natgillin/translations-raw huggingface dataset:
9. märgib küsimuse keerukuse astet ja raskusi, mida see tekitab ühtse süsteemi poole liikumisel, mida tahetakse saavutada liikmesriikide tegevusi ühtlustades või süsteemi ühenduse tasandil hallates;
Notes the degree of complexity involved and the difficulties this poses for movement toward a single system, whether achieved through harmonising the practices of Member States or by its administration at Community level;
– suhtelise stabiilsuse ja selle rolliga kalandusest sõltuvate kogukondade elujõulisuse säilitamisel;
- relative stability and its role in maintaining the viability of fisheries-dependent communities,
– selliste õiguste koondumise taseme ja sellest tulenevate sotsiaalmajanduslike tagajärgedega;
- the degree of concentration of ownership of such rights and the resulting socio-economic consequences,
– eelistega, mida see võib anda suurtele ettevõtjatele väikeste ettevõtjate või kogukonnapõhise kalanduse arvelt;
- advantages that could accrue to large companies at the expense of small-scale operators or community-based fisheries,
– hirmuga, et võivad tekkida lisakulud, mis pärsivad investeerimist laevadesse, püügivahenditesse, ohutusse ja töötingimustesse;
- the fear that additional costs may be involved, providing disincentives towards investment in vessels, gear, safety and working conditions,
– tõenäosusega, et kvoote ei saa eelisjärjekorras kasutada need, kes tegelevad aktiivselt kalapüügiga;
- the likelihood of quotas being held at one remove from those actively engaged in fishing,
– probleemidega, mis on seotud esialgse eraldamise ja juhusliku eelise andmisega nendele, kellele õigus eraldatakse;
- the problems inherent in achieving an initial allocation and in conferring a windfall benefit on those to whom the allocation is made,
– ohuga, et tekkib õiguste liigne koondumine;
- the risk of an excessive concentration of rights;
– juhtimine on ratsionaalsem, kuna õiguse valdajad on tehtud otseselt vastutavaks juhtimise ja üldistele eeskirjadele vastamise eest, mis tavaliselt annab tulemuseks sektori ettevõtlikkuse suurenemise, tehes selle vähem sõltuvaks eksperdihinnanguist, vahendamisest ja riiklikust toetusest;
- there is greater rationalisation of management, since right-holders are made directly responsible for management and compliance with the general rules, which generally produces a sector with greater entrepreneurial capacities that is less dependent on expert advice, brokering and public funding;
– järelevalve on lihtsam selliste laevastike puhul, mis seda süsteemi rakendavad, kuna laevu, millel on kalapüügiõigused, on võimalik täpselt kindlaks teha;
- monitoring is made simpler in fleets where the system is applied, since vessels with rights are accurately identified;
– väheneb vette tagasi laskmine, kuna võimalik on osta ka selliste liikide püügiõigusi, mille puhul on saadaval üksnes väike kvoot;
- discards are reduced, since it is possible to purchase fishing rights for species for which only a scant quota is available;
– laevastikud hakkavad oma tegevust kasumlikumaks muutma, mis tavaliselt toob kaasa püügimahtude vähendamise vanemate ja ebatõhusamate aluste kõrvaldamise teel;
- fleets tend to make their businesses profitable, which generally leads to a reduction in capacity through the elimination of the oldest and least efficient units,
– kõige lihtsam on seda süsteemi kehtestada nii, et kvoote antakse vastavalt sellele, kui stabiilne on olukord vastavas liikmesriigis, nii et see nimetatud tingimust ei mõjutaks;
- the simplest way of introducing the system would be by allocating quotas in line with the relative stability of each Member State, so that this condition would not be affected either;
16. on sellega seoses seisukohal, et neile tuleb ette näha eraldi säte, kasutades selleks kriteeriume, mis on seotud geograafilise kaugusega rannast, või eraldades osa kvooti neile;
Considers, in relation to the latter, that separate provision should be made for them, either using criteria linked to geographical distance from the coast or by setting part of the quota aside for them;
21. on seisukohal, et kuna kalandus on ühine poliitika, tuleks kalapüügiõiguste juhtimise mehhanismid vastu võtta ühenduse tasandil, mis teeks võimalikuks kalavarude juhtimise parandamise;
Considers that, given that fisheries is a common policy, fishing right management mechanisms should be adopted at Community level that will make it possible to improve the management of fishery resources;
I. anda liikmesriikides praegu kasutusel olevatest juhtimissüsteemidest täielik ülevaade ja neid analüüsida;
I. Providing a full picture and analysis of the systems of management currently in operation within the Member States,
a) selles osas, kellele võidakse õigused eraldada, kellele need võidakse üle kanda ja kas need on kaubeldavad ning milliseid piiranguid nende kasutamisel kohaldatakse ja
a) to whom the rights may be allocated, to whom they may be transferred and whether they are tradable, together with any limitations in these respects, and
III. hinnata iga kõnealuse seisukoha tõhusust ühise kalanduspoliitika eesmärkide saavutamisel, kasutades olemasolevatest juhtimissüsteemidest saadud teadmisi seoses:
Assessing, using the evidence acquired from the existing systems of management, the effectiveness of each such understanding in achieving the objectives of the CFP in terms of:
a) kalandusega tegelevate isikute elatusvahendite parandamisega;
a) improving the livelihood of those engaged in the fishing industry,
b) säästva mereökoloogiaga, kus kalavarusid säilitatakse ja
b) having a sustainable marine ecology in which fish stocks are conserved, and
c) kalandusest sõltuvate kogukondade elujõulisuse säilitamisega;
c) maintaining the viability of fisheries-dependent communities
d) sellega, kui suures ulatuses on süsteem kasutuselevõtust alates toonud kaasa kalapüügiõiguste koondumise ja viinud tööhõive vähenemiseni;
d) the extent to which the system has, since its inception, concentrated ownership of the right to fish and led to loss of employment,
e) kalandussektori majandusliku tõhususega;
e) the economic efficiency of the fisheries sector,
Kõnealuste õiguste olemus
The nature of the rights involved
Esimene kalanduse õigustepõhise juhtimisega seotud teema käsitleb arutluse all olevate õiguste olemust.
The first issue to be addressed in relation to Rights Based Management (RBM) in fisheries concerns the type of rights under discussion.
Paljud on arusaadavalt nende omandiõigusliku olemuse vastu, kuna siis on tegemist avaliku ressursi eraomandisse kuulumisega.
Many, understandably, object to their being designated property rights, since this implies private ownership of a public resource.
Samal ajal on selge, et püütud kalade puhul selline omand tekkib.
At the same time, it is clear that such ownership is acquired in those fish that have been harvested.
Asjakohane paralleel tundub seetõttu olema kasutusvaldus, õigus saagile, mis on lepinguline õigus ning mida reguleeritakse vastavalt võlaõigusega, mitte asjaõigusega.
The proper parallel, therefore, seems to be that of usufruct , a right to the fruits, which is a contractual right and governed, accordingly by the law of obligations and not by property law.
Seda on oluline märkida, kuna kasutusvaldus hõlmab kohustust mitte kahjustada ressurssi, kust saaki saadakse.
This is significant in that usufruct involves an obligation not to damage the resource from which the fruits are taken.
Samuti on see õigus, mida saab ajaliselt piirata ja/või millele saab kehtestada muid tingimusi.
Similarly it is a right that can be limited in time and/or subject to other types of conditionality.
Rooma õiguse kohaselt näiteks võis kasutusvaldaja õiguse teostamist kasutada anda või müüa, kuid ei saanud kasutusvaldust kui sellist üle kanda ning jäi seetõttu omaniku ees vastutavaks kasutaja või ostja poolt põhjustatud kahju eest.
For example, under Roman law, whilst the holder of a usufruct could hire out or sell enjoyment of it, he could not pass on the usufruct as such, remaining liable to the owner for any damage done by the hirer or buyer.
Seetõttu on tähtis märkida, et piirangud võib kehtestada õiguse ülekantavusele ja tingimustele, mille alusel õigust omatakse.
It is important, therefore, to note that limits can be placed on the transferability of the right as well as on the conditions under which the right as such is held.
Õiguste eraldamise süsteemid
Systems for allocating rights
Mitmesuguste ja selgelt keerukate olemasolevate süsteemide aluseks on teatavad põhiseisukohad.
Underlying the wide variety and apparent complexity of existing systems, are certain basic understandings.
Esiteks need, mis käsitlevad kalapüügiõiguse eraldamist ja ülekantavust.
First, there are those concerning the allocation and transferability of the right to fish.
· Õigus võidakse anda nii kogukondadele kui ka üksikisikutele.
· The right may be accorded both to communities and to individuals.
· Õigust on võimalik üle kanda kogukondadelt üksikisikutele (ja üksikisikutelt tagasi kogukondadele), kogukondade vahel ning ühelt üksikisikult teisele.
· It has the potential to be transferred from communities to individuals (and from individuals back to communities), between communities and from one individual to another.
· Ülekantavust võib siiski mitmel viisil piirata.
· This transferability can, however, be limited in a number of ways.
Üksikisik võib näiteks õiguse tagasi üle kanda vaid kogukonnale või teisele üksikisikule samas kogukonnas.
For example, an individual may only be able to transfer the right back to the community or to another individual within the same community.
· Ülekantavusest saab kaubeldavus, kui ülekandel on majanduslik väärtus.
· Transferability becomes tradability when the transfer is allowed for economic value
· Tingimused, mille alusel õigus kaubeldav on, aitavad kindlaks määrata majandusliku väärtuse ulatuse.
· The conditions under which the right is tradable help to determine the extent of that economic value.
Teiseks need, mis käsitlevad õiguse ulatust.
Second, there are those concerning the extent of the right.
Õiguse ulatus määratletakse tavaliselt vastavalt
· This is usually defined by
– lubatud püügikogusele (õiguse kasutamisest tulenev väljund)
- the quantity of fish that can be taken (the output from exercise of the right)
– lubatud püügikoormusele (õiguse kasutamiseks lubatud sisend)
- the effort permitted (the input allowed into the exercise of the right)
– või nende aspektide kombinatsioonile.
- or by some mixture of these.
· Õiguse ulatust võib täpsemalt määratleda erieeskirjadega, näiteks eeskirjadega, mis keelavad vette tagasi laskmist või püügile suletud piirkondade kehtestamist.
· Its extent may be further refined by specific rules, such as those prohibiting discards or introducing closed areas.
· Õiguse ulatus mis tahes ajahetkel on teine tegur selle majandusliku väärtuse kindlaksmääramisel.
· The extent of the right at any given time is another factor in determining its economic value.
Mõlemat tüüpi seisukohti kasutatakse ELi tasandil.
Both types of understanding are in operation at the level of the EU.
Esiteks eraldab EL kogukonnana õiguse muudele kogukondadele ehk liikmesriikidele.
First, as a community, it allocates the right to other communities, in the form of the member states.
See jätab edasised ülekandmised suures osas liikmesriikidele, kes jagavad õigust kogukondade ja/või nendesse kuuluvate üksikisikute vahel nii, kuidas nad seda vajalikuks peavad.
It largely leaves further transfers to the member states, with these dividing the right between communities and/or individuals within them as they see fit.
EL lubab samuti õiguste vahetamist liikmesriikide vahel, kuigi üha enam avaldatakse ELile survet püügivõimaluste ümber jaotamise osas, kui neid on alakasutatud.
It also permits exchanges between member states, although there is an increasing insistence on its own authority to reallocate fishing opportunities where these have been under-utilised.
EL peab õigusi – vähemalt teatavatel asjaoludel – kaubeldavateks, näiteks kvoodivahetuste läbirääkimistel ja kalandusalaste partnerluslepingute sõlmimisel kolmandate riikidega.
In certain circumstances, at least, it regards the rights as tradable ones – for example, in negotiating quota exchanges and establishing fisheries partnership agreements with third countries.
Teiseks, õiguse ulatuse osas on olemas selgelt kombineeritud lähenemine, kus asukoht kajastub suhtelise stabiilsuse põhimõttes, kogust (väljund) väljendavad lubatud kogupüük ja kvoodid ning koormust (sisend) piiritletakse võimsust, püügivahendeid, merepäevi jne käsitlevate eeskirjadega.
Second, where the extent of the right is concerned, there is clearly a hybrid approach, with location being reflected in the principle of relative stability, quantity (output) being represented by TACs and quotas and effort (input) being delimited by rules concerning capacity, gear, days at sea and so on.
Enamikus, kui mitte kõigis liikmesriikides tunduvad olema kasutusel kombineeritud süsteemid õiguse eraldamise ja ülekantavuse või selle ulatuse osas või nende mõlema osas.
Most, if not all, member states also seem to have hybrid systems in terms of allocation and transferability of the right or of its extent or of both of these.
Kõnealune pilt on siiski väga varieeruv.
The picture is, however, a very varied one.
Eriti käib see selle kohta, mil määral ja mil viisil kalapüügiõiguse ülekantavust õiguslikult tunnustatakse.
This is particularly so in respect of the degree to which and the manner in which any transferability of the right to fish is legally recognised.
Praegu ei ole piisavalt teavet, mille põhjal neid hinnata, ning komisjoni uurimus oleks siinkohal väga teretulnud.
Currently there is insufficient information on which to base an assessment of these and the Commission study is accordingly very welcome.
Millised on kõnealused süsteemid, kui neid võrrelda majandusliku tasuvuse seisukohalt?
How do the systems compare from the point of view of economic efficiency?
OECD 2006. aasta uuringus käsitleti üheksat erinevat õigustepõhist juhtimissüsteemi.
An OECD study in 2006 looked at nine different RBM systems.
Uuringus analüüsiti igat süsteemi peamiselt eesmärgiga hinnata nende majanduslikku tasuvust.
It analysed each type with a view primarily to assessing its economic efficiency.
Kokkuvõtlikult oleks see suutlikkus vältida seda, et liiga paljude kalurite jaoks on liiga vähe kalavarusid.
This may be summarised as its capacity to prevent too many fishers chasing too few fish.
Hinnati õiguste järgmiseid omadusi: ainuõigus, kestus, määratluse kvaliteet, ülekantavus, jagatavus ja paindlikkus.
The following features of the rights were assessed: exclusivity, duration, quality of title, transferability, divisibility and flexibility.
(Kõik omadused olid võrdselt tähtsad – lähenemine, mis võib olla küsitav isegi siis, kui käsitletakse ainult majanduslikku tasuvust).
(Each feature was given the same weight – an approach that may be open to question even where economic efficiency alone is under consideration)
Neli kõige kõrgema hinnangu saanud süsteemi olid: territoriaalsed kasutusõigused, kogukonnapõhised püügikvoodid, individuaalsed ülekantavad kvoodid ja individuaalsed ülekantavad koormuskvoodid.
The four systems that scored most highly were territorial use rights (TURFs), community based catch quotas (CQs), individual transferable quotas (ITQs) and individual transferable effort quotas (ITEs)
Eespool nimetatud seisukohtadest lähtuvalt võiks individuaalseid ülekantavaid kvoote ja individuaalseid ülekantavaid koormuskvoote nimetada ülekantavate asemel kaubeldavateks.
Following from the points made in the previous section, ITQs and ITEs would be better named as tradable rather than transferable.
Kui tõhus on majanduslik tasuvus?
How efficient is economic efficiency?
Makrotasandil on majanduslik tasuvus seotud kalapüügiga tegelejate arvu ja kalavarude vahelise tasakaalustatud suhte saavutamisega.
At the macro level, economic efficiency is concerned with achieving a match between the numbers engaged in fishing and the availability of fish.
Kui esimene ületab teist, peetakse ülekantavust/kaubeldavust asjakohase vähendamise mehhanismiks.
Where the former exceeds the latter, transferability/tradability is seen as a mechanism for bringing about the appropriate reduction.
Eriti võib kaubeldavust kasutada kompensatoorset väärtust pakkuva vahendina, kui kalapüügiõigus vahetab omanikku, ja aidata seega kalapüügitegevust lõpetada.
Tradability, in particular, can serve as a means of providing a compensatory value when the right to fish changes hands and so assist exits from fishing activities
Lühiajaline ülekantavus/kaubeldavus on samuti selgelt tõhus vahend kvootide ületamise ja puudujäägiga tegelemiseks.
Short-term transferability/tradability is clearly also an efficient means of addressing exceeded quotas and quota deficits.
Ülekantavus on vajalik kalapüügitegevuse alustamiseks, mõningast muret tekitab aga see, et kaubeldavus võib olla sellele takistuseks.
Whilst transferability is necessary for entry to fishing activities, there are some concerns that tradability may provide a barrier to this.
Samuti on muret tekitav, et kalapüügiõiguse omandamisega seotud kulud võivad kahandada kalurite võimet investeerida oma tegevuse muudesse aspektidesse, näiteks laevade ja püügivahendite parandamisse.
There are also concerns that the costs of acquiring the right to fish may detract from fishers’ ability to invest in other aspects of their activities, such as improvements to their vessels and gear.
Lisaks võib kaubeldavus, kui seda asjakohaselt ei kontrollita, viia kalapüügiõiguste koondumiseni ning võimaldab seda, et õigus sattub aktiivselt kalandusega mitte tegelevate üksikisikute ja organisatsioonide kätte.
Finally, unless properly controlled, tradability can lead to too great a concentration of the right to fish and also allow it to be held by individuals and organisations outwith the active fishing industry.
Samuti tuleb silmas pidada avalike valdkondadega seotud majandusküsimusi, näiteks kulude katmist, võõrandamismakse jne, kuna need võivad mõjutada majanduslikku tasuvust.
There are also economic issues relating to the public domain, such as cost recovery, transfer taxes and so on, since these can have an effect on economic efficiency.
Mil määral toetab majanduslik tasuvus ühise kalanduspoliitika eesmärke?
How far does economic efficiency contribute to the goals of the CFP?
Majanduslik tasuvus ei ole omaette väärtus, vaid väärtuslik selles osas, kuivõrd see toetab ühise kalanduspoliitika eesmärke.
Economic efficiency is of value not in itself but only insofar as it contributes to the goals of the CFP.
Need võib kokku võtta järgmiselt:
These may be summarised as:
· Kalandusega tegelevate isikute elatusvahendite parandamine
· Improvements in the livelihood of those engaged in fishing activities
· Kalavarude säilitamine säästva mereökoloogia kontekstis ja nendel põhinev, turgude püsiv ja jätkuv varustamine kvaliteetse kalaga
· The conservation of fish stocks in the context of a sustainable marine ecology and, linked with these, the steady and continuing supply of quality fish to the markets
· Kalandusest sõltuvate kogukondade elujõulisuse säilitamine
· Maintaining the viability of fisheries dependent communities
Eelmises osas seatakse teataval määral kahtluse alla majandusliku tasuvuse roll nendest eesmärkidest esimese saavutamise vahendina.
The previous section has cast some doubt on the role of economic efficiency as a means of achieving the first of these objectives.
Eelkõige võib lisakuludel olla ebasoodus mõju ohutusele ja töötingimustele.
In particular, the incurring of additional costs could have adverse effects for safety and working conditions.
Kalavarude säilitamisest rääkides tuleks märkida, et majandusliku tasuvuse ja ülepüügi lõpetamise vahel ei ole tingimata seost.
Where the conservation of stocks is considered, it should be noted that there is no necessary connection between economic efficiency and an end to overfishing.
Mõnede arvamuste kohaselt viib see selleni, et kalurid püüavad oma pikaajalistest huvidest lähtudes kalavarusid säilitada.
There are some views that it leads fishers to act in their long term self interest in sustainability of stocks.
Selle kohta on vaja siiski rohkem teadmisi.
But more evidence is needed in this regard.
On vaieldav, kas majanduslik tasuvus sõltub ülekantavuse piiramisest kalapüügiga aktiivselt tegelevatele isikutele, kuna muidu investeeriksid finantsasutused varude ammendumise korral lihtsalt mujale.
It is arguable that it depends on limiting transferability to those actively engaged in fishing, on the grounds that financial institutions would simply invest elsewhere when stocks ran out.
Samuti tekitab muret, et majanduslik tasuvus võib tegelikult kaasa tuua kaubeldavate õiguste omandamisel tekkinud kulude korvamiseks ebasoovitavad toimingud, näiteks väiksemate isendite vette tagasi laskmise ja suuremate eelistamise.
There are concerns, too, that economic efficiency might, in fact, lead to undesirable practices, such as discarding and high grading, as a way toward recouping the costs incurred in the acquisition of tradable rights.
Kalandusest sõltuvate kogukondade elujõulisusega seoses on esmatähtis kaubeldavate õiguste mõju suhtelisele stabiilsusele.
In relation to the viability of fisheries dependent communities, the major issue is the effect of tradable rights on relative stability.
Kardetakse, et kui õigustega saaks liiga vabalt kaubelda, jääksid kõnealused kogukonnad suhteliselt lühikese aja jooksul ilma kalapüügiõigusest, seega nende peamisest elatusvahendist.
The fear is that rights that were too widely tradable would, in a relatively short course of time, deprive them of the right to fish and, thus, of their main means of subsistence.
Seda kardetakse eriti väikesemahulise rannapüügi osas.
This fear is particularly acute in relation to small-scale coastal fisheries.
Õigustepõhise juhtimisega seonduvad selgelt nii tegelikud kui ka võimalikud eelised ja puudused.
There are clearly both advantages and disadvantages, actual and potential, involved in RBM.
Need varieeruvad sõltuvalt kasutatava süsteemi olemusest ja eriti sellest, kuidas õigust eraldatakse, kuidas see on ülekantav/kaubeldav ja kuidas tema ulatus määratletakse.
These vary according both to the nature of the system in operation and the particular ways in which the right is allocated, is made transferable/tradable and its extent is qualified.
Komisjon on andnud selgelt mõista, et ei kavatse praegu sekkuda olemasolevatesse juhtimissüsteemidesse, mis jäävad liikmesriikide pädevusse.
The Commission has made it clear that it has no present intention of interfering with present management systems, which remain with the province of member states.
Kõnealuste süsteemide kombineeritud olemuse tõttu oleks üleminek ühtsele süsteemile liikmesriikide siseselt või ühenduse tasandil siiski väga keeruline.
Indeed, with the hybrid nature of these systems currently in place, a conversion to one single system, whether used only internally to the member states or operating at Community level, would be very difficult.
Keerulisus ei tulene ainult õiguslike režiimide erinevusest.
This does not just result from the different legal regimes in operation.
Pigem tekib see seoses murega selle üle, mille põhjal esialgne eraldamine tehakse, milline hüvitis eksisteeriks kaotatud õiguste puhul ja kas on õiglane luua juhuslik eelis nende jaoks, kes saavad õigused ümberjaotamise käigus.
It arises because of concerns about to the basis on which the initial allocation might be made, what compensation would be available for lost rights and with the fairness of creating a windfall benefit for those to whom the rights are reallocated.
Teine probleem on see, et teatavat tüüpi õigustepõhistel juhtimissüsteemidel on pöördumatu mõju.
Another issue is that, once entered on, certain types of RBM systems are effectively irreversible.
Kõike eelnevat silmas pidades on hädavajalik, et ühtegi sammu, isegi liikmesriikide vaheliste heade tavade vahetamise tasandil, ei astutaks enne kui on saadud täielikumat teavet ning on läbi viidud konsultatsioon ja analüüs.
All this makes it imperative that no steps are taken, even at the level of exchange of best practice between member states, without much fuller information, consultation and analysis.