natgillin/translations-raw huggingface dataset:
5. kutsub komisjoni üles toetama päikese-, tuule- ja bioenergia projekte kolmandates riikides; on seisukohal, et detsentraliseeritud energiavarustus suurendab energiavarustuse kindlust; on ühtlasi arvamusel, et tuleks luua ka ühendus piirkonnaüleste energiavõrkudega; on seisukohal, et algatuste, nagu DESERTEC, väljatöötamisel ja arendamisel tuleb arvesse võtta nii ELi kui ka kolmandate riikide huve;
Calls on the Commission to support solar, wind and bioenergy projects in non-member states; considers that decentralised energy provision will increase security of energy supply; also considers that there should be a connection to supra-regional energy networks; takes the view that initiatives such as DESERTEC should be developed and formulated in such a way as to reflect the interests of the EU and non-member states;
11. tunneb heameelt Ecuadori valitsuse otsuse üle loobuda ekspluateerimast Amazonase metsades asuvaid Yasuni naftavälju, eesmärgiga säilitada keskkonda ja vähendada oma sõltuvust fossiilse energia ekspordist, ning on seisukohal, et EL peaks toetama seda ja kõiki samalaadseid jõupingutusi;
Welcomes the decision of the Ecuadorian government to renounce to the exploitation of the Yasuni oil field in the Amazonian forest in order to protect the environment and reduce its dependency on the exportation of fossil energy, and considers that the EU should support this effort and other similar ones.
Euroopa Keskpanga 2009. aasta aruanne
on the ECB annual report 2009
Raportöör: Burkhard Balz
Rapporteur: Burkhard Balz
– võttes arvesse Euroopa Keskpanga (EKP) 2009. aasta aruannet;
– having regard to the Annual Report 2009 of the European Central Bank (ECB),
– võttes arvesse Euroopa Liidu lepingu artiklit 284;
– having regard to Article 284 of the Treaty on European Union,
– võttes arvesse asutamislepingule lisatud Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja puudutava protokolli artiklit 15;
– having regard to Article 15 on the Protocol on the Statute of the European System of Central Banks and of the European Central Bank annexed to the Treaty,
– võttes arvesse oma 2. aprilli 1998. aasta resolutsiooni demokraatliku vastutuse kohta majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis
– having regard to its resolution of 2 April 1998 on democratic accountability in the third phase of the EMU
– võttes arvesse komisjoni 7. oktoobri 2009. aasta teatist „2009. aasta aruanne euroala kohta” ( KOM(2009)0527 ) ja sellele lisatud komisjoni töödokumenti ( SEK(2009)1313 /2);
– having regard to the Commission communication of 7 October 2009 on the Annual Statement on the Euro Area 2009 ( COM(2009)0527 ) and the Commission staff working document accompanying that communication ( SEC(2009)1313 /2),
– võttes arvesse Jacques de Larosière’i juhitava kõrgetasemelise rühma 25. veebruari 2009. aasta aruannet;
– having regard to the Report of the High Level Group chaired by Jacques de Larosière of 25 February 2009,
– võttes arvesse komisjoni 23. septembri 2009. aasta ettepanekut võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus finantssüsteemi makrotasandi usaldatavusjärelevalve kohta ühenduses ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu asutamise kohta ( KOM(2009)0499 );
–– having regard to the Commission proposal of 23 September 2009 for a regulation of the European Parliament and of the Council on Community macro prudential oversight of the financial system and establishing a European Systemic Risk Board ( COM(2009)0499 ),
– võttes arvesse komisjoni 23. septembri 2009. aasta ettepanekut võtta vastu nõukogu otsus, millega antakse Euroopa Keskpangale eriülesanded seoses Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu tegevusega ( KOM(2009)0500 );
– having regard to the Commission proposal of 23 September 2009 for a Council decision entrusting the European Central Bank with specific tasks concerning the functioning of the European Systemic Risk Board ( COM(2009)0500 ),
Vastuvõetud tekstid, P7_TA(2010)0090 . ;
Texts adopted, P7_TA(2010)0090 . ,
– võttes arvesse oma 18. novembri 2008. aasta resolutsiooni EMU@10 – majandus- ja rahaliidu esimesed kümme aastat ja tulevik
– having regard to its resolution of 18 November 2008 on Euro@10: The first 10 years of Economic and Monetary Union and future Challenges
– võttes arvesse majandus- ja rahanduskomisjoni raportit ( A7-0314/2010 ),
– having regard to the report of the Committee on Economic and Monetary Affairs ( A7-0314/2010 ),
A. arvestades, et üldine reaalne SKP euroalas vähenes 2009. aastal 4,1%, kui finantsiline ebastabiilsus Lehman Brothersi krahhi järel süvenes; arvestades, et see koondarv varjab euroala liikmesriikide vahelisi suuri erinevusi;
A. whereas overall real GDP in the euro area shrank by 4.1% in 2009 after the financial turmoil deepened following the collapse of Lehman Brothers; whereas behind such an aggregated figure there are strong disparities between euro-area Member States,
B. arvestades, et keskmine aastane inflatsioon oli 0,3% ning keskmise ja pikema ajavahemiku ennustatav inflatsioon püsis kooskõlas EKP eesmärgiga hoida inflatsioonimäär 2% lähedal, kuid sellest allpool;
B. whereas the average annual inflation stood at 0.3% and the medium to longer-term inflation expectations remained in line with the ECB aim to keep inflation rates below, but close to, 2%,
C. arvestades, et keskmine valitsemissektori eelarve puudujääk euroalal kasvas umbes 6,3%-ni ja riigivõla suhe SKPsse kerkis 69,4%lt 2008. aastal 78,7%ni 2009. aastal;
C. whereas the average general government deficit ratio in the euro area increased to about 6.3% and the public debt-to-GDP ratio rose from 69.4% of GDP in 2008 to 78.7% in 2009 in the euro area,
D. arvestades, et euro vahetuskurss USA dollari suhtes langes 1,39 USDlt 2009. aasta 2. jaanuaril 1,26 USDle 2009. aasta märtsi keskel, kerkis uuesti kuni 1,51 USDni 2009. aasta detsembri alguses ning on 2010. aastal väärtust kaotanud ning jõudis madalaima taseme 1,19 USDni 2010. aasta 2. juunil;
D. whereas the exchange rate for the euro against the USD fell from USD 1.39 on 2 January 2009 to USD 1.26 in mid-March 2009, recovered to a peak at USD 1.51 in early December 2009 and depreciated in 2010 to reach a minimum of USD 1.19 on 2 June 2010,
E. arvestades, et Hiina võimude poolt 2009. aastal määratud renminbi vahetuskurss euro suhtes ei olnud õige, mistõttu euro oli Hiina vääringu suhtes kunstlikult tugev;
E. whereas the exchange rate for the renminbi against the euro was misaligned by the Chinese authorities during 2009, with an artificially strong euro against the Chinese currency,
F. arvestades, et EKP langetas intressimäärad 1%-ni ja jätkas oluliste ja pretsedenditute mittestandardsete krediiditoetuse meetmete rakendamist; arvestades, et EKP bilansimaht suurenes oluliselt kogu 2009. aasta jooksul;
F. whereas the ECB adjusted interest rates down to 1% and continued substantial and unprecedented non-standard measures to support credit; whereas the ECB balance sheet size has significantly increased throughout the year 2009,
G. arvestades, et 2009. aasta teisel poolel on täheldatud märke majanduse stabiliseerumisest euroalal ja majanduse kasvumäär kvartalite kaupa on muutunud positiivseks, ehkki ikka veel nõrgalt, kuid need koondarvud ei näita, et see suundumus ei esine mitte kõigis euroala liikmesriikides ja mõned neist viibivad veel ikka majandussurutises;
G. whereas there have been signs of economic stabilisation in the euro area over the second half of 2009 and quarterly growth rates, though still weak, have turned positive, though these aggregated figures highlight that this trend has not been reflected in all its Member States, some of which remained in recession during the same period,
H. arvestades, et EKP ennustas euroalale 2010. aastaks 0,1% ja 1,5% vahelist kasvumäära, enne kui mitmeid euroala riike tabas riigivõla kriis,
H. whereas the ECB expected a growth rate between 0,1% and 1,5% of real GDP in the euro area for 2010 before the sovereign debt crisis occurred in several countries within the euro area,
5. märgib, et see tasakaalustamatus muudab euroalale sobiva rahapoliitika väga keeruliseks; kutsub valitsusi seetõttu üles oma majanduspoliitikat kooskõlastama;
Points out that these imbalances pose considerable difficulties for a suitable monetary policy within the euro zone; calls on governments, therefore, to coordinate their economic policies;
Majandus- ja finantsstabiilsus
Economic and financial stability
9. juhib tähelepanu asjaolule, et stabiilsuse ja kasvu pakti põhimõtteid ei ole alati täielikult järgitud; tuletab meelde, et kui riigi rahanduse tasakaalu taastamise ja võlakoormuse vähendamise eesmärk on vajalik ülemäärastes võlgades olevate riikide jaoks, ei lahenda see üksi euroala ja laiemalt ELi riikide vahelise majandusliku tasakaalustamatuse probleemi; nõuab seetõttu, et stabiilsuse ja kasvu pakti kohaldataks piiranguteta ja sidusamalt; on seisukohal, et pakti tuleks võimalike vastuolude tuvastamiseks täiendada varase hoiatamise süsteemiga, näiteks nn Euroopa poolaasta kujul, et mitte ainult edendada järelevalvet ja tugevdada majanduspoliitika kooskõlastamist, vaid ka tegelda väljaspool eelarvet oleva makromajandusliku tasakaaluga ja tugevdada täitemenetlust;
Points to the fact that the principles of the Stability and Growth Pact were not always fully respected in the past; recalls that, if the objective to regain a balance of public finances and reduce indebtedness is a necessity for over-indebted states, this alone will not solve the problem of economic imbalances between countries of the euro area and, more broadly, of the EU; calls therefore for unrestricted and more coherent application of the Stability and Growth Pact; deems that the Pact should be complemented by the development of an early warning system to identify possible inconsistencies, e.g. in the form of a ‘European semester’, in order not only to enhance surveillance and strengthen economic policy coordination so as to ensure fiscal consolidation but also – beyond the budgetary dimension – to address other macroeconomic imbalances and strengthen enforcement procedures;
11. märgib, et rahaliit vajab majanduspoliitika jõulist ja tihedamat koordineerimist, et olla tugev; väljendab kahetsust, et majandus- ja rahaliidus on rõhk olnud suuresti „raha poolel”;
Notes that a monetary union needs strong and enhanced coordination of economic policies to be robust; regrets that in the Economic and Monetary Union the emphasis has largely been on the ‘ monetary ’ side;
13. usub, et kokkulepitud kriisijuhtimismehhanismide puudumine ja teatud valitsuste käitumine on raskendanud kiire lahenduse leidmist teatavate euroala riikide võlakohustuskriisile ja nõrgestab ka tulevikus majandus- ja rahaliidu võimet niisugustele olukordadele kiiresti reageerida; nõuab seetõttu alalist kriisijuhtimisraamistikku;
Believes that the lack of a predefined crisis management mechanism and the behaviour of some governments has made a rapid solution to the sovereign debt crisis in some Member States of the euroarea difficult and will weaken the EMU’s ability to react quickly in potentially similar situations in the future; calls therefore for a permanent crisis management framework;
19. palub rakendada reitinguagentuuride määrust (nr 1060/2009) õigeaegselt ja tunneb heameelt komisjoni 2. juuni 2010. aasta ettepaneku üle reitinguagentuuride määruse (nr 1060/2009) muutmiseks, kuid kutsub samas komisjoni üles esitama edasisi ettepanekuid eesmärgiga teostada nende agentuuride tegevuse üle rangemat järelevalvet, parandada reitinguagentuuride vastutust ja hinnata võimalust luua Euroopa reitinguagentuur; rõhutab asjaolu, et euroala riikide võlakohustuste hindamine on osutunud kriisi ajal problemaatiliseks;
Asks for a timely implementation of the Regulation on Credit Rating Agencies (No 1060/2009) and welcomes the Commission proposal on amending Regulation No 1060/2009 on Credit Rating Agencies of 2 June 2010, but at the same time calls on the Commission to go further with proposals for the more rigorous surveillance of the operation of these agencies, for improving the liability of Credit Rating Agencies and for assessing the possibility of create a European Credit Rating Agency; underlines the fact that the rating of euro area sovereign debt has proved problematic during the crisis;
Juhtimine ja otsuste tegemine
Governance and decision-making
22. on seisukohal, et arvestades EKP uut staatust Lissaboni lepingu jõustumise tõttu, peaksid nõukogu esitatud EKP juhatuse liikmekandidaadid läbima erikuulamise asjaomases parlamendikomisjonis ja seejärel hääletuse Euroopa Parlamendis; märgib ka, et kriisist alates on EKP roll olnud väga oluline, ja leiab seetõttu, et sellise rolliga peaksid kaasnema suurem läbipaistvus ja vastutus;
Considers that, given the new legal status of the ECB under the Lisbon Treaty, the candidates for the Executive Board proposed by the Council should be subject to special hearings by the relevant parliamentary committee and then to a vote by the European Parliament; notes that, in addition, the role of the ECB has been crucial since the crisis and deems therefore that such a role should involve reinforced transparency and accountability;
Kriisist väljumine
Exit from the crisis
31. tuletab meelde, et enne finantskriisi puhkemist vähenes aastatel 1999–2007 euroala ja ELi kui terviku, samuti enamuse liikmesriikide valitsemissektori võla suhe SKPsse, otse vastupidiselt suurenes samal ajal väga suures mahus majapidamiste ja äriühingute võlakoormus ning finantssektori finantsvõimendus;
Recalls that, before the outbreak of the financial crisis, the ratio of public debt to GDP of the euro area and the EU as a whole, as well as the ratio for the majority of Member States, declined between 1999 and 2007 and that, by contrast, debt levels of households, firms and the leverage of the financial sector experienced a significant increase over the same period;
35. rõhutab, et reaalmajanduseni, eelkõige VKEdeni jõudnud krediidi vähesus tulenes väiksemast nõudlusest majandustegevuse pidurdumise tõttu, samuti pankade soovimatusest krediiti anda;
Underlines that the lack of credit reaching the real economy, specifically for SMEs, stemmed from lower demand due to diminished activity in the real economy as well as from the reluctance of banks to grant credit;
50. usub, et Eesti üleminek eurole näitab, et euro staatus on vaatamata valitsemissektori võlakriisile siiski kõrge; usub, et see staatus julgustab liikmesriike pürgima euroala liikmeks;
Believes that the adoption of the euro by Estonia shows the status of the euro, despite the public debt crisis; believes that this status will encourage Member States to seek membership of the euro area;
Käesolevas raportis antakse hinnang Euroopa Keskpanga (EKP) 2009. aasta aruandele ning EKP tööle 2009. aastal.
This report evaluates the 2009 annual report of the European Central Bank (ECB) and the work done by the ECB during that year.
Kuna Euroopa Parlamendi hinnang EKP 2008. aasta aruandele jäi 2009. aasta valimiste tõttu hiljaks, siis ei ole parlamendi viimasest hinnangust EKP tegevuse kohta kuigi palju aega möödunud.
As the statement of the European Parliament on the ECB annual report 2008 had been delayed due to the elections in 2009, there has not much time passed since the last European Parliament’s statement on ECB activity.
Raportis 2008. aasta kohta käsitleti peamiselt EKP tegevust finants- ja majanduskriisis.
The report on 2008 dealt mainly with the performance of the ECB in the financial and economic crisis.
Kahjuks ei ole see taust siiani muutunud.
Unfortunately, this background hasn’t changed since.
Siiani mõjutab kriis suuresti majandus- ja finantstegevust ning üha enam ka poliitikat.
Still, economic, financial and to an increasing part political actions are widely dominated by the crisis.
Ka EKP 2009. aasta aruandes käsitletakse seetõttu peamiselt EKP reageerimist kriisile, sellest väljatuleku strateegiat ja juhtimisteemasid.
The ECB annual report 2009 therefore still deals primarily with the ECB’s reaction to the crisis, the exit strategy and governance topics.
Finants- ja majanduskriis algas umbes kaks aastat tagasi USA sub-prime laenude kriisiga ja jõudis esimesse haripunkti Lehman Brothersi krahhiga ning sellele järgnenud ebastabiilsusega finantsturgudel.
The financial and economic crisis started about two years ago with the US sub-prime mortgage crises and reached a first peak with the clash of Lehman Brothers and the following turmoil in financial markets.
Tekkinud finantskriis muutus seejärel ka majanduskriisiks, mis tabas järgmise lainena reaalmajandust.
Having been a financial crisis at first, it then turned into an economic crisis as well, hitting the real economy in a second surge.
Valitsused, keskpangad ja EKP pidid reageerima kõige karmimale kriisile alates 1930. aastatest.
Governments, central banks and the ECB had to react to the severest crisis since 1930s.
SKP vähenes nii euroalal kui ka sellest väljaspool, majandustegevus kahanes kogu maailmas ja eelarve puudujääk suurenes.
The GDPs both within and without the euro area shrank, economic activity diminished worldwide and budgetary deficits increased.
Maksutulude vähenemine ja sotsiaalkulutuste suurendamine kriisi tõttu tõi kaasa valitsussektori võlad, mille jõudmine tagasi kriisieelsele tasemele võib võtta aastaid.
Falling tax revenues and increased welfare spending due to the crisis brought about government debt that may take years to return to the before crisis level.
Kaasa aitasid ka täiendavad eelarvelised stimulatsioonimeetmed, kuid need ei ole võlgade peamiseks põhjuseks.
Additional budgetary stimulus measures contributed to this effect, but are not the main cause to the debts.
2009. aasta näitajatest nähtub siiski, et pankade kohustuste tagatised, kapitalisüstid ja varade toetusskeemid tasusid ära ja majanduse elavnemine 2009. aasta teisel poolel ennustab majanduskriisi lõppu.
However, figures indicated in 2009 that guarantees for bank liabilities, capital injections and asset support schemes paid off and the revival of economic activity in the second half of 2009 indicated the end of the economic crisis.
2020. aastaks oodatakse väikest majanduskasvu.
There was a slight growth expected for 2010.
Vahepeal sundis kasvav võlakoormus valitsusi kogu ELis võtma kasutusele karme kulude vähendamise pakette.
Meanwhile the increasing debt pushed governments all over the EU to decide on far reaching austerity packages.
Need paketid on vajalikud ja mõnel juhul oleks neid juba ammu vaja olnud.
These packages are necessary and in some cases were even overdue.
Võlg piirab siiski valitsuste tegutsemisvõimet ning ähvardab mõnes riigis kahjustada valitsuse võimet edendada majanduse taastumist.
However, the debt puts heavy restraints on governments’ capacity to act and in some countries risks to undermine government’s ability to promote economic recovery.
Seega valitseb oht, et 2010. aastaks jõuab finants- ja majanduskriis kolmandasse etappi, muutudes valitsemissektori võlakriisiks.
By 2010, the financial and economic crisis risks therefore also to develop into a public debt crisis in a third surge of the crisis.
EKP reageering kriisile
The ECB ’ s response to the crisis
EKP jätkas oma 2008. aasta poliitikat, mille eesmärk oli hoida inflatsioonimäär 2% ligidal, kuid sellest allpool, suurendades turgudel likviidsust.
The ECB continued its policy from 2008, aiming for an inflation rate below, but close to 2%, while increasing liquidity in the markets.
Seepärast langetas ta intressimäärad 1%-ni ja jätkas 2008. aastal kasutusele võetud mittestandardsete meetmete rakendamist kogu 2009. aasta jooksul.
The ECB therefore adjusted interest rates down to 1% and continued the non standard measures introduced in 2008 throughout the year 2009.
Suurendatud krediiditoetuse viis peamist elementi olid fikseeritud intressimääraga täielik märkimine, tagatise nimekirja laiendamine, refinantseerimistehingute pikemad tähtajad, likviidsustoetused välisvääringutes ja finantsturu toetus piiratud, kuid olulise tagatud võlakirjade ostukava kaudu.
The five key elements of the enhanced credit support were fixed rate full allotment, an expansion of the list of collateral, longer maturities for refinancing operations, liquidity provisions in foreign currencies, and financial market support through a measured but significant covered bond purchase program.
Need meetmed osutusid väga edukateks ja hoidsid ära paljude finantsasutuste krahhi.
These measures proved to be widely successful and kept many financial institutions from collapse.
Likviidsus ei laienenud siiski alati reaalmajandusele, seega ei leidnud EKP meetmete kogu potentsiaal rakendust.
However, liquidity was not always passed on to real economy, therefore not unfolding the full recovery potential of the ECB’s measures.
Vaatamata asjaolule, et mõned pangad suhtusid võib-olla tõrksalt, oli peamiseks põhjuseks siiski vähenenud laenunõudlus, mis tulenes majandustegevuse kahanemisest kriisi tõttu.
In spite of the fact that some banks might have been reluctant, this was however mostly due to a decreased demand of credit in consequence of the diminished economic activity following the crisis.
Kuna need meetmed olid mittestandardsed, ei olnud need mõeldud pikemaajaliseks rakendamiseks.
As these measures were non standard measures they were not supposed to be applied on a longer term.
Enamikul juhtudel lõpeb nende rakendamine iseenesest, vastasel juhul aga on vaja hoolikalt läbimõeldud tähtaegu.
In most cases, the phasing out comes naturally, where this is not the case, a careful timing is needed.
Meetmete kasutuselt kõrvaldamine peab toimuma järk-järgult ja turu vajadusi arvestades, nagu EKP 2009. aasta detsembris sellega juba alustas.
Phasing out must be done gradually and according to the needs of the markets - as it was already begun by the ECB in December 2009.
On vaja tihedat koostööd liikmesriikide valitsustega nende programmide osas ja nimetatud programmide kärbete osas, eriti kuna finantskriis Kreekas ja teistes euroriikides on avanud kriisi arengus uue peatüki.
A close coordination with the national governments of member states concerning their programs and their cutting back of these programs is needed; especially since the financial crisis in Greece and other euro countries opened a new chapter in the development of this crisis.
Finantsstabiilsus ning majandus- ja rahaliit
Financial stability and the EMU
Kreeka ja teiste euroala riikide sündmustel on muidugi keerulised põhjused, kuid need riigid on oma probleemid suurel määral ise tekitanud, olles jätnud tegemata sisemised struktuurilised reformid.
The events in Greece and other countries in the euro area have of course complex causes, but the problems are to a large extent home-made, resulting from missing internal structural reforms.
Need sündmused puudutavad aga kogu euroala – mitte ainult seetõttu, et ollakse sunnitud aitama, vaid ka sellepärast, et mõnede euroriikide probleemid mõjutavad eurot kui kogu euroala valuutat tervikuna.
However, the whole euro area is concerned by these events - not only by being obliged to help, but also by the effects the problems of some euro counties have on the euro as a whole and as the currency of the whole euro area.
Samas võisid probleemide põhjused küll olla riigisisesed, kuid algselt pidi Euroopa majandus- ja rahaliit avaldama liikmesriikidele teatud survet reformide läbiviimiseks.
Besides, the problems might be home-made to a large extend, but originally, the Economic and Monetary Union (EMU) was supposed to put a certain pressure for reform on member states.
Asjaomased riigid ei kasutanud võimalust viia reforme läbi omal algatusel, kuid ka majandus- ja rahaliit ei kohustanud neid seda tegema.
The relevant countries missed their opportunities to impose reforms on their own but they were not forced to do so by the EMU either.
Niisiis ei tegutsenud majandus- ja rahaliit päriselt nii, nagu oli kavandatud, stabiilsuse ja kasvu pakti põhimõtteid ei järgitud ning see, mis paistis algul väikese rikkumisena, osutus aja jooksul kogu pakti tõsiselt õõnestavaks.
Thus, the EMU did not entirely work the way it was planned to do, the principles of the Stability and Growth Pact were not always respected and what seemed to be slight infringements at first side turned out to have undermined the whole pact severely over time.