natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Liikmesriikidel olid vabad käed kohaldada täiendavaid äritegevuse eeskirju, nagu tegi näiteks Ühendkuningriik.
Member States were free to apply additional conduct of business rules as, for example, the UK did.
Iirimaa ei kohaldanud tollal täiendavaid äritegevuse eeskirju, kuid pr O’Dea teada kasutati antud juhul mõistet „kohustatud olema”.
Ireland did not apply additional conduct of business rules at that time, but I think the word ‘obliged’ was used there.
Ei Iirimaal ega ühelgi teisel ELi liikmesriigil polnud kohustust seda teha ja pr O’Dea arvates oleks Ühendkuningriigi teguviis olnud sel ajal üsna ebaharilik (H4).
There was no obligation on Ireland, or on any other EU Member State, to do that and I think the UK probably would have been particularly unusual at the time " (H4).
Uurimiskomisjon püüdis saada IFSRA-lt täiendavat teavet, kas sel ajal Iirimaal üldse kehtisid mingid äritegevuse eeskirjad, näiteks seoses eksitava müügiga, ning sai järgmise vastuse (WE 80): 1994. aasta seadusandlikus instrumendis 360 sätestatakse, et kindlustusandjad peavad järgima ettenähtud õigusakte, sealhulgas 1978. aasta tarbijate teavitamise seadust, 1980. aasta kaupade müügi ja teenuste osutamise seadust ja riiklikul tasandil vastuvõetud õigusakte tarbijakrediidi kohta.
The committee sought to obtain further information from IFSRA as to whether at all any Irish conduct of business rules at all were applicable at the time, for instance in relation to mis-selling, and received the following response (WE 80): " Statutory Instrument 360 of 1994 ... provide[s] that insurers are required to comply with specified legislation, including the Consumer Information Act of 1978, the Sale of Goods and Supply of Services Act 1980 and consumer credit legislation adopted by the State.
Nimetatud nõuded kuulusid ja kuuluvad kohtute kaudu jõustamisele.
These requirements were and are enforceable through the Courts... ".
Tõendist WE-CONF 9 ilmneb, et nimetatud eeskirjadest ei teavitatud Ühendkuningriigi reguleerivat asutust üldse.
From WE-CONF 9 it appears that the British regulator was never notified of these rules.
Pärast olulisi sündmusi Equitable’is, nimelt 1. veebruaril 2001, kehtestati Iirimaal elukindlustussektoris teabe jagamise 2001. aasta eeskirjadega äritegevuse eeskirjad.
After the main events at Equitable, namely on 1 February 2001, conduct of business rules specific to the life insurance were imposed in Ireland through the Life Insurance Provision of Information Regulations 2001.
Ühendkuningriigi reguleerivale asutusele 29. juulil 2002 (st pärast ELASi Iiri filiaali sulgemist 8. juulil 2002) saadetud teavitusdokumentide kohaselt nähakse neis ette teabe avaldamine müügikohas elukindlustuspoliiside üksikostjatele (WE-CONF 9).
According to the notification papers sent to the British regulator on 29 July 2002 (i.e. after the closure of ELAS Irish branch on 8 July 2002), they provide for " disclosure of information at point of sale to individual purchasers of life assurance " (WE-CONF 9).
Pr O’DEA teavitas uurimiskomisjoni, et Iiri tarbijate olukord on veelgi paranenud seoses hiljuti kehtestatud tarbijakaitse eeskirjaga (mis vahetab välja 2003. aastal kehtestatud kindlustusseltside tegevusjuhendi), milles sätestatakse muude asjade seas üksikasjalikud nõuded tarbijatele jagatava teabe hulga ja laadi kohta (vt H4 ja WE 61).
Ms O'DEA informed the committee that the position of Irish consumers has been further improved since through the recent introduction of Consumer Protection Code (replacing an interim Code of Conduct for Insurance Undertakings set up in 2003) that lays down, among other things detailed requirements as to the amount and type of information to be provided to consumers (see H4 and WE 61).
IFSRA lisas tõendis H4, et ta tegeleb haldussanktsioonide korra väljatöötamisega, mis võimaldab neil rakendada sanktsioone eeskirja tõsise rikkumise toime pannud ettevõtte suhtes.
IFSRA added in H4 that it is " developing administrative sanctions procedures which will allow us to impose sanctions on a firm which has committed a serious breach of the code ".
Dublinis 6. oktoobril 2006 toimunud istungil küsis uurimiskomisjoni delegatsioon ühtlasi ISFRA-lt teavet selle kohta, kas Iirimaa finantssektorit reguleeriv asutus võttis ühendust Ühendkuningriigi samaväärsete asutustega seoses Equitable Life’i olukorraga ja selle võimaliku mõjuga Iiri kindlustusvõtjatele kriitilisel ajavahemikul 1998–2000, ning nõudis Iirimaa ja Ühendkuningriigi reguleerivate asutuste asjaomase kirjavahetuse koopiaid.
During the meeting on 6 October 2006 in Dublin, the committee delegation also sought information from ISFRA as to the whether the Irish Financial Regulator had been in contact with their UK counterparts concerning Equitable Life's situation and possible implications for Irish policyholders during the critical period between 1998 and 2000 and requested copies of relevant correspondence between Irish and UK regulators.
Pr O’Dea sõnul võib eeldada, et niisugune kirjavahetus on olemas, kuid tema väitel poleks IFSRA-l luba seda avaldada, sest see sisaldab teavet, mida tuleb ELi elukindlustusdirektiivi kohaselt konfidentsiaalseks lugeda.
Ms O'Dea said that one " may assume that there has been such correspondence " but claimed that IFSRA would not be allowed to disclose it, because it would contain information that is to be regarded as confidential under the EU Life Directive.
Uurimiskomisjon jäi oma taotlusele kindlaks ka hilisemas kirjas IFSRA-le.
The committee maintained its request in a subsequent letter to IFSRA.
IFSRA vastas, märkides, et ta vaatab oma valduses olevates toimikutes sisalduva teabe läbi, et leida kirjas määratletud ajavahemikuga seotud sobivad kirjad; seejärel tuleb enne avaldamist saada Ühendkuningriigi ametiasutustelt ja Equitable Life’ilt luba (vt WE 80).
IFSRA replied, stating that " we will now conduct a review of the information contained on the files in our possession with a view to identifying any suitable correspondence relating to the period specified in your letter; permission must then be obtained from the UK authorities and Equitable Life prior to any disclosure " (see WE 80).
Iiri ja Saksa kindlustusvõtjatelt uurimiskomisjonile laekunud kirjalikud tõendid
Written evidence received by the committee
Vt näiteks WE 3. viitavad sellele, et mõned Iiri kindlustusvõtjad pöördusid hüvitise saamiseks IFSRA poole.
See for instance WE 3. suggests that some Irish policyholders turned to IFSRA for redress.
Seda kinnitab pr O’DEA WE 80s, väites, et IFSRA eelkäijale ei laekunud sel ajal ühtki kaebust.
This is confirmed by Ms O'DEA in WE 80: " No complaints were received at that time [by IFSRA's predecessor].
Asutuse loomisest saadik on neile pr O’Dea kohaselt laekunud mitmeid kaebusi, kui laiemale üldsusele sai teatavaks, et neil on käsil asja läbivaatamine.
However, in the period since our establishment, we have received a number of complaints after it became widely known that we were reviewing the matter. "
Pr O’DEA ei täpsustanud laekunud kaebuste arvu ega seda, millist kahju need käsitlesid.
Ms O'DEA did not specify how many complaints were received and which grievances these concerned.
Pr O’DEA sõnul ei ole Iirimaa reguleerival asutusel üldjuhul volitusi, et lahendada tarbijate kaebusi finantsettevõtte vastu ja anda klientidele hüvitist, sest need volitused on antud Iirimaa finantsteenuste ombudsmanile (vt allpool).
However, according to Ms O'DEA, the Irish regulator generally does not have the power to adjudicate on consumer complaints against a financial firm nor to award compensation to customers, since these powers have been vested in the Irish Financial Services Ombudsman (see below).
Iirimaa reguleeriv asutus märkis, et on sellest hoolimata püüdnud Iiri kindlustusvõtjaid abistada.
The Irish regulator indicated that it has nevertheless sought to assist Irish policyholders.
Esiteks märkis pr O’DEA, et IFSRA soovitas kaebuse esitajatel otsida abi Iirimaa vabatahtliku kindlustusombudsmani kavast.
Firstly, Ms O'DEA indicated that IFSRA referred complainants to the voluntary Insurance Ombudsman of Ireland Scheme.
Lisaks asus IFSRA tollase ettevõtlus-, kaubandus- ja tööhõiveministri palvel läbi vaatama Iiri kindlustusvõtjate tõstatatud probleeme, et selgitada välja, kuidas nende olukorda parandada (pr O’DEA, H4).
Furthermore, at the request of the then Irish Minister for Enterprise Trade and Employment, IFSRA " undertook a review of matters raised by Irish policyholders in order to identify how their position could be improved " (Ms O'DEA, H4).
Läbivaatamisel ei selgunud ühtki võimalust Iiri kindlustusvõtjate olukorra parandamiseks.
The review did not identify any means of improving the situation of Irish policyholders.
Hr TREACY (H4) märkis, et nad on põhiliselt püüdnud jagada võimalikult palju teavet: tegid kindlustusvõtjate nimel avaldusi ja üritasid saada teavet erinevatest tagatissüsteemidest, seltsist endast ja Ühendkuningriigi reguleerivalt asutuselt ning andsid selle teabe võimalusel kindlustusvõtjatele nii individuaalselt kui ka oma veebisaidi kaudu edasi (hr TREACY, H4).
Mr TREACY (H4) stated that " we have tried essentially to provide as much information as we could: we made representations on policyholders' behalf and sought information from the various compensation schemes, the Society itself and the UK regulator and we passed on that information, where it was possible, to the policyholders both individually and by placing it on our website " (Mr TREACY, H4).
Kokkuvõttes märkis ta, et nende roll on piirdunud teabe jagamisega ja kontaktide loomisel abistamisega .
He concluded that " our role ... has ... been limited to the provision of information and assistance in making contacts ".
Selles osas oli pr O’DEA (H4) sõnul positiivne Ühendkuningriigi ametiasutuste koostöövalmidus.
In this respect, the cooperation received from the UK authorities was good, according to Ms O'DEA (H4).
Kokkuvõttes rõhutas pr O’DEA (H4), et ISFRA on teinud oma volituste piires kõik, et abistada asjaomaseid Iiri tarbijaid .
Summarising, Ms O'DEA (H4) stressed that ISFRA " has made every effort ..., within the limits of [its] powers, to assist ... consumers affected in Ireland ".
Paljude Iiri kindlustusvõtjate arvates ei olnud nende siseriikliku finantssektorit reguleeriva asutuse osutatud abi rahuldaval tasemel (vt eriti küsimustikule antud vastuseid koos lisadega tõendis WE-FILE 33, samuti hr TROY (WE-FILE 4), hr DUGGAN (WE-FILE 14), pr KNOWD (H2)).
Many Irish policyholders, however, regarded the level of assistance provided by their national financial regulator as unsatisfactory (see in particular the completed questionnaires with annexes in WE-FILE 33 as well as Mr TROY, WE-FILE 4; Mr DUGGAN WE-FILE 14; Ms KNOWD, H2).
Saksamaa finantssektorit reguleerivad asutused
German financial regulators
Saksamaal võttis Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht (BaFin) 2002. aasta mais üle Bundesaufsichtsamt für das Versicherungsweseni (BAV) kohustused.
In Germany, the 'Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht' (BaFin) took over responsibility from the 'Bundesaufsichtsamt für das Versicherungswesen' (BAV) in May 2002.
Nagu Iirimaa reguleerivad asutused, rõhutas ka hr STEFFEN BaFinist tõendis H6, et finantsjärelevalve, sealhulgas järelevalve filiaalide kaudu toimuva äritegevuse üle, eest vastutab üksnes päritoluliikmesriik.
Like the Irish regulators, Mr STEFFEN from BaFin stressed in H6 that financial supervision, including that of business carried on through branches, is the sole responsibility of the home Member State.
Seoses Equitable’i äritegevuse reguleerimisega Saksamaal märkis hr STEFFEN BaFinist (H6), et 1992. aastal, kui Equitable Life’i filiaal sai tegevusloa, saatis BaFini eelkäija BAV ELASile dokumendid, mis sisaldasid sätteid ja eeskirju, mida tuleb Saksamaal järgida.
With regard to the regulation of Equitable's conduct of business in Germany, Mr STEFFEN from BaFin (H6) said that in 1992, when the Equitable Life branch was licensed, BaFin's predecessor BAV sent out documents to ELAS, which " included stipulations and rules, which have to be observed in Germany ". "
Eelkõige käsitlesid need küsimusi, mis võivad mõjutada tarbijaid.
They deal in particular with such questions as may have an effect on consumers. "
Näidetena märkis ta mudelarvutusi, mis näitavad, kuidas tuleb kasumit arvutada, ja seda, millised reklaamikampaaniad olid Saksamaal lubatud.
As examples, he stated " model calculations showing how surpluses must be calculated" and " what advertising campaigns were allowed in Germany ".
Peale selle märgib hr WEYER WE tõendis 85,
Furthermore, Mr WEYER in WE 85
Lehekülg 21. et BaFini eelkäija BAV edastas 1996. ja 2000. aastal kolmanda elukindlustusdirektiivi alusel Saksa turul tegutsevatele EÜ kindlustusseltsidele (sealhulgas Equitable Life) loetelu õigusnormidest, mida nimetatud ettevõtted pidid järgima.
Page 21. indicates that BaFin's predecessor BAV in 1996 and 2000 communicated to EC insurance undertakings active on the German market under the Third Life Directive (including Equitable Life) a list of regulations that had to be complied with by these undertakings. "
Nad andsid 1996. ja 2000. aastal välja nõuded Saksamaa äritegevuse eeskirjade kohta, mida ELASi Saksa filiaal pidi järgima (WE 85
They ... [issued] requirements for German rules on conduct of business to be followed by ELAS German branch business in 1996 and 2000 " (WE 85
Uurimiskomisjon ei ole saanud üksikasjalikku teavet teabe avaldamise suhtes kohaldatavate nõuete kohta.
The committee has not received detailed information as to the applicable requirements in terms of information disclosure.
Nende sekkumise peamiseks põhjuseks oli asjaolu, et nad olid ja on siiamaani veendunud, et 13% tulu lubadus 2000. aastal oli eksitav ja et mõiste „tulu” jättis mulje, et see on tagatud.
The main reason for our intervention was that we believed, and still believe, that the promise of a 13% return in the year 2000 was misleading and that the term ‘return’ gave the impression that it was guaranteed. ...
Seepärast leidsid nad, et kõnealune reklaam on eksitav ja tegid sellele nimetatud põhjusel lõpu.
We therefore thought that this advertising was misleading and for that reason we put an end to it ."
Kui talt küsiti, kas Saksamaa reguleeriv asutus teavitas juhtumist FSAd, vastas hr STEFFEN, et talle isiklikult pole teada, et tollane ametkond oleks teavitanud FSAd kõnealuse reklaamikampaania keelamisest.
When asked whether the German regulator informed the FSA of the incident, Mr STEFFEN replied hat " I do not personally have any knowledge that the then authority informed the FSA of the banning of this advertising campaign. ...
Vestlustes kolleegidega ei olnud võimalik seda küsimust lõpuni selgitada, lisas hr Steffen.
It was not possible to get complete clarification of this question in the talks with my colleagues ".
BaFin andis üle koopiad kirjadest, mis BAV saatis ELASi Saksa filiaalile seoses vastuolulise reklaamiga (vt WE-CONF 17).
BaFin provided copies of letters, which BAV had sent to ELAS' German branch concerning the controversial advertisement (see WE-CONF 17).
Oma esimeses kirjas kuupäevaga 12. aprill 2000 küsib BAV 13% tulu lubaduse kohta üldisi selgitusi.
In its first letter dated 12 April 2000, BAV asks for general explanations with regard to the promise of a 13% return.
29. mail 2000 saatis BAV teise kirja, milles märkis, et ELASi selgitused ei olnud rahuldavad, ja küsis tõendusmaterjali, mis kinnitaks, et 13% tulu on reaalselt tagatud.
On 29 May 2000 BAV sent another letter, stating that the explanations given by ELAS had not been satisfactory and asking for proof that the 13% return was in fact guaranteed.
31. juulil 2000, kui ülemkoda oli juba esitanud oma otsuse kohtuasjas Hyman, oli küsimus ikka veel arutamisel ja BAV saatis veel ühe kirja, milles palus ELASil selgitada, millised lubatud tulu osad on tagatud.
On 31 July 2000, at a time when the House of Lords had already handed down its judgement in the Hyman case, the issue was still pending and BAV sent another letter asking ELAS for clarification as to which elements of the promised return were guaranteed.
BAVi viimane kiri kuupäevaga 10. oktoober 2000 on vastuseks ELASi 21. septembri 2000. aasta kirjale, milles viimane teatas, et on 13% viidanud reklaami maha võtnud.
The last letter by BAV dated 10 October 2000 responds to a letter by ELAS of 21 September 2000, in which the latter announced that it had withdrawn the advertisement containing the reference to 13%.
BAV võttis teadmiseks, et kõnealune reklaam on eemaldatud, kuid kritiseeris samas uut reklaami, mille ELAS avaldas nähtavasti 21. septembril 2000 ajalehes Frankfurter Allgemeine Zeitung : esiteks märkis BAV, et ELASi väide, nagu kuuluks ta üksnes Ühendkuningriigi järelevalveasutuste reguleerimisalasse, on eksitav.
BAV took note that the said advertisement had been withdrawn but at the same time criticised a new advertisement, which the Society had apparently published on 21 September 2000 in the " Frankfurter Allgemeine Zeitung ": Firstly, BAV noted that the suggestion by ELAS that it was solely regulated by the British supervisory authorities was misleading.
Teiseks leidis BAV, et uutes reklaamides esitatud viide kasumiosalusega fondi varasemale keskmisele kasvule tekitaks potentsiaalsete klientide seas põhjendamatu kindlustunde ja suurendaks ootusi, mida selts ei suuda oma finantsseisundit arvestades täita.
Secondly, BAV considered that, the reference in the new advertisements to previous average growth of the with-profits fund would create a false sense of security among potential clients and raise expectations that the Society would not be able to meet given its 'current financial situation'.
Seepärast tegi ta ELASile korralduse kõnealune reklaam eemaldada ja analoogne reklaamimine lõpetada.
It therefore ordered ELAS to withdraw the advertisement concerned and to stop any equivalent advertising.
Hr SCHNEITER märkis uurimiskomisjonile Šveitsi reguleeriva asutuse nimel tunnistusi andes, et Šveitsi reguleerimisalasse kuuluv äriühing ei avaldaks kunagi sellist reklaami, nagu ilmus Frankfurter Allgemeine Zeitungis, sest ta teaks väga hästi, et sellised tooted pole Šveitsis isegi mitte lubatud.
Mr SCHNEITER, whilst giving evidence to the committee on behalf of the Swiss regulator stated that a company regulated in Switzerland " would never publish an advert such as appeared in the Frankfurter Allgemeine Zeitung because he would know very well that such products are not even allowed in Switzerland .
Mingeid selliseid reklaame pole ilmunud.
There has not been any such advertising ".
13. septembri 2006. aasta istung, protokolli lk 16.
Hearing of 13 September 2006, at page 16 of the transcript.
Hr STEFFEN teavitas uurimiskomisjoni tõendis H6, et Saksamaa reguleeriv asutus sai Equitable Life’i finantsraskustest esmakordselt teada ajakirjanduses ilmunud artiklite kaudu.
Mr STEFFEN informed the committee in H6 that the German regulator first learned about Equitable Life's financial difficulties from press articles. "
Pärast seda, kui nad said olukorrast aimu, küsis tollane Saksamaa reguleeriv asutus viivitamata täpseid andmeid Ühendkuningriigi reguleerivalt asutuselt, FSA-lt, et saada Equitable Life’i olukorra kohta täpsemat teavet.
After we had learned of the situation, the then German regulator promptly asked the British regulator, the FSA, for details in order to gain specific information on Equitable Life’s situation.
Nende toimikutest leitud kirjavahetuses väljendas FSA selgelt, et Saksa kliente koheldakse täpselt samamoodi nagu kõiki teisi kliente, see tähendab, et õigusi kasumiosalusega fondile vähendati.
In the correspondence, which we have found in our records, the FSA made it clear that German customers would be treated in exactly the same way as all other customers here, that is to say there was a reduction in with-profits entitlements.
Nende toimikutes leidub kõnealuste Saksamaa järelevalveasutuse ja FSA vaheliste aruteludega seotud kirjavahetust ning hr STEFFEN eeldas, et kõrgel tasemel viidi läbi ka vastavateemalisi vestlusi ning et Saksamaa reguleeriv asutus sai tol ajal FSA-lt kogu vajaliku teabe (H6).
There is some correspondence regarding these discussions between the German supervisory authority and the FSA in our files, and I assume ... that there were accompanying talks [which] were conducted at a high level and that the German regulator received all the necessary information from the FSA at that time " (H6).
Hr STEFFEN ütles tõendis H6, et ta ei saa kirjavahetust uurimiskomisjoni käsutusse anda, sest nende Ühendkuningriigi kolleegid andsid selgesti mõista, et neid konfidentsiaalseid dokumente ei tohi edasi anda.
Mr STEFFEN said in H6 that he cannot make the correspondence available to the committee because " our British colleagues ... made it clear that these confidential documents might not be passed on ".
Hiljem andsid BaFin (vt WE-CONF 17) ja FSA (vt WE-CONF 9) BAVi ja FSA vaheliste kirjade koopiad siiski üle.
Later on, however BaFin (see WE-CONF 17) and FSA (see WE-CONF 9) provided copies of letters exchanged between BAV and the FSA.
Esimestes kirjades, mis vahetati 2000. aasta juulis ja augustis, käsitleti ülemkoja otsuse tagajärgi, samas kui 2000. aasta detsembris ja 2001. aasta jaanuaris vahetatud kirjades viidati sellele, et seltsil ei õnnestunud ostjat leida.
The first exchange during July and August 2000 concerned the implications of the judgement by the House of Lords, while the second during December 2000 and January 2001 referred to the failure of the Society to find a buyer.
Hr STEFFENi sõnul (H6) annab Saksamaa põhiseaduse artikkel 17 igale kodanikule õiguse pöörduda avaldusega ametiasutuste poole ja kohustab ametiasutusi vastama.
According to Mr STEFFEN (H6), Article 17 of the German Constitution Law gives every citizen the right to petition authorities and obliges the authorities to respond.
BaFin märgib oma kirjalikus teadaandes uurimiskomisjonile (WE 21
BaFin indicates in its written statement to the committee (WE 21
Lehekülg 2. ), et talle on 2000. aastast alates laekunud Equitable Life’i kohta 65 järelepärimist ja kaebust Saksa kindlustusvõtjatelt.
Page 2. ) that it has received 65 queries and complaints concerning Equitable Life from German policyholders since 2000.
Enamikku neist keeldus ta käsitlemast, sest need puudutasid valdavalt finantsjärelevalve küsimusi, mis ei kuulu tema pädevusse.
It refused to deal with most of them as they predominantly concerned questions of financial supervision, which do not fall within its competence.
BaFin uurib üksnes kaebusi, milles viidatakse Saksamaa tsiviilõiguse rikkumisele.
BaFin would only investigate complaints that allege contraventions of German civil law.
Vaid 14 nimetatud kaebust käsitlesid õiguslikku järelevalvet, see tähendab Saksamaa õigusnormide täitmise järelevalvet.
Only fourteen of these complaints concerned legal supervision, that is supervision of compliance with German legal provisions. "
Neist neljateistkümnest kaebusest pidasid nende töötajad omal ajal 12 alusetuks ja 2 põhjendatuks.
Of these fourteen complaints, twelve were considered by our staff at the time to be unjustified and two to be justified.
Teisisõnu on nad praegu veendunud – ning hr STEFFEN eeldab, et selline veendumus valitses ka tol ajal –, et Equitable Life ei ole rikkunud ühtki Saksamaa seadust, vähemalt ei ole midagi sellist neile teada (hr STEFFEN, H6).
In other words, our current understanding is – and I assume that was also the understanding at the time – that Equitable Life has not broken any German laws, at least we have no knowledge of any such matters " (Mr STEFFEN, H6).
Kaks põhjendatuks peetud kaebust ei puudutanud Equitable Life’i kriisiga otseselt seotud küsimusi.
The two complaints it upheld did not concern issues, which were directly related to Equitable Life's crisis.
BaFin ei maininud uurimiskomisjonile, kas talle on laekunud eksitavale müügile viitavaid kaebusi, milles tuuakse põhjenduseks seda, et selts ei teavitanud kindlustusvõtjaid tagatud annuiteedimääradega seotud riskist, ja kas selliseid kaebusi oleks uuritud või mitte.
BaFin did not indicate to the committee whether it has received complaints that allege mis-selling on the grounds that policyholders were not informed by the Society of the GAR risk and whether or not such complaints would have been investigated.