natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiivi 2006/114/EÜ eksitava ja võrdleva reklaami kohta
– having regard to Directive 2006/114/EC of the European Parliament and of the Council of 12 December 2006 concerning misleading and comparative advertising
– võttes arvesse keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni raportit ja tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni arvamust ( A6-0255/2009 ),
– having regard to the report of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety and the opinion of the Committee on Employment and Social Affairs ( A6-0255/2009 ),
A. arvestades, et nanomaterjalide ja nanotehnoloogiate (edaspidi „nanomaterjalid”) kasutamine tõotab tuua tarbijatele, patsientidele ja keskkonnale mitmesugust kasu lugematus arvus rakendustes, kuna nanomaterjalid võivad pakkuda erinevaid või uusi omadusi võrreldes sama aine või materjaliga tavapärases vormis;
A. whereas the use of nanomaterials and nanotechnologies (hereinafter referred to as "nanomaterials") promises important advances with multiple benefits in innumerable applications for consumers, patients and the environment, as nanomaterials can provide different or new properties compared to the same substance or material in normal form;
B. arvestades, et nanomaterjalidega seotud edusammud arvatakse oluliselt mõjutavat poliitilisi otsuseid rahvatervise, tööhõive, tööohutuse ja -tervishoiu, infoühiskonna, energia, transpordi, julgeoleku ja kosmose valdkonnas;
B. whereas the advances in nanomaterials are expected to have significant influence on policy decisions in the fields of public health, employment, occupational safety and health, information society, energy, transport, security and space,
C. arvestades, et hoolimata Euroopa nanotehnoloogia eristrateegia kasutuselevõtust ning sellele järgnenud umbes 3 500 000 000 euro eraldamisest Euroopa Ühenduse teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmendale raamprogrammile aastateks 2007–2013 nanoteaduste uuringute jaoks, jääb Euroopa Liit maha oma praegustest põhikonkurentidest – USAst, Jaapanist ja Lõuna-Koreast, kelle arvele langeb maailmas üle poole sellealastest investeeringutest ja kaks kolmandikku registreeritud patentidest;
C. whereas despite the introduction of a specific European strategy on nanotechnologies and the subsequent allocation of approximately EUR 3 500 000 000 for research in nanosciences for the Seventh Framework Programme of the European Community for research, technological development and demonstration activities (2007-2013) (FP7), the European Union is lagging behind its current main competitors – the USA, Japan and South Korea – who account for over half of the investment and two-thirds of the patents filed worldwide;
D. arvestades, et teisest küljest võivad nanomaterjalidega nende väiksuse tõttu kaasneda märkimisväärsed uued ohud, näiteks suurem reaktsioonivõime ja liikuvus, mis võib põhjustada suuremat toksilisust koos piiramatu juurdepääsuga inimorganismile, millega võivad kaasneda uudsed, inimeste ja teiste elusolendite füsioloogiat mõjutavad toimemehhanismid;
D. whereas nanomaterials on the other hand potentially present significant new risks due to their minute size, such as increased reactivity and mobility, possibly leading to increased toxicity in combination with unrestricted access to the human body, and possibly involving quite different mechanisms of interference with the physiology of human and environmental species,
E. arvestades, et nanomaterjalide ohutu arendamine võib aidata oluliselt parandada Euroopa Liidu majanduse konkurentsivõimet ja Lissaboni strateegia eesmärkide täitmist;
E. whereas the safe development of nanomaterials can make an important contribution to the competitiveness of the European Union’s economy and to the achievement of the Lisbon strategy,
F. arvestades, et praegusele arutelule nanomaterjalide üle on iseloomulik märkimisväärne teabe ja teadmiste puudus, mis põhjustab erimeelsusi ja poliitilist võitlust alates juba mõistete tasandilt:
F. whereas the current discussion about nanomaterials is characterised by a significant lack of knowledge and information, leading to disagreement and political struggles, starting at the level of definitions:
a) suurusjärgu küsimus: kas määratleda ligikaudne suurusjärk (100 nm või alla selle) või suuruste vahemik (1 kuni 100 nm);
a) concerning the size: approximate indication of the size ("in the order of 100 nm or less") versus a specific size range ("between 1 and 100 nm"),
b) uute/erinevate omaduste küsimus: kas nanomaterjalide mõiste määratlemisel lugeda nende mõõtmetest tulenevad teistsugused või uued omadused omaette või lisakriteeriumiks;
b) concerning different/new properties: different/new properties due to size effects as an independent criterion versus using such properties as an additional criterion for the definition of nanomaterials,
c) problemaatiliste omaduste küsimus: kas piiritleda nanomaterjalide mõiste teatavate omadustega (näiteks lahustumatus või püsivus) või mitte;
c) concerning problematic properties: limitation of the definition of nanomaterials to certain properties (e.g. insoluble or persistent), or not making such limitations,
G. arvestades, et praegu puudub ühtlustatud mõistete täielikult väljatöötatud kogum, kuid on juba olemas või väljatöötamisel mitmed rahvusvahelised standardid, mille põhjal nanomeetrilisus tähendab seda, et üks või mitu mõõdet on suurusjärgus 100 nm või alla selle, ning tihtipeale eristatakse:
G. whereas a fully developed set of harmonised definitions is not currently available although a number of international standards are either available or in progress, defining “nanoscale” as "having one or more dimensions of the order of 100 nm or less", and often distinguishing between:
– nanoobjekte, milleks loetakse eristatavad materjaliosakesed, millel on üks, kaks või kolm nanomeetrilist välismõõdet, s.t et vastavad materjalid koosnevad väga väikeste mõõtmetega osakestest;
– nano-objects, defined as “discrete pieces of materials with one, two or three external dimensions at the nanoscale”, i.e. as materials constituted by isolated objects with very small dimensions,
– nanostruktuurseid materjale, milleks loetakse sisemise või pindmise nanostruktuuriga ehk väikesemõõtmeliste süvenditega materjalid;
– nano-structured materials, defined as materials “having an internal or surface structure at the nanoscale”, e.g. exhibiting cavities of small dimensions,
H. arvestades, et nanotehnoloogiate peaaegu piiramatud rakendused sellistes erinevates valdkondades nagu elektroonika-, tekstiili-, biomeditsiini-, hügieeni- ja kosmeetikatooted, puhastusvahendid, toiduained või energeetika muudab võimatuks üheainsa õigusliku raamistiku kehtestamise ühenduse tasandil;
H. whereas the almost infinite application of nanotechnologies to such diverse sectors as electronics, textiles, biomedicals, personal care products, cleaning products, food or energy makes it impossible to introduce a single regulatory framework at Community level,
I. arvestades, et puudub selge teave nanomaterjalide tegeliku kasutuse kohta tarbekaupades, näiteks:
I. whereas there is no clear information about the actual use of nanomaterials in consumer products, for instance:
– kui nimekate institutsioonide andmetel on praegu turul üle 800 tootjate poolt määratletud nanotehnoloogial põhineva tarbekauba, siis nendesamade tootjate ametiühingud seavad need näitajad kahtluse alla ja peavad seda hinnangut liiga optimistlikuks, esitamata ise mingeid konkreetseid arve;
– while inventories by renowned institutions list more than 800 manufacturer-identified nanotechnology-based consumer products currently on the market, trade associations of the same manufacturers question these figures, on the basis that they are overestimations, without providing any concrete figures themselves,
– ettevõtted kasutavad küll meelsasti nanoargumenti, sest mõistel „nano” näib olevat positiivne turundusmõju, kuid on jäigalt vastu objektiivsetele märgistamisnõuetele;
– while companies happily use "nano-claims", as the term “nano” seems to have a positive marketing effect, they are strictly opposed to objective labelling requirements,
J. arvestades, et ebaselgus nanomaterjalide tegeliku tarbekaupades kasutamise osas ilmselt ei kao, kui puuduvad selged nanomaterjalide kasutamisest teavitamise nõuded ning direktiivi 2006/114/EÜ ei ole täielikult jõustatud;
J. whereas the lack of clarity about the actual use of nanomaterials in consumer products is unlikely to change, unless there are clear notification requirements on the use of nanomaterials, as well as full enforcement of Directive 2006/114/EC,
K. arvestades, et nanotehnoloogia võimaliku kasu kirjeldamisel ennustatakse nanomaterjalide pea piiramatut kasutuselevõtmist tulevikus, kuid ei suudeta anda usaldusväärset teavet nende praeguse kasutamise kohta;
K. whereas presentations about the potential benefits of nanotechnologies predict an almost infinite diversity of future applications of nanomaterials , but fail to provide reliable information about current uses,
L. arvestades, et praegu käib suur vaidlus nanomaterjalide ohutuse hindamise võimalikkuse üle; arvestades, et Euroopa Liidu teaduskomiteed ja ametid viitavad suurtele puudujääkidele mitte üksnes alusandmetes, vaid isegi nende andmete hankimise meetodites; arvestades, et seetõttu on Euroopa Liidul vaja meie teadmistes esinevate lünkade kaotamiseks rohkem investeerida nanomaterjalide piisavasse hindamisse ning töötada koostöös oma ametite ja rahvusvaheliste partneritega võimalikult kiiresti välja hindamismeetodid ning ühtlustatud mõõtude süsteem ja nomenklatuur;
L. whereas there is a major debate about the possibility of assessing the safety of nanomaterials; whereas the scientific committees and Agencies of the European Union point to major deficiencies not only in key data, but even in methods of obtaining such data; whereas the European Union thus needs to invest more into adequate assessment of nanomaterials to close the knowledge gaps and to develop and implement as fast as possible, and, in collaboration with its agencies and international partners, methods of evaluation and an appropriate and harmonised metrology and nomenclature,
M. arvestades, et SCENIHR tegi mõne nanomaterjali puhul kindlaks konkreetsed terviseriskid ja toksilise mõju elusorganismidele ning oli seisukohal, et need tähelepanekud viitavad võimalikele ohtudele, mida tuleb arvesse võtta;
M. whereas SCENIHR identified some specific health hazards as well as toxic effects on environmental organisms for some nanomaterials, and considered that these observations indicate potential hazards which should be taken into consideration,
N. arvestades, et SCENIHR täheldas samuti, et üldiselt puuduvad kvaliteetsed andmed nii inimeste kui ka keskkonna nanomaterjalidega kokkupuutumise kohta ning loodab, et ohu hindamise menetlusi arendatakse edasi seni, kuni on olemas piisavalt teaduslikku teavet inimestele ja keskkonnale avaldatava võimaliku kahjuliku mõju iseloomustamiseks, ning jõudis seetõttu järeldusele, et nii kokkupuutumise hindamise kui ka ohtude kindlakstegemise metoodikat tuleb edasi arendada, valideerida ja standardida;
N. whereas SCENIHR furthermore found a general lack of high quality exposure data both for humans and the environment and expects risk assessment procedures to remain under development until there is sufficient scientific information available to characterise the possible harmful effects on humans and the environment, thus concluding that the knowledge on the methodology for both exposure estimates and hazard identification needs to be further developed, validated and standardised,
O. arvestades, et teatavate nanomaterjalide tõendatud ohtlikkus ja samal ajal nanomaterjalide ohtlikkuse nõuetekohase hindamise meetodite üldine puudumine on murettekitav;
O. whereas the combination of evidence of hazards for certain nanomaterials and the overall lack of methods to properly assess the risks of nanomaterials is a reason for concern,
P. arvestades, et seitsmenda raamprogrammi raames eraldatakse nanomaterjalidega seotud keskkonna-, tervise- ja ohutusküsimuste uurimiseks selgelt liiga vähe vahendeid; arvestades lisaks sellele, et nanomaterjalide ohutuse hindamise uurimisprojektide hindamiskriteeriumid on liiga piiravad (nt ei panda piisavalt rõhku uuenduslikkusele) ning seega ei edenda need piisavalt nanomaterjalide hindamise teaduslike meetodite kiiret väljatöötamist; arvestades, et on oluline eraldada piisavalt vahendeid teadusuuringutele nanomaterjalide ohutu väljatöötamise ja kasutamise kohta;
P. whereas current funding into the environmental, health and safety aspects of nanomaterials in FP7 is far too low; whereas moreover the evaluation criteria for granting research projects to assess the safety of nanomaterials under FP7 are too restrictive (i.e. they have a narrow innovation bias), and thus do not sufficiently promote the urgent development of scientific methods to assess nanomaterials; whereas it is essential to allocate sufficient resources for research on the safe development and use of nanomaterials,
Q. arvestades, et teadmised tervisele ja keskkonnale avalduva võimaliku mõju kohta jäävad selgelt maha turu arengu tempost, mistõttu tekib põhimõtteline küsimus, kas praegune juhtimismudel võimaldab tekkivaid tehnoloogiaid „reaalajas“ käsitleda;
Q. whereas the knowledge about potential health and environmental impacts lags significantly behind the pace of market developments, thus raising fundamental questions about the ability of the current governance model to deal with emerging technologies in "real time",
R. arvestades, et kooskõlas ettevaatusprintsiibiga nõudis parlament oma 28. septembri 2006. aasta resolutsioonis nanoteaduste ja nanotehnoloogiate kohta raskesti lahustuvate või looduses mitte lagunevate nanoosakeste mõjude uurimist enne nende tootmisse võtmist ja turule laskmist;
R. whereas, in its resolution of 28 September 2006 on nanosciences and nanotechnologies Parliament had called for investigation of the effects of nanoparticles that are not readily soluble or biodegradable, in accordance with the precautionary principle, before such particles are put into production and placed on the market,
S. arvestades, et komisjoni teatise „Nanomaterjalidega seotud regulatiivsed aspektid” väärtust kahandab oluliselt teabe puudumine nanomaterjalide eriomaduste, nende tegeliku kasutamise ning võimalike ohtude ja kasu kohta, mis raskendab ka nende konkreetse lisandväärtuse hindamist võrreldes tavapäraste tehnoloogiate, materjalide ja ainetega;
S. whereas the value of the Commission Communication on "Regulatory aspects of nanomaterials" is rather limited due to the absence of information about the specific properties of nanomaterials, their actual uses, and potential risks and benefits, which also makes it difficult to judge their specific added value compared to conventional technologies, materials and substances,
T. arvestades, et komisjon esitas asjaomastest ühenduse õigusaktidest vaid üldise ülevaate ning ei käsitlenud nanomaterjalide eriomadusi ja neist tulenevaid probleeme;
T. whereas the Commission presented only a general overview of the relevant Community legislation , without considering the specific nature of nanomaterials and the resulting challenges,
U. arvestades, et komisjoni ülevaatest nähtub, et ühenduse õigusaktides puuduvad praegu nanoteemalised sätted;
U. whereas the Commission’s overview shows that there are no nano-specific provisions in Community legislation for the time being,
V. arvestades, et nanomaterjalide küsimust peaks reguleerima mitmetahuline, diferentseeritud ja kohandatav õigustik, mille aluseks on ettevaatusprintsiip ja tootja vastutus toodangu ning nanomaterjalide kasutamise ja kõrvaldamise ohutuse tagamise eest enne vastava tehnoloogia turule toomist, ning samas peaks see vältima pidevat üldiste moratooriumite kehtestamist või nanomaterjalide erinevate kasutusviiside ühetaolist käsitlemist;
V. whereas nanomaterials should be covered by a multi-faceted, differentiated and adaptive body of law based on the precautionary principle and on the principle of producer responsibility to ensure the safe production, use and disposal of nanomaterials before the technology is put on the market, while avoiding systematic recourse to general moratoria or undifferentiated treatment of different applications of nanomaterials,
W. arvestades, et REACHi kontekstis on juba kokku lepitud, et nanomaterjalide osas on vaja täiendavalt nõu ja juhiseid, eelkõige seoses ainete määratlemisega, samuti tuleb vastavalt kohandada riskianalüüsi meetodeid;
W. whereas, in the context of REACH, it has already been agreed that further guidance and advice on nanomaterials, in particular on substance identification, as well as an adaptation of risk assessment methods is needed,
X. arvestades, et REACHi lähemal uurimisel ilmnevad mitmed puudused nanomaterjalide käsitlemisel, näiteks:
X. whereas a closer look at REACH reveals several deficiencies to deal with nanomaterials, for example:
– kaalukünnised võivad osutuda ebapiisavaks, kuna nanomaterjalide omadused ja võimalikud ohud sõltuvad mitte niivõrd kaalulistest kogustest kui osakeste arvust, pinnastruktuurist ja pindaktiivsusest;
– the tonnage thresholds might not be adequate, as the properties and potential risks of nanomaterial are determined to a greater extent by particle number, surface structure and surface activity than by their tonnage,
– kokkupuute hindamine on kohustuslik üksnes nende ainete puhul, mida tootja toodab üle kümne tonni aastas ja mis on liigitatud ohtlike ainete hulka vastavalt direktiivile 67/548/EMÜ
– an exposure assessment only becomes mandatory for substances produced by a manufacturer above 10 tonnes/year and if they have been found to meet the criteria for classification as dangerous in accordance with Directive 67/548/EEC
– REACHis esitatud toodete koostisse kuuluvatest ainetest teavitamise nõuded puudutavad üksnes kandidaatainete loetelus sisalduvaid väga ohtlikke aineid, kui aine sisaldus tootes on üle 0,1 massiprotsendi ning aine esineb neis toodetes kogustes üle ühe tonni tootja kohta aastas; samas ei esine praegu ükski nanomaterjal kandidaatainete loetelus, kuna sellise loetelu koostamine on keeruline seoses nanomaterjalide ohtlikkuse kindlakstegemise probleemidega ning isegi kui neid probleeme on võimalik lahendada, ei ületa nanomaterjalid väga tõenäoliselt tonnaaži ja kontsentratsiooni piirmäärasid, mistõttu on ülimalt ebatõenäoline, et REACH selle praegusel kujul aitab kaasa toodete koostisse kuuluvatest nanomaterjalidest teavitamisele;
– the REACH notification requirements for substances in articles only concern substances of very high concern that are on the candidate list and when they are present in concentrations above 0,1 % by weight in the article and in a total quantity of over one tonne in those articles per producer per year; however, as not a single nanomaterial is currently on the candidate list, such listing will be difficult in light of the problems with hazard identification of nanomaterials, and even if those problems could be overcome, the nanomaterials would most likely not exceed the tonnage and concentration thresholds, so that it is highly unlikely that REACH in its current form will lead to notification of nanomaterials in articles,
Y. arvestades, et nanomaterjale käsitlevate sätete puudumisel on oht, et jäätmealaseid õigusakte ei rakendada nõuetekohaselt, teades et:
Y. whereas waste legislation in the absence of nano-specific provisions may not apply correctly, for example:
– asjakohane jäätmekäitlus sõltub muu hulgas jäätmete ohtlikkusest (nt eri jäätmete prügilasse vastuvõtu kriteeriumid), kuid see reegel ei kehti nanomaterjalide puhul, seni kuni puudub kokkulepitud meetod ohu kindlakstegemiseks, mistõttu nanomaterjale käideldakse koos teiste jäätmetega, olenevalt nende jäätmete üldisest iseloomust, mille hulka nad satuvad (alates tahketest olmejäätmetest ja lõpetades ohtlike jäätmetega);
– adequate waste treatment depends inter alia on the hazardousness of a waste (e.g. acceptance criteria for different wastes in a landfill), but will not apply for nanomaterials as long as there is no agreed method for hazard identification, thus leading to non-specific treatment of nanomaterials depending on the general nature of the waste they end up in (anything from municipal solid waste to hazardous waste),
– jäätmete põletamisel tekkivate heitkoguste piirväärtused kehtivad üksnes teatavate tuntud saasteainete ja mitte nanomaterjalide puhul, ehkki mõni neist tuleks saasteaineks klassifitseerida või mõne puhul kehtestada erinõuded (nt süsinikust nanotorukesed, millel võivad olla asbestiga sarnased omadused, on püsivad väga kõrge temperatuurini),
– emission limit values for waste incineration only apply to certain known pollutants and not for nanomaterials, even though some might have to be classified as pollutants, or might have special requirements (e.g. carbon nanotubes, which can present asbestos-like properties, are stable until very high temperatures),
Z. arvestades, et uue kosmeetikadirektiivi uuestisõnastamisega seoses nõukogu ja Euroopa Parlamendi vahel esimesel lugemisel saavutatud kokkuleppe kohaselt vastu võetud olulised nanomaterjale puudutavad muudatused
Z. whereas the significant amendments concerning nanomaterials adopted in a first reading agreement between the Council and the European Parliament in the context of the recast of the cosmetics directive
Euroopa Parlamendi 24. märtsi 2009. aasta seisukoht, vastuvõetud tekstid, P6_TA(2009)0158 . ning uuendtoidu määruse läbivaatamise raames Euroopa Parlamendi esimesel lugemisel vastu võetud olulised muudatusettepanekud
Position of the European Parliament of 24 March 2009, Texts adopted, P6_TA(2009)0158 . , and the significant amendments adopted by the European Parliament in the first reading of the review of the regulation on novel food
Euroopa Parlamendi 25. märtsi 2009. aasta seisukoht, vastuvõetud tekstid, P6_TA(2009)0171 . näitavad selgelt vajadust muuta nanomaterjalide nõuetekohaseks käsitlemiseks ühenduse õigusakte;
Position of the European Parliament of 25 March 2009, Texts adopted, P6_TA(2009)0171 . , respectively, highlight the clear need to amend Community legislation to address nanomaterials adequately,
Aa. arvestades, et nanomaterjalidega seotud reguleerimisküsimuste praegune arutelu piirdub suures osas ekspertide ringiga, ehkki nanomaterjalid võivad kaasa tuua ulatuslikke ühiskondlikke muutusi, mis teeb vajalikuks laialdase avaliku arutelu ja üldsuse osalemise otsuste tegemisel;
Aa. whereas the current debate about regulatory aspects of nanomaterials is largely limited to expert circles, even though nanomaterials have the potential to bring about far-ranging societal change, which requires wide-ranging public consultation and full public participation in decision-making,
Ab. arvestades, et nanomaterjalide laialdane patenteerimine, patenteerimise kõrge maksumus ning väga väikestele ja väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele patente kättesaadavaks tegevate vahendite puudumine võib edasise uuendustegevuse lämmatada;
Ab. whereas a broad application of patents to nanomaterials, as well as the excessive cost of patenting and the absence of patent access facilities for very small businesses and small and medium-sized enterprises (SMEs), could stifle further innovation,
Ac. arvestades, et nanotehnoloogia ning biotehnoloogia, bioloogia, kognitiivteaduste ja infotehnoloogia tõenäoline lähenemine tõstatab tõsiseid eetika-, ohutus-, julgeoleku- ja põhiõiguste tunnustamisega seotud küsimusi, mida teaduse ja uute tehnoloogiate eetika Euroopa töörühm peab oma uues arvamuses analüüsima;
Ac. whereas the likely convergence of nanotechnology with biotechnology, biology, cognitive sciences and information technology raises serious questions relating to ethics, safety, security and respect for fundamental rights that need to be analysed by a new opinion of the European Group on Ethics in Science and New Technologies,