natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kuigi Euroopa Parlamendil ei ole volitusi kaebuste esitajatele kompensatsioonide määramiseks, võib ta sellega seoses anda igasuguseid soovitusi, mida ta peab vajalikuks.
Although Parliament itself does not have the power to award compensation to petitioners, it may make any recommendations it deems appropriate in this respect.
Kolmas elukindlustusdirektiiv ei näe ette mingisuguseid hüvitisi, ei käsitle mingeid kompensatsiooniga seotud küsimusi, ega tee sellega seoses ka mingeid viiteid.
The Third Life Directive does not itself provide for any remedies and does not deal with, or make any reference to, the question of compensation.
Selliste küsimustega tuleb seetõttu tegeleda vastavalt ühenduse õiguse põhiprintsiipidele, sealhulgas EÜ asutamislepingu artiklis 10 toodud lojaalse koostöö kohustusele.
Such questions must therefore be determined according to general principles of Community law, including the duty of loyal cooperation enshrined in Article 10 of the EC Treaty.
Ühendkuningriigi võib põhimõtteliselt kaevata riigi kohtutesse seoses ELASi nendele kindlustusvõtjatele kahjude põhjustamisega, kes kannatasid kahju seetõttu, et Ühendkuningriik ei järginud kolmanda elukindlustusdirektiivi sätteid.
The UK may in principle be held liable before national courts in damages to Equitable Life policyholders who have suffered loss as a result of the UK's failure to comply with the provisions of the 3LD.
Ühendkuningriigi regulaatorite teatud vead
Certain failures by the UK regulators
Vt IV osa, X jaotise punkt 2 b. võivad iseenesest kujutada piisavalt tõsiseid ühenduse õiguse rikkumisi seoses riigile pandud kohutustega.
See Part IV, Section X point 2.b. may in themselves amount to sufficiently serious breaches for the purposes of state liability under Community law.
Lisaks on selge, et Ühendkuningriigi ametivõimude eeskirjade rikkumiste koosmõju võib olla tõsises ja ilmses vastuolus nende ametivõimude volituste piiridega.
Moreover, it is clear that the cumulative effect of breaches by UK authorities may collectively amount to grave and manifest disregard for the limits imposed on their discretion.
Kohtuvälised hüvitusvahendid
Non-judicial means of redress
a) Kaebus FSA-le ja mitmesugused EQUI uurimisele eelnenud uurimised
(a) Complaints to the FSA and various inquiries preceding EQUI
Vt IV osa, III jaotis. esitatud avaldused näitavad, et hüvitamiseni ei ole viinud ei kindlustusvõtjate kriisijärgsed kaebused FSA-le ega ka ükski järgnenud ametlik uurimine.
See Part IV, Section III. indicate that neither complaints submitted by policyholders to the FSA after the crisis, nor any of the subsequent official inquiries have resulted in redress.
Vastutuse ja võimaliku hüvitamise küsimusega kas ei tegeldud või jäeti need selgesõnaliselt nimetatud uurimiste pädevusest välja.
Indeed, matters of liability and possible redress were either not addressed or explicitly excluded from the terms of reference of those inquiries.
Komisjonile edastatud materjalid
Material made available to the committee
Vt IV osa, IX jaotis, punkt 4.a. ei toeta väiteid, nagu ei oleks FSA õigesti kohelnud Iiri ja Saksa kindlustusvõtjaid, kes kaebuste või teabenõuetega tema poole pöördusid.
See Part IV, Section IX point 4.a. does not support allegations of a failure by the FSA to deal appropriately with policyholders from Ireland and Germany approaching them with complaints or requests for information.
Komisjonile esitatud juhtumid, kus FSA keeldus käsitlemast teatavaid kaebuste aspekte, puudutasid äritegevusega seotud küsimusi, mille eest kolmanda elukindlustusdirektiivi kohaselt vastutavad eelkõige vastuvõtva riigi reguleerivad asutused.
The cases presented to the committee, in which the FSA refused to deal with particular aspects of complaints, concerned conduct of business matters, for which the home State regulators were primarily responsible under the Third Life Directive.
Kuid nagu Ühendkuningriigi kindlustusvõtjate puhul, ei viinud ka Saksa ja Iiri kindlustusvõtjate FSA-le esitatud avaldused hüvitamiseni.
However, as was the case with UK policyholders, the representations made by German and Irish policyholders to the FSA did not result in redress.
a) Finantsteenuste hüvitamisskeem
(a) Financial Services Compensation Scheme
Ühendkuningriigi finantsteenuste hüvitamisskeem ei olnud Equitable Life’i ohvritele kättesaadav, kuna ettevõtet ei kuulutatud kunagi maksejõuetuks.
The UK Financial Services Compensation Scheme was not available to Equitable Life victims, since the company was never declared insolvent.
Komisjon märgib samas, et juurdepääs hüvitamisfondile on ainult investoritel, kes on allkirjastanud poliise Ühendkuningriigi ettevõtjaga või juhul, kui investor sõlmis lepinguid teiste liikmesriikide tütarettevõtjatega, mille puhul risk või kohustus asub Ühendkuningriigis.
The committee notes, however, that access to the compensation fund is available only to investors having signed policies with an undertaking in the UK or, if the investor contracted with subsidiaries in other Member States, where the risk or commitment is situated in the UK.
Komisjon leiab, et teine tingimus kujutab endast diskrimineerimist elukoha põhjal ja ei ole kooskõlas ühenduse õigusega.
The committee considers that the second condition amounts to discrimination on the basis of residence which is incompatible with Community law.
b) Ühendkuningriigi finantsküsimuste ombudsman
(b) UK Financial Ombudsman
Mitu tuhat kindlustusvõtjat esitas Equitable Life’i vastu kaebusi finantsküsimuste ombudsmani teenistusele (FOS)
Several thousand policyholders lodged complaints about Equitable Life with the Financial Ombudsman Service (FOS)
Vt IV osa IX jaotis, punkt 4.a. , mis vastas mitmesajale kaebusele hüvituse määramisega.
See Part IV, Section IX point 4.a. , which upheld several hundred of those complaints with awards of compensation.
Komisjonile esitatud avaldustest
Statements made to the committee
Vt IV osa, VI jaotis, punkt 1.c. selgub, et FOS ei ole kõigil juhtudel taganud hüvitise määrade arvutamise piisavat läbipaistvust, mis oleks võimaldanud kaebuse esitajatel, kelle arvates määrad olid ebapiisavad, arvutusi kontrollida.
See Part IV, Section VI point 1.c. suggest that the FOS has not ensured in all cases that the amounts of compensation were calculated in a sufficiently transparent manner, so as to be verifiable by complainants who believed that the amounts were insufficient.
Arvukad avaldused
Numerous statements
Vt IV osa, VI jaotis, punkt 1.b. viitavad sellele, et kaebusi käsitledes ei rajanud FOS oma otsuseid mitte üksnes iga kaebuse sisule, vaid ka üksikute otsuste mõjule fondi ülejäänud kindlustusvõtjate suhtes.
See Part IV, Section VI point 1.b. suggested that, in dealing with complaints, the FOS based its decisions not only on the respective merits of each complaint but also on the impact of its individual decisions on remaining policyholders of the mutual fund.
FOSi keeldumine lord Penrose’i järeldustel põhinevate kaebuste käsitlemisest nende sisu põhjal paljastas märkimisväärse lünga õiguskaitses ning tõi esile FOSi puudused kaebuste käsitlemisel, kui tema otsustel võis olla regulatiivseid tagajärgi.
The FOS's refusal to consider on their merits complaints based on the findings of Lord Penrose revealed a significant gap in judicial protection and made apparent the limitations of FOS in dealing with complaints, when his adjudication had possible regulatory implications.
Komisjonile esitati ka väiteid
The committee also heard submissions
Vt IV osa, VI jaotis, punkt 1.c. , nagu ei oleks FOS langetanud kõnealust otsust reguleerivatest asutustest sõltumatult.
See Part IV, Section VI point 1.c. to the effect that the FOS did not take this decision independently from the regulatory authorities.
FOSi otsuse tagajärjel ei jäänud tervel kaebuse esitajate kategoorial, kes olid esitanud potentsiaalselt kehtivaid nõudeid seoses ülemääraste väljamaksetega, muud teed kui kulukas ja riskantne kohtuvaidlus.
As a consequence of the FOS's decision, a whole category of complainants who had potentially valid claims in relation to over-bonusing was left without alternative to costly and risky litigation.
Suur hulk komisjonile
A large number of submissions made to the committee
Vt IV osa, VI jaotis, punkt 1.c. tehtud avaldusi näitab, et FOS käsitles teatavaid kaebusi liiga suurte viivitustega.
See Part IV, Section VI point 1.c. indicate that the treatment of certain complaints to the FOS suffered from excessive delays.
Mõnedel juhtudel ei jäänud kaebuse esitajatel selle tulemusel kohtuasja algatamiseks aega.
In some cases, this resulted in complainants being time-barred from taking subsequent legal action.
Komisjon peab niisugust tagajärge vastuvõetamatuks.
The committee finds such a consequence unacceptable.
Komisjon tunneb muret selle pärast, et kodanike ootused, et FOSi taolised ombudsmaniskeemid võiksid endast kujutada tõhusat ja toimivat alternatiivi kohtulikele õiguskaitsevahenditele, ei vasta alati selliste süsteemide suutvusele.
The committee is concerned that the expectation on the part of citizens that ombudsman schemes, such as the FOS, constitute an effective and viable alternative to judicial redress does not always match the reality of what such systems actually deliver.
Komisjonile esitatud dokumendid näitavad, et kompromisskava peamiseks eesmärgiks oli kõrvaldada Equitable Life’i õiguslik ebakindlus ja kohustused ning sel teel fondi tasakaalustada.
Submissions made to the committee suggest that the primary aim of the Compromise Scheme of arrangement was to remove legal uncertainties and liabilities from Equitable Life and thereby stabilise the fund.
Kuid kava ei parandanud kindlustusvõtjate olukorda, sest kärped, mis tehti varsti pärast seda, tasalülitasid poliiside väärtuse suurendamise, mida pakuti tagamata annuiteedimääraga poliiside omanikele, kes vastutasuks loobusid kaebuste esitamise õigusest.
The scheme, however, did not improve the situation of policyholders because the uplifts in policy values granted to non-GAR policyholders, who in exchange waived their right to pursue claims, were offset by cuts, which occurred soon thereafter.
Arvukad aruanded
Numerous accounts
Vt IV osa, IV jaotis, punkt 2. näitavad, et selts võis kava väljapakkumise hetkel teadlik olla, et poliiside väärtuse suurendamist ei suudeta normaalsetes tingimustes tagada.
See Part IV, Section IV point 2. suggest that the Society may have been aware at the time it proposed the scheme that the uplifts in policy values could not be sustained under normal circumstances.
Vt IV osa, IV jaotis, punkt 2.
See Part IV, Section IV point 2.
Komisjon järeldab, et kava praktilise tulemusena kaotasid kõik järelejäänud kindlustusvõtjad seltsi vastu nõuete esitamise õiguse, nende kahjud aga kasvasid jätkuvalt.
The committee concludes that the practical result of the scheme was to remove from all remaining policyholders the right to pursue claims against the Society, while not preventing their losses from increasing.
Mitmed aruanded
Several accounts
Vt IV osa, IV jaotis, punkt 3 (kahjude kohta vt II jaotis, punkt 2). viitavad lisaks sellele, et selts tegeles ise kas individuaalselt või poliiside läbivaatamise teel hulga tagamata annuiteedimääraga poliiside omanike kaebustega, kellele kompromisskava ei laienenud, ning pakkus neile mõningast kompensatsiooni.
See Part IV, Section IV point 3 (as regards the losses suffered, see Section II point 2). suggest furthermore that the Society itself dealt with a number of complaints by non-GAR policyholders who were not covered by the compromise agreement, either individually or through policy reviews, and offered them some compensation.
Näib, et enamik kindlustusvõtjaid nõustus pakkumisega, kuigi neile makstud summad ei tundu peegeldavat tõelisi kahjusid, mida Equitable Life’i kriis põhjustas.
It appears that a majority of policyholders accepted the offers, although the amounts seem to have fallen short of reflecting the real losses suffered as a consequence of the crisis at Equitable Life.
d) Ühendkuningriigi parlamendi ombudsman
(d) UK Parliamentary Ombudsman
Ühendkuningriigi parlamendi ombudsmani uurimine selle kohta, kas Equitable Life’i reguleerimise eest vastutavate isikute haldusliku omavoli tulemusel tehti kindlustusvõtjatele ülekohut, täiendab Euroopa Parlamendi uurimist.
The UK Parliamentary Ombudsman's investigation into whether individuals were caused injustice through maladministration on the part of those charged with the regulation of Equitable Life is complementary to the European Parliament's own inquiry.
Uurimiskomisjoni mandaat ei hõlma Ühendkuningriigi, Iirimaa või Saksamaa või selle pädevate asutustega seotud isikute individuaalse vastutuse määratlemist; see peaks olema Ühendkuningriigi parlamendi ombudsmani ülesanne ja võimalike järgnevate parlamentaarsete või õigusmeetmete teema vastavates liikmesriikides.
It is not a part of this Committee's mandate to attribute individual responsibility or liability amongst those involved in the UK, Irish or German Government, or regulatory authorities; this should be a matter for the UK Parliamentary Ombudsman and any subsequent parliamentary or legal proceedings in the respective Member States.
Pärast täpsustuste tegemist hõlmab Ühendkuningriigi ombudsmani uurimine kõigi rahvusvaheliste kindlustusvõtjate olukorda, kelle väitel neile Equitable Life'i usaldusväärsest reguleerimisest kõrvalekaldumise tulemusel kahju tekitati, ning kõigis järeldustes ja soovitustes käsitletakse samuti selliste kindlustusvõtjate olukorda.
Following clarification, the UK Parliamentary Ombudsman's investigation covers the position of all international policyholders who claim to have suffered injustice as a result of maladministration in the prudential regulation of Equitable Life and any findings and recommendations made will also address the position of such policyholders.
Ombudsmanil on võimalus esitada Ühendkuningriigi valitsusele soovitus kompensatsiooni maksmiseks.
The Ombudsman has the possibility to recommend to the UK Government the payment of compensation.
e) Teiste liikmesriikide kindlustusvõtjad: juurdepääs ombudsmanile Ühendkuningriigis ja kindlustusvõtjate koduriikides.
(e) Policyholders from other Member States: Access to Ombudsman schemes in the UK and in their home State.
Vt IV osa IX jao punkti 3 alapunkti b. , et Iirimaa kindlustusombudsmani (IOI) kava, mis Equitable Life’i kriisi ajal toimis, kuid on nüüdseks asendatud finantsteenuste ombudsmaniteenistusega (FOS), sai Iiri kindlustusvõtjatelt 79 kaebust, millest 15 leidsid toetust.
See Part IV, Section IX point 3.b. that the Insurance Ombudsman of Ireland (IOI) Scheme, which was in place at the time of Equitable Life's crisis but has meanwhile been replaced by the Financial Services Ombudsman (FSO) received 79 complaints by Irish policyholders, of which 15 were upheld.
Ilmneb, et kindlustusvõtjad, ombudsmanid ja ELAS olid olnud mõneti segaduses küsimuse osas, kas mõningate kaebuste käsitlemiseks on pädev Iiri maa IOI või Ühendkuningriigi FOS.
It appears that there has been some confusion among policyholders, ombudsmen and ELAS about whether the Irish IOI or the UK FOS would be competent to deal with certain complaints.
IOI käest ei saadud teavet selle kohta, kas mõne puhul neist 15 juhtumist, kus otsus langetati kaebuse esitaja kasuks, oli tegemist uurimiskomisjoni poolt kindlaks tehtud peamiste klienti eksitava müügi väidetega.
No information could be obtained from the IOI as to whether the 15 cases decided in favour of the complainant concerned the main mis-selling allegations identified by the committee.
Kokkuvõttes näitab komisjonile kättesaadav materjal, et endine IOI skeem ei kujutanud endast Iiri ELASi kindlustusvõtjate jaoks piisavat heastamiskanalit.
Overall, material available to the committee suggests that the former IOI scheme did not constitute an adequate avenue to redress for the approximately 4000 Irish ELAS policyholders.
Tuleb siiski märkida, et pärast finantsteenuste ombudsmaniteenistuse asutamist on olukord paranenud; see tekitab küsimuse, miks ei loodud seda teenistust juba varem.
It should be noted, however, that the situation has since improved with the establishment of the Financial Services Ombudsman; this begs the question why this service was not established at an earlier stage.
Saksamaal ei olnud kindlustusvaldkonna ombudsmani skeemi enne 2001. aasta oktoobrit.
There was no Ombudsman scheme for insurance in place in Germany prior to October 2001.
Oktoobris 2001 asutatud Versicherungsombudsman’ il puuduvad volitused Equitable Life’i puudutavate kaebuste käsitlemiseks, sest selts ei ole kunagi nimetatud skeemi liige olnud ja ombudsmani pädevus sõltub liikmelisusest.
Furthermore, the Versicherungsombudsmann, established in October 2001, is not competent to deal with complaints about Equitable Life because the Society has never been a member of the scheme and the ombudsman’s jurisdiction is contingent on such membership.
Põhimõtteliselt ei ole Equitable Life'i kindlustusvõtjatel, kes ostsid poliise seltsi filiaalidest Iirimaal, Saksamaal ja teistes ELi liikmesriikides, juurdepääsu Ühendkuningriigi finantsküsimuste ombudsmaniteenistusele, sest FOSi pädevus ei hõlma kaebusi, mis puudutavad Briti ettevõtete teistes ELi liikmesriikides asuvate filiaalide teenuseid.
In principle, Equitable Life policyholders who purchased policies from the Society's branches in Ireland, Germany and other EU Member States did not have access to the UK Financial Ombudsman Service because the FOS's jurisdiction does not cover complaints about services provided by UK firms from branches in other Member States.
Komisjonile on siiski teada
The committee is aware
Vt IV osa, IX jaotis, punkt 4.b. , et FOS käsitles mõningaid Iiri kindlustusvõtjate kaebusi.
See Part IV, Section IX point 4.b. , however, that a few complaints from Irish policyholders were nevertheless treated by the FOS.
Pole selge, millisel alusel FOS neid kaebusi oma pädevusse kuuluvaks luges.
It remains unclear on which basis exactly the FOS considered that complaints fell under its jurisdiction.
Komisjon kaldub arvama, et sel hetkel valitses kindlustusvõtjate ja reguleerivate asutuste seas ning ka FOSis endas segadus selle suhtes, kas teatavad Iiri kindlustusvõtjate kaebused kuuluvad FOSi jurisdiktsiooni alla või mitte.
The committee is inclined to believe that there was confusion at the time among policyholders, regulatory authorities and the FOS itself about whether certain complaints by Irish policyholders would fall under the FOS's jurisdiction.
Märkimisväärne on, et samas ei võtnud FOS vastu teiste liikmesriikide, sealhulgas Saksamaa kindlustusvõtjate kaebusi.
It is remarkable that, by contrast, the FOS appears not to have accepted any complaints from policyholders from other Member States, including Germany.
Kokkuvõttes ilmneb
Overall, it appears
Vt IV osa, IX jaotis, punkt 4. , et väljastpoolt Ühendkuningriiki pärinevatel kindlustusvõtjatel ei olnud juurdepääsu Ühendkuningriigi asjakohastele kohtuvälistele hüvitamisskeemidele.
See Part IV, Section IX point 4. that non-UK policyholders did not have access to appropriate non-judicial redress schemes in the UK.
Seetõttu on nad veelgi ebasoodsamas olukorras kui Ühendkuningriigi kindlustusvõtjad.
Therefore, they find themselves in an even more unfavourable position than UK policyholders.
Segadus selle üle, kelle poole kindlustusvõtjad võiksid pöörduda, ajendas üht väljastpoolt Ühendkuningriiki pärinevat kindlustusvõtjat isegi esitama kaebust Euroopa ombudsmanile, kellel selles küsimuses pädevus puudub.
This lack of clarity about whom, if anyone, policyholders could address even led one non-UK national to submit a complaint to the European Ombudsman, who had no standing in the matter.
Komisjon juhib tähelepanu
The committee notes
Vt IV osa, X jaotis, punkt 3.a. märkimisväärsetele lünkadele FIN-NETi põhimõtteliselt vabatahtlikus süsteemis.
See Part IV, Section X point 3.a. significant gaps within the FIN-NET system, which is fundamentally a voluntary system.
Need lüngad tulenevad eelkõige asjaolust, et isegi pärast mitmeaastast tegutsemist ei hõlma võrgustik kõiki ELi liikmesriike ega finantsteenuseid.
These gaps arise firstly from the fact that the network, even after several years of operation, does not cover all EU Member States and financial services.
Teiseks erinevad märgatavalt FIN-NETi kuuluvate vaidluste alternatiivse lahendamise skeemide volitused ja pädevus.
Secondly, the powers and competences of those ADR schemes which are members of FIN-NET vary considerably.
Lisaks kasutatakse FIN-NETi erinevate liikmete pädevuse määratlemiseks erinevaid kriteeriume, mis ei ole alati ühitatavad sidusaks süsteemiks.
Finally, criteria used to determine the jurisdiction of different FIN-NET members are diverse and do not always interact to form a coherent system.
Näiteks ei saanud FIN-NETi kaudu abi Equitable Life’i Saksa kindlustusvõtjad, kelle kaebused jäid väljapoole Saksa ombudsmani liikmelisusel põhinevat ja Ühendkuningriigi ombudsmani territoriaalset pädevust.
For example, FIN-NET was of no assistance to German Equitable policyholders whose complaints fell outside the membership-based jurisdiction of the German and the territorial jurisdiction of the UK Ombudsman.
Neid lünki silmas pidades on tõenäoline, et edaspidi võib kujuneda või on juba kujunenud samasuguseid piiriüleseid olukordi, mille puhul puudub igasugune võimalus vaidluste kohtuväliseks lahendamiseks.
In light of these gaps, it is probable that other similar cross border situations will arise, or may have arisen, in which there is a total lack of access to out-of-court dispute settlement.
Uurimiskomisjon märgib, et ELASi kriis on aidanud Euroopa Komisjonil taolisi FIN-NETi siseseid probleeme tuvastada ja püüda neile tulevikuks rahuldavat lahendust otsida.
The committee notes that the ELAS crisis has helped the Commission identify such problems within FIN-NET and attempt to find satisfactory solutions for the future.
Komisjon peab taolisi lünki tarbijate juurdepääsus hüvitamisele täiesti lubamatuks siseturu tingimustes, mida iseloomustab piiriüleste finantsteenuste mahu kiire kasv.
The committee considers such gaps in access to consumer redress wholly unacceptable in an internal market characterised by rapidly increasing volumes of financial services provided across borders.
Niisugused probleemid, nagu on tekkinud seoses Equitable Life’iga, õõnestavad tarbijate usaldust Euroopa finantsteenuste turu vastu.
Problems such as those which have arisen in the context of Equitable Life undermine consumer confidence in Europe's financial services market.
Tarbijatel peab olema ühesugusel tasemel kaitse juurdepääsu näol kohtuvälistele heastamisvahenditele, vaatamata sellele, kas nad ostavad finantstooteid siseriiklikelt või välismaistelt teenusepakkujatelt.
Consumers must benefit from the same level of protection through access to out-of-court redress schemes, irrespective of whether they purchase financial products from domestic or foreign providers.
Ebakõlad selles valdkonnas takistavad piiriülese jaekaubanduse liberaliseerimist, mida võib pidada siseturu kogupotentsiaali avamise võtmeks.
Discrepancies in this respect hinder the opening up of cross-border retail, which is arguably the key to unlocking the full potential of the internal market.
Komisjon peab täiesti mitterahuldavaks olukorda, kus samal ajal, kui EL on avanud oma finantsteenuste turu ametliku õiguse alusel, olgu selleks asutamislepingu põhimõtted või teisesed õigusaktid, on tarbijate kahjude hüvitamise küsimusi käsitletud üksnes mittesiduvate õigusaktide varal, nagu soovitused ja vastastikuse mõistmise memorandumid
The committee considers it wholly unsatisfactory that, while the Union has opened up its markets in financial services using black letter law, be it through Treaty principles or secondary legislation, issues related to consumer redress have been addressed with mere soft law instruments, such as Recommendations and Memoranda of Understanding.
V OSA – Komisjoni roll
PART V - ROLE OF THE COMMISSION
Komisjoni süsteemsed puudused ELi õiguse rakendamisalase kontrolli teostamisel Equitable Life Assurance Society kriisi taustal
on systematic weaknesses in the Commission’s monitoring of implementation of EU law in the light of the crisis of the Equitable Life Assurance Society
V OSA SISUJUHT
INDEX PART V