2. nõuab välisriigi kohtuotsuse tunnustamise nõude tühistamist, kuid on seisukohal, et tühistamine tuleb tasakaalustada asjakohaste tagatistega, mis on ette nähtud selle poole õiguste kaitseks, kelle vastu täitmist taotletakse; on arvamusel, et seetõttu tuleks ette näha erakorraline menetlus, mis on kättesaadav liikmesriigis, kus täitmist taotletakse; on arvamusel, et see menetlus peaks olema kättesaadav sellele poolele, kelle vastu täitmist taotletakse, avalduse alusel määruse III lisa loetelus nimetatud kohtule; on seisukohal, et põhjused erakorralise menetluse taotlemiseks peaksid olema alljärgnevad: a) kui tunnustamine on selgelt vastuolus selle liikmesriigi avaliku korraga, kus tunnustamist taotletakse; b) kui kohtuotsus on tehtud tagaselja ning kostjale ei olnud menetluse algatamist käsitlevat dokumenti või võrdväärset dokumenti kätte toimetatud piisavalt aegsasti, et ta oleks saanud end kaitsta, välja arvatud juhul, kui kostja ei algatanud kohtuotsuse vaidlustamise menetlust siis, kui tal oli selleks võimalus; c) kui otsus on vastuolus kohtuotsusega, mis on tehtud nendesamade asjaosaliste vahelise vaidluse puhul selles liikmesriigis, kus tunnustamist taotletakse, ning d) otsus on vastuolus varem sama hagi põhjal samu asjaosalisi hõlmavas asjas teises liikmesriigis või kolmandas riigis tehtud otsusega, kui varasem kohtuotsus vastab taotluse saanud liikmesriigis tunnustamiseks vajalikele tingimustele; leiab lisaks, et avaldust peaks olema võimalik esitada kohtunikule isegi enne mis tahes meetme võtmist täitmise osas, ja kui kohtunik leiab, et avaldusel on kaalukad põhjused, siis peaks ta andma asja otse määruse III lisa loetelus nimetatud kohtule läbivaatamiseks eespool nimetatud põhjustel; pooldab põhjenduse lisamist preambulisse selle kohta, et siseriiklik kohus võib karistada pahatahtlikel või ebamõistlikel põhjustel esitatud taotluse eest, nõudes muu hulgas kulude hüvitamist;
Calls for the requirement for exequatur to be abolished, but considers that this must be balanced by appropriate safeguards designed to protect the rights of the party against whom enforcement is sought; takes the view therefore that provision must be made for an exceptional procedure available in the Member State in which enforcement is sought; considers that this procedure should be available on the application of the party against whom enforcement is sought to the court indicated in the list in Annex III to the Regulation; takes the view that the grounds for an application under this exceptional procedure should be the following: (a) that recognition is manifestly contrary to public policy in the Member State in which recognition is sought; (b) where the judgment was given in default of appearance, that the defendant was not served with the document which instituted the proceedings or with an equivalent document in sufficient time and in such a way as to enable him to arrange for his defence, unless the defendant failed to commence proceedings to challenge the judgment when it was possible for him to do so; (c) that the judgment is irreconcilable with a judgment given in a dispute between the same parties in the Member State in which recognition is sought, and (d) that the judgment is irreconcilable with an earlier judgment given in another Member State or in a third State involving the same cause of action and between the same parties, provided that the earlier judgment fulfils the conditions necessary for its recognition in the Member State addressed; further considers that an application should be able to be made to a judge even before any steps are taken by way of enforcement and that if that judge rules that the application is based on serious grounds, he or she should refer the matter to the court indicated in the list in Annex III for examination on the basis of the grounds set out above; advocates the addition of a recital in the preamble to the effect that a national court may penalise a vexatious or unreasonable application, inter alia , in the order for costs;