natgillin/translations-raw huggingface dataset:
2009. aastal asus sellele ametikohale Mohamed Bechir Khalfallah.
Special Rapporteur on Human Rights Defenders to strengthen the protection of the rights of human rights defenders across Africa, Mrs. Reine Alapini-Gansou, succeeded by Mr. Mohamed Bechir Khalfallah in 2009.
Samuti annab see üksus Ameerika Inimõiguste Komisjonile nõu inimõiguste kaitsjate üksikute petitsioonide alusel ettevaatusabinõude rakendamiseks, milleks võib korralduse anda, kui inimene on selle tõttu, et tema õigusi on rikutud, „tõsise ja parandamatu kahju“ ohus.
It also advises the IACHR on individual petitions by human rights defenders for precautionary measures, which may be ordered when a person is at risk of "serious and irreparable harm" as a result of their rights being violated.
Ettevaatusabinõude hulka kuuluvad nii julgeolekumeetmed kui ka ähvarduste või teiste inimõiguste kaitsjate suhtes toime pandud rikkumiste uurimised, et tegelda algpõhjustega ja takistada nende kordumist.
Precautionary measures include both security measures and investigations of the threats or other violations against human rights defenders, in order to address the root causes and prevent them happening again.
2003. aasta detsembris algatas OSCE Varssavis asuv demokraatlike institutsioonide ja inimõiguste amet (ODIHR) ühinemisvabaduse eriprogrammi ja asutas 2007. aastal inimõiguste kaitsjate teabekeskuse.
In December 2003, the OSCE’s Warsaw-based Office for Democratic Institutions and Human Rights (ODIHR) created a special programme on freedom of association and has, since 2007, established a Focal Point for human rights defenders.
Euroopa Nõukogu
The Council of Europe
Euroopa Nõukogu ministrite komitee võttis 2008. aasta veebruaris vastu deklaratsiooni Euroopa Nõukogu tegevuse kohta inimõiguste kaitsjate paremal kaitsmisel ja nende tegevuse edendamisel.
In February 2008, the Committee of Ministers of the Council of Europe adopted the Declaration on CoE action to improve the protection of human rights defenders and promote their activities.
Deklaratsioonis meenutatakse, et riikidel on esmane kohustus luua inimõiguste kaitsjate tööd soodustav keskkond, mis võimaldaks üksikisikutel, rühmadel ja ühendustel viia ilma piiranguteta – välja arvatud need, mis on lubatud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni alusel – ellu rahumeelseid tegevusi inimõiguste edendamiseks ja kaitsmiseks.
The Declaration recalls that states have the primary responsibility to create a conducive environment for the work of human rights defenders, which enables individuals, groups and associations to carry out peaceful activities for the promotion and protection of human rights without restrictions other than those authorised under the European Convention on Human Rights.
Selles on loetletud mitmesuguseid riikide poolt sellega seoses võetavaid meetmeid, nagu kohtusüsteemi tugevdamine, olemasolevate tõhusate õiguskaitsevahendite tagamine, kiirete, sõltumatute ja sisukate kriminaaluurimiste läbiviimine, nende ombudsmanide ja riigisiseste inimõiguste institutsioonide suutlikkuse ja võimekuse suurendamine, kes saavad kaebusi, ning tõhusa juurdepääsu tagamine Euroopa Inimõiguste Kohtule ja teistele inimõiguste kaitsemehhanismidele.
It lists different measures to be taken by states in this regard, such as strengthening the judicial system, ensuring the existence of effective remedies, carrying out prompt, independent and meaningful criminal investigations, strengthening the capacities and competencies of ombudspersons and national human rights institutions to receive complaints and ensuring effective access to the European Court on Human Rights (ECtHR) and other human rights’ protection mechanisms.
Euroopa Nõukogu liikmesriikidel palutakse samuti tagada kaitsemeetmed kolmandates riikides ohus olevate inimõiguste kaitsjate kiireks abistamiseks, sealhulgas kohtuprotsesside vaatlemise ja eriviisade väljastamise kaudu.
Council of Europe member states are also requested to provide protective measures for swift assistance of human rights defenders at risk in third countries, including observation of trials and the issuance of emergency visas.
Deklaratsioonis kiideti heaks Euroopa Nõukogu inimõiguste voliniku väljakujunenud tegevus inimõiguste kaitsjate kaitseks ja toetuseks ning kutsuti volinikku üles tugevdama oma büroo rolli ja suutlikkust.
The Declaration endorsed the developed practice of the Council of Europe Commissioner for Human Rights to support and provide protection to human rights defenders and invited the Commissioner to strengthen the role and capacity of his Office.
Inimõiguste tõhusa jälgimise ja täieliku teostamise edendamise raames Euroopa Nõukogu riikide piirkonnas püüab inimõiguste volinik – sõltumatu ja erapooletu institutsioon – hinnata konkreetset inimõiguste olukorda igas liikmesriigis, reageerida probleemidele ja anda vajaduse korral parandusmeetmete asjus nõu.
In the framework of the promotion of the effective observance and full enjoyment of human rights in the Council of Europe area, the Commissioner for Human Rights, an independent and impartial institution, endeavours to assess the concrete human rights situation in each member state, to react to problems and give advice, when relevant, on corrective measures.
Voliniku tegevus inimõiguste kaitsjate toetamisel hõlmab järgmist:
The Commissioner’s activities in support of human rights defenders include:
• inimõiguste kaitsjate olukorra jälgimine riiklikul ja piirkondlikul tasandil eesmärgiga määrata kindlaks lüngad ja puudused riigisisestes õigusaktides, eeskirjades ja tavades, mis võivad mõjutada nende töötingimusi ja ohutust;
• Monitoring of the situation of human rights defenders at national and regional levels with a view to identify gaps and shortcomings in national legislations, regulations and practices, which may affect their working conditions and safety;
• avalik aruandmine inimõiguste kaitsjate olukorra kohta;
• Reporting publicly on the situation of human rights defenders;
• sekkumine kiireloomulistesse juhtumitesse , mis on seotud ohustatud inimõiguste kaitsjatega – avalik või konfidentsiaalsete vahendite abil sekkumine, eelkõige valitsustele üleskutsete esitamine, et nood täidaksid oma inimõigustealaseid kohustusi, ja nende abistamine lahenduste otsimisel probleemidele, mis kaitsjaid oodata võivad;
• Intervening in urgent cases of human rights defenders at risk, publicly or through confidential means, notably calling upon the governments to implement their human rights obligations and to assist them in looking for solutions to problems which defenders may face;
• koostöö, kooskõlastamine ja vastastikune täiendavus tähtsaimate partnerite ja asjaosalistega – need on näiteks ÜRO eriraportöör inimõiguste kaitsjate küsimuses, OSCE-ODIHR, EL, valitsusvälised organisatsioonid ja riigisisesed inimõigustealased struktuurid.
• Co-operation, co-ordination and complementarity with key partners and actors such as the United Nations Special Rapporteur on Human Rights Defenders, the OSCE-ODIHR, the EU, non-governmental organisations and National Human Rights Structures.
Volinik on selleks loonud töökonna.
For this purpose the Commissioner has set up a task force.
Inimõiguste kaitsjaid käsitlevad ELi suunised
EU Guidelines on Human Rights Defenders
Inimõiguste kaitsjaid käsitlevad ELi suunised võeti vastu 2004. aastal ja neid ajakohastati 2008. aastal, et ühtlustada ELi meetmeid inimõiguste kaitsjate toetamiseks.
The EU guidelines on human rights defenders were adopted in 2004 and updated in 2008, in order to streamline EU actions in favour of human rights defenders.
Suunistes esitatakse – eriti ELi missioonidele ja kolmandatele riikidele – konkreetsed ettepanekud inimõiguste kaitsjate olukorra jälgimise kohta, nt inimõigustealastes teabelehtedes, ja ka seoses toetusega nähtava tunnustamise kaudu, korrapärase suhtlemise või vajaduse korral kohtuprotsesside vaatlemise teel.
They give concrete proposals, especially to EU Missions in third countries, on monitoring the situation of HRDs e.g. in the human rights fact sheets, as well regarding support through visible recognition, by regular contacts or through trial observation, when necessary.
Toetus ÜRO mehhanismidele ja kooskõlastamine teiste piirkondlike vahenditega on inimõiguste kaitsjate kaitsmisel teine oluline aspekt, nagu ka vajadus kasutada arengupoliitikat.
Support for the UN mechanisms and coordination with other regional instruments is another important aspect, as well as the need to use the development policy also to protect HRDs.
Samal ajal kui suunised kujutavad endast väga olulist abivahendit ja näitavad ELi kohustust, näitavad nii nõukogusisesed hindamised 2006. aastal
While the guidelines are a very important tool and represent a commitment by the EU, both internal evaluations by the Council in 2006
Nõukogu järeldused ja ELi suunised inimõiguste kaitsjate kohta. kui ka nõukoguvälised hindamised, näiteks Amnesty Internationali 2007. aasta aruanne
Council Conclusions on EU Guidelines on human rights defenders , or external assessments, such as a report of Amnesty International in 2007
„Ensuring Protection?
“ Ensuring Protection?
The European Union and human rights defenders” [„Kaitse tagamine? – Euroopa Liit ja inimõiguste kaitsjad”], Amnesty International, mai 2007.
The European Union and human rights defenders ”, Amnesty International May 2007,
AI indeks: EUR 01/007/2007. , et kavatsuste ja tegeliku rakendamise vahel on lõhe.
AI Index: EUR 01/007/2007, , showed that there was a gap between the ambition and the actual implementation.
Nõukogu järeldused sisaldavad hulgaliselt mitmesuguseid soovitusi teadlikkuse tõstmisega seotud tegevuse, mahukama koolituse, suurema ennetava teavitustöö ja tugevama toetuse kohta nii missioonide juhtidele, liikmesriikidele kui ka ELi institutsioonidele.
The Council conclusions contained a wide set of recommendations to both Heads of Missions, Member States and the EU institutions, on awareness raising activities, increased training, more proactive outreach and strengthened support.
Sellest ajast peale on tehtud jõupingutusi kohalike strateegiate väljatöötamiseks, et rakendada ja luua kohalikke inimõigustealaseid küsimusi käsitlevaid rühmitusi ELi tasandil ja kolmandates riikides, tagamaks suurem kooskõlastamine erinevate missioonide vahel, kuid palju on veel teha.
Since then, some effort has been put into developing local strategies for implementation, and the setting up of local human rights groups at EU level in third countries, in order to assure increased coordination between different missions, but much still needs to be done.
Samal ajal kui paljud soovitused jäävad kehtima või tuleb neid siiski konkreetse tegevuse jaoks muuta, seab Euroopa välisteenistus nende rakendamise uute probleemide konteksti.
While many of the recommendations remain valid, or still needs to be transformed into concrete action, the creation of the European External Actions Service puts their implementation in a new challenging context.
Inimõiguste kaitsjad on muidugi samuti olulised osalejad paljude teiste suuniste rakendamisel, kusjuures need teised suunised võivad omakorda olla nende toetamise vahendiks.
Human rights defenders are of course also important actors for the implementation of many of the other guidelines, at the same time as other guidelines can serve as a tool for their support.
Üks näide on inimõigustealased dialoogid, mida valmistatakse sageli ette kodanikuühiskonna seminaridel, mille mõte on anda kodanikuühiskonna panus dialoogi; mõned dialoogid annavad ka võimaluse tõstatada üksikjuhtumeid või vähemalt arutada olukorda ja probleeme, millega inimõiguste kaitsjad silmitsi seisavad.
One example are the human rights dialogues, often prepared by civil society seminars, with the idea to give input to the dialogue, while some dialogues also give the opportunity to raise individual cases, or at least to discuss the situation and problems faced by the defenders.
Demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahend on ELi finantsinstrument inimõiguste ja demokraatia toetamiseks, mida rakendatakse peamiselt koostöös kodanikuühiskonna organisatsioonidega.
The European Instrument for Democracy and Human Rights is the EU's financial instrument for support to human rights and democracy, mainly implemented in cooperation with civil society organisations.
Üks uuendusi 2006. aastal vastu võetud määruses – mis oli võimalik finantsmääruse läbivaatamise kaudu – on see, et nüüd võib see toetada ka mittetunnustatud valitsusväliseid organisatsioone, mis võib olla eelkõige oluline neile, kes töötavad eriti raskes olukorras; neid hõlmab dokumendi 1. eesmärk ja see võib olla samm edasi ELi toetuse suunas inimõiguste kaitsjatele.
One of the novelties in the regulation adopted in 2006, possible through a revision of the financial regulation, is that it can now also give support to non-recognised NGO's, which can be particularly important for those working in particularly difficult situations, covered by objective 1 of the instrument, and a step forward for EU's support to human rights defenders.
Läbirääkimiste ajal määruse (EÜ 1889/2006) üle oli üks Euroopa Parlamendi absoluutsetest prioriteetidest erakorralise mehhanismi kehtestamine inimõiguste kaitsjate toetuseks.
During the negotiations on the regulation (EC 1889/2006), one of the absolute priorities of the European Parliament was the introduction of an emergency mechanism to support human rights defenders.
Selline otsene abi üksikisikule oli võimalik alles pärast finantsmääruse muudatusi, kuid seda on ellu viidud vaid väga vähesel määral.
This kind of direct assistance to an individual was only possible after changes to the financial regulation, but has only been carried out to a very limited degree.
Delegatsioonide ettepanekul ning kooskõlas demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi raames rahalisi vahendeid saavate organisatsioonidega on üksikisikud siiski sellest abist kasu saanud.
However, on the proposal of delegations, in coordination with organisations receiving funding from EIDHR, individuals have benefitted from this assistance.
On võimalik, et inimõiguste kaitsja pikaajalisi vajadusi (kui ta on juba väljaspool ohtu, on tal peale lennupileti loomulikult ka muid vajadusi) ei ole kõnealuste meetmete ettenägemisel piisavalt arvesse võetud, kuid poliitilise vastutuse nõudmine on siiski asjakohane.
The long-term needs of a human rights defender (apart from an flight ticket, he/she will of course have other needs once in safety) have possibly not been sufficiently taken into account when foreseeing these measures, but there is still a valid point when asking for a political responsibility.
Peale inimestel riigist välja saada aitamise võiksid üheks kaitsmise viisiks olla ka teised väärtuslikud meetmed, mis hõlmavad väikesi rahasummasid, näiteks järgmised: juurdepääs mobiiltelefonidele, mälukaardid rünnakute dokumenteerimiseks jne.
Apart from helping people to get out of a country, other valuable actions involving minor sums of money could also be a form of protection, such as: access to cell phones, memory cards to document attacks etc.
Demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi 2007.–2010. aasta strateegiadokumendi kohaselt hõlmab 3. eesmärk erinevate ELi suunistega seotud meetmeid.
Under the Strategy Paper 2007-2010 for EIDHR, objective 3 covers support actions for the different EU guidelines.
Inimõiguste kaitsjatele on selleks ajavahemikuks eraldatud 16 miljoni euro ulatuses eritoetusi.
16 million € was allocated for specific support to human right defenders for this period.
Pärast esimest taotlustevooru valiti välja
Following the first call for proposals,
11 eri kodanikuühiskonna organisatsiooni , kusjuures see projekt keskendub nii ennetusele kui ka kaitsele, peamiselt arvestatakse aga kiireloomulisi vajadusi.
11 specialised civil society organisations were selected, with project focusing both on prevention and protection, but mainly from an urgency perspective.
Kui 2010. aastal avaldatakse teine taotlustevoor, on oluline veenduda, et tagatakse nii lühi- kui ka pikaajalised vajadused.
When a second call for proposal will be published in 2010, it would be important to make sure that both short as well as long term needs are assured.
Tegevused peavad olema kooskõlastatud ja üksteist täiendavad ning jõudma inimõiguste kaitsjateni, kes ei pruugi olla nii tuntud või kes elavad äärepoolsemates piirkondades.
Activities need to be coordinated and complementary, and reach human rights defenders who might not be so well known, or living in remote areas.
Ette tuleks näha ka konkreetsed meetmed eriti haavatavatele inimrühmadele.
Specific actions for especially vulnerable groups, as mentioned above, could also be foreseen.
Kuna enamik praeguseid abisaajaid organisatsioone on Euroopa organisatsioonid, on oluline hoolitseda selle eest, et projektid aitaksid tõsta suutlikkust kohalikul tasandil ka nende partnerite puhul, kes asuvad kolmandates riikides.
As most current beneficiary organisations are European, it is important to make sure projects also include local capacity building for partners in third countries.
2008. aastal korraldati koos Euroopa Komisjoni ja ÜROga suur konverents, millega tähistati inimõiguste ülddeklaratsiooni 60. aastapäeva ning ka ÜRO inimõiguste kaitsjaid käsitleva deklaratsiooni vastuvõtmise 10. aastapäeva.
In 2008, we organised together with the European Commission and the UN, a big conference commemorating the 60th Anniversary of the Universal Declaration of Human Rights, as well as the 10th Anniversary of the adoption of the UN Declaration on human rights defenders.
Euroopa Parlament tagab avalikkuse juurdepääsu peaaegu kõigile oma tegevustele, pakkudes seeläbi platvormi aruteluks ja inimõiguste kaitsjate avalikeks ülesastumisteks kohtumistel ja kuulamistel.
The European Parliament assures public access to almost all its activities, thereby providing a platform for discussion and public presentations of HRDs in meetings and hearings.
See võib iseenesest anda suurema kaitse, kuid võib ka üksikisikud suuremasse ohtu seada.
This visibility can in itself give increased protection, but can also expose the individuals to increased risks.
Ettekanded Euroopa Parlamendis on lõppenud vahel vahistamistega, kusjuures Hu Jia on ehk üks kõige märkimisväärsem juhtum.
Appearances in the European Parliament have sometimes resulted in arrests, Hu Jia maybe being one of the most notable cases.
Suurem koostöö ELi institutsioonide vahel – näiteks see, et Euroopa Parlament teatab Euroopa Komisjonile ette inimõiguste kaitsjate külastamisest, või suurem valmisolek võtta Euroopa Parlamenti külastanud inimõiguste kaitsjate julgeolekuolukorra suhtes järelmeetmeid – võiks olla üks nimetatud ohtude parema käsitlemise viise.
Increased cooperation between the EU institutions, e.g. the European Parliament notifying the European Commission in advance of visiting HRDs, or increased preparedness to follow up on the security situation for HRDs intervening in the EP, could be one way to better deal with these risks.
Seoses kõigi valitud ühendustega kujutavad hääletuse teel vastuvõetud tekstid, Euroopa Parlamendi puhul resolutsioonid, endast kõige märkimisväärsemat viisi oma seisukoha edastamiseks laia teemade ringi, sealhulgas inimõiguste kohta.
As for all elected assemblies, texts adopted by vote, resolutions in the case of the European Parliament represent the most significant way of communicating its position on a broad range of subjects, including human rights.
Kiireloomulised resolutsioonid, mis praegu põhinevad kodukorra artiklil 122, jäävad enim kasutatavaks õiguslikuks aluseks inimõiguste küsimuste käsitlemisel Euroopa Parlamendis ja paljud neist käsitlevad üksikjuhtumeid.
Urgent resolutions, now based on rule 122, remain the most used legal basis to address human rights issues within the EP, and many of them deal with individual cases.
EUIC uuringus, mille tellis Euroopa Parlament
In the study of EUIC, commissioned by the EP
Beyond Activism.
Beyond Activism.
The Impact of the resolutions and other activities of the EP in the field of human rights outside the European Union [Rohkem kui aktivism.
The Impact of the resolutions and other activities of the EP in the field of human rights outside the European Union , October 2006 , all resolutions adopted between 1999 and 2006 are analysed.
Inimõiguste kaitsjatele viidatakse resolutsioonides seoses konkreetsete juhtumitega 786 korral, sealhulgas nimeliselt 74 korral (st 9,4% kõigist viidetest); teised nimeliselt nimetatud isikud on poliitikud, ametiühingu liikmed, ajakirjanikud jne.
Human rights defenders are featured in 74 out of 786 references to individual situations in resolutions (i.e. 9.4% of the total), others being politicians, unionists, journalists etc.
Paljusid üksikjuhtumeid edastatakse asjaomastele asutustele ka kirjavahetuse teel, nt teevad seda parlamendi president või parlamendi delegatsiooni juht või inimõiguste allkomisjoni esimees.
Many individual cases are also raised in correspondence, e.g. by the President of the Parliament or the Chair of a parliamentary delegation or the Chair of the Subcommittee on Human Rights to authorities involved.
Kõik resolutsiooniga hõlmatud üksikjuhtumid loetletakse Euroopa Parlamendi aastaaruandes inimõiguste kohta, milles esitatakse mõnikord ka edasised läbiviidavad algatused.
All individual cases subject to a resolution are listed in an annex to the EP annual report on human rights, sometimes also indicating further initiatives undertaken.
Siiski on jäetud võimalus võetud meetmete süstemaatilisemate järelmeetmete ja paremate tulemuste tarbeks.
There is however room for a more systematic follow-up and an improved track record of actions undertaken.
Üks võimalus võiks olla sellise konkreetse andmebaasi loomine, nagu praegu nõukogus välja töötatakse.
One possibility could be to create a specific data base, as is currently being developed within the Council.
See võiks samuti hõlbustada vajalikku suuremat teabevahetust eri institutsioonide tegevuse kohta, nagu Euroopa Parlament sageli nõuab.
This could also facilitate a necessary increased information exchange on activities carried out by the different institutions, as often requested by the European Parliament.
Alates 1988. aastast annab Euroopa Parlament välja Sahharovi mõttevabaduse auhinda laureaatidele nende jõupingutuste eest inimõiguste ja põhivabaduste heaks.
Since 1988, the European Parliament is awarding the Sakharov Prize for Freedom of Thought to laureates for their efforts on behalf of human rights and fundamental freedoms.
Auhinna avalik mõju parandab paljudel juhtudel laureaatide olukorda.
The visibility the prize gives, in many cases improve the situation of the laureates.
Paljud neist võisid 2008. aastal auhinna 20. aastapäeva puhul korraldatud konverentsil olla tunnistajaks sellele, et nende töö tunnustamine kujutab endast tõelist toetust ja moraalset tõuget, samal ajal kui rahaline toetus võib olla kasulik nii laureaadile kui ka kaitstavale eesmärgile.
As many of them have witnessed in the conference organised in 2008 on the occasion of the 20th anniversary of the prize, the recognition of their work though the award offers real support and 'moral boosting', while the financial grant can be beneficial, both for the laureate and the cause defended.
Eespool nimetatut arvesse võttes soovib raportöör anda järgmised soovitused ELi inimõiguste kaitsjaid käsitleva poliitika kohta:
In light of the above, the rapporteur wishes to make the following recommendations on the EU policies on human rights defender s:
· Lissaboni lepingu artiklites 3 ja 21 arendatakse veelgi edasi Euroopa Liidu välispoliitika eesmärke ja seatakse inimõiguste edendamine ja kaitse liidu välistegevuses kesksele kohale.
· The Treaty of Lisbon further develop the objectives of the Union's foreign policy in its article 3 and 21 and puts the promotion and protection of human rights at the centre of the Union's external action.
Esmatähtis on tagada, et inimõiguste kui liidu välispoliitika ühe põhiväärtuse ja eesmärgi edendamine kajastuks nõuetekohaselt Euroopa välisteenistuse struktuuris, sealhulgas isikkoosseisus.
First priority has to be given to ensure that the promotion of human rights as both basic value and objective of the Union's foreign policy be duly mirrored in the structure of the EEAS, including in the human resources.