natgillin/translations-raw huggingface dataset:
D. arvestades, et abi pakkumine muutub üha raskemaks ja ohtlikumaks, humanitaartöötajate turvalisus väheneb järjest ning 2008. aastal tapeti 122 humanitaartöötajat;
D. whereas the provision of aid is becoming increasingly difficult and dangerous, whereas the insecurity of humanitarian aid staff is increasing and whereas, in 2008, 122 humanitarian aid workers were killed,
E. arvestades, et erilist tähelepanu tuleks senisest enam pöörata kõige haavatavamatele inimrühmadele, nagu naised, lapsed ja sunniviisiliselt ümberasustatud, ning et soolise ja seksuaalse vägivalla suurenemine on tõsiseks probleemiks humanitaarolukordades, kus süstemaatiline vägistamine on mõnikord sõjarelvaks;
E. whereas more specific attention ought to be directed at the most vulnerable groups of people, such as women, children and forcibly displaced persons, and whereas the worsening incidence of gender-related violence and sexual violence is a major problem in humanitarian contexts, with systematic rape being used in some cases as a weapon of war,
F. arvestades, et humanitaarabiga mitteseotud osalejate suurenev sekkumine humanitaarkriisidele reageerimisse toob kaasa tõsise ohu ajada segamini sõjaliste osalejate ja humanitaarabi osutajate rollid ning hägustab neutraalse, erapooletu ja sõltumatu humanitaarabi piire;
F. whereas the increasing involvement of non-humanitarian bodies in responding to humanitarian crises carries with it a major risk of confusion between the military and humanitarian roles and blurs the boundaries of neutral, impartial and independent humanitarian aid,
G. arvestades, et Haiti ja Pakistani hiljutiste tragöödiate taustal on taas ilmnenud vajadus muuta ELi katastroofidele reageerimise vahendid (humanitaarabi ja ühenduse kodanikukaitse mehhanism) tõhusamaks ja kiiremaks ning parandada nende koordineerimist ja nähtavust; arvestades, et need katastroofid on veel kord tõstnud esile vajaduse luua Euroopa kiirreageerimisüksus;
G. whereas the recent tragedies in Haiti and Pakistan demonstrated once again that the tools available to the EU for responding to disasters (humanitarian aid and the Community Civil Protection Mechanism) need to be improved in terms of effectiveness, speed, coordination and visibility and whereas these disasters have highlighted once again the need to create a European rapid reaction capacity,
H. arvestades, et üldine humanitaarolukord on muutunud tõsisemaks, humanitaarabialased kohustused ja vajadused on ülisuured ning konsensuse ja selle tegevuskava rakendamist on kindlasti vaja tõhustada, samuti on vaja täiustada ülemaailmset koordineerimist ja koormuse jagamist, võttes arvesse nende riikide vastutust piirkonnas, kellel on võimalus olla suurimaks humanitaarabi andjaks;
H. whereas the humanitarian context worldwide has deteriorated, the scale of the challenges and the humanitarian need is huge and it is essential to work on strengthening implementation of the European Consensus and the associated action plan, as well as worldwide coordination and burden sharing taking into account the regional responsibilities of the countries who have the capacity to be major contributors of humanitarian aid,
I. arvestades, et humanitaarkatastroofideks ette nähtud komisjoni eelarvet ja eriti humanitaarabi peadirektoraadi eelarvet mitte üksnes ei külmutatud, vaid see on viimase viie aasta jooksul tegelikus väärtuses veidi vähenenud,
I. whereas the Commission’s budget for humanitarian disasters, and specifically that of DG ECHO, has not merely been frozen, but has fallen slightly in real terms over the last five years,
Euroopa konsensus humanitaarabi valdkonnas ja selle tegevuskava
The European Consensus on Humanitarian Aid and the associated action plan
4. kutsub komisjoni üles uurima võimalusi vahetada ELi liikmesriikide parlamentidega igal aastal teavet konsensuse kohustuste rakendamise parima tava kohta;
Calls on the Commission to explore the possibility of a yearly exchange of best practices with EU national Parliaments about their implementation of the Consensus commitments;
6. nõuab, et koostataks realistlik eelarve, eraldades vahendeid looduskatastroofide või humanitaarabi jaoks eelmiste aastate kulutuste korduvatest kogemustest lähtuvalt;
Calls also for realistic budgets to be drawn up, allocating appropriations for natural disasters or humanitarian action on the basis of repeated experience with spending in previous years;
9. nõuab rahastamise, suutlikkuse ja ressursside suurendamist, et tagada see, et humanitaarabi ja kodanikukaitse teenivad eranditult mittesõjalisi eesmärke;
Calls for an increase in funding and the development of capabilities and resources in order to ensure that humanitarian aid and civil protection remain purely civilian tasks;
Humanitaarpõhimõtted, rahvusvaheline humanitaarõigus ja humanitaarala kaitsmine
Humanitarian principles, international humanitarian law and protecting the ‘ humanitarian space ’
Abi andmise ühine raamistik
A joint framework for the delivery of aid
· Abi kvaliteet
· The quality of aid
18. tuletab meelde, et abisaajate tõhus ja pidev kaasamine ning võimaluse korral nende osalemine abi haldamises on üks olulisemaid tingimusi humanitaarabimissioonide kvaliteedi tagamiseks, eelkõige pikaajaliste kriiside korral;
Recalls that genuine and continuous involvement – and if possible participation – of beneficiaries in the management of aid is one of the essential conditions for the quality of humanitarian responses, particularly in the case of long-term crises;
20. kutsub üles harmoniseerima eri osalejate kasutatavaid metoodikaid ning ärgitab ÜRO humanitaarasjade koordinatsioonibürood (OCHA) jätkama oma tööd, et määrata kindlaks ühine metoodikaraamistik, mille prioriteet oleks sekkumise tõhusus ja kiirus ning millega kaasataks alati nii palju kui võimalik kohalikud osalejad, ka valitsusvälised osalejad;
Calls for harmonisation of the methodologies used by the various parties involved and encourages the UN Office for Coordination of Humanitarian Affairs (OCHA) to continue working towards the definition of a common methodological framework which prioritises effective and speedy intervention and permanently involves, as far as possible, the local stakeholders, including non-state stakeholders;
· Partnerluste mitmekesisus ja kvaliteet
· Diversity and quality of partnerships
· Rahvusvaheline ja Euroopa tasandil tehtav koostöö
· I nternational and European-level coordination
28. suhtub heakskiitvalt algatustesse, mille eesmärk on tagada, et Euroopa eri vahendid kriisidele reageerimiseks oleksid ühtsemad, ning tunneb rõõmu selle üle, et humanitaarabi ja kodanikukaitse on koondatud sama peadirektoraadi alla; rõhutab samas, et kummagi volitused, rollid ja vahendid peavad jääma vormi poolest selgelt eraldiseisvaks;
Welcomes initiatives to achieve greater consistency among the various European crisis-response instruments, and the fact that humanitarian aid and civil protection have been placed under the responsibility of a single directorate-general; insists, however, that a formal separation be maintained between the respective remits, roles and resources;
31. kinnitab taas, et sõjaliste osalejate ja humanitaarabi osutajate volitused peavad jääma selgesti eristatavaks, eeskätt loodusõnnetuste ja relvakonfliktide piirkondades, ning äärmiselt oluline on kasutada sõjalisi vahendeid ja sõjalist võimekust üksnes väga piiratud juhtudel ja viimase abivahendina toeks humanitaartegevusele kooskõlas ÜRO suunistega (MCDA suunised ja Oslo suunised)
Reaffirms that a very clear distinction needs to be maintained between the remits of military and humanitarian bodies, particularly in areas affected by natural disasters and armed conflicts, and that it is essential for military resources and capabilities to be used only in a very limited number of cases and as a last resort in support of humanitarian aid operations, in accordance with UN guidelines (the MCDA and Oslo guidelines)
MCDA suunised: suunised sõjaliste ja kodanikukaitse vahendite kasutamise kohta toetamaks ÜRO humanitaartegevust keerulistes hädaolukordades, märts 2003.
MCDA Guidelines : Guidelines on the Use of Military and Civil Defence Assets to support United Nations Humanitarian Activities in Complex Emergencies, March 2003.
Oslo suunised : suunised sõjaliste ja kodanikukaitse vahendite kasutamise kohta suurõnnetuste puhul teostatavate päästeoperatsioonide raames, november 2007. ;
Oslo Guidelines : Guidelines on the Use of Foreign Military and Civil Defence Assets in Disaster Relief, November 2007. ;
34. kinnitab veel kord, et kodanikukaitse vahendite kasutamine humanitaarkriiside ajal peab põhinema vajadustel ning olema humanitaarabi täiendav ja sellega kooskõlas, ning et loodusõnnetuste korral võivad need vahendid humanitaartegevust teatud määralt toetada, kui neid kasutatakse institutsioonidevahelise alalise komitee (IASC) põhimõtete järgi;
Reaffirms that the use of civil protection resources in humanitarian crises must be needs-based and must complement and be consistent with humanitarian aid, and points out that, in the case of natural disasters, such resources can make a certain contribution to humanitarian action, if employed in line with Inter-Agency Standing Committee (IASC) principles on the subject;
Abi järjepidevus
Continuity of aid
· Katastroofiohu vähendamine ja kliimamuutus
· Disaster risk reduction and climate change
· Hädaabi, taastamise ja arengu ühendamine
· Linking emergency aid, rehabilitation and development
43. nõuab rohkem vahendeid abi järjepidevuse tagamiseks ning palub arutada olemasolevate rahastamisvahendite paindlikkust ja täiendavust hädaabi ja arengu vahelistes üleminekuetappides;
Calls for more resources with the aim of assuring the continuity of aid and a focus on flexibility and complementarity among existing financial arrangements in the phases of transition from emergency to development;
Euroopa Liit, mis ühendab Euroopa Komisjoni ja liikmesriike, on suurim humanitaarabiandja maailmas.
The European Union, through the Commission and the Member States combined, is the world’s largest donor of humanitarian aid.
ELi antav abi moodustab enam kui 40% ametlikust rahvusvahelisest humanitaarabist.
Its contribution represents more than 40% of all official international humanitarian assistance.
Humanitaarabi peadirektoraadi (DG ECHO) kaudu edastas Euroopa Komisjon 2009. aastal humanitaarabi 950 miljoni euro ulatuses ligikaudu 115 miljonile inimesele enam kui 70 riigis.
In 2009, via its directorate-general for humanitarian aid (DG ECHO), the Commission provided a total of EUR 950 million to approximately 115 million people in more than 70 countries.
Euroopa Liidu humanitaarabipoliitika annab kindlalt tunnistust liidu pühendumisest kolmandate riikide elanikele, kes on äärmiselt raskes olukorras ja vajavad abi.
The Union ’ s humanitarian policy is the practical expression of its commitment to supporting people in third countries in need of assistance when they are at their most vulnerable.
18. detsembril 2007. aastal Euroopa Liidu nõukogu eesistuja, Euroopa Parlamendi presidendi ja Euroopa Komisjoni presidendi poolt allkirjastatud dokument humanitaarabi valdkonnas saavutatud konsensuse kohta on märkimisväärne edusamm.
The European Consensus on Humanitarian Aid, signed on 18 December 2007 by the Presidents of the Council of the European Union, the European Parliament and the Commission, represents a significant step forward.
See dokument kohustab Euroopa Liitu tegema selles valdkonnas tihedat koostööd, lähtudes ühisest humanitaarabipoliitikast .
It commits the Union to close cooperation around a shared vision of humanitarian aid.
Konsensus rõhutab Euroopa Liidu soovi teha kõnealuses valdkonnas tihedat koostööd, et parandada tõhusust, kaitsta ja edendada peamisi humanitaarpõhimõtteid, nagu humaansus, neutraalsus, erapooletus ja sõltumatus, ning võidelda innukalt rahvusvahelise humanitaarõiguse järgimise eest .
The Consensus underscores the will of the EU to cooperate closely in this field in order to be as effective as possible, to defend and promote the basic humanitarian principles of humanity, neutrality, impartiality and independence and actively to advocate the observance of international humanitarian law.
Konsensusest tulenevad kohustused kehtivad nii liikmesriikide kui ka Euroopa Komisjoni suhtes.
The commitments that follow from the Consensus apply to both the Member States and the Commission.
Humanitaarvaldkonna konsensuse elluviimise hõlbustamiseks koostati viieks aastaks tegevuskava, mis võeti vastu 2008. aasta mais .
In order to promote implementation of the Consensus, a five-year action plan was drawn up and was adopted in May 2008.
Tegevuskava meetmes nr 33 nähakse konkreetselt ette tegevuskava vahehindamine ja analüüsimine, mis on käesoleva raporti teema.
Action no 33 in the action plan specifically provides for a mid-term review – which is the subject of this report.
Kõigepealt tuleb öelda, et kokkuvõtte tegemine ei ole lihtne, sest puudub täpne teave juba võetud või edaspidi võetavate meetmete kohta.
It should be noted at the outset that, for want of specific information about actions undertaken or yet to be taken, this stock-taking exercise is not easy.
Tegevuskava tulemuste analüüsi raskendab ka konkreetsete näitajate puudumine teatavates sektorites.
A further problem in analysing the results of the action plan is the absence of specific indicators in certain sectors.
Lisaks selgus raporti koostamise käigus tõsiasi, et humanitaarabi valdkonnas saavutatud konsensusest väljaspool humanitaarabi osutajate ringi veel ei teata, mistõttu tuleb teha olulisi jõupingutusi konsensusele tähelepanu juhtimiseks ning liikmesriikide, institutsioonide ja militaarosalejate paremaks teavitamiseks.
In the course of preparing the report we also realised that, outside the bodies involved in humanitarian work, there is still little awareness of the European Consensus on Humanitarian Aid and that a major effort is therefore required to raise the profile of the Consensus and make the Member States, other institutions and military bodies more familiar with it.
Formaalsete aspektide kõrval rõhutatakse raportis humanitaarabi teema aktuaalsust ja käsitletakse konsensuse peamisi punkte, mis tunduvad meile kõige olulisemad.
This report is not only a formal exercise but also an opportunity to reflect on humanitarian aid today and on key points in the Consensus which we consider to be fundamentally important.
· Euroopa konsensus pidevalt muutuvates oludes
· The European Consensus on Humanitarian Aid in a context of profound change
Viimastel aastatel on humanitaarolukord põhjalikult muutunud, mistõttu on selles valdkonnas saavutatud konsensuse range ja jõuline rakendamine muutunud veelgi olulisemaks.
The humanitarian context has changed profoundly in recent years, making it all the more important that the European Consensus on Humanitarian Aid be applied rigorously and energetically.
Olude muutumisest rääkides tuleks kõigepealt mainida eelkõige kliimamuutuste mõjust tulenevate loodusõnnetuste esinemissageduse ja raskusastme märkimisväärset tõusu.
In this changing context, the first factor to highlight is the significant increase in the number and severity of natural disasters caused, particularly, by the impact of climate change.
Seetõttu tuleks püüda vähendada loodusõnnetuste ohtu ja lisaks õigeaegsele abi andmisele tuleks suurendada asjaomaste kogukondade enda suutlikkust õnnetusteks valmis olla.
This implies a need to invest greater efforts in disaster risk reduction and to provide support – in addition to one-off aid – for communities’ own disaster-preparedness capabilities.
On olemas poliitilised otsused – vastavasisuline ELi strateegia ja Hyōgo tegevuskava – aga nende elluviimisel esineb endiselt vajakajäämisi.
Political undertakings to this effect have been made – in the form of the EU strategy and the Hyogo action plan – but their implementation remains incomplete.
Seetõttu peaks arengu- ja humanitaarabipoliitika hõlmama igakülgselt ka loodusõnnetuste riski vähendamist.
Disaster risk reduction needs to be fully integrated into policies for development aid and humanitarian aid.
Lisaks ülaltoodule tuleb märkida, et sagenenud on keeruliste kriiside esinemine ja eelkõige sisekonfliktid, ning muutunud on sageli massilist rahvastikurännet (pagulased, riigi sees ümberasustatud isikud) ja suuremat elanikkonnavastast vägivalda kaasa toovate kriiside iseloom.
Further factors are the increasing incidence of complex crises, especially internal conflicts, and the changing nature of conflicts, many of which entail the displacement of huge numbers of people (refugees and internally displaced persons), as well as increased violence against civilians.
Rahvusvahelise humanitaarõiguse rikkumise juhtumeid esineb üha sagedamini ja kohapealne olukord muutub järjest hullemaks.
Violations of international humanitarian law are increasingly common and the situation in the field is deteriorating.
Üks eriti šokeeriv rahvusvahelise humanitaarõiguse rikkumise aspekt on see, et sõjarelvana kasutatakse üha sagedamini seksuaalset vägivalda.
One particularly shocking aspect of such violations is the increasing use of sexual violence as a weapon of war.
Seetõttu tuleks teha suuri jõupingutusi selleks, et humanitaartegevus hõlmaks soolist mõõdet ja seksuaalse vägivalla eest kaitsmist.
Major efforts ought to be focused on incorporating gender and protection against sexual violence into humanitarian responses.
Lisaks on humanitaartöötajate juurdepääs kriisipiirkonna elanikele mõningatel juhtudel piiratud ja kahjuks võib üldiselt täheldada, et humanitaarala muutub järjest väiksemaks.
There are also cases where humanitarian organisations’ access to people in crisis situations is impeded, and the general trend towards erosion of the ‘humanitarian space’ is to be deplored.
Humanitaarala kaitsmist tuleb vankumatult jätkata.
We must continue doggedly to argue for the preservation of that ‘humanitarian space’.
Erilist ja suuremat tähelepanu tuleks pöörata kõige haavatavamatele elanikkonnarühmadele, nagu naised, lapsed ja sunniviisiliselt ümberasustatud isikud (riigi sees ümberasustatud isikud ja pagulased).
More specific attention should be directed at the most vulnerable groups of people, including women, children and people who have been forcibly displaced (whether internally or as refugees).
ÜRO pagulaste ülemvoliniku andmetel oli 2009. aasta lõpus maailmas 43,3 miljonit sunniviisiliselt ümberasustatud inimest.
At the end of 2009, according to the UN High Commission for Refugees, there were 43.3 million forcibly displaced persons throughout the world.
Lisaks sureb UNICEFi andmetel iga päev enam kui 22 000 alla viie aasta vanust last alatoitumuse ja relvastatud konfliktide tõttu ning üle ühe miljoni lapse on orvud või oma perest eraldatud.
In addition, UNICEF estimates that more than 22 000 children under the age of five die every day as the result of malnutrition and war, and there are more than a million orphans and children separated from their families.
Viimastel aastatel võib täheldada ka humanitaarabiga mitteseotud osaliste (militaarosalised, kodanikukaitseorganid jms) üha sagenevat kaasamist humanitaarkriiside lahendamisse.
Recent years have also seen non-humanitarian (e.g. military and civil protection) bodies increasingly involved in the response to humanitarian crises.
Kui suurte loodusõnnetuste korral võib nende kaasamine olla positiivne, siis keerulisemate kriiside puhul, kui on oht, et aetakse segi poliitilised ja humanitaarmotiivid, võib see tekitada probleeme.
While such involvement may be positive in the case of responses to large-scale natural disasters, it can cause problems in the case of complex crises where there is a major risk that political and humanitarian agendas will be confused.
Sellegipoolest on tsiviil- ja militaarmissioonide omavaheline seotus saanud vältimatuks reaalsuseks, arvestades ÜRO egiidi all toimuvate integreeritud missioonide sagenemist, mille eesmärk on ellu viia globaalset strateegiat.
Nonetheless, the civil-military link has become an unavoidable reality, particularly with the increasing number of ‘integrated missions’ under the auspices of the UN, which is concerned with implementing a global strategy.
Selline sõjaliste jõudude ja humanitaartöötajate rollide segunemine põhjustab humanitaartöötajate ja kriisist mõjutatud elanikkonna suurenevat ebakindlust.
The confusion of roles between armed forces and humanitarian organisations makes for increasing insecurity on the part of both humanitarian personnel and the populations affected.
On oluline, et ühes keskkonnas tegutsevad poliitilised, militaar- ja humanitaarosalised õpiksid üksteist paremini tundma ja omavahel suhtlema, lähtudes oma ülesannetest ja volitustest ning teiste ülesannetesse ja volitustesse sekkumata.
It is essential that political bodies and military or humanitarian organisations active in the same working environment should learn more about one another and engage in dialogue, while having regard to – and not compromising – their respective roles and remits.
Äsjased humanitaarkatastroofid Haitis ja Pakistanis kinnitasid veel kord vajadust tugevdada ELi suutlikkust reageerida katastroofidele tõhusalt, kooskõlastatult ja nähtavalt.
The recent humanitarian disasters in Haiti and Pakistan demonstrated once again the need to improve the EU’s disaster-response capability in terms of effectiveness, coordination and visibility.
Lähtudes Michel Barnier’ poolt pärast Aasiat tabanud tsunamit välja pakutud ideest, mida Euroopa Parlament on korduvalt toetanud, palutakse raportis luua Euroopa kiirreageerimisüksus (Euroopa kodanikukaitsejõud).
The report therefore advocates the establishment of a European rapid response capability (European civil protection force), a concept launched by Michel Barnier following the 2004 tsunami in south-east Asia and repeatedly urged by Parliament.
Selline üksus peaks võimaldama optimeerida olemasolevate vahendite kasutamist ning muutma selle tõhusamaks ja nähtavamaks, et tõhusa kooskõlastamise abil saavutada kõikide vajalike vahendite viivitamatu kasutuselevõtmine.
This capability should constitute an optimisation of the tools already available, which would become more effective and visible, the aim being to enable, through closer coordination, the immediate mobilisation of all necessary resources.
Loomulikult tuleks kõnealust üksust kasutada vastavalt vajadusele humanitaarabi täiendamiseks ja sellega kooskõlas.
Obviously the use of such a capability will have to be based on need and it will have to complement and be consistent with humanitarian aid.
Kodanikukaitse vahendite kasutamine peab olema kooskõlas Euroopa konsensuses osutatud rahvusvaheliste direktiividega.
When civil protection resources are used, it must be in accordance with the international guidelines as set out in the European Consensus.
· Humanitaarabi institutsioonilise raamistiku areng Euroopa tasandil
· The changing institutional context of humanitarian work at European level
COHAFAst on saanud oluline foorum ja täiendav vahend, mis tugevdab Euroopa humanitaarabipoliitika institutsioonilist ülesehitust poliitilisel tasandil toimuvate korrapäraste aruteludega.
COHAFA has become a useful forum and an additional tool, strengthening the institutional structure of European humanitarian policy through regular exchanges at political level.
Siiski tuleks tema osatähtsust suurendada humanitaarabi põhimõtete ja heade tavade rakendamise ning konsensuse koordineerimise ja elluviimise seisukohalt.
Its role ought to be reinforced, however, with regard to application of humanitarian principles and good practices as well as coordination and implementation of the Consensus.
Samas tuleb ära märkida ka see, et kodanikukaitset ja humanitaarabi puudutavad ülesanded on koondatud humanitaarabi peadirektoraati, mis aitab katastroofide korral parandada kriisijuhtimisvahendite koordineerimist ja üldist kooskõlastatust.
Also noteworthy is the linkage of the civil protection and humanitarian aid portfolios in DG ECHO, a development which will make for closer coordination and better overall consistency in the use of crisis-management tools in response to disasters.