argued that the interest rates have been artificially low for years in comparison to the market interest rates that would have gauged freely the offer of credits and the demand of investment.
See asjaolu võis olla üks praeguse kriisi peamisi põhjuseid: intressimäärad võisid moonutada majandussubjektide ootusi, kutsudes neid liigselt laenama tarbimise finantseerimiseks ja investeerimiseks, mis on samuti olnud liigne.
This fact could have been one of the main causes of the current crisis: they would have distorted the expectations of the economic agents, until the point of inviting them to an excessive indebtedness to fund consumption and investment also excessive.
Kuid nagu mainitud, valitseb igal juhul üsna lai konsensus rahapoliitika tõhususe osas.
But in any case there is a quite large consensus about the efficiency of the monetary policy as already mentioned.
Siiski on majanduse üleilmastumine, mis on olnud eriti intensiivne kapitali liikumise osas, finantsturge põhjalikult muutnud.
However, the economic globalization, especially intense regarding the capital movements, has deeply modified the financial markets.
Keskpangad säilitasid oma traditsioonilise eesmärgi inflatsiooni ohjeldada ja kasutasid selleks intressimäärasid.
Central banks kept their traditional goal, the control of the inflation, and for such purpose they used the interest rate.
Kuid kapitali vaba liikumine on eriliselt tugevdanud sidet rahandus- ja finantssektori vahel.
But the freedom of capital movements has reinforced extraordinarily the link between the monetary and the financial sector.
See uus olukord sundis keskpankasid oma tegevuskavadesse üha enam lisama uut eesmärki – finantsturgude stabiliseerimist.
This new situation increasingly forced central banks to incorporate a new goal into their agenda: the stabilization of financial markets.
Mõlema eesmärgi (hindade stabiilsus ja finantsturgude stabiilsus) samaaegne saavutamine on ainult ühe vahendiga – intressimääraga – võimatu, olenemata sellest, kui võimas see vahend on.
The simultaneously achievement of both goals (stability of prices and stability of financial markets) is impossible only with one instrument, the interest rate, no matter how powerful this tool can be.
Intressimäär on olnud tõhus inflatsiooni ohjeldamisel, kuid see ei ole aidanud ära hoida laenumahtude kasvu ja kinnisvaramulle mitmetes riikides.
The interest rate has been efficient to control inflation, but it has not been useful to avoid the credit expansion and the real state bubbles in several countries.
Vaja on uut vahendit ja viimase kahe aasta jooksul on kujunenud laiapõhjaline konsensus, et selleks vahendiks peaks olema kogu ELi hõlmav panganduse ja finantssüsteemide õiguslik reguleerimine ja järelevalve.
There is a need for a new instrument and there is a large consensus has been developed during the last two years that this tool should be: EU-wide regulation and supervision of the banking and financial systems.
Kuigi finantsvaldkonda käsitlevad õigusaktid on olemas olnud palju aastaid, on need uues globaliseerunud maailmas sobimatud ja ebapiisavad.
Even though the financial regulation existed for many years, this has been inappropriate and insufficient in the new globalised world.
Tegelikult olid järelevalve ja õiguslik reguleerimine ainsad olulised pädevused, mille keskpangad riikide lõikes pärast euro loomist säilitasid.
As a matter of fact, supervisions and regulation is the only great competence that the national central banks reserved to themselves nation-wide after the creation of the Euro.
Nüüdseks on tuvastatud vajadus ja sobilikkus reguleerimist Euroopa tasandil parandada.
Thus, today the need and the convenience to improve the regulation with a European dimension are ascertained.
Euroopa Keskpanga presidendilt küsiti 2005. aastal Singapuris peetud loengul
The president of the European Central Bank, in a lecture in Singapore in 2005
„Varade hinnamull ja rahapoliitika”.
"Asset price bubbles and monetary policy"
EKP presidendi Jean-Claude Trichet’ kõne, MAS loeng, 8. juuni 2005, Singapur.
Speech by Jean-Claude Trichet, President of the ECB, Mas lecture, 8 June 2005, Singapore .
http://www.ecb.int/press/key/date/2005/html/sp050608.en.html füüsiliste ja finantsvarade hinnamullide tekkimise kohta.
http://www.ecb.int/press/key/date/2005/html/sp050608.en.html , was asked on the bubbles generation in the prices of physical or financial assets.
Ta vastas, et mulli tekkimise võib avastada, kui näiteks mõni laenuliik või mõnede varade hind hakkab ajaloolisest suundumusest märkimisväärselt erinema, ning väljendas poolehoidu praktikale kasutada mullide tekkimise peatamiseks intressimäära tõstmist.
He answered that a bubble can be detected when, for example, a type of credit or the price of some assets starts to deviate significantly from its historical trend, and he expressed himself in favour of using the rise of interest rate to break the creation of the bubble.
Sellest tulenevad kulud motiveerivad kindlustama ja aitavad vältida halvimaid stsenaariume.
The consequent cost is translated into an incentive of insurances that stops worse scenarios.
Kõnealune meede näib olevat mõistlik, kuid hiljutise finantskriisi kogemuste põhjal tundub see vähem asjakohane: finantssüsteem saab kohanduda intressimäärade muutumisele, muutes näiteks laenulepingute tingimusi (hüpoteeklaenude puhul võib pikendada tagasimakseperioodi).
This measure seems reasonable but given the experience from the recent financial crisis it seems less suitable: the financial system can adapt to the variation of interest rates changing, for instance, the conditions of the contracts of credit (for the mortgage credits their period of amortisation can be extended).
Sellises olukorras ei aita intressimäära muutmine eriti mullidest õhku välja lasta: kui intressimäärasid ei tõsteta märkimisväärselt (mis kahjustaks majandust tervikuna), aitaksid kunstlikult madalal hoitavad intressimäärad ikka kaasa mullide tekkimisele, mis jääksid seega alles.
In these circumstances, the modification of the interest rate has little effect in deflating the bubbles: if interest rates are not raised significantly, in which case the economy as a whole would be damaged, still artificially low interest rates would continue nourishing the bubbles that would subsist.
Seetõttu on vaja paremat järelevalvet.
It is in this sense that a better supervision is necessary.
Näiteks Hispaania keskpanga dünaamiliste reservide süsteem ei aidanud vältida tohutu kinnisvaramulli tekkimist Hispaanias: kinnisvaraarendajate põhjustatud akumuleeritud võla suurus Hispaania pangandussüsteemis vastab 30%-le Hispaania SKPst (325 miljardit eurot).
The system of dynamic provisions of the Bank of Spain, for example, did not avoid the generation of one huge bubble in real estate in Spain: the amount of the accumulated debt from the real estate promoters with the Spanish banking is equivalent to a 30% of the 2009 Spanish GDP (325.000 million €).
Finantsvaldkonda käsitlevate õigusaktide ja järelevalve vajalikud parandused on kogu Euroopa Liidu institutsioonide koostatava uue finantsarhitektuuri üle peetavate arutelude alus ja käesolev raport moodustab sellest väikese osa.
The necessary improvements in the financial regulation and supervision are in the basis of the debate of all the new financial architecture that the European institutions are constructing and of which this report is a minor part.
Finantsvõimenduse määra kontrollimine näib olevat asjakohane meede asutuste puhul, mis on pankrotti minemiseks liiga suured: väiksem finantsvõimenduse määr motiveerib neid kaaluma, kas nad soovivad säilitada oma suuruse või jaguneda väiksemateks üksusteks, mis on kohandatud kommertspanganduse traditsioonilistele tegevustele.
The control of the degree of leverage would seem a suitable measure for the too big to fail institutions: a smaller level of leverage incentivises them to consider if they want to preserve their size, or to divide into smaller entities adjusted to the traditional activities of the commercial banking.
Finantsvõimenduse määr sunnib seetõttu vähendama krediidiasutuste finantsvõimendust, sest krediidiasutustel on valida, kas vähendada eluasemesektorisse antavaid laene või suurendada nende kapitalibaasi, et tulla toime ülemääraste kahjudega mulli lõhkemisel.
The degree of leverage, therefore, forces to reduce the degree of leverage to the credit entities: either to reduce the credit that will be destined to the housing sector or to increase their capital base to enable to assume the excess of losses with burst the bubble.
Riiklikud järelevalveasutused ei tulnud toime riskide kuhjumise peatamisega mitmete riiklike süsteemide puhul.
National supervisors did not manage to stop the accumulation of risks in several national systems.
Finantsturgude reguleerimist käsitlevates erinevates ettepanekutes on kaks ühist elementi: ühest küljest oleks vaja vähendada finantsvõimenduse kõrget määra, s.t vähendada koguvarade/kapitali suhtarvu; ja teisest küljest oleks vaja suurendada finantseerimisasutuste kapitalinõudeid.
In the different proposals made on how to regulate the financial markets, there are two common elements: on the one hand, it would be necessary to reduce the high degree of leverage, that is, to reduce the ratio total assets / capital; and on the other hand, it would be necessary to increase the capital requirements of the financial entities.
See on sobiva kapitalibaasi jaoks ülimalt oluline, et tulla toime tulevaste finantskriiside tekitatavate võimalike kahjudega.
This is essential in order to have a suitable capital basis, to face the possible losses that might be generated in the future financial crises.
Peaksime meeles pidama, et finantssüsteemi peamine ülesanne on suunata säästud investeeringutesse.
We should bear in mind that the main function of the financial system is to channel saving towards investment.
Selle protsessi käigus on finantseerimisasutustel võimatu vältida riskide võtmist: ja isegi kui nüüd teostatakse riskide üle paremat järelevalvet, jääb võimalus uute spekulatiivsete mullide tekkeks alles.
In this process it is impossible to stop the financial entities from assuming risks: and even if now the risks are subjected to a better supervision, the possibility of new speculative bubbles will not disappear.
Konkreetselt panganduse puhul, nii kaua kui kommerts- ja investeerimislaenudega seotud ettevõtlus on segunenud, meelitatakse suuri panku oma kapitaliga riskima, et osta ja müüa finantsvarasid, selle asemel et toetada reaalmajandust, muutes kogutud hoiused perekondadele ja ettevõtetele antavateks laenudeks.
In the concrete case of banking, as long as the businesses of commercial and investment loans are mixed, the big banks will be led to risk their capital in the purchase and sale of financial assets, instead of backing up the real economy converting the deposits picked up into credits to families and companies.
Tegelikult ei ole pankadel mingisugust kohustust teisiti käituda.
As a matter of fact, banks do not have any duty to act in any another way.
Seetõttu peab uus reguleerimine olema paindlik, et vähendada ohumärkide ilmnemise korral finantsvõimendust.
For this reason the new regulation needs flexibility to be able to reduce leverage if alarming signs are detected.
Näiteks oleks pidanud kollane või punane tuli süttima perioodi 1996–2006 esimestel aastatel, kui Hispaanias laenumahud väga järsult kasvasid: kümne aasta jooksul kasvasid laenumahud igal aastal 20%.
Some orange or red light, for example, should have appeared in the first years of period 1996-2006, when in Spain the credit expansion lead to a very high increase: during ten years credit grew in a rhythm of the 20% annual.
Sellisel juhul oleks olnud tarvis tegutseda finantseerimisasutuste (nii suurte kui ka väikeste) vastu, kes sidusid end rohkem hüpoteeklaenudega, piirates oma finantsvõimenduse limiiti.
In this case it would have been necessary to act against the financial entities (big or small) who exposed themselves more to the mortgage loan limiting their leverage limit.
Teisest küljest on finantssektori järelevalve Euroopa tasandil võtmeküsimus hea õiguspoliitika tulemuslikkuse jaoks, võttes arvesse asjaolu, et riikide tasandil tehtud analüüsides ei suudetud märgata mitmeid kriisimärke.
On the other hand, the monitoring of the financial sector at a European level is the key issue for the effectiveness of good regulatory policies, taking into account the failure of the national minded analysis of several crisis indicators.
Samuti ei teadnud me, mis tormi vallandaks ja millal.
Neither did we know what would trigger it, or when it would come.
„Alahinnatud risk ja ebakindlus: mõned mõtted turul valitseva ebastabiilsusega seoses“.
"Undervalued risk and uncertainty: Some thoughts on the market turmoil"
EKP presidendi Jean-Claude Trichet’ kõne EKP 5. keskpanganduse konverentsil, Frankfurt am Main, 13. november 2008.
Speech by Jean-Claude Trichet, President of the ECB at the Fifth ECB Central Banking Conference, Frankfurt am Main, 13 November 2008
Selles mõttes võimaldavad Larosière’i aruandes esitatud ideed, millest paljud on lisatud praegu arutluse all olevasse järelevalvepaketti, luua asjakohase poliitika finantsturgude reguleerimise ja järelevalve jaoks.
In that sense, the ideas that the Larosière report launched, a lot of them included in the supervisory package today in discussion, will enable a competent policy for regulation and supervision of financial markets.
Selle edukuse aitab tagada mikro- ja makrotasandi järelevalve vastastikune sidumine ning sujuv teabevahetus nende kahe tasandi vahel.
The core of its success will be the interconnection between the micro and macro supervision, and the fluid information between the two levels.
Selles suhtes saab Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu sekretariaat keskse rolli tõhusa ja kiire teabevahetuse kindlustamisel eri poolte vahel, tagades alati kindlalt vajaliku konfidentsiaalsuse.
In this way, the Secretariat of the ESRB will have a major role in ensuring the efficient and fast exchange of data between the different actors involved, always strictly guaranteeing the confidentiality needed.
Nagu algusest peale kavandatud, on mikrotasandi järelevalveasutused ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu üks tervik ning teevad omavahel tihedat koostööd.
As conceived from the beginning, the Micro-Supervisory Authorities and the ESRB are a unit and shall work closely together.
Uue arhitektuuriga peaks EL olema suuteline kuulma kõuemürinat enne tormi ja reageerima õigeaegselt.
With the new architecture the EU should be able to hear the thunders before the storm, and react in the due time.
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (art 187 lg 2)
Substitute(s) under Rule 187(2) present for the final vote
Ettepanek võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus finantssüsteemi makrotasandi usaldatavusjärelevalve kohta ühenduses ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu asutamise kohta
on the proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council on Community macro prudential oversight of the financial system and establishing a European Systemic Risk Board
Raportöör: Sylvie Goulard
Rapporteur: Sylvie Goulard
Õigusloomega seotud teksti muudatusettepanekud
Amendments to a draft act
õiguskomisjonI ARVAMUS............................................................................................55
OPINION of the Committee on Legal Affairs ......................................................53
põhiseaduskomisjonI ARVAMUS................................................................................60
OPINION of the Committee on Constitutional Affairs ................................58
ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus finantssüsteemi makrotasandi usaldatavusjärelevalve kohta ühenduses ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu asutamise kohta
on the proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council on Community macro prudential oversight of the financial system and establishing a European Systemic Risk Board
– võttes arvesse komisjoni ettepanekut Euroopa Parlamendile ja nõukogule ( KOM(2009)0499 );
– having regard to the Commission proposal to Parliament and the Council ( COM(2009)0499 ),
– võttes arvesse EÜ asutamislepingu artikli 251 lõiget 2 ja artiklit 95, mille alusel komisjon esitas ettepaneku Euroopa Parlamendile ( C7‑0166/2009 );
– having regard to Article 251(2) and Article 95 of the EC Treaty, pursuant to which the Commission submitted the proposal to Parliament ( C7‑0166/2009 ),
– võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee 22. jaanuari 2010. aasta arvamust;
– having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee of 22 January 2010,
– võttes arvesse majandus- ja rahanduskomisjoni raportit ja eelarvekomisjoni, õiguskomisjoni ja põhiseaduskomisjoni arvamusi ( A7-0168/2010 ),
– having regard to the report of the Committee on Economic and Monetary Affairs and the opinions of the Committee on Budgets, the Committee on Legal Affairs and the Committee on Constitutional Affairs ( A7‑0168/2010 ),
(1) Finantskriis on toonud esile finantsjärelevalve olulised puudujäägid, mille tõttu ei õnnestunud vältida ülemääraste riskide kuhjumist finantssüsteemis ning mis on eriti rõhutanud makrotasandi usaldatavusjärelevalve nõrku kohti .
(1) The financial crisis has revealed important shortcomings in the financial supervision, which has failed to prevent the accumulation of excessive risks in the financial sector and has in particular highlighted the weaknesses of the existing macro-prudential oversight .
(1) Finantsstabiilsus on eeltingimus selleks, et reaalmajanduses oleks võimalik tagada tööhõive, laenud ja kasv.
(1) Financial stability is a precondition for the real economy to provide jobs, credit and growth.
Finantskriis on toonud esile finantsjärelevalve olulised puudujäägid, mille tõttu ei õnnestunud vältida ülemääraste riskide kuhjumist finantssüsteemis.
The financial crisis has revealed important shortcomings in financial supervision, which has failed to prevent the accumulation of excessive risks within the financial system .
Kriisil on rängad tagajärjed maksumaksjate jaoks – paljude liidu kodanike jaoks, kes on nüüd töötud, ning paljude väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEde) jaoks.
The crisis has huge consequences for the tax payers, for many Union citizens who are now unemployed and for many small and medium size enterprises ( SME s ) .
Liikmesriigid ei saa lubada finantseerimisasutuste päästmist sarnase ulatusega uue kriisi korral ilma stabiilsuse ja kasvu pakti eeskirju rikkumata.
The Members States cannot afford to bail out financial institutions, in the event of a new crisis on the same scale, without breaching the rules of the S tability and G rowth P act.