natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Liikmesriigid edendavad koostööd piiriüleste tervishoiuteenuste osutamisel piirkondlikul ja kohalikul tasandil ning samuti info- ja sidetehnoloogiate kaudu, piiriüleste tervishoiuteenuste ajutist või sihtotstarbelist osutamist ning teisi piiriülese koostöö vorme.
Member States shall facilitate cooperation in cross-border healthcare provision at regional and local level and, as well as through information and communication technologies, cross-border healthcare provided on a temporary or ad hoc basis and other forms of cross-border cooperation.
Liikmesriigid edendavad koostööd piiriüleste tervishoiuteenuste osutamisel piirkondlikul ja kohalikul tasandil ning arstiabi järjepidevuse parema tagamise eesmärgil suhtlust kindlustajateks olevatest ja ravi osutavatest liikmesriikidest pärinevate teenuseosutajate vahel, ja samuti info- ja sidetehnoloogiate kaudu, piiriüleste tervishoiuteenuste ajutist või sihtotstarbelist osutamist ning teisi piiriülese koostöö vorme.
Member States shall facilitate cooperation in cross-border healthcare provision at regional and local level and communication between healthcare providers in the Member States of treatment and affiliation respectively in order to better ensure continuity of care , as well as through information and communication technologies, cross-border healthcare provided on a temporary or ad hoc basis and other forms of cross-border cooperation.
Tervishoiuteenuste osutamise jätkuvus on patsiendi ohutuse mõttes ülitähtis.
Continuity of care is vital to patient safety.
Ravi jätkuvuse tagamiseks peaksid patsiendi päritoluriigi meditsiinitöötajad tegema tihedat koostööd raviriigi meditsiinitöötajate ja eriarstidega.
Medical teams from the patients’ country of origin should cooperate closely with the medical and specialists teams of the country of treatment to ensure continuity of care.
Liikmesriigid, eelkõige naaberriigid, võivad omavahel sõlmida lõigetes 1 ja 2 osutatud kokkuleppeid, mis käsitlevad muu hulgas muid asjakohaseid koostööraamistikke, mis tuleks seoses patsientide sisse- ja väljavooluga nimetatud liikmesriikide vahel ning seoses planeerimissüsteemidega ja teatavate haiglaravi vormidega säilitada või millele tuleks anda suurem tegutsemisruum.
Member States, particularly neighbouring countries, may conclude agreements among themselves as referred to in paragraphs 1 and 2 concerning, inter alia, worthwhile cooperative frameworks which should remain in existence or be allowed more scope for development, concerning the inflow and outflow of patients between these Member States, and concerning planning systems and certain intramural forms of care.
Liikmesriigid annavad üksteisele koheselt ja aktiivselt teada tervishoiuteenuste osutajate või tervishoiutöötajate kohta, kelle registris olemise või teenuste osutamise õiguse suhtes võetakse regulatiivmeetmeid.
Member states shall immediately and proactively inform each other about health providers or health professionals when regulatory action is taken against their registration or their right to provide services.
Artikkel 14 – lõige 1 – punkt a
Article 14 – paragraph 1 – point a
(a) kui need piirduvad inimeste tervise kaitsmiseks vajaliku ja proportsionaalsega ja ei ole diskrimineerivad või
(a) are limited to what is necessary and proportionate to safeguard human health and are non-discriminatory or
a) kui need ei piirdu inimeste tervise kaitsmiseks vajaliku ja proportsionaalsega ja on diskrimineerivad või
(a) are not limited to what is necessary , are not proportionate to safeguard human health and are discriminatory or
Komisjoni versioonis esinev lause on vale.
The sentence is wrong in the Commission's version.
Punktis a) loetletakse erandid, mille puhul liikmesriigid ei pea järgima üldisi eeskirju: individuaalsete retseptide tunnustamisest keeldumine või nende tunnustamisele piirangute kehtestamine on lubatud juhtudel, kui retseptid ei piirdu inimeste tervise kaitsmiseks vajaliku ja proportsionaalsega, et kaitsta inimeste tervist, või on diskrimineerivad.
Point (a) enumerates the exceptions which permit Member States not to abide by the general rule: bans on any limit on recognition of individual prescriptions are accepted in cases where prescriptions are not limited to what is necessary and proportionate with the aim of safeguarding human health, or are discriminatory.
Teises liikmesriigis väljastatud retseptide tunnustamine ei muuda liikmesriikide õigust määratleda ise teenused, mida nad kavatsevad osutada.
The recognition of prescriptions issued in another Member State shall not imply a modification to the right of Member States to determine the benefits which the Member States themselves decide to grant.
Direktiivi eesmärk ei ole muuta kehtetuks subsidiaarsuse põhimõte, mis võimaldab liikmesriikidel määratleda teenused, mida nad kavatsevad osutada.
The directive is not intended to invalidate the subsidiarity principle, which allows the Member States to determine which benefits they wish to grant.
1 b. individuaalsete retseptide hüvitamine toimub ainult kindlustajariigi asjakohaste sätete põhjal.
Reimbursements regarding individual prescriptions shall be based only on the relevant provisions of the Member State of afiliation..
Retseptide vastastikuse tunnustamise küsimus tuleb täpsustada koos hüvitamise küsimusega.
The issue of mutual recognition of prescriptions has to be clarified in conjunction with the question of reimbursement.
Oluline on see, et hüvitamine on võimalik ainult nende ravimite puhul, mis kuuluvad hüvitatavate ravimite alla patsiendi kindlustajariigis.
It is important that reimbursement is only possible for medicinal products that are part of the basket of benefits in the Member State of affiliation of the patient.
1 c. kindlustajariik on kohustatud hüvitama kulud teises liikmesriigis väljakirjutatud ravimi eest üksnes siis, kui kõnealused kulud kaetakse samuti kindlustajariigis (näiteks ravimite hüvitamist reguleeriva koodeksi või kehtiva nimekirja alusel).
The Member State of affiliation shall be obliged to reimburse the costs of a medical prescription from another Member State only if these costs would also be borne in the Member State of affiliation (e.g. in accordance with a reimbursement code or a positive list).
Vastasel korral tekib vastuolu artikliga 11.
Otherwise there would be a contradiction with Article 11.
Artikkel 14 – lõige 2 – punkt a
Article 14 – paragraph 2 – point a
(a) meetmed, mis võimaldavad farmatseudil või mõnel teisel tervishoiutöötajal kontrollida retsepti ehtsust ja seda, kas retsepti on teises liikmesriigis välja kirjutanud volitatud isik, kusjuures töötatakse välja ühenduse retsepti vorm ja toetatakse e-retseptide koostalitlusvõimet;
(a) measures enabling a pharmacist or other health professional to verify the authenticity of the prescription and whether the prescription was issued in another Member State by an authorised person through developing a Community prescription template, and supporting interoperability of ePrescriptions;
(a) meetmed, mis võimaldavad farmatseudil või mõnel teisel tervishoiutöötajal kontrollida retsepti ehtsust ja seda, kas retsepti on teises liikmesriigis välja kirjutanud volitatud isik, kusjuures töötatakse välja ühenduse standardse retsepti vorm ja toetatakse e-retseptide koostalitlusvõimet;
(a) measures enabling a pharmacist or other health professional to verify the authenticity of the prescription and whether the prescription was issued in another Member State by an authorised person through developing a standardised Community prescription template, and supporting interoperability of ePrescriptions;
Piiriüleses ravis esinevate negatiivsete juhtumite või süsteemipuuduste arengute ja seoste jälgimine võimaldab liikmesriikidel ja komisjonil tuvastada pärast käesoleva direktiivi rakendamist tekkivaid probleeme.
The monitoring of trends and patterns in relation to adverse incidents or systems failures in respect of cross-border care will enable Member States and the Commission to identify some of the problems that will arise following the implementation of this Directive.
Artikkel 14 – lõige 2 – punkt b
Article 14 – paragraph 2 – point b
b) meetmed, millega tagatakse, et ühes liikmesriigis väljakirjutatud ja teises liikmesriigis kätteantavad ravimid on korrektselt identifitseeritud ja et tooteteave on patsiendi jaoks arusaadav; retseptid, mille väljakirjutamisel on kasutatud sellist ühenduse vormi, tuleb vormistada kooskõlas rahvusvahelise mittekaubandusliku nimetuse (INN) süsteemiga;
(b) measures to ensure that medicinal products prescribed in one Member State and dispensed in another are correctly identified and that the information to patients concerning the product is comprehensible; prescriptions issued using this Community form must be formulated in accordance with the international non-proprietary name (INN) system;
Selleks, et retseptid oleksid arusaadavad kogu Euroopas, tuleks ühenduse vormi järgi sõnastatud retseptides kasutada ühist keelt, st rahvusvahelist mittekaubanduslikku nimetust (INN), mis identifitseerib ravimid molekulide, mitte kaubandusliku nime järgi, mis on liikmesriikides erinev.
In order to be readable anywhere in Europe, prescriptions made out on the basis of a Community form should use a common language, the International Non-proprietary Name (INN) system, which identifies medicinal products by their molecules and not by their commercial names, which may vary from one country to another.
Artikkel 14 – lõige 2 – punkt c
Article 14 – paragraph 2 – point c
c) meetmed, mis on vajalikud teatavate ravimikategooriate väljajätmiseks käesolevas artiklis sätestatud retseptide tunnustamisest, kui see on vajalik rahvatervise kaitseks.
(c) measures to exclude specific categories of medicinal products from the recognition of prescriptions provided for under this article where necessary in order to safeguard public health.
c) meetmed, mis on vajalikud teatavate ravimikategooriate väljajätmiseks käesolevas artiklis sätestatud retseptide tunnustamisest, kui on täidetud eelmainitud artiklis 1 osutatud tingimused ja kui see on vajalik rahvatervise kaitseks.
(c) measures to exclude specific categories of medicinal products from the recognition of prescriptions provided for under this article where the conditions referred to in paragraph 1 above apply or where necessary in order to safeguard public health.
Suurema selguse huvides on soovitav tuletada meelde, millistel tingimustel liikmesriigid võivad individuaalsete retseptide tunnustamisest keelduda või kehtestada nende tunnustamisele piiranguid.
In the interests of greater clarity, it is desirable to recall the conditions which enable Member States not to prohibit any limit on the recognition of individual prescriptions.
Artikkel 14 – lõige 2 – punkt c a (uus)
Article 14 – paragraph 2 - point c a (new)
(c a) meetmed tagamaks, et väljaantud retseptid ja väljakirjutatud ravimite kohta antav teave oleksid puuetega inimestele kättesaadavad.
(ca) measures to ensure that prescriptions issued and information given about medicinal products prescribed are accessible to people with disabilities.
Selleks et töötada tulevikus välja võimalikult tõhus tervishoiupoliitika, määrab komisjon katsealadena kindlaks äärealad, kus saab põhjalikult katsetada, analüüsida ja hinnata piiriüleste tervishoiuteenustega seotud uuenduslikke algatusi.
In order, in future, to establish as effective a care policy as possible, the Commission shall designate border regions as trial areas where innovative initiatives relating to cross-border care can be thoroughly tested, analysed and assessed.
Liikmesriigid edendavad tervishoiuteenuste osutajate Euroopa tugikeskuste võrgustike arendamist.
Member States shall facilitate the development of the European reference networks of healthcare providers .
Kõnealused võrgustikud on alati avatud uutele tervishoiuteenuste osutajatele, kes soovivad nendega ühineda, tingimusel, et need tervishoiuteenuste osutajad täidavad kõik vajalikud tingimused ja kriteeriumid.
Those networks shall at all times be open for new healthcare providers which might wish to join them, provided that such healthcare providers fulfil all the required conditions and criteria
Liikmesriigid edendavad tervishoiuteenuste osutajate Euroopa tugikeskuste võrgustike arendamist ning parendavad koostöökogemust seoses tervishoiuteenuste osutamisega Euroopa piiriülese koostöö rühmitustes.
Member States shall facilitate the development of the European reference networks of healthcare providers and enhance the experience of cooperation as regards healthcare within the European cross-border cooperation groupings .
Euroopa piiriülese koostöö rühmitus on piiriülese tervishoiualase koostöö tasandil oluline ja juba olemasolev vahend.
The EGCC is, on the level of cross-border health cooperation, an important and already existing instrument.
Euroopa piiriülese koostöö rühmituse häid tavasid võiks kasutada täiendavate edasiminekute saavutamiseks käesoleva direktiivi valdkonnas.
Best practices from the EGCC could be used for further developments in the field of this directive.
Artikkel 15 – lõige 2 – punkt f a (uus)
Article 15 – paragraph 2 – point f a (new)
f a) aidata tagada kõigile tõhus juurdepääs tervishoiuteenustele, eelkõige selleks, et võidelda tervisetulemuste ebavõrdsuse vastu nii liikmesriikide vahel kui ka nende piires;
(fa) to help ensure effective access to healthcare for all, in particular with a view to combating inequalities in healthcare outcomes, both between and within Member States;
See on tervishoiupoliitika keskseid elemente.
This is one of the central elements of the healthcare policies.
Artikkel 15 – lõige 2 – punkt f b (uus)
Article 15 – paragraph 2 – point f b (new)
f b) luua andmekogu kõikide tervishoiuteenuse osutajate ja spetsialiseerumist käsitleva eriteabe kohta, et koostada tippkeskuste loetelu.
(fb) to establish a database of all healthcare providers and information on the specific specialisations, in order to establish a list of centres of excellence;
See võib aidata patsientidel teha õige valiku konkreetse haigla kasuks.
This can help patients to make the right choice for a specific hospital.
Liikmesriigid, kes ostavad teiste liikmesriikide tervishoiuteenuste osutajate ja tervishoiutöötajate e-tervishoiuteenuseid, peavad tagama, et nende teenuseosutajate tegevus on seadusjärgne, et neil on vastav kvalifikatsioon ning et nad on asjakohase pädeva asutuse kaudu näidanud, et nad vastavad e-tervishoiuteenuste osutaja nõuetele.
Member States purchasing e-health services from providers and professionals in other Member States shall ensure that such providers and professionals are appropriately regulated and qualified and that they have demonstrated, via the relevant competent authority, that they are fit to practise and to provide e-health services.
Samuti jälgivad nad piiriüleses ravis esinevate negatiivsete juhtumite või süsteemipuuduste suundumusi ja seoseid.
They shall also monitor trends and patterns in relation to adverse incidents or systems failures in respect of cross-border care.
Piiriüleses ravis esinevate negatiivsete juhtumite või süsteemipuuduste suundumuste ja seoste jälgimine võimaldab liikmesriikidel ja komisjonil tuvastada pärast käesoleva direktiivi rakendamist tekkida võivaid probleeme.
The monitoring of trends and patterns in relation to adverse incidents or systems failures in respect of cross-border care will enable Member States and the Commission to identify some of the problems that may arise following the implementation of this Directive.
Andmete kogumise eesmärk on hinnata, kas direktiiv aitab kaasa patsientide liikuvusele, tervishoiuteenuste kvaliteedile üldiselt ning põhimõttele tagada kõigile juurdepääs.
The aim of that data collection is to assess whether this Directive contributes to the mobility of patients, the quality of the healthcare in general, and the principle of access for all.
On vaja rõhutada, et direktiivi eesmärki arvestades peaksid kogutud andmed aitama hinnata, kas direktiiv täidab oma eesmärgi.
It needs to be stressed that, given the aim of the Directive, the collected data should help assessing if the Directive accomplishes this aim.
Ka aruannetes (artikkel 20) peaks see olema üks peamistest elementidest.
Also in the report (Article 20) this should be one of the main elements.
Artikkel 18 – lõige 3 a (uus)
Article 18 - paragraph 3 a (new)
Andmete kogumine käesoleva artikli kontekstis toimub tihedas koostöös võõrtöötajate sotsiaalkindlustuse halduskomisjoni poolt esitatavate andmete kogumisega.
The collection of data in the context of this Article shall be done in close cooperation with the collection of data provided for by the Administrative Commission on Social Security for Migrant Workers.
Tihe koostöö käesolevas direktiivis sätestatud andmete kogumise ja sotsiaalkindlustussüsteemide kooskõlastamise eeskirjades sätestatud andmete kogumise vahel võimaldab saada paremat ülevaadet inimeste tervishoiuga seotud piiriülese liikumise kohta.
Close cooperation on the collection of data under this Directive and the collection of data under the rules on the coordination of social security schemes will allow drawing a more comprehensive image of cross-border flows of people in the field of healthcare.
Komisjon lisab nimetatud teabe lõikes 1 osutatud aruandesse.
The Commission shall include this information in the report referred to in paragraph 1.
Patsiendiõiguste kohaldamine piiriüleses tervishoius
Patients’ rights in cross-border healthcare
ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv patsiendiõiguste kohaldamise kohta piiriüleses tervishoius
on the proposal for a European Parliament and Council directive on the application of patients' rights in cross-border healthcare
Tervishoiuteenused jäeti teenuste direktiivist välja, sest need teenused on seotud üldist huvi pakkuvate ülesannete täitmisega ja neid tuleb reguleerida eraldi õigusaktidega, mis tagavad võrdse juurdepääsu, universaalsuse, kvaliteedi, ohutuse ja solidaarsuse põhimõtete täieliku arvessevõtmise.
Healthcare services were excluded from the services directive as they involve tasks carried out in the public interest and must be covered by specific legislation which ensures absolute compliance with the principles of equal access, universality, quality, safety and solidarity.
Tervist ei saa käsitleda tavapärase siseturu tootena, sest tervishoiuteenused on Euroopa Liidu majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse oluline komponent.
Healthcare cannot be considered an ordinary product in the internal market because healthcare services make a strong contribution to the economic, social and territorial cohesion of the European Union.
Seega tuleb jälgida, et direktiiv patsiendiõiguste kohta piiriüleses tervishoius ei hakkaks toetama „meditsiiniturismi”, mis võib ajapikku tekitada märkimisväärse ebavõrdsuse seoses raviteenustele juurdepääsuga ning soodustada sellest tulenevalt kahekiiruselise tervishoiusüsteemi väljakujunemist, millest saaksid kasu vaid paremini teavitatud ja jõukamad patsiendid.
A directive on patients’ rights in cross-border healthcare must therefore take care not to be a tool for promoting ‘medical tourism’, which if it were to develop could create genuine inequality of access to care, leading to a two-speed healthcare system which would benefit only the best informed and better-off patients.
Vastavalt aluslepingutele, millega on ühe põhiõigusena tagatud liikumisvabadus, ning austades subsidiaarsuse põhimõtet, millega on igale liikmesriigile tagatud õigus korraldada, hallata ja rahastada oma tervishoiu- ja sotsiaalkindlustussüsteemi, võib ka Euroopa Liit pakkuda patsientide liikuvuse valdkonnas olulist lisaväärtust.
In accordance with the Treaties guaranteeing basic freedoms of movement, and in compliance with the subsidiarity principle acknowledging each Member State’s authority to organise, manage and finance their own system of healthcare and social protection, the European Union can provide vital added value in the context of patient mobility.
Eri tervishoiusüsteemide keerukus, paljusus ja eripärad nõuavad liikmesriikide optimaalset koostööd teadusuuringute ning meditsiinialase ja haldusteabe osas, aga ka põhjalikku arutelu selle üle, kuidas leida eri süsteemide vahel kesktee nii patsientide kui tervishoiutöötajate ja tervishoiuteenuste osutajate õiguskindluse tagamiseks.
The complexity, variety and specific features of healthcare systems necessitate optimum cooperation between countries on research and medical and administrative information, as well as in-depth consideration as to how these specific features should be structured in order to ensure legal certainty, for patients and for health professionals and care providers.
Komisjoni ettepanek annab sellele probleemile vaid osalise vastuse, kodifitseerides Euroopa Kohtu otsused, mis on aga vastu võetud just nimelt ilmse õigusliku lünga tulemusel.
The Commission proposal provides only a very partial answer to this equation, by merely codifying the decisions of the Court of Justice, which are precisely the consequence of an acknowledged legal vacuum.
Tulenevalt asjaolust, et õigusaktis ei pöörata piisavat tähelepanu põhimõistete (haiglaravi, haiglaväline ravi, meditsiiniteenuste osutamine, mõistlik tähtaeg, kahju, …) määratlemisele, direktiivi ja olemasolevate määruste (1408/71 ja 883/2004) omavahelise koosmõju täpsustamisele, raviteenuste järjepidevuse arvessevõtmisele ja vastutuse kindlaksmääramisele võimalike operatsioonijärgsete tüsistuste korral, samuti retseptide vastastikusele tunnustamisele, suurendab see läbinisti ebatäielik õigusakt pigem õiguslikku ebakindlust, kui aitab seda kaotada.
As regards defining the key concepts (hospital and non-hospital care, healthcare provision, reasonable waiting times, harm, etc.), details as to how the directive links in with the existing regulations (1408/71 and 883/2004), assuming the costs of continuing care and responsibilities in the event of post-operation complications, and the mutual recognition of prescriptions, the text is totally insufficient, and increases the legal uncertainty rather than removing it.
Oluline on selgitada tasustamise ja hüvitamise eeskirju, samuti liikmesriikides kehtivaid eelloa väljastamise tingimusi, et tagada ravikulude katmine ja mitte tekitada ebavõrdsust patsientide vahel.
It is important to clarify the rules on tariffs and reimbursement, as well as the conditions governing the system of requiring prior authorisation by the Member States for guaranteeing that healthcare costs are assumed, and thus not create inequalities between patients.
Eelluba tuleks käsitleda patsientidele antud võimalusena saada rahastamise taotlemise menetluses rohkem teavet ja nõu oma vajadustega kõige paremini kohandatud rahastamisviisi kohta, kus arvestatakse mittediskrimineerimise põhimõtet ja millesse ei tuleks suhtuda kui liikuvust pidurdavasse meetmesse.
Prior authorisation should be viewed as an opportunity for patients to be better informed and advised when seeking the most appropriate care, in line with the principle of non-discrimination, rather than an obstruction to mobility.
Lisaks sellele võimaldab eelloa menetlus säilitada riiklike meditsiiniteenuste põhifunktsioonid, nagu sotsiaalne ja territoriaalne ühtekuuluvus ja riiklike sotsiaalkindlustussüsteemide finantstasakaal, mis tagavad tervishoiu valdkonnas tegeliku poliitilise solidaarsuse.
Moreover, it ensures that the essential functions of public health services are preserved: social and territorial cohesion and maintaining the financial equilibrium of public social security systems, which are what guarantees a genuine policy of solidarity on healthcare.
Selliste raviteenuste puhul, mille puhul eelloa taotlemine ei ole nõutav, võimaldab eelneva deklaratsiooni esitamine veenduda, et patsiendile on enne koduriigist lahkumist edastatud kogu vajalik teave.
For care which is not subject to authorisation, a prior declaration would make it possible to verify that the patient had received all the necessary information before departure.