natgillin/translations-raw huggingface dataset:
10. on arvamusel, et esmaste põllumajandussektorite konkurentsivõime ja innovatsioonisuutlikkuse tugevdamist tuleb soodustada, sest see annab esmatootjatele rohkem võimalusi oma majandustegevuse mitmekesistamiseks ja vähendab sõltuvust tootmis- ja turustusahela muudest lülidest;
Considers that strengthening the competitiveness and innovation capacity of the primary agricultural sector must be encouraged, as this would lead to greater diversification possibilities for primary producers in managing their holdings and dependency on other players in the production and distribution chain would decrease;
15. väljendab muret ka muude juhtude pärast, kus kaubandusettevõtted kasutavad oma turuvõimu, nt liiga pikad maksetähtajad, tootenimekirjamaks, tasu kauba hea paigutuskoha eest, tagasiulatuvad allahindlused juba müüdud kaupadele, jaemüüja reklaamitegevuse põhjendamatult kõrge hüvitamine ning ainuõigusliku varustamise nõue;
Is further concerned by other instances where the trade sector makes use of its market power; including excessive payment deadlines, listing charges, slotting allowances, threats of delisting, retroactive discounts on goods already sold, unjustified contributions to retailer promotion expenses or insistence on exclusive supply;
23. on arvamusel, et komisjon piirdub praegu kättesaadavate andmete ühekülgse esitamisega, sest ei võta arvesse spekulatiivsete investeeringute võimalikku mõju futuuriturule, sealhulgas:
Considers that the Commission is restricted at present to a partial reading of the available data since it does not take account of the possible impact of speculative investment in futures, such as:
– hinnatõusu lõpptarbija (tootja ja tarbija) jaoks, mille põhjuseks on hindade kujunemisega seotud õigustamatu ootuste tekitamine,
– the increase in price for end buyers (producers and consumers) resulting from the creation of false expectations of price trends,
– takistuste loomist uutele ja väikestele tootmisettevõtetele, kes sõltuvad põllumajandustoodetest, ja nende ebakindluse suurenemist, mille tõttu võivad tekkida tõrked turgudele pääsemisel ning konkurentsi tugevdamise meetmete rakendamisel,
– the creation of disincentives and additional uncertainty for early-stage and small producer enterprises reliant on agricultural products, resulting, possibly, in the creation of obstacles to market entry and impediments to the process of strengthening competition on certain markets,
– põllumajandustoodete turuülejäägi (sotsiaalselt ja geograafiliselt) ebaõiglane ümberjaotamine, mis on kahjulik põllumajandustootjatele ning kasulik vahendajatele ja spekuleerijatele;
– the inequitable (social and geographical) redistribution of the surplus from the sale of agricultural products to the detriment of farmers/producers and to the benefit of middlemen and speculators;
27. palub komisjonil esitada oma aastaaruannetes analüüsid tootjahindade ja tarbijate makstud hindade erinevuse, liikmesriikide vaheliste hinnaerinevuste ja eri põllumajandustoodete hinnaerinevuste kohta;
Calls on the Commission to analyse, in its annual reports, the gap between producer and consumer prices, differences between prices in the Member States and differences in prices between various agricultural products;
Euroopa Liidu roll
European Union role
Turu kõikumistele reageerimine
Reacting to market imbalances
31. palub komisjonil luua ühenduse õiguslik raamistik, mis hõlmaks muu hulgas direktiivi 2000/35/EÜ põhjalikku läbivaatamist ja soodustaks tasakaalustatud suhete saavutamist eri osalejate vahel, takistaks kuritarvitamist ja edendaks kasumimarginaalide õiglasemat jaotamist;
Calls on the Commission to establish a Community legal framework which will include, amongst other measures, the in-depth revision of Directive 2000/35/EC and will encourage balanced relations between the various agents in the food chain, by preventing all abusive practices and encouraging a fairer distribution of profit margins;
34. kutsub tootmis- ja turustusahelas osalejaid üles ühiselt välja töötama häid tavasid või tulemustabeleid, et edendada hinnakujunduse läbipaistvust põllumajandustootmise valdkonnas;
Calls on the various players in the production and distribution chain to work together to develop ‘best practices’ or ‘scoreboards’ to promote price transparency for agricultural products;
39. nõuab riiklike tegevuskavade toetamist Lissaboni strateegia raames, mille eesmärk on vähendada ja kõrvaldada põhjendamatud regulatiivsed sekkumised jaemüügiturul, mis piiravad tarbija kulul konkurentsi ning toiduainete tarneahela sujuvat toimimist;
Calls, within the framework of the Lisbon Strategy, for support to be given to national schemes aimed at reducing or withdrawing unjustified regulatory interventions in the retail sector which would restrict competition and the smooth operation of the food supply chain at consumers' expense;
45. nõuab rahaturgudel täheldatava põllumajandusliku toorme ja sellel põhinevate finantsinstrumentidega spekuleerimise vastu võitlemise mehhanismide kasutusele võtmist; toetab komisjoni kavatsust uurida, milliste meetmete kaudu oleks võimalik vähendada hinnakõikumisi põllumajandustoorme turgudel;
Calls for the introduction of mechanisms to combat speculation in the financial markets with agricultural commodities and financial instruments based on those commodities; supports the Commission's intention to examine what measures could be taken to contribute to a reduction in price volatility in agricultural commodity markets;
47. palub komisjonil toiduainete impordi puhul rangemalt jälgida eelkõige Euroopa hügieeni- ja keskkonnanõuete täitmist, et importkaubad ei seaks ELi tarbijaid suuremasse ohtu;
Calls on the Commission to monitor food imports more closely for compliance with European hygiene and environmental standards, in particular, so that imported products do not expose EU consumers to higher risks;
50. nõuab tarbijatele ja põllumajandustootjatele vihjetelefoniliini avamist, kuhu nad saavad teatada väärkasutamise juhtudest ja kust saaks teavet võrreldavate toodete ja hindade kohta kogu ELis; on seisukohal, et see liin tuleks avada ja see peaks tegutsema riiklikes Euroopa tarbijakaitsekeskustes;
Calls for the creation of a telephone hotline for consumers and agricultural producers, where they can report instances of abuse and where information on comparable products and prices from across the EU can be made available; considers that this should be established and function within national European Consumer Centres;
Tootja ja tarbija lähendamine
Bringing the producer closer to the consumer
56. nõuab tarbijatele esitatava teabe puhul eraldi rõhutamist, kui tähtsaks peavad ühenduse tootjad ühenduse keskkonnakaitse, toiduohutuse ja loomakaitsega seotud nõuete täitmist;
Requests that when information is being provided to consumers, particular stress be laid on the efforts made by Community producers to meet Community rules on the environment, food safety and animal wellbeing;
67. nõuab tungivalt, et komisjon analüüsiks kulusid, mida tootjad kannavad seoses ühenduse keskkonnaalaste nõuete täitmisega, ja nõuete erinevust liikmesriikides, st kas need on rangemad kui importkaupade suhtes kohaldatavad nõuded;
Urges the Commission to evaluate the costs borne by producers in complying with Community rules on cross‑compliance and the extent to which these differ between Member States, bearing in mind that those rules are more stringent than those applicable to imported products;
Tootja- ja tarbijahindade vahelise lahknevusega seotud küsimusest on saanud punkt, milles oodatakse Euroopa institutsioonide kohest tegutsemist.
The issue of the gap between producer and consumer prices has come to a point where immediate action from European institutions is expected.
Praeguse toiduga kindlustatuse kriisi ajal on kogu Euroopas tuvastatud märkimisväärsed hinnaerinevused, mitte üksnes absoluutarvudes, vaid ka seoses erinevustega tootja- ja tarbijahindades, mille puhul on sektorite vahel märgatud olulisi varieerumisi.
With the ongoing food security crisis considerable price differences have been identified across Europe, not only in absolute terms, but also with regards to the difference between consumer and producer prices, with significant variations noticed among sectors.
Euroopas ja kogu maailmas on viimasel ajal põllumajandustoodete ja toiduainete hinnad märkimisväärselt tõusnud, mis mõjutab suurel määral põllumajandussektorit, kus mõned võidavad hinnatõusust ja teised – peamiselt toiduainete töötlejad – kannavad palju suuremaid kulusid.
Europe and the world have recently experienced a significant price surge in agricultural and food products, with ambiguous effects on the agricultural sector, with some gaining from the rise in prices and others - mostly on the food processing side - incurring much greater costs.
Kriis on avaldanud negatiivset mõju tarbijatele, tuues kaasa üldise toiduainete hinnainflatsiooni suurenemise paljudes ELi liikmesriikides.
The crisis has had a negative impact on the consumers, with an overall increase in food price inflation across many member states of the EU.
See on mõjutanud kõige tõsisemalt madala sissetulekuga majapidamisi, kus toiduainetele kulutatakse kõige rohkem, kuid ka paljusid väikesi ja keskmise suurusega toidutöötlemisettevõtteid.
This has impacted most heavily on low-income households, where food represents the main destination of expenses, but also many small and medium sized food processing enterprises have been deeply affected.
Osaliselt tingituna mitmetest struktuurilistest teguritest ja peamiselt puuduste tõttu toiduaineturul on kogu Euroopas täheldatud üha suurenevat lahknevust tootja- ja tarbijahindade vahel.
Partly due to a series of structural factors and largely on account of imperfections in the food market, a widening gap between producer and consumer prices has been registered all across Europe.
Hindade edastamise mehhanismi ning tootmis- ja tarbimisprotsessi vahelist lõhet mõjutavate tegurite hulka kuuluvad raportööri hinnangul jaemüüjate turukäitumine, vahendajate üha suurem sekkumine, toiduainete kui kaupadega spekuleerimine, mittepõllumajanduslike kulude (peamiselt energia- ja tööjõukulude) üha suurenev osakaal, riiklik õigus- ja reguleeriv raamistik, aga ka tegurid, mis ulatuvad kaugemale poliitikavahendite mõjusfäärist, näiteks kergesti riknevad tooted, toodete käitlemise, ladustamise ja töötlemise tase või tarbijate ostueelised.
Among the factors that influence the price transmission mechanism and the gap between producer and consumer process the rapporteur has identified marketing behaviour of retailers, increased involvement of intermediaries, speculation with food as a commodity, the increasing share of non-agricultural costs (principally energy and labour), national legislative and regulatory frameworks but also factors that are beyond the reach of policy instruments, such as the perishable nature of the product, the degree of product handling, storage and processing or consumer purchasing preferences.
Üks püsiv tegur raportööri uuringu kohaselt on olnud toiduainete turustamise ja levitamise kontsentreerituse tase.
One constant factor in the rapporteur's investigation of the matter has been the degree of concentration of food marketing and distribution.
Mitmed uuringud näitavad, et liikmesriikides, kus turu kontsentratsioon on olnud kõige kõrgem, on tootja- ja tarbijahindade vaheline lahknevus suurem.
Numerous studies show that in those Member States where market concentration has been found highest, there is a wider gap between producer and consumer prices.
Viimase kümnendi jooksul on Euroopa toiduaineturgudel hakanud domineerima suured jaemüüjad.
In the last decade, large retailers have come to dominate the European food markets.
Näiteks EL 15s on kontsentreerituse tase kasvanud keskmiselt 21,7 %-lt 1993. aastal 70 %-le praegu.
For instance, across the EU 15, the degree of concentration has grown from an average 21.7% in 1993 to more than 70% at present.
Tõendite kohaselt kuritarvitavad suured supermarketid oma ostujõudu, et vähendada tarnijatele (nii ELis kui väljaspool) makstavaid hindu jätkusuutmatutele tasemetele ja kehtestada nende suhtes ebaõiglased tingimused.
Evidence suggests big supermarkets are abusing their buying power to force down prices paid to suppliers (based both within the EU and overseas) to unsustainable levels and impose unfair conditions upon them.
Suured jaemüüjad kogu Euroopas muutuvad üha enam „väravavahtideks”, kontrollides põllumajandusettevõtjate ja teiste tarnijate juurdepääsu ELi tarbijatele.
Large retailers across Europe are steadily becoming ‘gatekeepers’, controlling farmers’ and other suppliers’ access to EU consumers.
Samal ajal on lõplik tarbijahind Euroopas 1–5 korda suurem kui taluhind.
At the same time, the final consumer price in Europe is in the range of one to five times that at the farm gate.
Euroopa põllumajandustootjad said viiskümmend aastat tagasi ligikaudu poole toiduaine jaemüügihinnast.
Farmers in Europe received approximately half of the retail price of food fifty years ago.
Praegu on see osakaal muutunud palju väiksemaks, näiteks moodustab see Ühendkuningriigis keskmiselt 7 % ja Prantsusmaal 18 %.
Today that proportion has dropped to much lower percentages, such as 7% in the UK and 18% in France on average.
Leiva puhul võib jaemüügihind olla 30 korda kõrgem taluhinnast ning põllumajandustootjad saavad ligikaudu 8 % lõplikust jaemüügihinnast.
In the case of bread, the farm-gate retail spread can be as high as 30 times the farm gate price, with farmers receiving in general around 8% of the final retail price.
Siiski peame märkima, et hinnakõikumised toimuvad sagedamini ja suurema amplituudiga pigem esmase põllumajandustootja kui tarbija tasandil, peamiselt selle tõttu, et lõplikku tarbijahinda mõjutavad paljud tootmistegurid, toote ladustamise võimaluste ja turustusstrateegiate tõttu töötlemise või jaemüügi tasandil, mis kõik võimaldavad lõppmüüjale suuremat paindlikkust.
Nevertheless, we must note that price fluctuations take place more often and with greater amplitude at the level of the primary agricultural producer than at the consumer level, largely due to the inclusion of many factors of production in the final consumer price, the possibility of storing production and marketing strategies at the processing or retailing levels, which all allow greater flexibility for the final seller.
Kõiki nimetatud tegureid silmas pidades on raportöör tugevalt veendunud, et Euroopa üldsuse huvides on säilitada kohased hinnatasemed ja tagada õiglane konkurents, eriti seoses niisuguste strateegiliste kaupadega nagu põllumajandustooted ja toiduained.
Bearing in mind all these factors, the rapporteur strongly believes that it is in the European public interest to maintain an adequate level of prices and ensure fair competition, especially with regards to strategic merchandise such as agricultural and food products.
Euroopa peaks tagama tarbijatele mõistliku hinnaga toiduained ning põllumajandustootjatele stabiilse sissetuleku.
Europe should provide consumers with food at reasonable prices and farmers with a stable income.
Samal ajal tuleb maksta põllumajandustootjatele mõistlikke hindu, et tagada pidev varustamine kvaliteetsete toiduainetega, mis on toodetud Euroopa keskkonna- ja ohutustingimustes.
At the same time, reasonable prices need to be paid to farmers to guarantee a constant supply of good quality food, produced under European environmental and safety conditions.
TOIDUAINETURU PUUDUSED
FOOD MARKET IMPERFECTIONS
Raportis nähakse ette toiduainete turustamise ja levitamise sektoris tuvastatud puuduste loetelu koostamine.
The report sets out by drawing a list of shortcomings identified in the food marketing and distribution sector.
Selle puhul lähtutakse asjaolust, et liikmesriikides, kus turu kontsentratsioon on kõige kõrgem, on ka tootja- ja tarbijahindade vaheline lahknevus suurem.
It departs from the recognition of the fact that in those Member States where market concentration has been found highest, there was also a wider gap between producer and consumer prices.
Raportöör tuvastas mitmed levinud turustamisviisid, mis kahjustavad toidusektori vaba konkurentsi ning suurendavad erinevust jaemüüjate ja põllumajandustootjate sissetulekute vahel.
The rapporteur identified a series of common marketing practices that distort free competition in the food sector and contribute to a widening gap between retailers' and farmers' earnings.
Raportis käsitletakse niisuguseid näiteid nagu turuhinnast madalama hinnaga müümine, ähvardused toodangu nimekirjast kustutamise kohta, supermarketite erimaksud teatavate toiduainete kaubamärkide riiulitele toomiseks, tootenimekirjamaks, tasu kauba hea paigutuskoha eest, tagasiulatuvad allahindlused juba müüdud kaupade eest või jaemüüjate reklaamitegevuse põhjendamatult kõrge kompenseerimine ning eksklusiivse varustamise nõue.
Instances such as under the cost selling, threats of delisting, special supermarket taxes for putting certain brands of food on the shelves, listing charges, slotting allowances, retroactive discounts on goods already sold or unjustified high contributions to retailer promotion expenses or insistence on exclusive supply are all addressed in the report.
Kõigi nimetatud tegevuste puhul nõuab raportöör koordineeritud Euroopa ja riigi tasandil tegutsemist ning konkreetseid tasakaalustavaid meetmeid.
For each of these practices, the rapporteur demands coordinated European and national action and specific counteracting measures.
Lisaks rõhutatakse raportis suurte jaemüüjate kontsentreerituse ja hinnasõdade mõjusid tööhõivele põllumajandus- ja tootmissektoris tõsise hindade kärpimise alase konkurentsi ja tööjõukulude vähendamise või lahtiolekuaegade või nädalavahetusel töötamise mittereguleerimise tõttu.
Furthermore, the report underlines the effects concentration and price wars among big retailers have on employment in the agricultural and producer sectors, through severe cost cutting competition and reductions in labour costs or deregulation of opening hours or week-end work.
On leitud, et ka agressiivne hinnakonkurents toob kaasa toote kvaliteedi halvenemise ja toodete toiteväärtuse vähenemise ning häirib hooaja puu- ja köögiviljade tootmist.
Aggressive price competition has also been found to have lead to poorer product quality, with a lesser nutritional value of products, as well as to a disruption in the production of seasonal fruit and vegetables.
Kuigi turu kontsentreeritus võib üldtunnustatult viia toiduainete madalamate hinnatasemeteni, võivad sellel olla ka keskmises ja pikas perspektiivis negatiivsed mõjud, kahjustades vaba konkurentsi ja kõrvaldades turult väikesed ettevõtjad ja otsesed tootjad.
While admittedly market concentration can lead to lower price levels for food, this can also bear negative effects on the medium and long term, by damaging free competition and driving small businesses as well as direct producers out of the market.
Seetõttu rõhutab raportöör asjaolu, et paljud VKEd on toidusektoris äärmiselt haavatavad, eriti kui nad sõltuvad ulatuslikult suurest jaemüügiettevõttest.
Therefore, the rapporteur stresses the fact that many SMEs in the food sector are extremely vulnerable especially if they are largely dependent on a large retail store.
Seetõttu kasutavad jaemüüjad sageli ära baashindade konkurentsi mitmete väikeste tarnijate vahel, kes äritegevuse säilitamiseks peavad hindu ja kasumimarginaale vähendama.
This is because retailers often employ race to the bottom price competitions between several small suppliers, who in order to stay in business need to cut costs and profit margins.
Lisaks mõjutavad ühise põllumajanduspoliitika reformi ja eriti tootmisest lahti sidumise kontekstis põllumajandusettevõtjate otsuseid, mida toota, üha enam jaemüügisektori sõnumid hindade ja nõudluse kohta, mitte Euroopa ja riiklik põllumajanduspoliitika.
Moreover, in the context of the CAP reform and in particular decoupling, farmers' decisions on what to produce are more and more influenced by signals coming from the retail sector in terms of prices and demand, than by European and national agricultural policies.
Lõpetuseks käsitletakse raportis ka üha suuremat spekuleerimist toiduainete kui turustatava kaubaga.
Lastly, the report also deals with the issue of increased speculation with food as a tradable commodity.
Euroopa Komisjoni kutsutakse üles algatama uurimist toiduainetega spekuleerimise kohta; lisaks soovib raportöör et komisjoni põllumajandus- ja toiduainetööstuse konkurentsivõimega tegelev kõrgetasemeline töörühm esitaks tõhusad meetmed, et tegeleda ebavõrdsusega toiduaineturul.
The European Commission is called upon to launch an investigation on food speculation; furthermore, the rapporteur wishes to see effective measures being put forward by the Commission High Level Group on the Competitiveness of the agri-food industry to address the imbalances in the food market.
EUROOPA TEGEVUS
EUROPEAN RESPONSES
Raportöör teeb ettepaneku kahesuunaliste meetmete kohta, mille Euroopa institutsioonid peavad koostama: esiteks eespool kirjeldatud turu ebavõrdsusi käsitlevad reageerivad meetmed ning teiseks tarbija ja tootja vaheliste vahetute suhete ennetavaks edendamiseks mõeldud meetmed.
The rapporteur proposes a twofold set of measures to be undertaken by European institutions: one is reactive to the market imperfections described above and the other puts forward measures designed to proactively promote direct consumer-producer relations.
Euroopa reageeriv tegevus
Reactive European response:
Euroopa reageeriv tegevus kujutab endast meetmeid, mis on mõeldud saavutama suuremat läbipaistvust, paremat turu reguleerimist ja tõhusamat kulude ja hindade seiresüsteemi.
The reactive European response consists of measures designed to achieve greater transparency, better regulation of the market and a more effective cost and price monitoring system.
Hinnakujunduse ning jaemüüjate, töötlejate ja esmaste tootjate kasumimarginaalide suurema läbipaistvuse saavutamiseks kutsub raportöör olemasolevaid riiklikke ja Euroopa konkurentsiasutusi üles uurima ja hindama kogu ELi tarbijahindu tagamaks, et kogu ühenduses peetakse kinni piisavast konkurentsist.
In order to achieve greater transparency of the pricing structure and profit margins of retailers, processors and primary producers, the rapporteur calls on the existing competition authorities at national and European levels to investigate and evaluate consumer prices throughout the EU to ensure that adequate competition is respected throughout the Community.
Muu hulgas tehakse kõnealuse eesmärgi saavutamiseks järgmiste meetmete ettepanekud:
Among the concrete measures proposed to this aim:
· kodanikele hõlpsasti kättesaadav üleeuroopaline andmebaas, mis sisaldab kõikide Euroopa toodete võrdlushindade loetelusid;
· A European wide data base easily accessible to citizens with reference price lists of products from all across Europe;
· komisjoni toidu turustusahela töörühm, kes teeb koostööd riiklike konkurentsiasutustega;
· A Commission task force on the food supply chain, working together with national competition authorities;
· Euroopa Komisjoni algatatav roheline raamat suurte jaemüüjate ostujõu küsimuse kohta;
· European Commission to launch a Green Paper on the issue of the buying power of large retailers;
· tarbijate parem teavitamine ja jõupingutused nende harimiseks ja nõuetekohaseks teavitamiseks;
· Better information to consumers and efforts towards educating and correctly informing the consumer;
· Euroopa toiduainetootjate nõustamisteenus, mis annab põllumajandustootjatele ja tootjaorganisatsioonidele nõu toodete levitamise, jaemüügituru ning spetsiifiliste toodete tootmise võimaluste kohta;
· A European Food Producer Consulting Service giving advice to farmers and producer organizations on product distribution, the retail market and opportunities for the production of specific products;
· peaaegu kõikides liikmesriikides juba olemasolevate Euroopa tarbijakeskuste rolli tugevdamine; Euroopa tarbijakeskuste võrgustikule tuleks anda rohkem ülesandeid ja selle tegevusega rohkem kooskõlas olev eelarve;
· The reinforcement of the role of the European Consumer Centres already existing in almost all member states; the ECC network should be endowed with more attributions and a budget more consistent with its actions;