natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ajutine uurimiskomisjon ei tohi uurida küsimusi, millega tegeleb siseriiklik või Euroopa Kohus, enne kui kohtumenetlus nendes asjades on lõpetatud (EÜ asutamislepingu artikkel 193 ja otsuse 95/167 artikkel 3).
A temporary committee of inquiry may not investigate matters being examined before a national or Community Court of law until such time as the legal proceedings have been completed (Article 193 TCE and Article 3 of the 1995 Decision).
EÜ asutamisleping ja otsus seavad uurimiskomisjonile seega kolm piirangut: ta peab uurima väidetavaid rikkumisi või halduslikku omavoli ühenduse õiguse rakendamisel; need teod peaksid väidetavalt olema teostatud ühenduse või riigi haldusasutuse poolt; ning tal ei ole õigust asja uurida enne riikliku või ühenduse kohtu töö lõppu.
Thus the Treaty and the Decision set three limits for a PCI: it must investigate alleged contraventions or maladministration in the implementation of Community law; these actions should have been allegedly carried out by Community or national administrations; and it does not have the right to investigate matters before a national or Community Court.
EÜ asutamislepingus ei tehta siinkohal mingit vahet ja viidatakse vaid juhtudele, kui „fakte uurib kohus”, samas kui otsuse 95/167 artikli 2 lõikes 3 viidatakse selgelt riiklikule või Euroopa Kohtule.
The Treaty makes no distinction and simply refers to "facts are being examined before a Court" whilst the Decision in Article 2, paragraph 3, clearly refers to national or Community Courts.
Käesolevas küsimuses puudub Euroopa Kohtu pretsedendiõigus, nii et põhimõtteliselt tundub, et sub judice piirangut tuleks kohaldada siseriiklike kohtute ja Euroopa Kohtu suhtes, välja arvatud ehk nendel juhtudel, kui kohtuasja eesmärk on peatada uurimiskomisjoni uurimine.
There is no ECJ case-law on the subject so, in principle, it seems that the sub judice limitation should be applied to national or Community Courts except, perhaps, in those cases where the purpose of the litigation is to stop the investigations of a committee of inquiry.
Piirangut tuleks ka mõista stricto sensu ehk selle täpses mõttes: piirangu puhul viidatakse üksnes konkreetsele veel otsustamata kohtuasjale ja seda ei saa laiendada kaasnevatele või seotud kohtuasjadele.
The limitation should also be understood strictu sensu : it refers only to the specific issue sub judice and cannot be extended to collateral or related matters.
Ombudsmani 1996. aasta aastaaruandes, vastusena Euroopa Parlamendi palvele, antakse siiski haldusliku omavoli mõistele järgmine definitsioon:
However, the Ombudsman's Annual Report for 1996, responding to a request from the EP, explains the term maladministration as follows:
Haldusliku omavoliga on tegemist siis, kui ühenduse asutuse või organi tegevus ei vasta aluslepingutele või ühenduse õigusaktidele, mis on talle siduvad, või ta ei järgi Euroopa Kohtu või esimese astme kohtu kehtestatud õigusnormi või põhimõtet.
Clearly there is maladministration if a Community institution or body fails to act in accordance with the Treaties and with the Community acts that are binding upon it, or if it fails to observe the rules and principles of law established by the Court of Justice and Court of First Instance.
Haldusliku omavolina võib käsitleda ka paljusid teisi juhtumeid, sealhulgas korrapäratu, puudulik haldus, võimu kuritarvitamine, ebaõiglus, halduseeskirjade eiramine või valeteabe andmine, diskrimineerimine, põhjendamatu viivitus, teabe andmisest keeldumine jne
Many other instances may also amount to maladministration, including administrative irregularities, administrative omissions, abuse of power, unfairness, malfunction or incompetence, discrimination, avoidable delays, refusal of information, negligence, etc.
Ombudsmani 1996. aasta aastaaruanne. .
Ombudsman's Annual Report for 1996.
Euroopa Parlament kiitis käesoleva lähenemisviisi heaks oma 16. juuli 1998. aasta resolutsioonis
The EP has endorsed this approach in its resolution of 16 July 1998
10) Lõpuks, uurimiskomisjonile on seatud piirang aruande esitamise tähtaja suhtes, mis on täpsustatud tema volitustes (otsuse artikli 2 lõike 1 lõpus).
Finally, the committee of Inquiry is limited by the deadline for submission of its report as specified in the mandate (Article 2, paragraph 1 in fine of the Decision).
Aruanne esitatakse 12 kuu jooksul alates komisjoni loomisest, kuid seda võib kahel korral kolme kuu võrra pikendada (otsuse artikli 2 lõige 4 ja kodukorra artikli 176 lõige 4).
The deadline may be no longer than 12 months from the date when it was set up but may be extended twice by three months (Article 2, paragraph 4 of the Decision and Rule 176(4)).
11) Vaatamata kodukorras või otsuses 95/167 sätestatule, on uurimiskomisjoni modus operandi ja volitused samad, mis on ette nähtud alalistele komisjonidele (kodukorra artikli 176 lõige 2).
Notwithstanding what is provided by the Rules or Decision 95/167, the modus operandi and powers of a committee of inquiry are the same as those provided for standing committees (Rule 176 paragraph 2).
12) Uurimiskomisjonile antud laiendatud volitused on peamiselt ära toodud otsuse 95/167 artiklis 3.
The extended powers granted to a committee of inquiry are mostly found in Article 3 of Decision 95/167.
Artikli 3 lõikes 1 sätestatakse, et ajutine uurimiskomisjon viib läbi uurimisi, mis on vajalikud ühenduse väidetavate rikkumiste või selle väidetava ebaõige rakendamise kontrollimiseks.
Article 3, paragraph 1 provides that a committee shall carry out the inquiries necessary to verify alleged contraventions or maladministration.
Käesolevat sätet tuleb lugeda koos käesolevas märkuses mainitud järelevalvevolitustega.
This provision has to be read in connection with the supervisory powers as mentioned in this note.
Euroopa Ühenduse institutsioonid ja liikmesriigid on eelkõige kohustatud tegema uurimiskomisjoniga koostööd EÜ asutamislepingu artikli 10 kohaselt.
European Community institutions and Member States are in particular obliged under Article 10 TCE to cooperate with the committee.
Artikli 3 lõike 5 teises lauses ning lõikes 6 selgitatakse täiendavalt dokumentide edastamise kohustust (institutsioonid annavad liikmesriigist pärit dokumendid uurimiskomisjoni käsutusse alles pärast asjaomase riigi teavitamist).
Paragraphs 5, second sentence and paragraph 6 of Article 3 further clarify this obligation to provide information (institutions shall not supply the committee with documents originating in a Member State without first informing the State concerned).
On selge, et uurimiskomisjonil puuduvad volitused kohustada kodanikku tunnistusi andma, kui ta seda ei soovi.
It is quite clear that the committee has no powers to oblige a citizen to give evidence if he or she is not willing.
Teiselt poolt teavitab uurimiskomisjon sellisest võimalusest iga isikut, kelle nime on uurimise käigus nimetatud, juhul kui vastav esinemine võib isikut kahjustada.
On the other hand, the committee shall inform any person named in the course of an inquiry if this might be prejudicial to him or her.
Igal isikul on õigus nõuda taotluse korral tema kuulamist uurimiskomisjoni poolt (artikli 3 lõige 8).
The person has the right to be heard by the committee if requested (Article 3 paragraph 8).
Kohustuste suhtes peab uurimiskomisjon austama teatavaid korralduslikke piiranguid :
With respect to the duties, the committee has to respect certain procedural limitations :
Menetlus toimub kinnistel koosolekutel, kui seda taotleb veerand uurimiskomisjoni liikmetest või ühenduse või siseriiklikud ametiasutused või kui uurimiskomisjon käsitleb konfidentsiaalset teavet.
Proceedings (meetings) shall take place in camera if requested by one quarter of the Members, or if requested by national authorities, EC institutions or when dealing with secret documents.
Kodukorra artikli 176 lõikes 8 sedastatakse, et uurimiskomisjoni esimees kannab vastutust selle eest, et komisjoni arutelude puhul oleks tagatud nende konfidentsiaalsus ning artikli 176 lõikes 9 sätestatakse edastatud salajaste või konfidentsiaalsete dokumentide kontrollimise suunised.
Rule 176 paragraph 8 states that the Chairman shall ensure that the confidentiality of deliberations is respected and Rule 176 paragraph 9 provides guidance for the examination of secret or confidential documents forwarded.
16) Artikli 4 lõikes 1 sedastatakse, et teave, mida uurimiskomisjon on saanud, on mõeldud eranditult tema ülesannete täitmiseks.
Article 4, paragraph 1 states that the information gathered by the committee shall be used solely for the performance of its duties.
Seda ei tohi avalikustada, kui see sisaldab isikute nimesid või salajast või konfidentsiaalset teavet.
It will not be made public if it contains material of a secret or confidential nature.
Sellega kehtestatakse uurimiskomisjoni liikmetele privileegitud teabe suhtes konfidentsiaalsuse kohustus; sama kehtib Euroopa Liidu ametkonna ja teiste Euroopa Parlamendi või liikmete töötajate kohta.
A duty of confidentiality on Members of the committee in respect of privileged information is established; the same applies for European Union staff and other EP or Members' staff.
Eraisikute või liikmete puhul tõstatub vastutus üksnes asjaomaste riiklike kohtute või parlamendi distsiplinaarmeetmete kontekstis (kodukorra VII lisa).
For private persons or Members, responsibilities arise only in the context of the relevant national Courts or parliamentary disciplinary measures for Members (Annex VII to the Rules)
Põhimõtteliselt ei peaks see tunnistajatele andma õigust juristi kaasata, sest õigusega ei ole seda ette nähtud, kui nad just ei karda menetluse käigus langeda süüdistuste alla.
In principle, this should not entitle them to be accompanied by a lawyer, because witnesses do not as a rule enjoy this right, except if they fear accusation during the course of a procedure.
Euroopa Parlamendi õiguskomisjoni tavaks on lubada liikmetel tulla koos oma advokaadiga, kuid mitte lubada advokaadil sõna võtta.
The practice at the Legal Affairs Committee of the EP has been to allow Members to come with their lawyers but without allowing the lawyer to take the floor.
Käesoleva tava on valinud ka uurimiskomisjon.
This has been the practice chosen by the committee.
Uurimiskomisjoni viimaseks ülesandeks on töö lõpetamisel esitada parlamendile aruanne oma töö tulemuste kohta, vajaduse korral koos eriarvamustega.
The final duty of the committee, after completion of its tasks, is to submit to Parliament a report on the result of its work, containing if need be minority opinions.
Aruanne avaldatakse (kodukorra artikkel 176 lõige 10).
The report is published (Rule 176 paragraph .10).
Tol ajal ei olnud enamiku liikmesriikide parlamentide uurimisvolitused nii ulatuslikud ja üksikasjalikud, nagu nad on praegu.
At that time the powers of inquiry at the Parliaments of most Members States were not as large and detailed as they are now.
Samuti ei olnud Euroopa Parlamendi pädevus, kohustuste iseloom ja volitused samad, mis praegu.
Likewise, the competences, nature of the responsibilities and powers of the European Parliament were not the same as the institution enjoys today.
Euroopa Parlamendi poliitiline tähtsus on kasvanud ja nii ka paljude Euroopa kodanike ootused.
The European Parliament's political stature has grown and so have the expectations of many European citizens.
Nagu eespool öeldud, moodustavad uurimiskomisjonid tähtsa osa Euroopa Parlamendi järelevalvepädevusest ja nende rolli tuleks seepärast tugevdada.
As said above, the committees of inquiry are an important part of Parliament's supervisory powers and therefore should be reinforced.
1995. aastast saadik on moodustatud vaid kolm uurimiskomisjoni.
Since 1995 only three committees of inquiry have been set up.
Eelisõiguse selline kasutamine tundub olevat väga tagasihoidlik.
It does seem a very moderate use of the prerogative.
Isegi kui alalised komisjonid teostavad oma järelevalve kohustusi igati rahuldavalt, keskenduvad uurimiskomisjonid vaid ühele konkreetsele ülesandele, mille töösse annavad oma panuse erinevate komisjonide erinevate kogemuste ja teadmisega liikmed.
Even if the standing committees accomplish their supervisory responsibilities very satisfactorily, the committees of inquiry are committees focused on one specific task, with Members from different committees bringing different experiences and knowledge.
Uurimiskomisjonil on, välja arvatud Euroopa Komisjoni suhtes, väga vähe volitusi: ta ei saa tunnistajaid välja kutsuda, sellel, kui võimalik tunnistaja keeldub koostööst uurimise jaoks, puuduvad igasugused tagajärjed, hind või trahv, ning samuti puuduvad sanktsioonid valetunnistuse andmise või uurimisel osalemisest või uurimiskomisjonile tunnistuste andmisest keeldumise eest.
Except with regard to the European Commission, the committee has very little power: it cannot summon witnesses, there are no consequences, cost or penalty if a possible witness refuses to cooperate with the inquiry, and there are no sanctions for giving false testimony or for refusing to attend or to give evidence before the committee.
21) Uurimiskomisjonil puudub kohtule sarnane uurimispädevus riigi haldusasutuste suhtes või kui haldusasutus või eraõiguslik asutus keeldub uurimiskomisjonile dokumente edastamast.
21) The committee has no investigative powers similar to the Courts in connection with national administrations or when an administrative or private body refuses to deliver documentation to the committee.
Samuti puudub tal võimalus paluda oma uurimise käigus siseriikliku kohtu abi.
Neither does it have the possibility to ask a national Court for assistance in the course of its investigation.
Selline olukord on ajendanud uurimiskomisjoni olukorda hindama ja viinud ta poliitika osakonnale teabenõude esitamiseni selle kohta, milline on praegu olukord teatavates riikide parlamentides
This situation has prompted the committee to evaluate the situation, leading it to request from the Policy department information on what is at the present time the situation in a number of National Parliaments
Asjakohase teabe andsid Euroopa Parlamendi uurimis- ja dokumentatsioonikeskuse (ECPRD) korrespondendid. .
The information was provided by the correspondents of the European Centre for Parliamentary Research and Documentation (ECPRD). .
Käesoleva osaga on liidetud lisa, milles on ära toodud ülevaade mitmest uurimiskomisjonile huvi pakkuvast küsimusest eesmärgiga esitada Euroopa Parlamendile mitu soovitust.
Attached to this Part there is an Annex with an overview on several questions of interest for this committee of inquiry with a view to putting forward a number of suggestions to Parliament.
22) Et saada võrdlevat teavet liikmesriikide parlamentide uurimiskomisjonide moodustamise ja töökorralduse kohta, hinnati 2003. aastal 15 liikmesriigis ja Šveitsis kogutud andmeid.
In order to gather comparative information concerning the setting up and working procedures of the committees of inquiry of national parliaments of the Member States, data collected from 15 Member States and Switzerland in 2003 was evaluated.
Riikide parlamentides uurimiskomisjonide moodustamise ja nende töökorralduse kohta kehtib enamikus liikmesriikides (v.a Ühendkuningriigi alamkojas) põhiseaduslik süsteem, mis näeb ette uurimiskomisjonide loomise.
With respect to the setting up of committees of inquiry in national Parliaments and their working procedures, the majority of Member States (except for the House of Commons of the United Kingdom) have a constitutional system that provides for Parliamentary Committees of Inquiry (PCIs).
Tuleks siiski märkida, et mõningatel Ühendkuningriigi erikomisjonidel (nii alam- kui ka ülemkojas) on teiste riikide uurimiskomisjonidega sarnased menetlused, ainult et neil on laialdased volitused ja alaline kohustuste nimekiri (nt ELi õigusaktide kontrollimine).
It should be noted, however, that some of the British Select Committees (both in the House of Commons and the House of Lords) have procedures similar to those of PCIs in other countries, but they have an open-ended mandate and a permanent catalogue of duties (e.g., scrutiny of EU legislation).
Kõnealustes riikides on uurimiskomisjonide loomiseks olemas õiguslik raamistik.
In these countries there is a legal framework for the creation of PCIs.
See sisaldab kas põhiseaduse, parlamendi kodukorra või tavaõiguse sätteid.
This includes provisions either in the Constitution, the Rules of Procedure of the Parliament, or ordinary law.
Teatavates riikides hõlmab õiguslik alus kõiki kolme tasandit, samas kui teistes riikides võib asjaomaseid sätteid leida vaid ühes või kahes eespool mainitud kategoorias.
In some countries the legal bases encompass all three levels, whereas in others the relevant provisions can be found in just one or two of the categories mentioned above.
Mõnes riigis on uurimiskomisjonidele pandud täiendav kohustus tagada põhiseaduse või teiste õiguslike sätete austamine.
In some states PCIs have the additional duty to ensure respect of the Constitution or other legal provisions.
Mõnel juhul (Soome, Iirimaa, Hispaania, Rootsi, Ühendkuningriigi ülemkoda) on uurimiskomisjoni volitused sarnased teiste parlamendikomisjonide omadele.
In some cases (Finland, Ireland, Spain, Sweden, UK House of Lords) PCIs have powers similar to those of other parliamentary committees.
25) Võrdlev uuring näitab, et kõikides liikmesriikides, kus on olemas õiguslik alus uurimiskomisjonide loomiseks (v.a Soome), on kõnealustel komisjonidel võimalik tunnistuste andmiseks välja kutsuda tunnistajaid , nagu näiteks avalike asutuste juhid ja teised kodanikud.
The comparative study indicates that in all Member States which have a legal basis for PCIs (except Finland) there is the possibility for these committees to summon witnesses such as heads of public bodies or other citizens to give evidence.
Kutsele ilmuda parlamendi uurimiskomisjoni ette mittevastamise korral kehtivad eri sanktsioonid , mis riigiti erinevad: näiteks Kreekas võib parlamendi uurimiskomisjoni esimees tunnistaja kohustuslikus korras esinema sundida, samas kui Iirimaal võib uurimiskomisjoni ette ilmumisest keeldumine viia selleni, et asi antakse ülemkohtusse ilmumisorderi saamiseks.
In case of non-compliance with an invitation to appear before a PCI there are different sanctions from country to country: in Greece, for example, the chair of a PCI may enforce the witness's compulsory attendance, whereas in Ireland a refusal to appear before the PCI may lead to presentation of a case to the High Court for an order to appear.
Käsu täitmatajätmine võib ka tähendada kuritegu.
Refusal to comply may also constitute a criminal offence.
Madalmaades võib tunnistajaid, kes keelduvad komisjoni ette ilmumast või ei ilmu meelega kohale, isegi ähvardada vangiminek.
In the Netherlands, witnesses who refuse to appear before the committee or who deliberately do not attend may even be imprisoned.
Paaris riigis saavad uurimiskomisjonid kohustada ka eraõiguslikke asutusi nende jaoks teavet koguma.
In a few countries PCIs can also oblige private bodies to collect information for them.
Enamikus käesoleva uuringu raames analüüsitud liikmesriikides näevad eeskirjad uurimiskomisjonidele ette vahendid juhuks, kui sellised asutused keelduvad koostööst.
In most Member States examined in this survey the rules provide PCIs with tools to deal with a refusal of such bodies to collaborate.
On terve rida võimalusi, kuidas sellistele probleemidele reageerida, alustades haldustrahvidest (nt Austrias) kuni reaalse vanglakaristuseni (nt Madalmaades).
There is a wide range of possibilities to react to such problems, from administrative fines (e.g., in Austria) to the sanction of being imprisoned (e.g., in the Netherlands).
28) Võrreldes sellega on Euroopa Parlamendi ajutist uurimiskomisjoni puudutavate eeskirjade osas endiselt piisavalt ruumi kõnealuste asutuste kohustuste edasiarendamiseks.
Compared to these provisions, the rules concerning temporary committees of inquiry of the European Parliament still leave some scope for developing further the responsibilities of these bodies.
Eriti kasulik oleks karmistada eeskirju, mis puudutavad sanktsioone koostööst keelduvate isikute ja institutsioonide suhtes.
In particular, making stricter the rules governing sanctions for persons or institutions refusing to cooperate would appear useful.
Tihedam koostöö riigi ametiasutustega võiks olla üks viis selle saavutamiseks.
Closer cooperation with national authorities could be one way of achieving this.
Suured erinevused riiklikes süsteemides ette nähtud sanktsioonide vahel võivad samas tekitada diskrimineerimise probleeme seeläbi, kuidas Euroopa Parlament riigi ametiasutuste kaudu kohtleb ELi kodanikke.
However, the wide discrepancies between the sanctions provided for in different national systems could possibly create problems of discrimination in the European Parliament's treatment of EU citizens via national institutions.
Kokkuvõttes võib välja tuua järgmised põhipunktid:
In conclusion we may draw the following key points:
Uurimiskomisjonidel on paljudel juhtudel kohtutega sarnane, kuid väiksema ulatusega uurimispädevus, ning nende volituste ulatus on piisav.
PCIs have in many cases investigative powers similar to the Courts but to a lesser extent, and the scope of their mandate is sufficient.
Uurimiskomisjonidel on üldiselt õigus taotleda avalikelt, sealhulgas kohtu- ja eraõiguslikelt asutustelt teavet ning kõnealused asutused on kohustatud koostööd tegema, vastasel korral võib nende suhtes sanktsioone rakendada.
The PCIs are, in general, entitled to request information from public - including Courts- and private bodies and these bodies are obliged to cooperate subject to sanctions if they refuse to comply.
Tunnistajaid võib reeglina välja kutsuda ja tunnistuse andmisest keeldumise korral võib neile määrata haldus- või isegi kriminaalkaristusi.
Witnesses may, as a general rule, be summoned and are subject to administrative or even criminal penalties if they refuse to give evidence.
Koostöö kohtutega on enamikus liikmesriikides tagatud ja seda väga erinevatel viisidel.
Collaboration with the Courts is ensured in most Member States and in many different ways.
Järeldused , VI OSA – UURIMISKOMISJONi roll
Conclusions - PART VI, COMMITTEES OF INQUIRY
VI OSA – UURIMISKOMISJONI ROLL
PART VI - ROLE OF COMMITTEES OF INQUIRY
Vastavalt oma mandaadile, mis annab talle õiguse esitada mis tahes ettepanekuid, mida ta vajalikuks peab, teeb uurimiskomisjon järgmised järeldused:
The Committee of Inquiry, following its mandate which entitles it to put forward any proposal which it deems necessary, draws the following conclusions:
Komisjon avaldab pahameelt ja kahetsust mitme tunnistaja ebaviisaka käitumise üle, kes ei teinud uurimise läbiviijatega koostööd.
The committee expresses irritation and regret at the discourteous conduct of several witnesses who did not cooperate with the Inquiry.
Komisjon märgib, et uurimiskomisjoni volitused, mis on sätestatud parlamendi kodukorras ning Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni otsuses nr 95/167, on väga piiratud ning ei vasta parlamendi poliitilisele tähtsusele, vajadustele ega pädevusele.
The committee notes that the powers of the Committees of Inquiry, as set in the Rules of Procedure and in Decision 95/167 of the European Parliament, the Council and the Commission, are very limited and not in line with the political stature, needs and competences of the European Parliament.
Equitable Life Assurance Society kriisi uurimiskomisjoni raport
of the report of the Committee of Inquiry into the crisis of the Equitable Life Assurance Society
SISUJUHT Soovitused
INDEX Recommendations
A. II ja III osa – Direktiivi ülevõtmine ja reguleerimissüsteem
A. Part II and III - Transposition and Regulatory system
B. IV osa – Heastamisvahendid
B. Part IV - Remedies
C. V osa – Komisjoni roll
C. Part V - Role of the European Commission
D. VI osa – Uurimiskomisjoni roll
D. Part VI - Role of Committees of Inquiry
A. SOOVITUSED II JA III OSA KOHTA – ÜLEVÕTMINE JA REGULEERIMISSÜSTEEM
A. RECOMMENDATIONS, PART II AND III - TRANSPOSITION AND REGULATORY SYSTEM