natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Euroopa Parlament on juba mitmel puhul propageerinud tuumadesarmeerimise vajadust, sealhulgas konkreetsemalt, seejuures konkreetsemalt tuumarelva leviku tõkestamise lepingu 2010. aasta läbivaatamiskonverentsi ettevalmistuskomiteesid
Already the European Parliament has in many occasions promoted the need for nuclear disarmament and more specifically with a view to the Preparatory Committees for the 2010 NPT Review Conferences.
1 Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2008)0255 . silmas pidades.
1 Texts adopted, P6_TA(2008)0255 .
Lisaks on parlament oma 9. märtsi 2005. aasta resolutsioonis väitnud, et EL peaks toetama tuumarelvastuse näidiskonventsiooni loomist.
In addition, the EP has argued in its resolution of 9 March 2005, that the EU should support the establishment of the Model Nuclear Weapons Convention.
2 9. märtsi 2005. aasta resolutsioon (lõige 10): „nõuab tungivalt, et EL töötaks visalt tuumarelvade konventsiooni mudeli loomise kallal, mis on juba esitatud ÜRO-le ja mis võiks näha ette sammude raamistiku õiguslikult siduvas desarmeerimisprotsessis”.
2 resolution of 9 march 2005 (para 10) "urges the EU to work hard for the establishment of the Model Nuclear Weapons convention, as has already been deposited at the UN and which could provide a framework of steps within a legally binding disarmament process.
Samuti on parlament toetanud rahvusvahelise linnapeade kampaania desarmeerimisalgatusi.
The EP has also supported disarmament initiatives from the international Mayors' campaign.
Oma 10. märtsi 2005. aasta resolutsioonis sedastab ta: „kordab oma toetust tuumadesarmeerimist puudutavale rahvusvahelisele linnapeade kampaaniale, mille algatasid Hiroshima ja Nagasaki linnapead, ning soovitab rahvusvahelisel üldsusel kaaluda hoolikalt kampaania projekti „Project Vision 2020”, milles nõutakse ajakava kõikide tuumarelvade kaotamiseks”.
In its resolution of 10 March 2005, it states "renews its support for the international Mayors' campaign -initiated by the Mayors of Hiroshima and Nagasaki - on nuclear disarmament and recommends the international community to carefully consider the Campaign's 'Project Vision 2020', urging a scheduled program of elimination of all nuclear weapons."
3 Euroopa Parlamendi resolutsioon „Tuumarelva leviku tõkestamise lepingu läbivaatamine / Tuumarelvad Põhja-Koreas ja Iraanis”, P6_TA(2005)0075 , lõige 20.
3 EP Resolution, Review of the Non-proliferation Treaty - Nuclear arms in North Korea and Iran , P6_TA(2005)0075 paragraph 20.
Mis on tuumarelvastuse konventsioon ja kuidas see alguse sai?
What is the Nuclear Weapons Convention and how did it come about?
Tuumarelvastuse konventsioon on kavandatud rahvusvaheline leping, millega keelustataks tuumarelvade väljatöötamine, katsetamine, tootmine, ladustamine, üleandmine, kasutamine ja kasutamisega ähvardamine ning nähtaks ette nende kõrvaldamine.
A Nuclear Weapons Convention is a proposed international treaty that would prohibit the development, testing, production, stockpiling, transfer, use and threat of use of nuclear weapons, as well as provide for their elimination.
See vormistataks sarnaselt olemasolevate konventsioonidega, millega kuulutatakse ebaseaduslikuks muud relvakategooriad, nagu bioloogilised relvad, keemiarelvad, jalaväemiinid ja kassettlahingumoon.
It would be similar in form to existing conventions outlawing other categories of weapons, such as biological weapons, chemical weapons, anti-personnel mines and cluster-munitions.
4 NPT/Conf.2010/P.CI/WP17. nõuaks tuumarelvi omavatelt riikidelt nende hävitamist etappide kaupa, sealhulgas nende kõrge lahinguvalmiduse režiimi tühistamist, nende eemaldamist positsioonidelt, lõhkepeade eemaldamist kanderakettidest, lõhkepeade deaktiveerimist lõhkeainelaengute eemaldamise teel ning lõhustuvate materjalide ÜRO kontrolli alla andmist.
4 NPT/Conf.2010/P.CI/WP17. would require countries with nuclear weapons to destroy them in stages, including taking them off high alert status, removing them from deployment, removing the warheads from their delivery vehicles, disabling the warheads by removing the explosive "pits", and placing the fissile material under UN control.
Konventsiooniga kuulutataks nii tuumarelvad ebaseaduslikuks kui keelustataks ka nende valmistamiseks sobivate lõhustuvate materjalide, nimelt rikastatud uraani ja eraldatud plutooniumi tootmine.
As well as outlawing nuclear weapons, the convention would prohibit the production of fissile materials suitable for making them, namely highly enriched uranium and separated plutonium.
Sellega loodaks amet, mis tagaks lepingu tingimuste täitmise riikide poolt.
It would establish an agency to ensure that countries comply with the terms of the treaty.
Nimetatud organ saaks tuumarelvi omavailt riikidelt eduaruandeid, kontrolliks relvarajatisi, muretseks satelliitfotode ja kaugseireandurite abil luureandmeid ning teostaks järelevalvet tuumarelvade valmistamiseks sobivate materjalide tootmise ja üleandmise üle.
This body would receive progress reports from nuclear-armed states, conduct inspections of weapons facilities, acquire intelligence through satellite photography and remote sensors, and monitor the production and transfer of materials suitable for making nuclear weapons.
Tuumarelvastuse konventsiooni taust
Background to the Nuclear Weapons Convention
Alates 1996. aastast on ÜRO Peaassamblee võtnud igal aastal vastu resolutsiooni, milles kutsutakse kõiki riike üles täitma koheselt oma desarmeerimiskohustust, nagu seda väljendati Rahvusvahelise Kohtu 1996. aasta nõuandvas arvamuses, „alustades mitmepoolseid läbirääkimisi, mis viiksid tuumarelvastuse konventsiooni varajasele sõlmimisele”.
Each year since 1996, the UN General Assembly has passed a resolution calling on all countries immediately to fulfil their disarmament obligation, as articulated in a 1996 advisory opinion of the International Court of Justice, "by commencing multilateral negotiations leading to an early conclusion of a nuclear weapons convention".
2007. aastal hääletasid resolutsiooni poolt 127 riiki, kaasa arvatud neli tuumarelvi omavat riiki: Hiina, India, Pakistan ja Põhja-Korea.
In 2007, 127 countries voted in favour of the resolution, including four countries with nuclear weapons: China, India, Pakistan and North Korea.
1997. aastal koostas rühm õigus-, teadus-, desarmeerimis- ja läbirääkimiseksperte tuumarelvastuse näidiskonventsiooni , mille Costa Rica esitas aruteluprojektina ÜRO peasekretärile.
In 1997, a consortium of experts in law, science, disarmament and negotiation drafted a Model Nuclear Weapons Convention , which Costa Rica submitted to the UN Secretary-General as a discussion draft.
2000. aastal esitasid Costa Rica ja Malaisia valitsus tuumarelva leviku tõkestamise lepingu läbivaatamiskonverentsile töödokumendi
In 2000, the governments of Costa Rica and Malaysia submitted a working paper
1 NPT/Conf.2000/MC.I/SB.1/WP.4, 8. mai 2000, Tuumarelva leviku tõkestamise lepingu osapoolte 2000. aasta konverents lepingu läbivaatamiseks.
1 NPT/Conf.2000/MC.I/SB.1/WP.4, 8 May 2000, 200 Review Conference of the Parties to the Treaty on the Non Proliferation of Nuclear Weapons.
Järelmeetmed Rahvusvahelise Kohtu nõuandvale arvamusele tuumarelva kasutamise või sellega ähvardamise õiguspärasuse kohta.
Follow up to the advisory opinion of the International Court of Justice on the Legality of the Threat or Use of Nuclear Weapons.
Malaisia ja Costa Rica esitatud töödokumendid. , milles nõuti läbirääkimiste alustamist tuumarelvastuse konventsiooni vastuvõtmiseks, kui kõige tõhusamat viisi tuumarelva leviku tõkestamise lepingu desarmeerimiskohustuse elluviimiseks ja tuumarelva leviku tõkestamise lepingu ülemaailmselt kohaldatavaks muutmiseks (võttes arvesse, et India ja Pakistan toetavad tuumarelvastuse konventsiooni, kuid mitte tuumarelva leviku tõkestamise lepingut selle praegusel vahettegematul kujul).
Working papers submitted by Malaysia and Costa Rica. to the NPT Review Conferences calling for the commencement of negotiations leading to a NWC as the most effective way to implement the NPT disarmament obligation and to achieve NPT universality (considering that India and Pakistan support a NWC but not the NPT in its currently indiscriminate form).
Tuumarelvastuse näidiskonventsiooni iseloomustati kui kasulikku dokumenti, mis on sellistel läbirääkimistel abiks.
The Model NWC was outlined as a useful document to assist in such negotiations.
Näidiskonventsiooni ajakohastatud redaktsiooni esitleti 2007. aastal tuumarelva leviku tõkestamise lepingu osapoolte 2010. aasta läbivaatamiskonverentsi ettevalmistuskomitee esimesel istungil (Viin, 30. aprill – 11. mai 2007).
An updated version of the model convention was released in 2007 at the first meeting of the Preparatory Committee for the 2010 Review Conference of the Parties to the Treaty on the Non-Proliferation of Nuclear Weapons (Vienna, 30 April – 11 May 2007).
Selle puhul esitas Costa Rica jälle töödokumendi, milles võetakse arvesse ja korratakse eelnevates töödokumentides tehtud üleskutseid.
At that occasion Costa Rica again submitted a working paper taking into account and reiterating the calls made in the previous working papers.
2 NPT/Conf.2010/PCI/WP.17.
2 NPT/Conf.2010/PCI/WP.17.
Töödokumendis kirjeldati lühidalt, kuidas tuumarelvastuse konventsioon rajaneks olemasolevatele tuumarelvade leviku tõkestamise ja tuumadesarmeerimise mehhanismidele ja meetmetele, nagu tuumarelva leviku tõkestamise leping, tuumarelvavabad tsoonid, üldine tuumakatsetuste keelustamise leping, Rahvusvahelise Aatomienergiaagentuuri tuumaenergiaalased kaitsemeetmed, kesktegevusraadiusega tuumajõudude leping (INF) ja strateegilise relvastuse vähendamise leping (START).
The working paper outlined how a Nuclear Weapons Convention would build upon existing nuclear non-proliferation and disarmament mechanisms and measures such as the NPT, nuclear weapon free zones, Comprehensive Test Ban Treaty, International Atomic Energy Agency safeguards, Intermediate Nuclear Forces Treaty (INF) and Strategic Arms Reduction Treaty (START).
Seejärel uuritakse seal täiendavalt vajalikke mehhanisme ja meetmeid.
It then explores additional mechanisms and measures that would be required.
Töödokumendis nõutakse konkreetselt, et „lepinguosalised [alustaksid] mitmepoolseid läbirääkimisi, mis viiksid tuumarelvastuse konventsiooni sõlmimisele […] ja [kutsuksid] neid riike, kes ei ole tuumarelva leviku tõkestamise lepinguga ühinenud, sellistel läbirääkimistel osalema”.
The working paper specifically calls for: “States Parties to commence multilateral negotiations leading to the conclusion of a nuclear weapons convention and invite those States that have not acceded to the Treaty on the Non-Proliferation of Nuclear Weapons to join in such negotiations.”
3 Sealsamas, punkt 5.B. Et sellele protsessile kaasa aidata, kutsutakse töödokumendis ka üles lepinguosalisi alustama ettevalmistustööd tuumarelvastuse konventsiooni jaoks, pöörates täiendavat „tähelepanu tuumarelvastuse konventsiooni või raamkonventsiooni jaoks vajalikele õiguslikele, tehnilistele ja poliitilistele elementidele”.
3 Ibid, point 5.B. In order to assist this process the working paper also calls on States Parties to undertake preparatory work for a nuclear weapons convention by giving “further consideration to the legal, technical and political elements required for a nuclear weapons convention or a framework of instruments."
4 Sealsamas, punkt 5.C.
4 Ibid, point 5.C.
Dokumendis tunnistatakse, et täielik tuumadesarmeerimine on kompleksne protsess, mille saavutamiseks on vaja mitmeid samme ja mehhanisme.
The paper recognises that complete nuclear disarmament is a complex process that will take a number of steps and mechanisms to achieve.
Seega soovitatakse seal lähenemisviisi, milles on kombineeritud samm-sammuline protsess ja kõikehõlmav protsess.
They thus suggest an approach that combines a step-by-step process with a comprehensive process.
Esitajate arvates on oluline keskendada rahvusvaheline tähelepanu tuumadesarmeerimise suunas tehtavatele konkreetsetele sammudele, mis on lühikese ajaga saavutatavad.
In their view, what is important is to concentrate international attention on concrete steps towards nuclear disarmament, which are achievable in the short term.
Samuti on oluline võtta samaaegselt arvesse üldise tuumadesarmeerimisrežiimi nõudeid, et saada aru, mis on tuumadesarmeerimise sammude lõppeesmärk.
It is also vital to simultaneously consider the requirements for a comprehensive nuclear disarmament regime in order to have an understanding of the final destination of nuclear disarmament steps.
24. oktoobril 2008 teatas ÜRO peasekretär Ban Ki-moon Ida–Lääne instituudi korraldatud üritusel ÜROs oma toetusest tuumarelvastuse konventsioonile esimese punktina oma viiepunktilises tuumadesarmeerimiskavas: „[tuumarelva leviku tõkestamise lepingu osapooled] võiksid kaaluda läbirääkimisi tuumarelvastuse konventsiooni üle, mida toetaks tugev kontrollisüsteem, nagu ÜRO on juba ammu välja pakkunud.
On 24 October 2008, at an event at the UN organised by the East-West Institute, the UN Secretary-General Ban Ki-moon announced his support for the NWC as the first point in his five-point plan for nuclear disarmament "[NPT member states] could consider negotiating a nuclear-weapons convention, backed by a strong system of verification, as has long been proposed at the United Nations.
Costa Rica ja Malaisia taotlusel edastasin ma kõigile ÜRO liikmesriikidele sellise konventsiooni projekti, mis on heaks lähtepunktiks.”
Upon the request of Costa Rica and Malaysia, I have circulated to all UN member states a draft of such a convention, which offers a good point of departure."
Mis on Hiroshima-Nagasaki protokoll ja kuidas on see seotud ettepanekuga võtta vastu tuumarelvastuse konventsioon?
What is the Hiroshima Nagasaki Protocol and how does it relate to the proposal for a Nuclear Weapons Convention?
Hiroshima-Nagasaki protokollil, mille algatasid linnapeade rahukampaania liikmed teisel ettevalmistuskomiteel 2008. aasta mais, on kolm peamist eesmärki: esiteks, nõuda ja tagada, et tuumarelva leviku tõkestamise lepingu osapooled kohustuksid algatama 2010. aasta läbivaatamiskonverentsil läbirääkimised tuumarelvastuse konventsiooni üle; teiseks, nõuda tuumadesarmeerimise valdkonnas eelnevalt kokku lepitud tulemuste ellurakendamist; kolmandaks, määrata kindlaks meetmed, milles võiks kokku leppida juba enne läbirääkimiste algust või nende ajal.
The Hiroshima-Nagasaki Protocol, which was launched by Mayors for Peace at the second PrepCom in May 2008, has three key aims: first, to urge and ensure that the NPT State Parties take responsibility at the 2010 Review Conference for launching the negotiations for the Nuclear Weapons Convention; second, to urge for the implementation of the previously agreed results in the area of nuclear disarmament; third, to identify measures that could already be agreed before the beginning of or during the negotiations.
Lihtsalt öeldes nõutakse Hiroshima-Nagasaki protokolliga kiireid diplomaatilisi jõupingutusi tagamaks, et võetakse meetmeid eelnevate ja uute desarmeerimisettepanekute ellurakendamiseks.
In simple words, the Hiroshima-Nagasaki Protocol pushes for fast-track diplomatic efforts to ensure that actions are taken to implement previous and new disarmament proposals.
Hiroshima-Nagasaki protokoll koosneb kolmest artiklist:
The Hiroshima-Nagasaki Protocol consists of three articles:
I artiklis nõutakse tuumarelvaprogramme omavatelt riikidelt samme, mida saab võtta kiiresti ja väikeste või olematute kuludega, kuid mis näitavad otsustavust teha lõpp tuumarelvadele toetumisele.
Article I calls for steps by states with nuclear weapon programs that can be taken rapidly and at little or no cost, but which demonstrate determination to end reliance upon nuclear weapons.
Tuleb peatada nii soetamisprogrammid kui ka ettevalmistused relvade kasutamiseks.
Acquisition programs are to be stopped as well as preparations for use.
Ettevaatusabinõuna tuleb kõik tuumarelvad ja relvades kasutatav tuumamaterjal paigutada ohutusse ja turvalisse hoidlasse.
As a precautionary measure, all nuclear weapons and weapon-usable nuclear materials are to be placed in safe and secure storage.
II artikliga antakse volitus alustada läbirääkimisi tuumarelvastuse konventsiooni üle koos selgete võrdlusalustega tuumarelva leviku tõkestamise lepingu 2015. aasta läbivaatamiskonverentsiks, et hinnata 2020. aastaks tuumarelvavaba maailmani jõudmise osas saavutatud edu.
Article II mandates negotiation to start of a Nuclear Weapons Convention with clear benchmarks for the 2015 NPT Review Conference to judge progress toward the achievement of a nuclear-weapon-free world in 2020.
III artiklis rõhutatakse, et protokoll rajaneb tuumarelva leviku tõkestamise lepingule, sedastades selgesõnaliselt, et seda ei tohi mingil juhul tõlgendada tuumarelva leviku tõkestamise lepingu kohustuste vähendamisena ühegi lepinguosalise suhtes.
Article III underscores that the Protocol builds upon the NPT, stating explicitly that it is not to be construed as lessening in any way the NPT obligations of any State Party.
Protokoll, mis esitatakse 3. ettevalmistuskomitee koosolekule, tahetakse vastu võtta 2010. aasta läbivaatamiskonverentsil kas eraldi protokollina või lepingu muudatusena.
The Protocol, which will be tabled at the 3rd Prepcom, aims to be adopted at the 2010 Review Conference, either as a self-standing protocol or as an amendment to the Treaty.
Kui see on vastu võetud, kohustataks osapooled koheselt läbirääkimisi alustama ja jätkama neid ilma katkemata kuni lepingu sõlmimiseni.
Once adopted the Parties would be committed to commencing negotiations immediately and to pursuing them, without interruption, to conclusion.
Protokollis nõutakse läbirääkimiste lihtsustamiseks sekretariaadi moodustamist.
The Protocol calls for a Secretariat to be established to facilitate the negotiations.
Selles ei öelda täpselt, millal peaksid läbirääkimised lõpule jõudma, kuid sätestatakse kriteeriumid tuumadesarmeerimise konkreetsete aspektide rakendamise osas 2015. ja 2020. aastaks; tuumarelvade soetamise ja nendega ähvardamise tõendatud lõpetamine esimesena mainitud ajaks ning tuumarelvade ja nendega seotud infrastruktuuri ja materjalivarude likvideerimine viimati nimetatud aastaks.
It does not say precisely when negotiations should be concluded, but it sets benchmarks for implementation of specific aspects of nuclear disarmament at 2015 and 2020; verified cessation of acquisition and threat postures at the former date, and elimination of nuclear weapons and related infrastructure and material stockpiles at the latter.
Siit järeldub, et kui 2015. aastaks tuleb lisada teisi asjaomaseid kriteeriumeid, tuleb läbirääkimised lõpule viia enne esimese kriteeriumi tähtaega.
By implication negotiations will need to be concluded prior to the first benchmark if other relevant benchmarks are to be included by 2015.
Linnapeade rahukampaania valis 2020. aasta, kuna olemasolevad tuumarelvade demonteerimisrajatised suudaksid tuumarelvade kõrvaldamise töö lõpule viia, kui nad jätkaksid tööd samas tempos, nagu nad on töötanud alates külma sõja lõpust 1991. aastal.
Mayors for Peace chose the year 2020 because the existing facilities for dismantling nuclear weapons could complete the job of eliminating nuclear weapons if they just keep working at the pace they have maintained since the end of the Cold War (1991).
Protokollis võetakse seisukoht, et tuumariigid võlgnevad tuumarelvavabadele riikidele diskrimineeriva eelisseisundi ärakasutamise lõpetamise, mis on neile antud tuumarelva leviku tõkestamise lepingu alusel, ning peaksid kehtestama vastastikuse moratooriumi uute tuumarelvade soetamisele.
The Protocol takes the position that the nuclear-weapon States owe it to the non-nuclear-weapon States to stop exploiting their discriminatory advantage under the NPT by instituting reciprocal moratoria on acquiring new nuclear weapons.
Protokollis nõutakse ka tuumarelvade ja relvakõlblike tuumamaterjalide võimalikult kiiret paigutamist ohututesse ja turvalistesse hoidlatesse.
The Protocol also calls for nuclear weapons and weapon-grade nuclear materials to be placed in safe and secure storage at the earliest possible date.
Samuti on oluline, et tuumariigid ja sellised organisatsioonid nagu NATO kinnitaksid avalikult, et nad ei kasuta võimalike tavarelvarünnakute vastu tuumarelva.
It is also essential that Nuclear Weapons States and organisations such as NATO publicly state that they will not use their nuclear weapons against potential conventional attacks.
ETTEPANEK VÕTTA VASTU SOOVITUS ( B6-0421/2008 )
PROPOSAL FOR A RECOMMENDATION ( B6-0421/2008 )
Esitaja(d): Annemie Neyts-Uyttebroeck fraktsiooni ALDE nimel ja Angelika Beer fraktsiooni Verts/ALE nimel
by Annemie Neyts-Uyttebroeck, on behalf of the ALDE Group and Angelika Beer, on behalf of the Verts/ALE Group
Tuumarelva leviku tõkestamine ja tuumarelva leviku tõkestamise lepingu tulevik
on non-proliferation and the future of the Treaty on the Non-Proliferation of Nuclear Weapons (NPT)
– võttes arvesse ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioone 1540 (2004) ja 1673 (2006) massihävitusrelvade leviku tõkestamise kohta;
– having regard to UN Security Council Resolutions 1540 (2004) and 1673 (2006) on the non-proliferation of weapons of mass destruction (WMD),
– võttes arvesse Euroopa julgeolekustrateegia rakendamist ja eelkõige Euroopa Ülemkogu poolt 12. detsembril 2003. aastal vastu võetud ELi massihävitusrelvade tõkestamise strateegia rakendamist;
– having regard to the implementation of the European Security Strategy and, in particular, of the EU strategy against proliferation of weapons of mass destruction adopted by the European Council on 12 December 2003,
– võttes arvesse oma varasemaid resolutsioone tuumarelva leviku tõkestamise lepingu teemal;
– having regard to its previous resolutions on the NPT,
A. rõhutades konsensust, mis Euroopa Liidus valitseb tuumarelva leviku tõkestamise lepingu taaselustamise ja tugevdamise osas ajavahemikul kuni eelseisva tuumarelva leviku tõkestamise lepingu läbivaatamise konverentsini 2010. aastal;
A. underlining the consensus within the European Union on revitalising and reinforcing the NPT in the period leading up to the forthcoming 2010 NPT Review Conference,
B. arvestades, et pidades silmas kasvavat tuumarelva leviku tõkestamise korra nõrgenemise ohtu on oluline taastada rahvusvaheline konsensus kiire tuumadesarmeerimise vajaduse osas,
B. whereas, in view of the growing threat of an erosion of the non-proliferation regime, it is vital to re-establish international consensus on the urgent need for nuclear disarmament,
a) osaleda 2010. aasta tuumarelva leviku tõkestamise lepingu läbivaatamise konverentsi ettevalmistamise töös ja anda sellesse ennetav panus;
a) to engage and contribute pro-actively to the work in preparation for the NPT review conference in 2010;
b) töötada välja strateegia, kuidas tuumarelva leviku tõkestamise lepingut tugevdada, tehes tihedat koostööd ELi mittekuuluvate partneritega NATOs;
b) to devise a strategy on how to reinforce NPT, working in close cooperation with non-EU partners in NATO;
2. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev soovitus nõukogule ning teavitamise eesmärgil komisjonile, liikmesriikidele, ÜRO-le ja tuumarelva leviku tõkestamise lepinguga ühinenud riikide parlamentidele.
Instructs its President to forward this recommendation to the Council and, for information, to the Commission, the Member States, the United Nations and the parliaments of states party to the Treaty on the Non-Proliferation of Nuclear Weapons (NPT).
Nõukogu ühine seisukoht eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega luuakse energeetikasektorit reguleerivate asutuste koostööamet
on the Council common position for adopting a regulation of the European Parliament and of the Council establishing an Agency for the Cooperation of Energy Regulators
nõukogu ühise seisukoha kohta eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega luuakse energeetikasektorit reguleerivate asutuste koostööamet
on the Council common position for adopting a regulation of the European Parliament and of the Council establishing an Agency for the Cooperation of Energy Regulators