natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Rohkem kui pooled Euroopa vanglates viibivatest naistest on vähemalt ühe lapse emad, kusjuures eriti suur on selliste vangide osakaal Hispaanias ja Kreekas.
More than half of the prisoners in European prisons are mothers of at least one child, this percentage being particularly high in Spain and in Greece.
Lapsed, kes on koos oma vangistuses viibiva emaga, vajavad asjakohast kaitset ja hoolitsust ning neid ei tohiks mitte mingil viisil diskrimineerida.
Children who remain with their imprisoned mothers require adequate protection and care and should not suffer from any form of discrimination.
Naiste vangistusel on eriti tõsised tagajärjed, kui naine on enne vangistust olnud oma lapse ainus hooldaja.
Imprisonment of women can have particularly grave implications when they have been the sole carers of their children prior to imprisonment.
Sellele lisandub veel peresidemete säilitamise probleem.
An additional problem is the preservation of family ties.
Kuna naistevanglaid on vähem, võivad naised sattuda vanglakaristust kandma kaugele kodust ja lähikondsetest, mis vähendab külastusvõimalusi.
As there are fewer prisons holding women, they may be imprisoned far away from their homes and communities, thus limiting the visiting possibilities.
Naised võivad vanglas kannatada ka diskrimineerimise all seoses väheste töötamis-, haridus- ja koolitusvõimalustega, mis on sageli sooliselt suunitletud ning vastavad harva tööturuvajadustele.
Women in prison may also face discrimination with regard to access to work, education and training facilities which are often insufficient, gender oriented and rarely adapted to the labour market needs.
Arvestades asjaolu, et naisvangide arv on paljudes Euroopa riikides kasvanud kohati isegi kiiremini kui meesvangide arv (näiteks Inglismaal ja Walesis on aastatel 1992 kuni 2002 meesvangide arv kasvanud 50% võrra, kuid naisvangide arv 173%
Given the fact that the number of women prisoners in many European countries has been increasing, sometimes even faster than the size of the men’s prison population (for example in England and Wales between 1992 and 2002 the male prison population increased by 50%, while the female — by 173%
Women and the criminal justice system , Fawcett Society, 2004 ), on hädavajalik astuda samme naisvangide vajaduste arvessevõtmiseks.
Women and the criminal justice system, Fawcett Society, 2004 ), it has become imperative to take steps to meet the needs of women in prison.
Arstiabi vanglates
Health care in prison.
Arstiabiga seotud probleemid vanglates on esile toodud peaaegu kõigis vangide elamistingimusi käsitlevates uurimustes.
Concerns about the health care in prison are raised in almost all the studies dealing with the living conditions of the prison population.
Vastavalt rahvusvahelistele ja Euroopa standarditele ja konventsioonidele peab kõigile vangidele, nii meestele kui ka naistele olema tagatud juurdepääs tervishoiuteenustele, mis on sama kvaliteetsed kui ülejäänud elanikkonnale osutatavad teenused.
According to international and European standards and Conventions, all prisoners, women and men, should enjoy equal access to health care services which should be of the same quality as the ones provided to the general population.
Kuigi mõnes mõttes kannatavad mehed ja naised vanglas samasuguste terviseprobleemide all, esineb siiski märkimisväärseid erinevusi nende kahe rühma probleemide olemuses, tõsiduses ja raskusastmes.
Although in some respects women and men in prison face similar health problems, there is a significant difference in the nature, intensity and complexity of the problems in the gender groups.
Vanglad on peamiselt mõeldud meestele ning vanglapoliitika, tegevuskavade, protseduuride ja personali puhul ei võeta piisavalt arvesse naiste tervishoiuvajadusi.
In prison systems mostly primarily designed for men, women's health needs are often not sufficiently addressed by prison policy, programs, procedures and staff.
Naistel on täiendavaid ja erinevaid vajadusi mitte ainult hügieeni, rasedusaegse ja sünnitusjärgse hoolduse ning günekoloogilise abi osas, vaid ka psühholoogilise abi vajadus, eriti ammuse või hiljutise füüsilise, emotsionaalse või seksuaalse kuritarvitamise kõrge esinemissageduse tõttu.
Women have additional and different needs with respect not only to hygiene, maternity care and gynaecological health but also to psychological health notably because of a greater incidence of past or recent abuse whether physical, emotional or sexual in nature.
Seepärast on oluline rõhutada, et tuleb ette näha tervishoiukavad ja hügieenitingimused, mis on kohandatud naisvangide erivajadustele ning tagada vanglate meditsiinipersonali asjakohane väljaõpe.
It is therefore important to underline the necessity to provide for healthcare programmes and hygiene conditions that are adapted to the specific needs of imprisoned women and to ensure adequate training of the prison's medical staff.
Lisaks sellele tuleb igakülgselt lahendada sõltuvuse ja muude tervishoiuvajadustega seonduvad probleemid.
In addition, an integrated approach to addiction or other health problems needs to be implemented.
Kinnipeetavaid võib pidada kõrge uimastikasutamise riskiga rühmaks: uimastikasutajaid on vanglates väga palju ning suur osa naisvange on süüdi mõistetud uimastitega seotud kuritegude eest (suurim osa neist uimastite omamise eest), mis näitab, et uimastid on oluline ja kasvav probleem kuritegelikule teele sattunud naiste elus
The prison population can be considered as a high risk group in terms of drug use: drug users are over-represented in prison, and an important rate of female prisoners have been sentenced as a result of drug offences (the largest part for drug possession) showing that drugs are a significant and increasing problem in the life of delinquent women
Training curriculum for women's prisons - health aspects , Claudia Kestermann (raamatus "International Study on Women's Imprisonment - Current situation, demand analysis and "best practice") ,
Training curriculum for women's prisons - health aspects, Claudia Kestermann, in "International Study on Women's Imprisonment - Current situation, demand analysis and "best practice",
Hiljutise uurimuse kohaselt on siiski vaid vähestes Euroopa riikides välja töötatud uimastiravi programmid vangidele
However, according to a recent study, only a few European countries have developed drug treatment programmes for prisoners
Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskuse 2006. aasta aruandes
In its 2006 Annual Report
2006. aastal esitatud teabe kohaselt näitavad riiklikud aruanded, et ainult neljas riigis (Prantsusmaa, Portugal, Slovakkia ja Rootsi) on olemas soolisi iseärasusi arvestavad projektid uimastisõltuvuses naisvangidele.
In the information available in 2006, national reports reveal that only four countries (France, Portugal, Slovakia and Sweden) have gender-oriented specific projects for drug-using female prisoners.
B. Vaimne tervis
B. Mental health
Vanglad olemasoleval kujul ei ole mitte ainult halb lahendus akuutsete ja krooniliste vaimse tervise häiretega isikutele, vaid vangistuse isoleeriv ja ängistav olemus võib samuti kaasa aidata selliste häirete tekkimisele.
The prison institution as it stands is not only a poor solution to managing individuals with acute and chronic mental health diseases, but the isolative and disempowering nature of imprisonment can also be a contributor to the development of mental health diseases.
Isegi kui vanglapersonal eeldatavasti tagab korra ja turvalisuse, on vangla õhkkond siiski vaenulik, mis võib avaldada negatiivset mõju isikutele, kelle suhtes on kasutatud vägivalda või keda on kuritarvitatud.
Even if prison's staff is supposed to maintain order and security, prison is still a hostile environment which can affect persons who have been previously subjected of violence and abuses.
Seega on igakülgse tervishoiupoliitika vastuvõtmine, mis hõlmab nii vaimseid ja füüsilisi probleeme kui ka psühholoogilise toetuse tagamist vaimse tervise häiretega vangidele, äärmiselt olulise tähtsusega.
Consequently, the adoption of an integrated health policy that would cover both mental and physical problems as well as the provision of psychological support to mentally ill prisoners is of paramount importance.
ÜRO inimõiguste komitee täheldab märkustes kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelise pakti kohta: “Rasedad, kes ei viibi vabaduses, peaksid saama inimliku kohtlemise osaliseks ning nende väärikust tuleb alati austada ja seda eriti sünnituse ja vastsündinu eest hoolitsemise ajal; osalisriigid peaksid esitama aruande selleks võimaldatud vahendite ning emadele ja imikutele arstiabi ja tervishoiuteenuste tagamise kohta»
The UN Human Rights Committee in its comments on the International Covenant on Civil and Political Rights notes that: " Pregnant women who are deprived of their liberty should receive humane treatment and respect for their inherent dignity at all times, and in particular during the birth and while caring for their newborn children; States parties should report on facilities to ensure this and on medical and health care for such mothers and babies."
Vangis viibivatele rasedatele tuleb osutada nõuetekohast arstiabi ning sünnituseelset ja -järgset abi, kuid samas ei pruugi väheste vahenditega ja peamiselt turvalisusega tegelevad vanglatöötajad pidada neid esmatähtsateks meditsiinilisest aspektist vaadatuna.
Pregnant women in prison are required to be given adequate medical ante-natal and post-natal care but they may not be seen as medical priorities by poorly resourced and security conscious prison staff.
ÜRO kinnipeetavate kohtlemise miinimumnõuete artikli 23 lõikes 1 on antud soovitus, mille kohaselt «naistevanglates peavad olema erivahendid sünnituseelseks ja -järgseks hoolduseks ning raviks"
The Standard Minimum Rules for the Treatment of Prisoners, rule n° 23 (1) recommends that "in women's institutions there shall be special accommodation for all necessary pre-natal and post-natal care and treatment"
Vastu võetud kuritegevuse ennetamist ja õigusrikkujate kohtlemist käsitleval ÜRO 1. kongressil Genfis 1955. aastal ning heaks kiidetud Majandus- ja Sotsiaalnõukogu 31. juuli 1957. aasta resolutsiooniga 663 C (XXIV) ning 13. mai 1977. aasta resolutsiooniga 2076 (LXII)
Adopted by the First United Nations Congress on the Prevention of Crime and the Treatment of Offenders, Geneva in 1955, and approved by the Economic and Social Council resolution 663 C (XXIV) of 31 July 1957 and 2076 (LXII) of 13 May 1977
Rasedatel on ka vaja eritoitlustamist, neil on meditsiinilised erivajadused ning liikumisvajadused, mida vanglakeskkond tavaliselt piisaval määral ei võimalda.
They also have dietary requirements, medical special needs and specialised exercise regimes, which are not sufficiently provided for in the prison environment.
Emad vanglas
Mothers in prison
Ema vanglasviibimine võib kaasa tuua pereelu täieliku lakkamise.
The mother's imprisonment can result in a complete disruption to family life.
Lahusolek on kahjulik nii emale kui ka lapsele, kellest saab ema suhtes tehtud otsuse süüta ohver.
The separation is harmful for mothers and children which become innocent victims of the decision taken over their mother.
Vanglas viibivate naiste keskmine vanus Euroopas jääb 20 ja 40 aasta vahele ning seepärast on tõenäoline, et naine on võib olla ema või emaks saada.
The average age of the majority of imprisoned women in Europe is between 20 and 40 and as a consequence the women are likely to be or become mothers.
Kui vahistamise ajal naine on juba ema, siis sageli on ta laste peamine või ainus hooldaja.
When they are already mothers at the time of their arrest, they are often the primary or the only carers of their children.
Rachel Taylori andmetel oli 2002. aastal Ühendkuningriigis:
According to Rachel Taylor, in the United Kingdom in 2002:
" – 66% naisvangidest emad;
" - 66% of female prisoners were mothers;
– 34% emadest olid enne vangistust üksikvanemad, kusjuures 43% neist jääb ilmselt üksikvanemaks pärast vanglast vabanemist".
- 34% of mothers were single parents before prison, with the proportion rising to 43% for those who expected to be single parent on release."
Vahi all viibivad naised nimetasid muret laste pärast ühe peamise asjaoluna, mis tekitab depressiooni ja ärevust ning viib lõpuks enese vastu suunatud tegudele.
Concern over their children is cited by women in custody as one of the most important factors in causing them depression and anxiety, and in leading to self-harm.
Euroopa Komisjoni poolt läbiviidud uurimus
The study conducted on behalf of the European Commission
Vangid, kellel ei ole õnnestunud olla head kodanikud, võivad olla head vanemad ning lisaks sellele võib edukaks vanemaks olemine aidata kaasa paremaks kodanikuks saamisele.
Prisoners who have failed as citizens can succeed as parents and furthermore, success as parent can help them to become better citizens.
Uurimused on näidanud, et head peresidemed on olulise tähtsusega vangist vabanemise ajal, sest tagasipöördumine stabiilsesse perekeskkonda on peamine korduvkuritegevuse vältimist toetav asjaolu
Studies have proved that good family links are important at the time of the release notably because having a stable family environment to return is a major disincentive to recidivism
Oliver Robertsoni eespool viidatud uurimus. .
Oliver Robertson's study cited previously. .
Paljudes uuringutes on märgitud, et raske on teha üldistusi mõju kohta, mida avaldab lapsele lahusolek vanemast viimase vangistuse tõttu
Several studies have noted the difficulties involved in making any generalisations about the impact on children of separation from their parents as a result of imprisonment
Oliver Robertsoni tähelepanekud, ibid., lk 11. .
Oliver Robertson observes, ibid., p.11 .
Vanema vangistusest tuleneva mõju ulatus lapsele sõltub suurest hulgast teguritest: vanusest, millal laps vanemast lahutati, lahusoleku pikkusest, kuivõrd laps tunneb oma uut hooldajat ning kuivõrd häbiväärseks peab lapse ümbruskond vangisolekut
The extent to which a child will be affected by parental incarceration depends on a large number of variables: the age at which the parent-child separation occurs, the length of separation, the child's familiarity with his or her new caregiver, and the degree of stigma that the child's community associates with imprisonment
"Forgotten Families - the impacts of imprisonment" in Family Matters , Ann Cunningham, Winter 2001, lk 36–37. .
"Forgotten Families - the impacts of imprisonment" in Family Matters, Ann Cunningham, Winter 2001, p.36-37. .
Väikelapse emaga koos hoidmine tekitab hulga keerukaid küsimusi selle kohta, kas selliste laste jaoks on piisavalt vahendeid ja võimalusi, et tagada nende füüsiline, vaimne ja emotsionaalne areng, sealhulgas suhtlemine teiste isikutega (täpsemalt teiste lastega).
Keeping a baby with his mother raises complex issues about the facilities available for such children to ensure their own appropriate development – physical, mental and emotional, including their interaction with external people (more especially other children).
Euroopa Nõukogu soovitab oma 2000. aastal avaldatud aruandes luua "väikesi turvatud ja poolturvatud üksusi, mis osutavad sotsiaalseid tugiteenuseid väikesele hulgale vahi all hoitavatele emadele, kus laste eest saab hoolt kanda lapsesõbralikus keskkonnas ning kus lapse parimad huvid on esmatähtsad, kuid samas tagatakse sellega üldsuse turvalisus"
The Council of Europe recommends, in a report published in 2000, the development of "small scale secure and semi-secure units with social services support for the small number of mothers who do require such custody, where children can be cared for in a child-friendly environment and where the best interests of the child will be paramount, but where security can be offered to the public"
Isegi juhul, kui spetsiaalsed emade ja laste üksused on olemas, on neid sageli vähe.
Even in the cases where special mother and baby units are provided, these are often very limited in numbers.
Sellised üksused on kulukad ning seetõttu ületab nõudlus pakkumise.
These units are expensive to fund and as a result supply is lower than demand.
C. Laste külaskäigud vanglasse
C. Visits of the children in prison:
Külaskäigud on olulised vangide toimivate peresuhete säilitamiseks ning selleks tuleb esimesel võimalusel luba anda.
Visits are a vital way of maintaining meaningful family relationships to prisoners, and this opportunity should be offered as soon as possible.
Prantsusmaal läbiviidud uurimuses leiti, et kui õiguserikkujal ei ole olnud kontakti oma lapsega kinnipidamise esimese kuue kuu jooksul, ei otsita selleks võimalusi ka hiljem
A study in France found that if an offender had no contact with a child during the first six months of detention, no further contact with the child ensued.
Relais Enfants-Parents (1999) Maintien des liens en détention, quoted in Liz Ayre et al., Children of imprisoned Parents: European Perspectives of Good Practices , 2006, lk 48. .
Relais Enfants-Parents (1999) Maintien des liens en détention, quoted in Liz Ayre et al., Children of imprisoned Parents: European Perspectives of Good Practices, 2006, p.48
Peresidemete säilitamine etendab olulist osa korduvkuritegude ärahoidmisel ja vangide taaslülitamisel ühiskonnaellu.
The preservation of family ties plays an important role in the prevention of recidivism and social reintegration of prisoners.
Teatav hulk asjaolusid, nagu ranged külastustingimused ja ebasõbralik õhkkond külastuse ajal võivad siiski põhjustada perekondlike suhete purunemise ja sideme katkemise lastega.
However, a certain number of factors such as inflexible visiting conditions and unfriendly visiting environments can cause a disruption in family relationships and contact with children.
Eesmärk on luua keskkond, mis tagab nii turvalise kui ka head perekondlikud sidemed (paindlikud külastustingimused, mõningast liikumisvabadust ning pereelu puutumatust tagav külalistuba, lapsesõbralik keskkond jne).
The challenge is to create an environment that balances both the needs of security and of good family contact (flexible visiting conditions, visit room allowing some freedom of movement and family privacy, friendly environment for children etc).
Vaatega tulevikku: taaslülitumine töö- ja ühiskonnaellu
Preparing the future: social and professional reintegration
Vangistusel on kaks olulist ja teineteist täiendavat ülesannet:
Prisons have to fulfil two essential and complementary missions:
– avalikkuse kaitsemine inimeste eest, kes on pannud toime ohtliku või vähemalt karistust vääriva teo, ja
- the protection of the public from people who have had dangerous or at least punishable behaviours and;
– süüdimõistetud isikute ühiskonda taaslülitamine pärast nende vabastamist.
- the reintegration of the convicted persons in the society, at the time of their release.
A. Haridus, koolitus ja töötamine
A. Education, training and employment:
Naisvange käsitleva statistika kohaselt on enamasti tegemist madala haridustaseme ja väheste ametioskustega isikutega.
Statistics on women's prisoners suggest a generally low level of education and a professional skills deficit.
Näiteks ei ole Ühendkuningriigis "47% üldse mingit kvalifikatsiooni.
In the UK for instance, "47% have no educational qualifications.
Kui kogu elanikkonnast on 2 % koolist väljavisatuid, siis süüdimõistetud naisvangide hulgas on neid 33%"
Whilst 2 % of the general population have been excluded from school, 33% of sentenced women prisoners were excluded from school"
Kui vanglas viibitud aega kasutada vangide ettevalmistamisele stabiilsemaks eluks pärast vabanemist, peaks hariduse omandamine selleks olema oluline vahend.
If the time spent in prison is to be used to prepare the inmates for a more stable life after their release, education should be an important tool in that purpose.
Piiratud vahendite tõttu (personal ja rahastamine) ei ole Euroopa vanglates võimalik korvata kõiki hariduse ja oskustega seotud puudujääke, kuid kõikidele vangidele tuleks vähemalt pakkuda võimalust omandada põhilised oskused, mis on vajalikud nende edaspidiseks taaslülitumiseks ühiskonnaellu.
Because of limited resources (staff and finance) prisons in Europe are not able to compensate for all educational and skill deficits but should at least offer all prisoners the possibility to acquire the basic educational skills that are necessary for their future social reintegration.
Paljude Euroopa vanglate puhul võib täheldada lahknevust naistele pakutava kutsealase väljaõppe ja tööturuvajaduste vahel.
In many European prisons a division is observed between vocational training for women and the demands of the labour market.
Enamik vanglaid pakuvad koolitust nn naisteametite omandamiseks, mille puhul arendatakse oskusi ja võimeid, mida on traditsiooniliselt seostada naiste kultuurilise ja sotsiaalse rolliga (õmblemine, juuksuriamet, koristamine, tekstiilitööstus, tikkimine jne).
Most prisons offer a feminized job training limited to the development of the skills and abilities traditionally attributed to women in the cultural and societal female role (dressmaking, hairdressing, cleaning, textiles, embroidery, etc.).
Neid madalalt tasustatavaid töid ei ole eriti vaja ka tööturul ning seega võib see soodustada sotsiaalse ebavõrdsuse põlistamist ja samuti kahjustada ühiskonna- ja tööellu taaslülitumist.
These low paid activities do not receive a highly valued response in the labour market and thus may favour the perpetuation of social inequalities as well as undermine social and professional integration.
Vanglate juhtkondi tuleks ergutada andma kõrgetasemelist ametialast koolitust, mis vastab tööturuvajadustele, samuti pakkuma soolistest stereotüüpidest mõjutamata mitmekülgseid töötamisvõimalusi.
Prison authorities should be encouraged to provide high quality vocational training measures that are adapted to the labour market needs as well as diversified employment opportunities free from gender stereotypes.
Vanglaasutuste koostööd vangidele tööd andvate ettevõtetega tuleks samuti edendada, sest see on osa vangide rehabilitatsiooniprotsessist.
The collaboration of prison institutions with external firms for the employment of prisoners should also be promoted as part of the prisoner's rehabilitation process.
B. Sotsiaalne kaasatus
B. Social inclusion
Vanglast lahkudes on suuremal osal vangidest vaja lahendada terve hulk olulisi probleeme, nagu elukoha leidmine, püsiva sissetuleku leidmine, suhete taastamine laste või teiste ülalpeetavate pereliikmetega ning nende eest hoolitsemine.
Upon leaving prison most prisoners have to face a broad range of crucial problems such as ensure housing, regular income, heal relationships with and provide for children or other dependent family members.
Vangide edukat sotsiaalset kaasatust tuleb ette valmistada vangis viibimise ajal ja pärast vabanemist koostöös sotsiaalteenistuste ja muude asjaomaste organisatsioonidega, et tagada sujuv üleminek vanglast vabadusse.
Successful social inclusion of prisoners must be prepared during and after imprisonment with the cooperation of social services and other relevant organizations in order to ensure a smooth transition from prison to liberty.
Erilist tähelepanu tuleb pöörata psühholoogilisele ettevalmistusele (kuriteo analüüs, traumade ja sõltuvusega toimetulek asjakohase psühholoogilise nõustamise ja ravi abil) ning vabanemiseks sotsiaalse toe pakkumine (positiivse programmi väljatöötamine jne).)
Particular attention must be granted to the psychological preparation (processing of crime, handling of traumas and addictions through appropriate psychological support and treatment) and to the provision of social support for release (working out positive projects etc.)
Säästev põllumajandus ja biogaas: ELi õigusaktide läbivaatamise vajadus
on sustainable agriculture and biogas: a need for review of EU legislation
Werner Langen , tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjon
Werner Langen , Committee on Industry, Research and Energy
keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjonI ARVAMUS........16
OPINION of the Committee on Industry, Research and Energy (*) ..........16
Tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjonI ARVAMUS............19
OPINION of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety 19