natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Viimastel aastatel on intellektuaalomandi õiguste süsteemi osas leidnud aset suured muutused: kaitstud teadmiste valdkondi on laiendatud ja patendiomanikele on antud ulatuslikumad õigused.
In recent years, deep changes took place regarding the system of IPR’s: widening areas of protected knowledge and granting a broader range of rights to patent holders.
Patenteeritav valdkond on laienenud, hõlmates ka tarkvara ja andmebaase (mis on seotud geneetika ja geofüüsikaga) ning koguni põhiteadusi (näiteks matemaatika ja bioloogia)
Patentable topics has been widened including software and databases (those related to genetics and geophysics) and even basic science has been involved (like mathematics and biology).
Also the relative controversies for patents and copyrights increased, at least in the United States. .
Also the relative controversies for patents and copyrights increased, at least in the United States.
Kuid selles küsimuses on kaks lahknevat seisukohta.
But two divergent positions exist on the matter.
Ühest küljest tagab see leidurite motiveerimise: kui autori majanduslik tulu ei ole kaitstud, on oht, et innovatsioon aeglustub.
On one side, it is due to guarantee incentives to inventors: if the economic return for the author is not protected, there is a risk of slowing down innovation.
Teisest küljest võib intellektuaalomandi õiguste kaitse luua soovimatuid takistusi teadmiste edasiandmisel, mis on innovatsiooni väga oluline osa.
On the other side, broadening IPR´s can create undesired obstacles to the spread of knowledge, the very basic ingredient for innovation.
Patentide ülemäärane laiendamine võib tuua kaasa tehnoloogiliseks innovatsiooniks eraldatud vahendite moonutamise, investeeringute suunamise eraisikule tasuvamatesse valdkondadesse, mitte neisse, millest saaks suuremat kasu kogu ühiskond
An excessive extension of patents could generate a distortion of resources allocated for technical innovation, investments that are routed towards areas with bigger private return rather than on those with greater interest for the whole society
Raportöör usub, et on oluline pöörduda tagasi teadusuuringute peamise ülesande juurde, mis on uute teadmiste loomine
The rapporteur believes that it is important to go back to the main mission of scientific research: the creation of new knowledge
On vaja ümber hinnata levinud eelarvamus, mille kohaselt nähakse lineaarset seost teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni vahel.
It is necessary to re-evaluate a diffused preconception that sees a linear relationship between R&D and innovation.
Vastastikune suhe on muidugi olemas, kuid see on palju keerulisem ning võib olla seotud teadusest täiesti kõrvale jäävate aspektidega.
Indeed, correlations do exist but they involve higher levels of complexity and potentially have to do with areas well outside the realm of science.
Seepärast tuleb muuta suhtumist, nagu oleks teadusuuringud mingi imerohi majandus- ja sotsiaalprobleemide lahendamiseks.
Therefore, the perception of research as a sort of "panacea" to solve economic and social problems needs to be corrected.
Teisest küljest ei ole mõeldav ka teadus- ja arendustegevuse jätmine üksnes nn elevandiluust tornis töötavate teadlaste asjaks.
On the other hand, we cannot imagine leaving R&D only in the hands of scientists working in their "ivory tower".
Ehkki see ei anna kohest ja nähtavat majanduslikku kasu, on teadus- ja uurimistegevus põhiliseks teguriks teadmuspõhise ühiskonna loomisel Euroopas.
Although it does not directly address visible and immediate economic dividends, R&D is a fundamental factor for the creation of the knowledge based society in Europe.
On veenvaid tõendeid, et riiklikult rahastatud teadusuuringud toovad märkimisväärset ühiskondlikku kasu.
There is convincing evidence that public-funded research produces considerable social benefits.
See kasu on aga sageli habras, erisugune, raskesti kirjeldatav ja mõõdetav ning enamasti kaudne.
However, these benefits are often thin, heterogeneous, difficult to characterize and to measure, and mainly indirect.
Riiklikult rahastatavaid teadusuuringuid tuleks pidada pigem uute ideede ja meetodite allikaks ning eelkõige vahendiks, mis aitab õpetada inimesi keerulisi probleeme lahendama.
Public research must be considered more like a source of new ideas, methods and, above all, as a mean to train people to solve complex problems.
Kahjuks ei ole lihtsaid mudeleid, mille abil kirjeldada riiklikult rahastatavatest teadusuuringutest tulenevat kasu, ning veelgi keerulisem on määrata kindlaks vahendite hulka ja valdkondi, millesse investeerida, ka sellepärast, et riikide ja valdkondade vahel on suured erinevused.
Unfortunately there are no simple models to describe the nature of the benefits stemming from public funded research and it is even more difficult to establish the amount of resources and the areas on which to invest, also because there are considerable differences among countries and fields.
Olemasoleva kirjanduse põhjal võib väita, et teadusuuringute, nagu ka paljude teiste valdkondade (näiteks julgeolek ja kaitse ) riiklikku rahastamist ei ole kerge õigustada ainult „ mõõdetava majandusliku kasu ” järgi.
The literature available indicates that the financing of research, like many other public funded fields (such as security and defence ), is not easy to justify only in terms of " measurable economic benefits ”.
Vajadus teaduse juhtimise järele
The need for research governance
ELi valitsused on võtnud vastu ambitsioonika Lissaboni agenda, milles rõhutatakse, et üleminek teadmuspõhisele majandusele on ülimalt tähtis säästva arengu tagamiseks, suurema arvu ja paremate töökohtade loomiseks ning suurema sotsiaalse sidususe saavutamiseks.
EU governments have set the ambitious Lisbon agenda, which emphasises the key role of the transition to the knowledge-based economy in securing sustainable growth, more and better jobs and greater social cohesion.
Need ambitsioonid ja niisugune tulevikuvisioon on ülitähtsad, kui Euroopa poliitika peab peegeldama ühiskonna peamisi probleeme.
Such ambitions and such a vision of the future are vital if policy in Europe has to reflect major societal concerns.
Teadus- ja arendustegevuse roll selles protsessis jääb siiski piiratuks, kui ei pöörata vajalikku tähelepanu teatud olulistele teguritele, mis takistavad praegu Euroopal kasutamast oma täielikku teadus- ja tehnoloogiaalast potentsiaali.
However, the part that R&D can play in this process will be constrained if a number of key factors, which currently prevent Europe from achieving its full S&T potential, are not adequately addressed.
Raportöör usub, et Euroopa edu innovatsioonis ja seega ka kasvupotentsiaal sõltub teadmiste loomise ja edasiandmise „ tasakaalustatud süsteemi ” väljatöötamisest.
The rapporteur believes that the innovative performance of Europe, and thus its growth potential, depends upon the development of a “ balanced system " of knowledge production and distribution.
Komisjoni ja liikmesriikide roll on investeerida inimkapitali, tihendada suhteid ja optimeerida teadmiste liikumist.
The role of the Commission and MS’s then is to invest in human capital, intensify relationships, and optimise the flows of knowledge.
Euroopa peab otsima teisi kriteeriume, millega mõõta poliitikavahendite tõhusust, eriti arvestades avalikkuse toetuse katalüütilist mõju, mida nimetatakse ka "käitumuslikuks lisanduvuseks"
Europe has to search for alternative criteria to measure the effectiveness of policy instruments, especially looking at the catalyst effects of public support, also referred to as “ behavioural additionality ”
Üheks teguriks, mis põhjustab Euroopa nõrkust teaduse ja tehnoloogia valdkonnas, on ebapiisav investeerimine teadus- ja arendustegevusse
A factor contributing to Europe's weakness in Science and Technology is the lack of sufficient investment in R&D
Kui Euroopa tahab lahendada keerulised majanduslikud, sotsiaalsed ja keskkonnaprobleemid, millega ta 21. sajandi hakul silmitsi seisab, tuleb suurendada kulutusi teadusuuringutele.
If Europe wants to tackle the tough economic, social and environmental challenges it faces at the beginning of the twenty-first century, it will need to spend more on research.
Euroopa Ülemkogu 2000. aastal Lissabonis astutud sammud olid põhjustatud murest Euroopa ebapiisavate investeeringute pärast teadmuspõhisesse majandusse ning seda lähenemist toetati veelgi 2002. aastal Barcelona tippkohtumisel, kui EL seadis eesmärgiks saavutada aastaks 2010 3% SKT investeerimine teadus- ja arendustegevusse.
The steps taken at the Lisbon European Council in 2000 were a reaction to these concerns about Europe's underinvestment in the knowledge economy, and this was further reinforced at the Barcelona summit in 2002, where the EU set itself the objective of reaching an R&D intensity of 3 per cent by 2010.
Paraku ei ole kulutused teadmis- ja arendustegevusele kasvanud alates 2000. aastast piisavas tempos, et seda eesmärki saavutada
However, the growth in its R&D spending since 2000 has been insufficient to achieve this target
Lõhe kulutustes võrreldes konkurentidega puudutab siiski suures osas tööstuse poolt rahastatud teadus- ja uurimistegevust.
Yet much of the gap in spending compared with its competitors relates to R&D financed by industry.
Turuprobleemid hoiavad erasektorit investeerimast teadusuuringutesse ühiskonna jaoks optimaalsel tasemel.
Market failures prevent the private sector from investing in research at the socially optimum level.
Valitsustel on täita tähtis roll: pakkuda motivatsiooni ja tingimusi, mis julgustaksid suurendama erasektori investeeringuid teadus- ja arendustegevusse, ning asuda omalt poolt teadus- ja arendustegevust toetama juhtudel, kui äriringkonnad seda muidu ei teeks.
Governments have an important role to play: both by providing incentives and conditions which encourage more private investment in R&D, and by stepping in to support R&D in cases where business would not otherwise do so.
Kuid eelkõige on valitsuse roll luua tingimused, mis võimaldaksid luua uusi teadmisi ning muuta need kogu ühiskonnale kättesaadavaks.
But, above all, the role of governments is creating the conditions to allow new knowledge to be created and made available to all society.
Kahtlemata võib teadmisi ja innovatsiooni pidada nn avalikuks hüveks , st millekski, mis peaks olema kättesaadav kõikidele ühiskonnaliikmetele.
Indeed, knowledge and innovation have the characteristics of a " public good", that is, something that should be accessible to everybody in a society.
„Vajadus toetada uurimistegevust riiklikult tuleneb ka innovatsiooni olemusest ja inimkapitali ning võrkudesse investeerimise tähtsusest teadmiste leviku tagamiseks.
"The need for public support of research also derives from the system nature of innovation, and from the importance to invest in human capital and networks to ensure the absorption of knowledge.
Teadmiste loomise protsess on keerulisem, kui lineaarne mudel väidab.
The process of knowledge production is much more complex than the linear model suggests.
Innovatsiooniprotsessi eri etappe mõjutab mitmel moel tagasiside; seda tuleks pidada süsteemiks, kus suhted institutsioonide vahel ja teadmiste liikumine osaliste vahel on võtmetähtsusega.”
There are many feedback effects between the various stages in the innovation process, which is best considered as a system, where institutional relationships and the flows of knowledge between actors are of critical importance."
„Arvestades, et ressursid teadus- ja arendustegevuse jaoks on piiratud, on seda olulisem tagada nende võimalikult tõhus kasutamine.
"Against the background of limited resources for R&D it has become even more important to ensure that scarce funds are spent as effectively as possible.
Ometi lisanduvad Euroopa suhteliselt väikeste investeeringute niigi negatiivsele mõjule (…) ka teadus- ja arendustegevuse süsteemi mitmed struktuurilised puudujäägid.
However, the already negative effects of Europe's relatively low investment in research (...) are compounded by a number of structural deficits inherent in the European R&D system.
Süsteemi nõrgad küljed muudavad Euroopa teadus- ja arendustegevusse investeerijate ja teadlaste jaoks vähematraktiivseks ning põhjustavad teadustegevuse killustatust, mis tähendab ressursside raiskamist.
These systemic weaknesses make Europe a less-attractive place for R&D investors and researchers, and produce a wasteful fragmentation of research efforts.
Probleemi keskne teema on teadustegevuse juhtimine Euroopas.
At the heart of the problem is the issue of research governance in Europe.
Küsimus on eriti selles, kuidas ressursse ja pädevust avaliku võimu eri organisatsioonilistel tasanditel – kohalikul, piirkondlikul, riikide ja Euroopa Liidu tasandil – kõige paremini jagada.”
In particular, the question arises of how best to allocate policy competences and resources across the different organizational levels of public authority - local/regional, national and EU."
Euroopa teadusruumi panus
ERA Contribution
ELis ollakse üha selgemalt teadlik vajadusest teadustegevuse mitmetasandilist juhtimissüsteemi paremini korraldada, et tagada poliitikasuundade vastastikust täiendamist, vähendada rahastamise killustatust ja vältida dubleerimist.
In the EU there has been an increasing awareness of the need to better organize the multi-level governance systems for research in order to ensure greater complementarities of policies, to reduce fragmentation of funding and to avoid duplication of efforts.
On ka märke piirkondadeks jaotamise suurenevast populaarsusest.
There is also evidence of the increasing regionalization.
Selliste piirkondade nagu Silicon Valley või Cambridge edukus on veennud valitsusi vajaduses luua rohkem niisuguseid innovaatiliste teadmiste klastreid.
The success of areas like Silicon Valley and Cambridge has convinced governments of the need to create more of these innovative knowledge clusters.
„Teisest küljest …on märkimisväärselt suurenenud ELi tasandil sekkumise ulatus ja maht.
"On the other hand .... there has been a significant growth in the scale and scope of the EU level of intervention.
Erinevalt Ameerika Ühendriikidest või Jaapanist kujutab Euroopa teadusuuringute maailm endast siiani riiklike süsteemide mosaiikpilti.
Unlike the United States or Japan, European research still represents a “puzzle” of national public systems.
Tegevusi eri riikides reguleerivad 27 erinevat õigus-, normatiiv- ja finantsstruktuuri, seega toimitakse sageli omaette, üksteisest sõltumata
National activities, governed by 27 varying legislative, regulatory and financial structures, are still largely undertaken independently of one another
EL juba aitab kompenseerida riikidevaheliste ühiste teadusuuringute rahastamist finantsraamistike abil.
The EU already helps to compensate funding trans-national collaborative research under the FP’s.
Siiski saab EL pakkuda praegu vaid piiratud rahalist toetust.
However, the financial support the EU can offer today is limited.
Ühenduse jõupingutused esindavad 28. teaduspoliitikat eelarvega vaid umbes 6% riiklikust rahastamisest, see ei saa olla piisavalt dünaamiline või avaldada riikide poliitikale tõeliselt integreerivat mõju.
Community efforts represent a 28th research policy , with a budget of only around 6% of public funding, it cannot be sufficiently dynamic to have a truly integrating effect on national policies.
Euroopa teadusruumi algatus kiideti heaks 2000. aasta märtsis, et lahendada need küsimused, kuid vaatamata nende aastate jooksul saavutatud edule on vaja paremat koostööd ja koordineerimist kogu Euroopas.
The European Research Area (ERA) initiative was launched in March 2000 to tackle these issues, but despite the progress achieved in these years, greater coordination and cooperation had to be achieved throughout Europe.
„Euroopa teadusuuringute süsteemi eri osaliste (ametivõimud, ettevõtted, ülikoolid, uurimisinstituudid) vahel tuli luua tihedamaid sidemeid kõikidel poliitikatasanditel (piirkondlik, riiklik, ühenduse ja valitsustevaheline tasand).”
"More links had to be established between the different players (public authorities, firms, universities, research institutes) at all policy levels (regional, national, Community, inter-governmental) in the European research system."
Teisest küljest on see kontekst alates 2000. aastast oluliselt arenenud:
On the other hand, the context has evolved considerably since 2000:
- Globaliseerumine on kiirenenud ja teadmised on uue globaalse dünaamika põhikomponent.
- Globalization has accelerated and knowledge is a key component of this new global dynamic.
Üha suurem osa ülemaailmsest teadus- ja arendustegevusest toimub väljaspool Euroopat
An increasing share of global R&D will be located outside Europe
China is one of the world's largest spenders and it is expected to catch up with the EU by 2009 in terms of R&D intensity (since 2004, is producing 3 times more engineers than the US and has the same number of full time researchers as all EU MS’s together). ning arvestades praeguseid suundumusi, moodustab Euroopa osa teadusuuringutes ühel päeval alla 10% ülemaailmsest teadmiste loomisest.
China is one of the world's largest spenders and it is expected to catch up with the EU by 2009 in terms of R&D intensity (since 2004, is producing 3 times more engineers than the US and has the same number of full time researchers as all EU MS’s together) . and, given the current trends, Europe's share of research will one day represent less than 10% of global knowledge production.
- Mitmesugused sotsiaalmajanduslikud probleemid on kasvanud – suurenenud on sotsiaalmajanduslik ebavõrdsus, kiimamuutus, elanikkonna vananemine, nakkushaiguste risk – ning ollakse ühel meelel, et nii ELi tasandil kui ka ülemaailmselt on vaja kooskõlastatumalt tegutseda, eriti teaduse ja tehnoloogia valdkonnas.
- Various socio-economic challenges are grown – increased socio-economic disparities, climate change, ageing, and risks of infectious diseases – and there is a consensus that stronger concerted actions are needed at EU and global level, notably in science and technology.
- Euroopa teadusuuringute maastik on arenenud seitsmenda raamprogrammi käivitumisega, mis sisaldab uusi meetmeid, nagu Euroopa Teadusnõukogu, kuid ka erinevate Euroopa teadusruumiga seotud meetmetega, samuti on see mitmekesisemaks muutunud ELi laienemisega, kuna lisandunud on erinevaid teaduskultuure
- The European research landscape has evolved with the launching of the 7 th FP, containing new measures such as the European Research Council (ERC), but also through various ERA specific measures, as well as the wider diversity of scientific cultures that have come with the expanded EU
Euroopa Liidul on teadus- ja arendustegevuse vallas pikaajaline tipptaseme kogemus, kuid see tipptase on sageli üle Euroopa laiali hajutatud; 80% avaliku sektori teadusuuringutest viiakse läbi riikide tasandil, sageli riikliku või piirkondliku uurimisprogrammi raames.
The EU has a long tradition of excellence in R&D, but this excellence is often scattered across Europe, with 80% of public research being conducted at national level, mainly under national or regional research programmes.
See tähendab kahjuks sageli, et ELi teaduspotentsiaali ei kasutata täielikult ära.
This all too often means that the potential of EU research is not fully exploited.
Komisjoni rohelises raamatus juhitakse tähelepanu olulistele teemadele, mis puudutavad Euroopa teaduruumi kõiki mõõtmeid:
The Commission Green Paper points out crucial issues cutting across all dimensions of the ERA:
- Nn siseturu loomine – teadmiste, teadlaste ja tehnoloogia vaba liikumise piirkond – eesmärgiga edendada koostööd, stimuleerida innovatsiooni ja saavutada ressursside parem jaotamine;
- The creation of an 'internal market' for research - an area of free movement of knowledge, researchers and technology - with the aim of increasing cooperation, stimulating innovation and achieving a better allocation of resources;
Euroopa teaduspoliitika väljatöötamine, mis oleks tihedalt seotud Euroopa ühiskonnaga.
The development of a European research policy deeply rooted in European society.
See peaks toetama arengut avalikkusele kõige olulisemates valdkondades, nagu tervishoid, energeetika ja kliimamuutus.
It should support advancement in fields of a major public concern, such as health, energy and climate change.
- Euroopa teadusuuringute struktuur vajab uuendamist, saavutamaks tasakaalu konkurentsi ja koostöö vahel, et luua maailmatasemel tippteadmisi.
- A restructuring of the research fabric in Europe is needed to achieve a balance between competition and cooperation and in order to develop world-class excellence.
- Euroopa teadusuuringud peavad saama täit kasu Euroopa mitmekesisusest, mis on ELi viimaste laienemistega veelgi suurenenud.
- European research must fully benefit from Europe's diversity, which has been enriched with the recent EU enlargements.
Need küsimused peaksid olema 2008. aasta algatuste väljatöötamisel institutsiooniliste ja avalike arutelude keskmes, nüüd kus uuendatud Lissaboni strateegia esimene kolmeaastane tsükkel on lõppemas ja teine algamas.
These issues should be the core of an institutional and public debate aimed to prepare initiatives for 2008, as we approach the review of the first three-year cycle of the renewed Lisbon Strategy and the launch of the second cycle.
„Euroopa teadusruumi algsed eesmärgid on küll veel kehtivad, kuid vaja on dünaamilisemat lähenemisviisi.
While the original ERA objectives remain valid today, a more dynamic approach is needed.
263, 264 „See ei tähenda mitte mõju ja tõhususe sammhaaval parandamist, vaid nende seadmist peamisteks prioriteetideks…tegutseda tuleb seal, kus see on kõige tõhusam.
263, 264 "This calls not for a piecemeal raising of effectiveness and impact, but for making effectiveness and impact the key priorities.... action should be taken where most effective.
See tähendab kohustuste ümberkorraldamist ja eeldab minemist väljapoole Euroopa teadussüsteemi praeguse struktuuri piire….”
This means a reallocation of responsibilities and assumes going beyond the existing structure of the European research system...."
Eelkõige on oluline hoida meel avatuna selle arutelu ja uurimise tulemuste suhtes.
It is, above all, important to keep an open mind about the outcome of this debate and inquiry.
Tulemuseks võib olla ka vajadus rajada uusi, ühiseid Euroopa teadus- ja tehnoloogiainstitutsioone”
It may even result in a need to build new, common European S&T institutions"
266. , kui vaadata selliseid organisatsioone nagu Euroopa Tuumauuringute Organisatsioon (CERN) ja Euroopa Kosmoseagentuur (ESA), mis on heaks eeskujuks.
266. , looking at organizations like CERN and ESA, good examples of success stories.
„ Uus kokkulepe tähendaks nende otsuste ühist ettevalmistamist, tuginedes kindlatele, jagatud teadmistele ning minnes julgelt vastu” muutustele
"The New Deal would mean preparing these decisions together based on solid, shared evidence, and bravely facing"
ELi võime sel moel tegutseda võib kuulutada uue ajastu algust Euroopa teaduses.
The EU ability to do so could herald a new phase for European research.
Euroopa teadusruumi kohta: uued perspektiivid
on The European Research Area: New Perspectives
2. rõhutab, et hästi toimiv siseturg on oluline Euroopa teadusruumi edukaks arenguks, ning peab eriti oluliseks teadlaste vaba liikumist; väljendab kahetsust, et endiselt püsivad takistused, mis tõkestavad teadlaste liikuvust ELis; nõuab meetmeid, mis parandaksid teadlaste vaba liikumist, eriti üleminekuperioodi piirangute kõrvaldamist töötajate vabale liikumisele, ühtlasi nõuab ELi teadustöö infrastruktuuri parandamist; toetab Euroopa Tehnoloogiainstituudi loomist;
Underlines that a well-functioning Internal Market is important for a successful development of the ERA and in particular that the free circulation of researchers is vital; regrets that researchers still have obstacles hampering their mobility within the EU; calls for measures to improve the free-flow of researchers, in particular by lifting all the remaining transitional restrictions on the free movement of workers as well as improving the EU's infrastructure of research; supports the creation of the European Institute of Technology .