natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Euroopa Liit on võtnud endale kohustuse alates 2006. aastast edendada kogu oma välispoliitikas, sealhulgas ka kaubanduspoliitikas, väärikat tööd, mis on ILO ja ÜRO üks eesmärke.
Since 2006 it has also been committed to promoting 'decent work', an ILO and UN objective, through all its external policies, including its common commercial policy.
Edaspidi sisaldavad kahepoolsed vabakaubanduslepingud ka säästva arengu peatükki, milles on sätestatud keskkonnaalased ja sotsiaalsed eesmärgid.
Finally, its bilateral free trade agreements now incorporate a chapter on sustainable development which sets a number of environmental and social objectives.
Üha sagedamini on ELi allkirjastatud kaubanduslepingud osa laiaulatuslikumatest partnerlus- või assotsiatsioonilepingutest, mis hõlmavad poliitilist koostööd ja kohustusi säästva arengu ja inimõiguste valdkonnas.
What is more, with increasing frequency the trade agreements concluded by the EU represent just one aspect of broader partnership or association agreements encompassing political cooperation and undertakings concerning sustainable development and human rights.
Seega on selge, et põhimõtete tasandil ei seisa kaubandus lahus ELi ülejäänud sise- või välispoliitikast.
It is clear, therefore, that in terms of the principles underpinning it trade is inextricably linked to the European Union's other internal or external policies.
Sellise lähenemise üks põhjus on mitte ainult Euroopale omane arusaamine, et kaubanduse liberaliseerimisel on mitmesugused majanduslikud ja sotsiaalsed tagajärjed, mida tuleb hallata ja vahel kompenseerida, sest sellega kaasnevad alati võitjad ja kaotajad.
The thinking behind this approach, which is not unique to Europe, stems partly from a recognition of the fact that the economic and social impact of trade liberalisation varies very substantially from country to country and that that impact must be managed and sometimes offset, because liberalisation is a process in which there are always winners and losers.
Rahvusvahelise kaubanduse arengust on kõigil osalistel kasu vaid siis, kui teatavad tingimused on täidetud, sest saadav kasu ei jaotu kunagi riigis võrdselt ühiskonna ja majanduse eri sektorite vahel.
The expansion in international trade is universally beneficial only if certain conditions are met, since the gains in each country are never distributed fairly among all sectors of society and the economy.
Sellest tekib vajadus kaubavahetuse laiendamise, viiside ja rütmi piiritlemise järele ja seda vajadust suurendab veelgi üleilmastumise kiirenemine.
Hence the need to manage the liberalisation of trade, including the practical arrangements for and the volume of trade, a need which has come to be felt even more strongly as the globalisation process has speeded up.
Rahvusvahelise kaubanduse liberaliseerimisega kaasneb ka tugevam konkurents riikide vahel välisinvestorite ligimeelitamise osas ja konkurentsi suurenemine ettevõtete vahel.
What is more, the liberalisation of international trade has been accompanied by ferocious competition among countries seeking to attract foreign investors and stiffer competition between undertakings.
Sageli kaasnevad sellega rikkumised töötingimuste, demokraatlike vabaduste ja keskkonnamõju osas.
All too often this has led to abuses in the areas of working conditions and democratic freedoms and to environmental damage.
Näiteid selle kohta on palju.
The examples are legion.
Seega peaks nii Euroopa kui ka rahvusvaheline üldsus ühtsuse mõttes tingimata lisama oma kaubanduseeskirjadesse ka reaalsed tagatised säästava arengu ja sotsiaalõiguste osas.
Europe, and the international community as a whole, are thus faced with an imperative: simple logic, requires them to incorporate into the rules governing international trade genuine guarantees concerning sustainable development and labour rights.
Kõnealune kohustus on kooskõlas ÜRO ja ELi eesmärkidega ning vastab Euroopa kodanike suurtele ootustele.
That imperative, which is consistent with the objectives of both the United Nations and the European Union, chimes exactly with public expectations in Europe.
See puudutab ka teatavat ettevõtete sotsiaalse ja keskkonnaalase vastutuse kontseptsiooni.
It also requires a specific approach to be defined to the issue of the social and environmental responsibility of undertakings.
Ettevõtetest täidavad hargmaised ettevõtted maailmakaubanduses kõige olulisemat rolli.
Among undertakings, it is the transnational corporations which play the key role in world trade.
Hargmaised ettevõtted on saanud kasu turu avamisest, et viia osa oma tootmisest ja tootmisahelast üle riiki, kus on väiksed tootmiskulud ja vähem reguleerivaid meetmeid.
They have taken advantage of market liberalisation to externalise part of their production and to diversify their supply arrangements, drawing on countries where production costs are low and regulatory regimes are less stringent.
Ettevõtete sotsiaalse vastutuse valdkonnas ettevõtetelt oodatav käitumine puudutab seega ka nende filiaale ja alltöövõtjaid, mis asuvad nendes riikides ja kust nad korraldavad suurema osa kaubavahetusest Euroopa suunas.
The expectation that such corporations should act in a socially responsible manner thus applies equally to their subsidiaries and their subcontractors in those countries, from which they organise a large proportion of the international trade involving Europe.
Kolm ülesannet, üks eesmärk
Three issues, one objective
Ettevõtete sotsiaalse ja keskkonnaalase vastutuse edendamisel tuleb Euroopal rahvusvahelise kaubavahetuse raames täita kolm tähtsat ülesannet.
Fundamentally, measures to promote corporate social and environmental responsibility in the area of trade touch on three issues of major importance to Europe:
Moraalne ülesanne: sageli tuleb muuta just ELi ettevõtete käitumist selliselt, et nad muutuksid vastutustundeliseks sotsiaalsete ja keskkonnaalaste põhimõtete osas, eelkõige tegutsedes kolmandates või arenguriikides.
A moral issue: very often it is our own undertakings whose behaviour needs to change in order to be consistent with the principles underpinning social and environmental responsibility, in particular as regards their actions in developing countries.
Majanduslik ja sotsiaalne ülesanne: ettevõtete sotsiaalse vastutuse põhimõtete mittejärgimine on sotsiaalse ja keskkonnadumpingu üks vorme, mis kahjustab Euroopas asuvat tootmist ja töötajaid, kes on kohustatud pidama kinni kõige rangematest sotsiaalsetest ja keskkonnaalastest standarditest.
An economic and social issue: non-compliance with the principles underpinning CSR constitutes a form of social and environmental dumping, to the detriment of undertakings and workers in Europe, who are required to meet more stringent social and environmental standards.
Poliitiline ülesanne: poliitika ühtsus üleilmastumise taustal ja ELi peab täitma kodanike soovitud rolli kaitsjana reguleerimata maailmas.
A political issue: our policies in the context of globalisation must be consistent and the European Union must meet public expectations by offering ordinary Europeans protection in a deregulated world.
Rahvusvahelise kaubanduse eeskirjade ja ettevõtete sotsiaalse vastutuse ühendamine
Making CSR part of the rules governing international trade
Siiani ei puutunud kaubandus ja ettevõtete sotsiaalne vastutus omavahel peaaegu üldse kokku.
Hitherto, the link between trade and CSR has been tenuous at best.
Selle põhjust on lihtne mõista: rahvusvaheline kaubandus põhineb riikidevahelistel lepingutel, milles on määratud kindlaks riikidele siduvad õigusnormid; ettevõtete sotsiaalne vastutus põhineb aga mittesiduvatel eeskirjadel, millest ettevõtted lähtuvad vabatahtlikkuse alusel.
The reason is obvious: international trade is governed by agreements between States which lay down legal rules binding on those States; CSR is based on non-binding rules which undertakings agree to comply with on a voluntary basis.
Kaubanduseeskirjade ja sotsiaalse vastutuse osas ettevõtete võetud kohustuste ühendamine oleks võimas vahend, millega edendada samal ajal nii ettevõtete käitumist kui ka ELiga kaubanduslepingu allkirjastanud riikide poolt sotsiaalsetest ja keskkonnalastest standarditest kinnipidamist.
Incorporating CSR principles into the rules governing international trade would enable the EU to exert pressure on undertakings to improve their behaviour and on the States which sign trade agreements with it to comply with labour and environmental standards.
Ettevõtete sotsiaalne vastutus kui idee, mis üha levib...
CSR, an idea which is gaining ground ...
Suunistes esitati soovitused, mille valitsused annavad rahvusvahelistele ettevõtetele ja mis käsitlevad eelkõige tööhõivet, suhteid sotsiaalpartneritega, inimõigusi, keskkonda, korruptsioonivastast võitlust, tarbijate huve, konkurentsi ja maksudest kõrvalehoidmist.
The OECD Guidelines laid down a set of recommendations which governments address to multinational corporations concerning, in particular, employment and relations with the social partners, human rights, the environment, the fight against corruption, consumer interests, competition and tax evasion.
Hiljem on tehtud mitu algatust selleks, et luua käitumisjuhendi järgimise kontrollimehhanism ja sertifitseerimismärgised, mis kinnitavad ettevõtete kinnipidamist ettevõtete sotsiaalse vastutuse alastest kohustustest.
Since then, many proposals have been made to establish mechanisms for monitoring compliance with these codes of good conduct and labels certifying that undertakings have made a commitment to abide by CSR principles.
Euroopa Liit on kõnealust teemat käsitlenud oma 2001. aastal avaldatud rohelises raamatus ja hiljem valges raamatus ja loonud ettevõtete sotsiaalse vastutuse alase mitmetasandilise foorumi, et edendada Euroopa raamistikku ja strateegiat ettevõtete sotsiaalse vastutuse edendamiseks.
The European Union considered the issue in a Green Paper, which was published in 2001 and was followed by the publication of a White Paper and the establishment of a Plurilateral Forum on CSR with the aim of encouraging the development of a European framework and strategy to foster CSR.
Suured Euroopa ettevõtted on võtnud endale kohustusi 1995. aastal loodud võrgustiku CSR Europe raames, millele järgnes Jacques Delors’i algatus.
Major European undertakings have joined the ‘CSR Europe’ network set up in 1995 at the instigation of Jacques Delors.
Praegu ja vastavalt sellekohasele 2006. aasta teatisele on komisjon arvamusel, et ettevõtete sotsiaalne vastutus on Euroopa sotsiaalse mudeli üks aspekt, mis aitab kaitsta solidaarsust, ühtekuuluvust ja võrdseid võimalusi tugevas ülemaailmses konkurentsis.
Today, as it made clear in its 2006 communication on the subject, the Commission regards CSR as an aspect of the European social model which represents a way of safeguarding solidarity, cohesion and equal opportunities in the context of increased global competition.
Seatud eesmärk on muuta Euroopa Liit ettevõtete sotsiaalse vastutuse eeskujuks ja kindlustada, et tema välispoliitika ja kolmandatesse riikidesse investeerivate ELi ettevõtete käitumine aitavad tõhusalt kaasa säästavale arengule.
The stated goal is to make the EU a ‘pole of excellence’ in CSR and to ensure that the external policies it implements and the European undertakings which invest in third countries make a genuine contribution to social development.
Euroopa Parlament omalt poolt on võtnud vastu mitu raportit ja ettepanekut, millega toetada ettevõtete sotsiaalset vastutust, eelkõige 1999., 2003. aasta resolutsioonid ja ennekõike 2007. aasta märtsi Howitti raport, ja millega tugevdada sotsiaalsed ja keskkonnaalaseid standardeid kaubanduslepingutes, eelkõige Désiri 2001. aasta oktoobri ning Désiri ja Panayatopoulose 2007. aasta mai raportid.
For its part, Parliament has adopted a number of reports and detailed proposals with the aim of strengthening CSR (for example its 1999 and 2003 resolutions and, in particular, the Howitt report adopted in March 2007) and of making compliance with labour and environmental standards a more significant component of EU trade agreements (in particular the Désir report adopted in October 2001 and the Désir and Panayatopoulos report adopted in May 2007).
... ja millel peab olema keskne koht ELi kaubanduslepingutes
... and which must be at the heart of the EU’s trade agreements
Ettevõtete sotsiaalsel vastutusel ja sotsiaalsetel ja keskkonnaalastel klauslitel on kaubanduslepingutes sama eesmärk: õiglasem, sotsiaalsem, humaansem üleilmastumine, mis aitab kaasa säästvale arengule.
CSR and the social and environmental clauses in trade agreements pursue the same objective: fairer, more socially just, more human globalisation in the service of sustainable development.
Praegu on aga kaks paralleelset lähenemist
Hitherto, however, they have reflected two parallel, but separate, approaches
Kuigi Koreaga sõlmitud vabakaubanduslepingus mainitakse ka ettevõtete sotsiaalset vastutust, on see väga piiratud ega ole otseselt seotud kaubandusalaste kohustuste täitmisega. .
The free trade agreement with South Korea does make reference to CSR, but only in a very limited way and without establishing any direct link with the trade provisions. .
Kui need kaks lähenemist liita, siis nad ei kahjusta, vaid toetavad teiseteist.
If the two approaches can be combined, they will strengthen, and certainly not undermine, one another.
Kaubandusalaseid sotsiaalklausleid toetab ettevõtete käitumist puudutav ettevõtete sotsiaalse vastutuse põhimõte.
The social clauses in trade agreements will be strengthened by the incorporation of the concept of CSR, which concerns the behaviour of undertakings.
Ettevõtete sotsiaalset vastutust toetavad kaubanduslepingud, eelkõige järelevalveraamistik, mille need loovad nende juhtpõhimõtete rakendamiseks.
The concept of CSR will in turn be consolidated as a result, drawing strength in particular from the arrangements trade agreements lay down for monitoring the implementation of the principles which govern them.
Raportis ei käsitleta uuesti kõiki ettepanekuid, mis Euroopa Parlament või rahvusvahelised organisatsioonid on teinud ettevõtete sotsiaalse vastutuse ning sotsiaalsete ja keskkonnaalaste standardite edendamiseks kaubanduslepingutes.
This report does not rehash all the proposals already put forward by Parliament and in other international bodies to promote CSR and labour and environmental standards in trade agreements.
Raportis keskendutakse ettepanekutele, kuidas edendada konkreetselt ettevõtete sotsiaalset vastutust ELi kaubanduspoliitika raames.
It focuses instead on proposals specifically designed to foster CSR in the context of the European Union’s common commercial policy.
– ettevõtete sotsiaalse vastutuse süsteemi muutmist;
– the revision of the GSP regime;
– mõju-uuringut seoses ELi kaubanduslepingute läbirääkimistega ja nende järelevalvega;
– impact assessments linked to the negotiation of and follow-up to EU trade agreements;
– ettevõtete sotsiaalse vastutuse klausleid ELi vabakaubanduslepingutes ning muudes kaubandus- ja investeerimislepingutes;
– CSR clauses in the EU’s free trade agreements and other trade and investment agreements;
– parlamentaarset järelevalvekomiteed, kes käsitleb eelkõige sotsiaalset ja keskkonnamõõdet, sealhulgas ka ettevõtete sotsiaalset vastutust, iga vabakaubanduslepingu puhul;
– for each free trade agreement a parliamentary monitoring committee to oversee compliance with the social and environmental provisions, including those relating to CSR;
– nõuet ELi ja partnerriikide rahvusvahelistele ettevõtetele ja avaldada igal aastal aruanne nende ja nende filiaalide tegevuse ja tootmisahela sotsiaalse ja keskkonnamõju kohta;
– the requirement for multinational corporations based in the EU and in the partner countries to publish annual reports on the social and environmental impact of their activities and those of their subsidiaries and subcontractors;
– ELi ja tema partnerriikide vahelise õigusalase koostöö mehhanismi, mis hõlmab ka võimalust algatada kohtuasi rahvusvaheliste ettevõtete vastu nii Euroopas kui ka partnerriikides rikkumiste pärast, mis ettevõtted või nende filiaalid on toime pannud keskkonna või põhiõiguste valdkonnas;
– mechanisms for judicial cooperation between the EU and partner countries, including arrangements for prosecuting multinational corporations, both in Europe and in the partner countries concerned, if those corporations or their subsidiaries are guilty of serious breaches of environmental rules or fundamental rights;
– suhteid ettevõtete sotsiaalset vastutust edendavate mitmepoolsete foorumite ja WTO vahel;
– relations between the multilateral forums which seek to promote CSR and the WTO;
– uut Euroopa Komisjoni algatust.
– a new Commission proposal.
A. arvestades, et ettevõtete sotsiaalne vastutus on mõiste, mille kohaselt kaasavad ettevõtted vabatahtlikult oma äristrateegiasse sidusrühmade üldise heaolu huvides sotsiaalsed ja keskkonnaprobleemid, asudes aktiivselt täitma avaliku poliitika ülesandeid kui väärtustest juhinduva ühiskonna muutuse olulist aspekti;
A. whereas corporate social responsibility (CSR) is a concept whereby companies voluntarily incorporate social and environmental concerns into their business strategy for the overall wellbeing of stakeholders by actively engaging with public policy as an important aspect of value-driven social change,
B. arvestades, et ettevõtete sotsiaalne vastutus on Euroopa sotsiaalse mudeli oluline osa, mida tugevdab Euroopa Liidu toimimise lepingu jõustumine ja eelkõige selle horisontaalne sotsiaalklausel, ning arvestades, et Euroopa Komisjon tunnistas oma teatises ELi 2020. aasta strateegia kohta vajadust edendada ettevõtete sotsiaalset vastutust kui olulist elementi töötajate ja tarbijate usalduse tagamiseks pikas perspektiivis;
B. whereas CSR represents an essential component of the European Social Model, strengthened by the entry into force of the Treaty on the Functioning of the European Union and especially its horizontal social clause, and whereas the need to promote CSR has been recognised in the European Commission Communication on the EU2020 Strategy as an important element in ensuring long-term employee and consumer trust,
C. arvestades, et ettevõtete sotsiaalne vastutus mõjutab oluliselt inimõiguste kehtestamist arengumaades;
C. whereas CSR has a considerable influence on human rights in developing countries,
D. arvestades, et ettevõtete sotsiaalne vastutus on üks vahenditest, mida saab kasutada võitluseks mitteametliku töö ja maksudest kõrvalehoidmise vastu;
D. whereas CSR is one of the instruments that can be used to combat undeclared work and tax evasion,
E. arvestades, et ettevõtete sotsiaalne vastutus ei tohiks asendada riiki avalike põhiteenuste pakkumisel ega vabastada teda sellest kohustusest;
E. whereas CSR should not replace or exempt the State from its responsibility in the provision of basic public services,
F. arvestades, et ettevõtte sotsiaalne vastutus võib mängida olulist rolli ebasoodsates oludes kogukondade elutingimuste parandamises;
F. whereas CSR can play a key role in improving standards of living in disadvantaged communities,
G. arvestades, et ametiühingutel on ettevõtete sotsiaalse vastutuse edendamises tähtis roll, kuna töötajad tunnevad oma ettevõtte tegelikku olukorda kõige paremini;
G. whereas trade unions have an important role in promoting CSR, given that workers are well placed to know the reality of the companies that employ them,
H. arvestades, et ettevõtete sotsiaalset vastutust tuleb vaadelda paralleelselt ja vastastoimes äriühingu üldjuhtimise reformidega;
H. whereas CSR must be considered alongside, and in interaction with, corporate governance reforms,
I. arvestades VKEde rolli Euroopa ühtsel turul ja tulemusi, mida on saavutatud komisjoni rahastatud projektidega, mis on suunatud ettevõtete sotsiaalse vastutuse tavade omaksvõtmisele, sh VKEde poolt;
I. having regard to the role of SMEs in the single European market and to the results of Commission-funded projects to encourage the adoption of corporate social responsibility (CSR) practices, including by SMEs,
J. arvestades, et ÜRO inimõiguste nõukogu mandaat inimõiguste ja ettevõtete küsimuses ning selle raamistik „Kaitsta, austada ja heastada”, mida praegu rakendab professor John Ruggie ja mille kohta lõpparuanne on kavandatud 2011. aastaks, on mõeldud riikidele, ettevõtetele ja teistele sotsiaalvaldkonna osalejatele inimõiguste austamise kohta nende tegevuses konkreetsete suuniste andmiseks,
J. whereas the UN Human Rights Council mandate on Business and Human Rights and its ‘Protect, Respect and Remedy’ Framework, which is currently being operationalised by Professor John Ruggie and is due for final report in 2011, aim to provide concrete guidance for states, businesses and other social actors on respect for human rights in their activities,
10. tunneb heameelt ettevõtete sotsiaalse vastutuse edendamise üle rahvusvahelisel tasandil ning kutsub komisjoni üles integreerima ettevõtete sotsiaalset vastutust paremini ELi kaubanduspoliitikaga, püüdes lisada kõikidesse keskkonna-, sotsiaal- ja juhtimisaruandluse standardeid käsitlevatesse kahepoolsetesse, piirkondlikesse või mitmepoolsetesse lepingutesse ranged klauslid, mis kajastaksid rahvusvaheliselt tunnustatud ettevõtete sotsiaalse vastutuse standardeid, et ergutada paremat ja ulatuslikumat andmete avaldamist Euroopa ettevõtete poolt, kes tegutsevad arengumaades otse või alltöövõtjate vahendusel, kelle käitumise eest nad vastutust peavad kandma, rõhutades eelkõige töötajate esindajate rolli selles valdkonnas ja sotsiaalse dialoogi tähtsust; kutsub komisjoni üles selgelt valvama eespool nimetatud klauslite kehtestamise järele ja hoidma Euroopa Parlamenti sellega kursis;
Welcomes the promotion of CSR internationally, and calls on the Commission to integrate CSR better in its trade policies by seeking to include rigorous clauses reflecting internationally recognised CSR standards in all bilateral, regional and multilateral agreements on Environmental, Social and Governance reporting standards for the promotion of better and more widespread disclosure for European companies operating in developing countries directly or through their supply chains, for whose behaviour they must necessarily take responsibility, emphasising in particular the role that workers’ representatives should play and the importance of social dialogue; asks the Commission to monitor, in a straightforward manner, the introduction of the abovementioned clauses and to keep Parliament informed about it;
LISA: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS.....................................................5
ANNEX: DECISION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL.........6
LISA: TÖÖHÕIVE- JA SOTSIAALKOMISJONI KIRI..........................................................10
ANNEX: LETTER OF THE COMMITTEE OF EMPLOYMENT AND SOCIAL AFFAIRS..11
– võttes arvesse komisjoni ettepanekut Euroopa Parlamendile ja nõukogule ( KOM(2010)0529 – C7‑0309/2010 );
– having regard to the Commission proposal to the European Parliament and the Council ( COM(2010)0529 – C7‑0309/2010 ),
– võttes arvesse eelarvekomisjoni raportit ( A7‑0318/2010 ),
– having regard to the report of the Committee on Budgets ( A7-0318/2010 ),
A. arvestades, et Euroopa Liit on loonud maailmakaubanduses toimunud suurte struktuurimuutuste tagajärjel kannatavatele töötajatele täiendava toetuse andmiseks ja tööturule tagasipöördumise hõlbustamiseks asjakohased õigusnormid ja eelarvevahendid;
A. whereas the European Union has set up the appropriate legislative and budgetary instruments to provide additional support to workers who are suffering from the consequences of major structural changes in world trade patterns and to assist their reintegration into the labour market,