natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tema ülesanne oli uurida, kas uus ettepanek oleks võimalik heaks kiita läbivaadatud artikli 190 lõike 4 alusel ehk kas kõikidele liikmesriikidele ühised põhimõtted on ühtsusele parem alus kui ühtne valimismenetlus kõikides liikmesriikides.
His task was to see whether a new proposal could be agreed on the basis of the revised Article 190(4), that is, whether ‘ principles common to all Member States ’ offered a better basis for uniformity than ‘ a uniform electoral procedure in all Member States’.
Anastassopoulos leidis väga ulatusliku konsensuse riikide vahel mitmete ühiste põhimõtete osas, sealhulgas proportsionaalne esindatus.
Anastassopoulos found a ‘very broad consensus’ among States on a number of common principles, including, not least, proportional representation.
Ta jättis kõrvale idee püüda luua territoriaalseid valimisringkondi ühtsel viisil, kuid nõudis nende loomist riikides, mille elanike arv on üle 20 miljoni.
He dropped the idea of trying to craft territorial constituencies in a uniform manner, but insisted on their creation in States with more than 20 million inhabitants.
Nimelt tõstatas ta küsimuse, kas osa kohtadest (tema ettepanekul 10 %) oleks võimalik jaotada proportsionaalselt (soolisel tasakaalul põhinevate) riikidevaheliste nimekirjade alusel alates 2009. aasta valimistest.
Notably, he raised the question of whether a portion of seats – he proposed ten per cent ‑ could be distributed proportionately from transnational (gender balanced) lists as from the 2009 elections.
Riikide osaluskünnis peaks jääma vabatahtlikuks.
National thresholds should remain optional.
Eelishääletuse süsteemi peaks ergutama kui tulemusi stimuleerivat vahendit.
Preferential voting should be encouraged as a stimulus to turnout.
Parlamendi topeltmandaadid keelustataks.
Dual parliamentary mandates would be banned.
Raportöör tegi ettepaneku tuua valimised ettepoole, juunist maisse (et vältida suvepuhkusi põhjapoolsetes riikides), ning kärpida hääletamise aega maksimaalselt kahele päevale.
He proposed bringing the elections forward from June to May (in order to avoid summer holidays in Northern states), and to truncate the time for polling itself to two days maximum.
Kaugeleulatuv Anastassopoulose raport võeti parlamendis vastu 15. juulil 1998. aastal 355 poolt- ja 146 vastuhäälega, erapooletuid oli 39
The far-reaching Anastassopoulos Report was adopted by Parliament on 15 July 1998 by 355 votes to 146 with 39 abstentions.
EÜT C 292, 21.9.1998; parlamendi resolutsioon on esitatud seletuskirja I lisas. .
OJ C 292, 21.9.1998; Parliament’s resolution is reproduced in Annex I.
2002. aastal muutis nõukogu 1976. aasta akti, et seadustada igal pool proportsionaalse esindatuse süsteemi kehtestamine, võimaldada selgesõnaliselt üksiku ülekantava hääle ja eelishääletamise süsteemi kasutamist, parandada territoriaalsete valimisringkondade loomist, määrata maksimaalseks osaluskünniseks 5 %, kaotada topeltmandaat ja võimaldada siseriikliku õiguse kohaldamist mandaatide tühistamise ja vabade kohtade täitmise suhtes
In 2002 the Council modified the 1976 Act in order to codify the introduction everywhere of proportional representation, to allow explicitly STV and preferential voting, to cater for territorial constituencies, to fix a maximum threshold of 5 per cent, to phase out the dual mandate, and to let national law apply to the withdrawal of mandates and the filling of vacancies.
Nõukogu 25. juuni 2002. aasta ja 23. septembri 2002. aasta otsus, millega muudetakse esindajate otsest ja üldist Euroopa Parlamenti valimist käsitlevat akti; EÜT L 283, 21.10.2002. .
Council Decision of 25 June 2002 and 23 September 2002 amending the Act concerning the election of the representatives of the European Parliament by direct universal suffrage; OJ L 283, 21.10.2002.
Parlamendi Anastassopoulose raporti julgemaid ettepanekuid nõukogu vastu ei võtnud
The bolder proposals of the Parliament's Anastassopoulos Report were not adopted by the Council.
Tervikteksti vt Dr George N. Anastassopoulos, The Debate on the System of Electing the Members of the European Parliament, eessõna professor Dimitris Th.
For a full account, see Dr George N. Anastassopoulos The Debate on the System of Electing the Members of the European Parliament , foreword by Professor Dimitris Th.
Tsatsos MEP, Ateena ja Brüssel, 2002. .
Tsatsos MEP, Athens & Brussels, 2002.
Nice, Laeken ja konvent
Nice, Laeken and the Convention
Parlamendil ei õnnestunud tõstatada Nice’i valitsustevahelisel konverentsil valimismenetluse küsimust.
Parliament was unsuccessful in raising the matter of its electoral procedure at the Nice Intergovernmental Conference.
Selle asemel tõstatati parlamendikohtade arvu ümberjaotamise küsimus 2000. aasta detsembri valitsustevahelise konverentsi lõppetapis.
Instead, the closing stages of the IGC in December 2000 were marked by the bruising row over the redistribution of seats in the Parliament.
Lõpuks suurendati aastateks 2004–2009 täiskoja kohtade arvu 732 kohani (sel ajal kahekümne viie riigi puhul): Saksamaale jäi 99, Prantsusmaale, Itaaliale ja Ühendkuningriigile võrdselt 78 ning Hispaaniale ja Poolale mõlemale 54.
In the end, the size of the House for 2004-09 (for the then twenty-five States) was to grow to 732 seats: Germany retained 99, France, Italy and the UK maintained parity on 78, and Spain and Poland had 54 each.
(Hiljem, pärast Bulgaaria ja Rumeenia ühinemist, lepiti kokku, et alates 2009. aastast saab kohtade arvuks 736: Saksamaale taas 99, Prantsusmaale, Itaaliale ja Ühendkuningriigile võrdselt 72, Hispaaniale ja Poolale kummalegi 50.)
(Later, upon the accession of Bulgaria and Romania, it was agreed that from 2009 there would be 736 seats: again Germany was to retain 99, France, Italy and the UK were to fall to 72 each, Spain and Poland to 50.)
Nice’i lepinguga muudeti artikli 190 lõiget 5 järgmiselt:
The Treaty of Nice modified Article 190(5), as follows:
Euroopa Parlament määrab pärast komisjoni arvamuse küsimist ja nõukogu kvalifitseeritud häälteenamusega heakskiidul kindlaks määrused ja üldtingimused, mis reguleerivad tema liikmete kohustusi.
The European Parliament shall, after seeking an opinion from the Commission and with the approval of the Council acting by a qualified majority , lay down the regulations and general conditions governing the performance of the duties of its Members.
Kõik eeskirjad ja tingimused, mis puudutavad parlamendi praeguste või endiste liikmete maksustamist, nõuavad nõukogu ühehäälset otsust
All rules or conditions relating to the taxation of Members or former Members shall require unanimity within the Council.
Muudeti ka artiklit 191, et luua õiguslik alus Euroopa tasandi erakondade põhikirja koostamiseks.
An amendment was made to Article 191 to create a legal base for the creation of a statute for European political parties.
Nõukogule anti volitused luua parlamendiga kaasotsustamise korras eeskirjad Euroopa tasandi erakondade reguleerimiseks ja osaliselt nende rahastamiseks.
The Council was empowered to lay down regulations governing European parties and particularly their financing, in co-decision with the Parliament.
Taastudes Nice’i lepingust saadud pettumusest, püstitati 2001. aasta detsembri Laekeni deklaratsioonis mitmeid asjakohaseid küsimusi Euroopa Parlamendi rolli kohta tulevikus.
On the road to recovery from the disappointment of the Nice Treaty, the Laeken Declaration, in December 2001, posed various pertinent questions about the future role of the European Parliament.
Kas Euroopa Parlamendi rolli tuleks tugevdada?
‘Should the role of the European Parliament be strengthened?
Kas peaksime laiendama kaasotsustamise õigust või mitte?
Should we extend the right of codecision or not?
Kas Euroopa Parlamendi liikmete valimise viis tuleks läbi vaadata?
Should the way in which we elect the members of the European Parliament be reviewed?
Kas tuleks luua Euroopa valimisringkond või tuleks valimisringkonnad määrata jätkuvalt riigisiseselt?
Should a European electoral constituency be created, or should constituencies continue to be determined nationally?
Kas kaks süsteemi on võimalik ühendada?
Can the two systems be combined?’
Tuleb siiski lisada, et kui põhiseaduse konvent kõnealuseid küsimusi arutas, peeti valimissüsteemi vähem tähtsaks kui parlamendi volitusi ja parlamendi kohta institutsioonidevahelises tasakaalus
When the constitutional Convention discussed these questions, however, it must be admitted that the electoral system was of a lower order of priority to those of the powers of the Parliament and its place in the inter-institutional balance.
Raportöör oli Euroopa Tulevikukonvendi liige (2002–2003) ning üks kolmest parlamendi esindajast 2007. aasta valitsustevahelisel konverentsil. .
The rapporteur was a member of the Convention on the Future of Europe (2002-03) and was one of Parliament’s three representatives to the 2007 IGC.
Konvent tegi küllalt mõistliku ettepaneku, et valimissüsteem peaks kuuluma ühehäälselt ja parlamendi heakskiidul vastu võetud nõukogu seaduse või raamseaduse alla
The Convention proposed, sensibly enough, that the electoral system should be subject to a law or framework law of the Council, acting unanimously on a proposal from and with the consent of the Parliament.
Euroopa põhiseaduse lepingu eelnõu (2003) artikkel III-232. .
Article III-232 of the Draft Treaty establishing a Constitution for Europe (2003).
Seoses parlamendi suurusega tegi konvent ettepaneku, et Euroopa Ülemkogu peaks tegema otsuse ühehäälselt parlamendi ettepaneku ja heakskiidu põhjal.
As far as the shape of the Parliament was concerned, the Convention proposed that the European Council should take a decision, by unanimity, on a proposal from and with the consent of Parliament.
Kohtade arvuks määrati 736.
The size was capped at 736.
Euroopa kodanike esindatus on kahanevalt proportsionaalne, alammääraks on neli liiget riigi kohta
‘Representation of European citizens shall be degressively proportional, with a minimum threshold of four members per Member State.’
Euroopa põhiseaduse lepingu eelnõu (2003) artikli I-19 lõige 2. .
Article I-19(2) of the Draft Treaty establishing a Constitution for Europe (2003).
Lisaks pidi muutuma kohustuslikuks inimõiguste harta, mille artiklis 39 on sätestatud iga kodaniku õigus hääletada ja kandideerida Euroopa Parlamendi valimistel selles liikmesriigis, kus on tema elukoht, samadel tingimustel selle riigi kodanikega.
Furthermore, the Charter of Fundamental Rights was to become mandatory, Article 39 of which set out the right of every citizen to vote or stand in the European Parliamentary elections in the Member State in which he or she resided, under the same conditions as nationals of that State.
Konvendi tööle järgnenud 2003.–2004. aasta valitsustevaheline konverents ei muutnud menetlusi, kuid võttis vastu asjaomase klausli (artikli I-20 lõige 2):
The IGC of 2003-04 which followed up the work of the Convention made no change in the procedures but adapted the relevant clause (Article I-20(2)) to read as follows:
Euroopa Parlament koosneb liidu kodanike esindajatest.
The European Parliament shall be composed of representatives of the Union ’s citizens.
Nende arv ei ole suurem kui seitsesada viiskümmend.
They shall not exceed 750 in number.
Kodanike esindatus on kahanevalt proportsionaalne, alammääraks on kuus liiget liikmesriigi kohta.
Representation of citizens shall be degressively proportional, with a minimum threshold of six members per Member State .
Ükski liikmesriik ei saa üle üheksakümne kuue koha.
No Member State shall be allocated more than 96 seats.
See sarnanes pigem Saksamaa ettepanekuga Maastrichti lepingu arutelude ajal, mis aga siis tagasi lükati.
This was rather similar to a proposal made by Germany at the time of Maastricht, but at that stage rejected.
Tehti ettepanek, et ajaloolise sõnastuse muutmise – ühenduseks liitunud riikide rahvaste esindatuse asemel liidu kodanike esindajad – olulisus on teatavatel vaatlejatel tähelepanuta jäänud.
It has been suggested that the significance of the change of the historic wording – from ‘ representatives … of the peoples of the States brought together in the Community ’ to ‘ representatives of the Union ’s citizens ’ ‑ was lost on some observers.
Kuigi terminil „rahvad” ei ole praeguses lepingus täpset õiguslikku tähendust, ei olnud selle muutmine terminiks „kodanikud” juhuslik: ELi kodakondsuse esiletõstmist on rõhutatud ka mujal põhiseaduse lepingus
Although the term 'peoples' is not thought to have any precise legal meaning in the current Treaty, the change to 'citizens' was not accidental: indeed, the elevation of the EU citizen was accentuated elsewhere in the constitutional treaty.
Nimelt artikli I-45 lõige 2, milles sätestatakse, et kodanikud on liidu tasandil otseselt esindatud Euroopa Parlamendis (hiljem korratud Euroopa Liidu lepingu Lissaboni lepingu artikli 10 lõikes 2). .
Notably, Article I-45(2) which said that ‘Citizens are directly represented at Union level in the European Parliament', (later replicated by the Treaty of Lisbon in Article 10(2) of the Treaty on European Union).
Parlamendi esindajad konvendis ja sellele järgnenud valitsustevahelisel konverentsil avaldasid lootust, et muudatus ergutab edasist riigiülese poliitika arendamist, mis viib postnatsionaalse poliitilise ruumi suurema tunnustamiseni.
And representatives of the Parliament in the Convention and at the subsequent IGCs were hopeful that the change would encourage the further development of transnational politics, leading to a more popular recognition of the post-national political space.
Hiljutisest järelemõtlemisajast ja Lissaboni lepingu üle käivatest läbirääkimistest teatakse rohkem.
The recent story of the ‘period of reflection’ and the negotiation of the Treaty of Lisbon is more familiar.
Parlament ei käsitlenud valitsustevahelisel konverentsil ühtset valimismenetlust ega privileegide ja immuniteedi korra reformi, mida oli kaalutud.
At the Intergovernmental Conference, Parliament chose neither to press the case for a uniform electoral procedure nor, as had at one time been mooted, for a reform of the privileges and immunities regime.
Lisaks läbirääkimistele põhiseaduse üle tehti olulisi edusamme mujal.
Away from the constitutional negotiations, there was significant progress.
Esimene Euroopa erakondade põhikiri avaldati 2003. aastal ja 2007. aastal laiendati seda erakondade poliitilistele sihtasutustele
The first statute for European political parties was delivered in 2003, extended to party political foundations in 2007.
Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 2004/2003 Euroopa tasandi erakondi reguleerivate määruste ja erakondade rahastamise eeskirjade kohta; ELT L 297, 15.11.2003, ning 18. detsembri 2007. aasta määrus (EÜ) nr 1524/2007; ELT L 343, 27.12.2007. .
Respectively, Regulation (EC) No 2004/2003 of the European Parliament and of the Council of 4 November 2003 on the regulations governing political parties at European level and the rules regarding their funding; OJ L 297, 15-11-2003; and Regulation (EC) No 1524/2007 of 18 December 2007; OJ L 343, 27-12-2007.
Samamoodi lepiti 2005. aastal lõpuks ometi kokku Euroopa Parlamendi liikmete põhikirjas
Likewise, the Statute for Members of the European Parliament was at last agreed in 2005.
Euroopa Parlamendi 28. septembri 2005. aasta otsus, millega võetakse vastu Euroopa Parlamendi liikmete põhimäärus (2005/684/EÜ, Euratom), ELT L 262, 07.10.2005. .
Decision of the European Parliament of 28 September 2005 adopting the Statute for Members of the European Parliament (2005/684/EC, Euratom), OJ L 262, 07-10-2005.
Valimismenetlus ei tekitanud põhiseaduse lepingu üle toimuvatel läbirääkimistel ühtegi vastuolu, kuid seda tegi ettepanek 2009. aastal valitava parlamendi kohad ümber jaotada.
While the matter of the electoral procedure was not raised during the Lisbon renegotiation of the constitutional treaty, an intense controversy broke out concerning the proposal to redistribute seats for the Parliament to be elected in 2009.
Parlament täitis 2007. aasta juuni Euroopa Ülemkogu nõude teha ettepanek kohtade ümberjaotamise kohta.
Parliament fulfilled the request of the European Council of June 2007 to make a proposal for the redistribution of seats.
Parlamendil õnnestus Lamassoure’i-Severini raportis (2007) veenvalt näidata, kuidas tuleks praktikas kohaldada kahaneva proportsionaalsuse põhimõtet, seega iga liikmesriigi rahvaarvu ja parlamendikohtade arvu suhe peab varieeruma vastavalt rahvaarvule sellisel viisil, et suurema rahvaarvuga liikmesriigi parlamendiliige esindab suuremat arvu kodanikke kui väiksema rahvaarvuga liikmesriigi parlamendiliige ja vastupidi, kuid samas ei tohi väiksema rahvaarvuga liikmesriigil olla rohkem parlamendikohti kui suurema rahvaarvuga riigil
Parliament succeeded, in the Lamassoure-Severin Report (2007), in convincingly defining how the principle of degressive proportionality should be applied in practice, thus: ‘the ratio between the population and the number of seats of each Member State must vary in relation to their respective populations in such a way that each Member from a more populous Member State represents more citizens than each Member from a less populous Member State and conversely, but also that no less populous Member State has more seats than a more populous Member State’.
11. oktoobril 2007. aastal 378 poolt-, 154 vastu- ja 109 erapooletu häälega vastu võetud Lamassoure’i ja Severini raporti lõikest 6; A6-0351/2007 (ELT C 227 E, 4.9.2008, lk 132). .
From paragraph 6 of the Lamassoure-Severin Report, adopted 11 October 2007 by 378 votes in favour to 154 against, with 109 abstentions; A6-0351/2007 (OJ C 227 E, 4.9.2008, p.
Valitsustevahelise konverentsi viimastel minutitel saavutati kompromiss, mille kohaselt sai parlamendikohtade arvuks 751 – st 750 pluss president – ning täiendav koht anti Itaaliale.
In the last minutes of the IGC a compromise was reached which raised the size of the Parliament to 751 ‑ that is, 750 plus its President – and the extra seat was given to Italy.
Kahjuks nurjab kõnealune kord siiski (parlamendi määratletud) kahaneva proportsionaalsuse põhimõtte, sest Euroopa Parlamendi Itaalia liige esindaks väiksemat arvu kodanikke kui tema Hispaania kolleeg, hoolimata asjaolust, et Hispaania rahvaarv on väiksem kui Itaalia rahvaarv
Unfortunately, however, this arrangement breached the strict application of the principle of degressive proportionality (as defined by Parliament), because an Italian MEP represents fewer people than a Spanish colleague, despite the fact that Spain is less populous than Italy.
Poliitilise kokkuleppe kohtade ümberjaotamise kohta kinnitas Euroopa Ülemkogu 14. detsembril 2007 (eesistujariigi järelduste lõige 5). .
The political agreement on the redistribution of seats was confirmed by the European Council on 14 December 2007 (paragraph 5 of the Presidency Conclusions). .
Vaatamata selguse puudumisele, kiitsid nii parlament kui nõukogu Lamassoure’i ja Severini kahaneva proportsionaalsuse määratluse heaks, vähemalt teoorias.
Notwithstanding this lapse from purity, the Lamassoure-Severin definition of degressive proportionality has been accepted, at least in theory, by both Parliament and Council.
Igal juhul kirjutati 13. detsembril 2007, pärast mõningasi kirglikke vaidlusi parlamendikohtade arvu üle, Lissaboni lepingule lõpuks alla ning see jõustus üksteist kuud hiljem, 1. detsembril 2009.
In any case, after the little drama over parliamentary seats, the Treaty of Lisbon was finally signed on 13 December 2007 and entered into force, eleven months late, on 1 December 2009.
Lissabonis läbivaadatud Euroopa Liidu lepingu artikkel 14 on järgmine
Article 14 of the new Treaty on European Union, as revised by Lisbon, reads as follows.
Viited Lissaboni lepingule on võetud aluslepingute konsolideeritud versioonist, ELT C 115, 9.5.2008. .
References to the Treaty of Lisbon are from the consolidated version of the Treaties, OJ C 115, 9.5.2008.
Euroopa Parlament täidab koos nõukoguga seadusandja ja eelarve kinnitaja ülesandeid.
The European Parliament shall, jointly with the Council, exercise legislative and budgetary functions.
Ta täidab vastavalt aluslepingutes ettenähtud tingimustele poliitilise kontrolli ja konsulteerimise funktsiooni.
It shall exercise functions of political control and consultation as laid down in the Treaties.
Parlament valib komisjoni presidendi.
It shall elect the President of the Commission.
Nende arv ei ole suurem kui seitsesada viiskümmend, millele lisandub president.
They shall not exceed 750 in number, plus the President.
Euroopa Ülemkogu võtab ühehäälselt Euroopa Parlamendi algatusel ja nõusolekul vastu otsuse Euroopa Parlamendi koosseisu kohta, austades esimeses lõigus osutatud põhimõtteid.
The European Council shall adopt by unanimity, on the initiative of the European Parliament and with its consent, a decision establishing the composition of the European Parliament, respecting the principles referred to in the first subparagraph.
Euroopa Parlamendi liikmed valitakse viieaastaseks tähtajaks otsestel ja üldistel valimistel vaba ja salajase hääletuse teel.
The members of the European Parliament shall be elected for a term of five years by direct universal suffrage in a free and secret ballot.
Euroopa Parlament valib oma liikmete hulgast presidendi ja juhatuse.
The European Parliament shall elect its President and its officers from among its members.
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 223 on järgmine:
Article 223 of the Treaty on the Functioning of the European Union reads as follows:
Euroopa Parlament koostab ettepaneku eesmärgiga kehtestada vajalikud sätted oma liikmete otsesteks ja üldisteks valimisteks ühtse menetluse kohaselt kõikides liikmesriikides või kõikidele liikmesriikidele ühistel põhimõtetel.
The European Parliament shall draw up a proposal to lay down the provisions necessary for the election of its members by direct universal suffrage in accordance with a uniform procedure in all Member States or in accordance with principles common to all Member States.
Nõukogu kehtestab vajalikud sätted seadusandliku erimenetluse kohaselt ühehäälse otsusega ning pärast nõusoleku saamist Euroopa Parlamendilt, kes teeb otsuse oma liikmete enamusega.
The Council, acting unanimously in accordance with a special legislative procedure and after obtaining the consent of the European Parliament, which shall act by a majority of its component members, shall lay down the necessary provisions.
Asjaomased sätted jõustuvad pärast seda, kui liikmesriigid on need heaks kiitnud kooskõlas nende põhiseadusest tulenevate nõuetega.
These provisions shall enter into force following their approval by the Member States in accordance with their respective constitutional requirements.
Euroopa Parlament määrab omal algatusel seadusandliku erimenetluse kohaselt pärast komisjoni arvamuse küsimist ja nõukogu heakskiidul määruste abil kindlaks eeskirjad ja üldtingimused, mis reguleerivad tema liikmete kohustusi.
The European Parliament, acting by means of regulations on its own initiative in accordance with a special legislative procedure, after seeking an opinion from the Commission and with the approval of the Council acting by a qualified majority, shall lay down the regulations and general conditions governing the performance of the duties of its Members.
Kõik eeskirjad ja tingimused, mis puudutavad parlamendi praeguste või endiste liikmete maksustamist, nõuavad nõukogu ühehäälset otsust.
All rules or conditions relating to the taxation of Members or former Members shall require unanimity within the Council.
Paralleelselt pikkade läbirääkimistega lepingu läbivaatamise kohta on EL teinud olulisi edusamme põhitingimuste seadmisel Euroopa Parlamendi ühtseks valimiseks, hoolimata ühtse valimisseaduse puudumisest.
In parallel with the long negotiations on treaty revision, the EU made substantial progress in establishing the basic conditions for the uniform election of the European Parliament in spite of the absence of a single electoral law.
Selle teemaga töötanud eelmistel raportööridel esinenud probleemidest on mitmed juba rahuldavalt lahendatud, nimelt:
Of the problems encountered by previous rapporteurs on this dossier, several have already been dispensed with satisfactorily, notably: