natgillin/translations-raw huggingface dataset:
· Ka nõuded avalikus asutuses ametikoha kuritarvitamise eest ebaõnnestuksid tõenäoliselt samuti vastavalt tõendile WE 71: ei ole midagi, mis lubaks eeldada, et usaldatavusnormatiivide täitmist reguleerivate asutuste palgatud üks või mitu isikut teostasid volitusi ebaseaduslikult, konkreetse kavatsusega kahjustada Equitable Life’i või hooletu ükskõiksusega niisuguse võimaliku kahjustamise suhtes .
· Claims for misfeasance in public office would also be unlikely to succeed, according to WE 71: " There is nothing ... to suggest that any one or more of the individuals employed by the prudential regulators exercised power unlawfully, specifically intending to injure the Society, or with reckless indifference to the possibility of such injury. "
Vastavalt finantsteenuste 1986. aasta seadusele on äritegevust reguleerivatel asutustel
Pursuant to the Financial Services Act 1986 (FSA), the conduct of business regulator
Äritegevust reguleerivaks asutuseks oli sel ajal erainvesteeringute asutus (PIA), kelle asjaomased kohustused olid tehtud ülesandeks FSA-le. piiratud seadusjärgne immuunsus.
The conduct of business regulator at the relevant time was the Personal Investment Authority, the relevant functions of which were contracted out to the FSA. has limited statutory immunity.
Seega välistab FSA tema vastu esitatud nõuded, kui ei näidata, et tegu või tegemata jätmine on pandud toime halbade kavatsustega (vt ES 3
Thus, claims against it are precluded by the FSA 1986 unless the act or omission is shown to have been done in bad faith (see ES 3
Lehekülg 92. ).
Page 92. ).
Lehekülg 18. tehakse järeldus, et kannatanud kindlustusvõtja võib seista silmitsi Heraklese ülesandega, kuna ta peab lõpuks tõestama, et reguleeriv asutus oli teadlik ebaseaduslikkusest ja kahjustamise võimalikkusest .
Page 18. concludes that " an aggrieved policyholder would face a Herculean task as he would have to prove, at the very least, knowledge of illegality and of probability of injury on the part of the regulator ".
Tõendi WE 71 autorid rõhutavad, et nende arvates ei ole midagi, mis toetaks halbade kavatsuste nõuet.
The authors of WE 71 point out that " we do not consider there to be anything ... to support a claim of bad faith. "
Seega ei tundu Ühendkuningriigi seaduse alusel olevat realistlikku väljavaadet kannatanud kindlustusvõtjatele, et saavutada edu reguleerivate asutuste vastutavaks tegemisel nende kahjude eest.
Hence, on the basis of UK law, there does not appear to be any realistic prospect for aggrieved policyholders to be successful in making the regulatory authorities liable for their losses.
Ootuspäraselt väidavad saadud tõendid, et praeguseni ei ole reguleeriva asutuse vastu algatatud ühtegi kohtuasja.
Unsurprisingly, the evidence obtained suggests that no case has been brought against the regulator so far.
Lehekülg 105. leidub piisavalt põhjusi, miks reguleerimisega seotud vastutust peaks tunnistama vaid eriolukordades: finantsteenuste sektori reguleerimine on väga keeruline ning reguleeriv asutus peab järgima arvukaid erinevaid ja mõnikord vastuolulisi eesmärke ning neid tasakaalustama, sealhulgas investorite kaitse, turu tasakaal ja turu tõhusus.
Page 105. , there are good reasons why regulatory liability should be recognised only in exceptional circumstances: " The regulation of the financial services industry is a highly complex matter ... and the regulator is called upon to pursue and balance a number of divergent and sometimes contradictory objectives, including investor protection, market stability and market efficiency.
Seetõttu on tal ulatuslik diskretsioon oma ülesannete täitmisel, et ta oleks võimeline seadma erinevad eesmärgid eelisjärjekorda vastavalt üldise hüvangu nõudmistele.
It must therefore enjoy wide discretion in the exercise of its functions so as to be able to prioritize competing objectives as the public interest requires.
Tema diskretsiooni ei tohiks kammitseda kartus, et juhul, kui poliitika valik osutub valeks või ebaseaduslikuks, võib ta olla kahjude eest vastutav.
Its discretion should not be fettered by the fear that, in case a policy choice proves wrong or unlawful, it may be liable in damages. ...
Lisaks, kui kahjutasuga seotud tsiviilnõue on edukas, on lõpuks maksumaksja see, kes peab kulud katma.
Furthermore, where an action in damages is successful, it is ultimately the taxpayer who is called upon to cover the costs. "
Nendel põhjustel on järelevalvega seotud vastutus piiratud kõigis ELi liikmesriikides, ehkki erinevatel tasanditel.
For these reasons, supervisory liability is restricted in all EU Member States, albeit to varying degrees.
Normatiivses tähenduses väljendatakse erandlikku iseloomu tunnuste kaudu, nagu näiteks halvad kavatsused (nt Iirimaa, Ühendkuningriik) või raske hooletus (Prantsusmaa).
In normative terms, the exceptional character is expressed through requirements such as 'bad faith' (e.g. Ireland, UK) or 'gross negligence' (France).
Tõendi ES 3 autorid on siiski veendunud, et hoolimata eespool toodud punktidest ei ole finantsteenuste reguleerivate asutuste täielik reguleeriv immuunsus soovitav.
The authors of ES 3, however, believe that despite the points made above, complete regulatory immunity of financial services regulators would not be desirable.
Selles kontekstis väidetakse tõendis ES 3, et raske hooletus või manifest ning tõsine kaalutlusõiguse tähelepanuta jätmine on paremad näitajad kui halbade kavatsuste näitaja [mida rakendatakse Ühendkuningriigi seaduse alusel], kuna need ei sõltu reguleeriva asutuse motiividest ning on vastuvõtlikum objektiivse määratluse suhtes (ES 3
In this context ES 3 states that " the concept of gross negligence or manifest and grave disregard of discretionary powers provides a better criterion than the concept of bad faith [which applies under UK law] because it is not reliant on the motives of the regulator and is more susceptible to objective determination " (ES 3
Lehekülg 106. ).
Page 106. ).
Ta märgib ka, et võib eristada reguleerimise ja järelevalvega seotud ülesandeid; oleks lihtsam hoida reguleerivat asutust vastutavana pigem järelevalve tasandil tehtud otsuste eest kui reguleerimispoliitika valikuid sisaldavate otsuste eest.
He also notes that " a distinction may ... be drawn between regulatory functions and supervisory functions; it would appear easier to hold a regulator liable for decisions made at the operational level of supervision rather than for decisions involving regulatory policy choices. "
Ühendkuningriigil on seadusjärgne viimase võimaluse fond volitatud finantsteenuste äriühingute klientide jaoks, mis loodi finantsteenuste -ja turgude seadusega.
The UK has a statutory fund of last resort for customers of authorised financial services firms, set up by the Financial Services and Markets Act (FSMA).
See on finantsteenuste tagatissüsteem, mille alusel võib maksta hüvitust, kui kindlustusandja ei ole seda teinud, st kui tal ei ole piisavalt varasid nõuete täitmiseks või ta on maksejõuetu.
This is the Financial Services Compensation Scheme (FSCS), which can pay compensation if an insurer is in default, i.e. has insufficient assets to meet claims or is insolvent.
Finantsteenuste tagatissüsteem loodi FSA poolt volitatud äriühingute maksude alusel.
The FSCS is funded by levies on firms authorised by the FSA.
Tõendis WE 6
In WE 6
Lehekülg 5. tsiteeritakse tollast riigikassa finantssekretäri Ruth Kellyt, kes ütleb, et juhul kui Equitable Life alluks maksejõuetusmenetluste tingimustele, on nüüd olemas finantsteenuste tagatissüsteemiga tagatud seadusjärgne turvavõrk, mis maksab välja 90% tagatud poliisi väärtustest.
Page 5. , the then Financial Secretary to the Treasury, Ruth Kelly, is quoted as saying: “ In the event that Equitable Life were to be subject to insolvency proceedings, there is now a statutory safety net, provided by the financial services compensation scheme, which would pay out 90 per cent of guaranteed policy values ".
Siiski ei olnud kava Equitable Life’i ohvritele kättesaadav, kuna äriühingut ei kuulutatud kunagi maksejõuetuks.
However, the scheme was not available to Equitable Life victims, since the company was never declared insolvent.
Kindlustusvõtjad väitsid, et Ühendkuningriigi valitsuse kavatsus oli hoida Equitable Life’i hinna eest vee peal, vältides kõiki kulusid finantsteenuste tagatissüsteemi jaoks; vältides kõiki kulusid ülejäänud finantsteenuste sektori jaoks ning seega vältides iga hinna eest maksejõuetust, et tagada, et kahjusid kannaksid investorid (hr WEIR, H2).
Policyholders alleged that it has been the intention of the UK government " to keep Equitable Life afloat at any price ... avoiding any cost to the Financial Services Compensation Scheme; avoiding any cost to the rest of the financial services industry ", and thus " avoiding insolvency at any price ... to ensure that the losses ... are borne by the investors " (Mr WEIR, H2).
Hr WEIR (H2) väitis, et kompromissi ajal 2002. aasta alguses oli ELAS tegelikult tehniliselt maksejõuetu, kuid teda hoiti elujõulisena, et valitsus ega finantsteenuste sektor ei peaks teda raskustest välja tooma.
Mr WEIR (H2) claimed that at the time of the compromise in early 2002, ELAS was actually " technically insolvent ", but " it was being kept on life support to avoid the government or the financial services industry having to bail it out ". "
Tegelikult oli strateegiaks „hoida lammast piisavalt kaua tarandikus, et nad saaksid ta hukata” (hr WEIR, H2).
Effectively, the strategy was to keep the sheep in the pen long enough for them to be slaughtered " (Mr WEIR, H2).
Seejärel kiitis Ühendkuningriigi reguleeriv asutus heaks süsteemi, mis hõlmas teoreetilise tulevase kasumi viit aastat, et tasakaalustada suletud äriühingu (ELASi) raamatupidamisregistrit, muutes seega võimatuks juurdepääsu garantiifondile.
The UK regulator then approved a system of including five years of theoretical future profits to balance the books of a closed company – ELAS – thus rendering impossible access to the compensation fund ."
ELAS lükkab need väited tagasi, kinnitades, et fond ei ole kunagi olnud tehniliselt maksejõuetu (vt WE-CONF 5
ELAS rejects these allegations, stating that the fund has never been 'technically insolvent' (see WE-CONF 5
Hr DAYKIN ja hr STRACHAN (H4) rõhutasid samuti, et äriühing on alati olnud maksevõimeline.
Mr DAYKIN and Mr STRACHAN (H4) also emphasised that the company has always been solvent.
Hr THOMSON rõhutas, et maksejõuetuse küsimus viitab äriühingu suutlikkusele maksta oma tagatisi; kuigi äriühingu maksevõimelisus oli äärmiselt nõrk üpris pikka aega kuni umbes 2003. aastani, usun ma siiski, et ta ei olnud maksejõuetu ühelgi ajahetkel, mida ma tean (H8).
Mr THOMSON pointed out that " the insolvency question relates to the capacity of the company to pay its guarantees; while the solvency position of the company was extremely thin for quite a long period up until about 2003, I still believe that it was never insolvent at any point in time that I can identify (H8)."
Tõendis H2 oletab hr THOMSON lisaks, et keegi neist ei tahtnud näha, kuidas äriühing muutub maksejõuetuks.
In H2 Mr THOMSON furthermore suggested that there has been " a common interest that we do not want to see the company to become insolvent ".
Vastavalt temale oleksid äriühingu maksejõuetuse korral kindlustusvõtjate väljavaated olnud oluliselt halvemad.
According to him, had the company become insolvent, the prospects for policyholders would have looked substantially worse.
Seda valikut käsitleti kompromisskava dokumentides 2001. aastal ning oli ilmselge siis ja on ka praegu, et likvideerimisel oleks olnud kindlustusvõtja jaoks palju vähem rahuldav tulemus.
This option was dealt with in the documentation for the Compromise Scheme in 2001 and it was obvious then, and it remains so now, that liquidation would have produced a much less satisfactory outcome for policyholder ."
Otsuse osas mitte sulgeda Equitable Life’i rõhutas hr STRACHAN (H4), et FSA oli seisukohal, et kõike arvesse võttes esindati umbes ühe miljoni Equitable’i olemasoleva kindlustusvõtja huve paremini, lubades äriühingul jätkata uute tehingute sõlmimist .
Regarding the decision not to close Equitable Life, Mr STRACHAN (H4) pointed out that the FSA considered that " on balance, the interests of the one million or so existing Equitable policyholders were better served by allowing the company ... to continue for new business ".
Usaldatavusnormatiivide täitmise reguleerimise õiguspärane ja vajalik osa on see, et olemasolevate ja võimalike kindlustusvõtjate huvid võivad vajada tasakaalustamist, ning lord PENROSE ei leia, et reguleerivad asutused oleksid süüdi järelduses, mille nad tegid, kuigi lord PENROSE’ile tekitab muret asjaolu, et FSA-l ja valitsuse kindlustusstatistika osakonnal ei olnud piisavalt sõltumatuid teadmisi ja arusaamist Equitable Life’i äritegevuse kohta, et õigustada nende usaldust müügi teostamise suhtes.
It is a legitimate and necessary part of prudential regulation that the interests of existing and potential policyholders may need to be balanced, and I do not find fault with the regulators for arriving at the conclusion that they did, although I am concerned that FSA and GAD did not have sufficient independent knowledge and understanding of the Society's business to justify their confidence that a sale could be achieved.
Samuti ei ole lord PENROSE seisukohal, et otsus peegeldas konflikti usaldatavusnormatiivide täitmise ja äritegevuse eesmärkide vahel, mis on usaldatavusnormatiivide täitmise reguleerimise iseloomust valel arusaamal põhinev väide.
Nor do I consider that the decision reflected a conflict between prudential and conduct of business objectives, a suggestion that is based on a misunderstanding of the nature of prudential regulation.
Siiski eeldasid reguleerivad asutused, et kui keegi satub Equitable Life’i mittesulgemise otsuse tõttu ebasoodsasse olukorda, määrataks talle hüvitus.
However, the regulators proceeded on an assumption that if anyone were disadvantaged by a decision not to close the Society, compensation would be available.
Ei otsitud õiguslikku kinnitust, et see nii on, ning ei uuritud asjaomaseid õiguslikke küsimusi.
No legal assurance was sought that this would be so, and there was no examination of the legal issues involved.
Ei tuvastatud ühtegi tunnustust selle kohta, et hüvitamise nõuete rahuldamise puhul makstakse need kasumiosalusega fondi arvelt, ega ühtegi katset hinnata kvantitatiivselt riske, mis ohustasid võimalikke kindlustusvõtjaid juhtkonna poolt tegevuse jätkamiseks kirjeldatud hüvitise puhul.
There was no recognition recorded that if compensation claims were sustained, those claims would be at the expense of the with profits fund, nor any attempt to quantify the risks to which potential policyholders were exposed relative to the benefit claimed by management for continuing to trade.
Ei selgitatud välja meetmeid, mis võisid olla kergendanud järgnevate vääriti esitamiste nõuete võimalikkust.
No consideration was given to measures that might have mitigated the potential for subsequent claims of misrepresentation.
Equitable Life’il lubati jätkata enda reklaamimist, mistõttu need, kes võtsid Equitable Life’i uusi või täiendavaid poliise, tegid seda kutse põhjal, mitte pelgalt kui vabatahtlikud, ilma et riskid oleksid neile teatavaks tehtud.
The Society was permitted to continue its advertising, and so those taking new or further policies with the Society did so by invitation and not as mere volunteers without the risks of doing so being made known to them.
Maxwelliseerimise käigus esitati, et kriitika reguleerivate asutuste tegevuse ja otsuste vastu seoses tootemüügiga ei pööra piisavalt tähelepanu FSA volitusele nõuda kava, mille alusel mõjutatud kindlustusvõtjad saaksid hüvitust ilma kohtuvaidluseta.
In the course of maxwellisation it has been represented that criticism of regulators' actions and decisions relating to product sales fails to give adequate weight to FSA's power to require a scheme under which affected policyholders would be compensated without need for litigation.
See jätab välja asjaolu, et oleks võinud astuda samme, et kaitsta hiljem liitunuid varem.
This misses the point that steps could have been taken to protect late joiners in advance.
Equitable Life nõudis, et nad loobuksid kõigist võimalikest müügi hüvitistest.
The Society required them to disclaim any potential benefit from the sale of the business.
Mõistlik vastaspool oleks pidanud kaitsma neid kahju eest, andes valiku teha ülekanne müügiprotsessi ebaõnnestumisel ilma rahatrahvita.
A reasonable counterpart would have been to have protected them from loss by allowing an option to transfer out without penalty in the event of the sale process failing.
Mõte rühma riskidest oleks tuvastanud pigem kaitse kui hilisema hüvituse vajaduse (WE 16
Thought for the cohort at risk would have identified the need for protection rather than ex post facto compensation " (WE 16
Leheküljed 724 ja 725. ).
Pages 724 and 725. ).
Nagu eespool mainitud, leidus tuhandeid ohvreid, kes olid ostnud oma poliisid väljastpoolt Ühendkuningriiki.
As mentioned above, there are several thousand victims who had purchased policies outside the UK.
Märkimisväärne arv ostis kasumiosalusega poliise Equitable Life’i filiaalidest, mis olid rajatud kolmandate elukindlustusdirektiivide sätete alusel Iirimaale ja Saksamaale.
A significant number bought with-profits policies through Equitable Life's branches, which it had established under the provisions of the Third Life Directives in Ireland and Germany.
Vastavalt Saksamaa finantssektorit reguleerivalt asutuselt saadud teabele müüs ELAS poliise oma Saksamaa filiaali kaudu ajavahemikul 22. detsember 1992 kuni 30. september 2001 (WE 21
According to information received from the German financial regulator, ELAS sold policies from its German branch between 22 December 1992 and 30 September 2001 (WE 21
Iirimaa finantssektorit reguleeriv asutus märkis, et Equitable Life tegutses filiaali kaudu Iirimaal alates 1991. aastast kuni 2001. aastani (pr O’DEA, H4).
The Irish financial regulator indicated that that Equitable Life operated a branch in Ireland from 1991 to 2001 (Ms O'DEA, H4).
Kirjavahetus Iirimaa ja Ühendkuningriigi reguleerivate asutuste vahel näitab siiski, et Iirimaa filiaal suleti ametlikult 8. juulil 2002.
Exchange of correspondence between Irish and British regulators however suggests that the Irish branch formally closed on 8 July 2002.
Hr THOMSON (H2) väitis, et Iirimaal ei müüdud pärast 8. detsembrit 2000 ühtegi uut lepingut.
Mr THOMSON (H2) claimed that no new contracts were sold in Ireland after 8 December 2000.
Pr O’DEA (H4) kinnitas, et Equitable Life’i Iirimaa filiaal sulges uute tehingute tegemise 2000. aastal, samal ajal kui Ühendkuningriigi peamine filiaal.
Ms O'DEA (H4) confirmed that the Irish branch of Equitable Life closed to new business in 2000, at the same time as the head office in the UK did. "
Sellest ajast alates ei ole kindlustusselts müünud uusi poliise (pr O’DEA, H4).
The company has not sold any new policies since then " (MS O'DEA, H4).
Equitable Life jätkab oma allesjäänud Iirimaa ja Saksamaa klientide teenindamist piiriüleselt kolmanda elukindlustusdirektiivi sätete alusel oma Ühendkuningriigi filiaali kaudu (WE 61
Equitable Life is continuing to service its remaining Irish and German clients on a cross-border basis under the provisions of the Third Life Directive from its UK office (WE 61
Lehekülg 1. ja WE 85
Page 1. and WE 85
Kõik ELASi poolt Iirimaa ja Saksamaa filiaalide kaudu müüdud poliisid olid tagamata annuiteedimääraga poliisid (hr WEYER, H3; pr KNOWD, H2; WE 21).
All policies sold by ELAS through its branches in Ireland and Germany were non-GAR policies (Mr WEYER, H3; Ms KNOWD, H2; WE 21).
Väljastpoolt Ühendkuningriiki pärit kindlustusvõtjate kannatatud kriisist tingitud kogu rahalise kahju suurust ei ole võimalik olemasoleva teabe põhjal hinnata.
The magnitude of the financial damage suffered due to the crisis by non-UK policyholders as a whole cannot be assessed on the basis of the available information.
Uurimiskomisjon sai arvukalt kirju Saksamaa ja Iirimaa kindlustusvõtjatelt koos teabega tingimuste kohta, mille alusel nad poliisid said, nende kirjavahetuse kohta ELASi ja finantsasutustega, nende poolt kantud kahjude kohta ning hüvituse saamiseks võetud meetmete kohta.
The committee has received numerous letters from German and Irish policyholders, with information about the circumstances under which they acquired policies, their correspondence with ELAS and the financial authorities, losses they have suffered and actions they have taken in order to obtain redress.
Üks Iirimaa kindlustusvõtja (pr KNOWD, H2) ja Saksamaa kindlustusvõtjate tegevusrühma esindaja (hr WEYER, H3) esitasid uurimiskomisjonile lisaks suulised tõendid.
One Irish policyholder (Ms KNOWD, H2) and a representative of a German policyholders' action group (Mr WEYER, H3) furthermore gave oral evidence before the committee.
Sellele lisaks käis komisjoni delegatsioon 6. oktoobril 2006. aastal Dublinis ja kohtus kahju kanatanud Iiri kindlustusvõtjatega.
Moreover, on 6 October 2006, a committee delegation visited Dublin and met with aggrieved Irish policyholders.
Selle külaskäigu järel saatis komisjon kohtumisel osalenutele põhjalikud küsimustikud, milles käsitleti eelkõige seda, mil viisil nad püüavad hüvitust kätte saada.
Following this visit, a questionnaire was sent by the committee to the participants with detailed questions, in particular concerning the avenues they pursued in trying to obtain redress.
30 Iiri kindlustusvõtjat saatsid tagasi täidetud küsimustiku, millele mõned neist lisasid koopiad dokumentidest ja oma kirjavahetusest Equitable Life’i, finantsasutuste ja ombudsmani kavaga (WE-FILE 33).
30 Irish policyholders returned the questionnaire completed, some of them enclosing copies of documents and of their correspondence with ELAS, financial authorities and ombudsman schemes (WE-FILE 33).
Paljud kindlustusvõtjad rõhutasid, et kui nad otsustasid investeerida Equitable Life’i kasumiosalusega poliisi, tuginesid nad Equitable Life’i kui Ühendkuningriigi vanima vastastikuse elukindlustusseltsi pikaajalisele mainele.
Many policyholders emphasised that, when they decided to invest in an Equitable Life with-profits policy, they relied on the long-standing reputation of Equitable Life as the oldest UK mutual life insurer.
Mõned mainisid ka Equitable Life’i suurepärast krediidireitingut (vt nt WE-FILE 15, WE-FILE 33), nagu rõhutatud Equitable’i müügimaterjalides (vt WE-FILE 15 lisa).
Some also alluded to the Society's excellent credit rating (see for instance WE-FILE 15, WE-FILE 33), such as emphasised in Equitable's sales material (see annex to WE-FILE 15).
Iirimaa kindlustusvõtja ütles uurimiskomisjonile Dublini koosoleku ajal 6. oktoobril 2006, et Equitable Life meelitas neid asjaoluga, et nad võisid osta poliisid otse Equitable Life’i filiaalist ning seega vältisid vahendustasusid, mida nõudsid ELASi konkurentide poolt pakutud poliiside vahendajad.
Irish policyholders told the committee during the meeting in Dublin on 6 October 2006 that they were attracted to Equitable Life by the fact that they could purchase policies directly from the Society's branch and thus avoid commission fees charged by intermediaries for policies offered by ELAS competitors.
Lisaks rõhutasid rahvusvahelised kindlustusvõtjad, et kui nad investeerisid, teavitas ELAS neid, et tööstust jälgisid nõuetekohaselt reguleerivad asutused (vt ka hr SEYMOURi avaldust tõendites WE 36 ja H7; hr DUGGANi avaldust tõendis WE-FILE 14).
In addition, international policyholders pointed out that, when they invested, they were informed by ELAS that the industry was properly supervised by regulators (see also Mr SEYMOUR in WE 36 and H7; Mr DUGGAN in WE-FILE 14).
Rahvusvahelised kindlustusvõtjad teavitasid uurimiskomisjoni, et nende otsust investeerida Equitable’isse mõjutasid ka kindlustusseltsi reklaamid ja müügimaterjalid, milles rõhutati fondi suurepärast tootlikkust (vt WE 53
International policyholders informed the committee that their decision to invest with Equitable was also influenced by advertisements and sales-material from the Society, which emphasised the " supreme performance " of the fund (see WE 53