natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Stockholmi programmis ja tegevuskavas on arvestatud vajadust käsitleda ohvrite olukorda, vägivalla vastu võitlemist ja vajadust lihtsustada õiguskaitse kättesaadavust Euroopa õigusruumis, eelkõige riikidevahelise koostöö menetlustes (Stockholmi programm 3.4.1).
The Stockholm Programme and the related Action Plan set out the need to address the situation of victims, combat violence, and facilitate access to justice in the European judicial area, particularly in cross-border proceedings (Stockholm Programme, point 3.4.1).
Seoses sellega rõhutatakse teatises Stockholmi programmi rakendamise tegevuskava kohta ( KOM(2010)0171 lõplik), et analüüsida tuleks kuriteoohvritele antavate tagatiste erinevusi ning neid erinevusi tuleks vähendada, et kõiki olemasolevaid vahendeid kasutades tagada parem kaitse, ning seda silmas pidades tehakse ettepanek võtta vastu ohvrite kaitsmist käsitlev terviklik õigusakt ja tegevuskava, mis käsitleb vajalikke meetmeid, sealhulgas Euroopa lähenemiskeelu väljatöötamist.
The communication on the Action Plan Implementing the Stockholm Programme ( COM(2010)0171 ) 1 points out that the differences in guarantees provided to victims of crime should be analysed and reduced with a view to increasing protection by all means available, and in this context it is proposed to adopt a legislative proposal on a comprehensive instrument on the protection of victims and an action plan on practical measures, including developing a European protection order.
Vastavalt Lissaboni lepingu rakendamisest tulenevatele menetlustele võimaldab Euroopa Parlamendi kodukorra artikkel 51 raportite koostamisel läbivat lähenemisviisi.
In keeping with the procedures resulting from implementation of the Treaty of Lisbon, Rule 51 of Parliament’s Rules of Procedure allows reports to be drawn up on a cross-cutting basis.
Käesolevas raportis oli võimalik kasutada kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni ning naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni kaastööd ning raportööride koostööd.
This report has benefited from input from the discussions in the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs and the Committee on Women’s Rights and Gender Equality as well as from the collaboration between the two rapporteurs.
5. jaanuaril 2010 esitas Euroopa Ülemkogu esimese direktiivi ettepaneku ohvrite jaoks mõeldud Euroopa lähenemiskeelu kohta.
The European Council presented its first proposal for a directive for a European protection order for victims on 5 January 2010.
Nõukogu on ettepanekut korduvalt muutnud ja läbi vaadanud.
Since then the proposal has been modified and revised many times by the Council.
Nõukogu ettepaneku õigusliku aluse sisu ja ülesehitus põhines suuresti küsimustikul, millele vastati 20 ELi liikmesriigis 2009. aasta oktoobris.
Much of the content and the construction of the legal basis of the Council’s proposal were based on a questionnaire which was answered in October 2009 by 20 EU Member States.
Käesolev raport ja mõlema raportööri soovitatud muudatusettepanekud põhinevad nõukogu 22. jaanuaril esitatud versioonil.
This report and the suggested amendments from both rapporteurs are based on the Council’s version of 22 January.
Nõukogu määratluse kohaselt tähendab ohvrite kaitsmine asjakohaste mehhanismide kasutuselevõtmist, et hoida ära sama õiguserikkuja poolt korduva või muu kuriteo (võimalik, et raskema kuriteo) toimepanekut sama ohvri vastu.
The Council defines victim protection as activating appropriate mechanisms to prevent a repeat offence or a different, perhaps more serious, offence by the same offender against the same victim.
Neid kaitsemeetmeid kohaldatakse üksnes selle riigi territooriumil, mille õigusasutus meetmed vastu võttis.
These protection measures are applicable only in the territory where the measures were laid down by a legal authority.
Nõukogu eesmärk on luua mehhanism kaitsemeetmete laiendamiseks teise liikmesriigi territooriumile.
A mechanism to extend these protection measures to another Member State is what the Council is aiming for.
Ta tahab hoida ära olukorda, kus ohver peab teise liikmesriiki liikumisel kaitsemeetmete saamiseks kogu õiguslikku protsessi uuesti alustama.
Or in other words, it wants to avoid the situation in which a victim would have to restart the whole legal process of gaining protection measures when moving to another Member State.
Raportööride seisukohad
The rapporteurs’ view
Raportöörid on nõukogu ettepanekuga suurel määral nõus.
The rapporteurs largely agree with the Council’s proposal.
Võttes arvesse Stockholmi tegevuskava kui Euroopa Liidu algatust säilitada ja arendada vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala, mille Euroopa Ülemkogu oma 10. ja 11. detsembri kohtumisel heaks kiitis, on kõnealune direktiiv nende eesmärkide saavutamisel esimene paljudest tulevastest algatustest.
Taking into account the Stockholm Action Plan, the initiative of the European Union to maintain and develop an area of freedom, security and justice, which was approved by the European Council at its meeting on 10 and 11 December, this directive is the first of many coming initiatives to reach these goals.
Vägivalla ohvreid ei peaks kaitsma õiguserikkuja eest üksnes nende riigi territooriumil, vaid neile tuleks tagada ennetavad meetmed kogu Euroopa Liidus.
Victims of violence should not only be prevented in their country from being harmed by offenders, but also within the whole of the European Union they should have these kinds of preventive measures.
Neil põhjustel toetavad raportöörid lähenemiskeelu üldist kontseptsiooni.
For those reasons the rapporteurs support the overall concept of the protection order.
Algatuse kohaldamisala on sihilikult lahtine.
The scope of the initiative is deliberately wide.
Kuigi enamik kehtivatest lähenemiskeeldudest on vastu võetud naiste vastu suunatud vägivalla ohvritele mõeldes, võib selle algatusega kaitsta ka kõiki teisi vägivalla ohvreid, tütarlapsi, poisse, täiskasvanud naisi või mehi, kelle puhul on kuriteo toimepanija kindlaks tehtud.
Although most of the protection orders in force concern women victims of gender violence, any other victim – that is to say, a child or adult of either sex – who had suffered violence at the hands of an identified aggressor could be covered.
Seoses sellega on Stockholmi programmis sätestatud, et erilist toetust ja õiguskaitset vajavad kõige kaitsetumas või eriti raskes olukorras olevad isikud, näiteks isikud, kes on korduva perevägivalla või soolise vägivalla ohvrid, või isikud, kes on teiste kuritegude liikide ohvrid liikmesriigis, mille kodanikud või alalised elanikud nad on.
In this context the Stockholm Programme states that victims of crime, including terrorism, who are most vulnerable or who find themselves in particularly exposed situations, such as persons subjected to repeated violence in close relationships, victims of gender-based violence, or persons who fall victim to other types of crimes in a Member State of which they are not nationals or residents, are in need of special support and legal protection.
Euroopa lähenemiskeeldu tuleks seega kohaldada kõigi kuriteo ohvrite suhtes, nagu inimkaubanduse ohvrid, naiste suguelundite moonutamise, sundabielude, aukuritegude, intsesti, soolise vägivalla ohvrid, kuriteo tunnistajad, terrorismi- ja organiseeritud kuritegevuse ohvrid, olenemata ohvrite vanusest või soost, kui on olemas kindlaks tehtud ründaja.
A European protection order should therefore be applicable to all victims of crime , such as victims of human trafficking, victims of female genital mutilations, forced marriages, honour killings, incest, gender violence, witnesses, victims of terrorism and victims of organised crime, regardless of the age or sex of the victim, where there is an identified aggressor.
Kui ohver on liiga noor lähenemiskeelu väljastamiseks, vajab ta hooldaja või seadusjärgse esindaja abi ja heakskiitu.
If the victim is too young for an order to be issued, he or she needs the assistance and approval of a tutor or legal representative.
Kõnealuse direktiivi kohta tehtud muudatusettepanekud parandavad teksti järgmistes aspektides:
The amendments proposed to the directive improve the text by
– Euroopa lähenemiskeelu väljastamise aluseks olevate tingimuste parandamine;
- improving the arrangements for revoking a European protection order,
– õiguskaitse järjepidevus;
- ensuring continuity of legal protection,
– Euroopa lähenemiskeelu mittetunnustamise või tagasilükkamise põhjuste arvu vähendamine;
- limiting the reasons for refusal to recognise, or rejection of, a European protection order,
– 20 päeva jooksul väljastamisele kuuluva määruse kehtivuse tähtajad;
- laying down a 20-day deadline for execution of an order,
– olukorra täpsustamine seoses ohvri liikumisega teistes liikmesriikides.
- clarifying the position as regards victims moving from one Member State to another.
Raportöörid on siiski teadlikud algatuse keerulisusest ja probleemidest, mis võivad tulevikus seoses direktiiviga tekkida.
However, the rapporteurs are aware of the complexity of the initiative and of the challenges that the directive might face in the future.
On vaja lahendada probleem, et liikmesriikide õigussüsteemid on erinevad ning tegemist võib olla kriminaal-, tsiviil- või haldusmenetlusega.
The fact that the judicial systems of Member States are different and that the proceedings may be criminal, civil or administrative needs to be overcome.
Raportööride eesmärk on tagada ohvrite parim võimalik kaitse, muu hulgas vajaliku õiguskindluse tagamise abil.
The intention of the rapporteurs is to ensure the best protection possible of the victims by inter alia ensuring the necessary legal certainty.
Ohvrid peaksid saama kasu selgetest menetlustest ning neid tuleb alati teavitada meetmetest, mis on kättesaadavad nii väljaandvas riigis kui ka riikides, kuhu nad kavatsevad liikuda või kuhu nad on juba liikunud.
The victims should benefit from clear procedures and always be informed about the measures that are available in both the issuing State and the States where they intend to move or have already moved.
Lisaks peaksid keeldumise põhjused olema võimalikult piiratud ning ohvrit tuleks nendest selgelt teavitada.
In addition, the grounds for refusal should be as restrictive as possible and the victim should be clearly informed about the reasons that have led to a refusal.
Ohvrite kaitsmine ei tähenda üksnes füüsilist kaitset.
Furthermore, protection of victims does not mean just physical protection.
Ohvrite kaitsmisel on vaja arvesse võtta ka ohvrite väärikust.
Also the dignity of victims needs to be taken in account when we speak of victim protection.
Nõukogu raamotsuses, milles käsitletakse inimkaubanduse ennetamist ja selle vastast võitlust ning ohvrite kaitset ja millega tunnistatakse kehtetuks raamotsus 2002/629/JSK, on mainitud, et kõikide meetmete puhul, mida Euroopa Liit nimetatud valdkonnas võtab, tuleb kinni pidada põhiõigustest ja võtta arvesse põhimõtteid, mida eelkõige tunnustatakse Euroopa Liidu põhiõiguste hartas ning inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioonis, eelkõige inimväärikust.
As mentioned in the Council Framework Decision on preventing and combating trafficking in human beings and protecting victims, repealing Framework Decision 2002/629/JHA, ‘any action of the Union in this field must respect fundamental rights and observe the principles recognized in particular by the Charter of Fundamental Rights of the European Union (EU Charter) and the Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (EHCR), notably human dignity’.
Raamotsuses on ka öeldud, et iga säte, mille eesmärk on toetada ohvreid nende õiguste kasutamisel kriminaalmenetlustes, näiteks abimeetmete, psühholoogilise abi, õigusnõustamise kaudu, peaks andma neile rohkem õigusi ja aitama tugevdada nende väärikuse austamist.
It is also mentioned that every provision aimed at supporting victims in the concrete exercise of their rights in criminal proceedings, such as assistance measures, psychological assistance and legal counselling, should empower them and contribute to strengthening respect for their dignity.
Seda silmas pidades leiavad raportöörid, et ohvrite kaitse peaks sisaldama kindlasti niisugust punkti, eesmärgiga taastada nende väärikus ja nende austamine inimesena, kui ohver on otsustanud liikuda teise liikmesriiki või juba elab seal.
The rapporteurs consider it imperative to include protection for victims that aims to restore their dignity and the respect due to them as human beings, whenever they have decided to move to another country or are already living in another Member State.
Kõnealuse direktiiviga kaitstakse ohvreid, keda on väärkohelnud üks isik.
The directive protects victims who have been mistreated by one single person.
Tegelikkus näitab siiski, et isikut võivad ohustada või talle kahju teha ka mitu isikut.
Reality, however, shows that more than one person could threaten or harm another person.
Kui kohus uurib mitut isikut ning on kehtestatud kaitsemeetmed, peaks väljastatud Euroopa lähenemiskeeld sisaldama kaitset ka mitme isiku toime pandava vägivalla vastu.
If a judicial court is prosecuting a group of people and protective measures have been imposed, the European protection order, if it has been issued, should also cover protection against violence committed by a group of people.
Kõnealuse liikmesriikide rühma algatusega ei tagata moraalset abi, mis tuleks direktiivi lisada.
This initiative from a group of Member States fails to provide for moral assistance, which should be included in the directive.
Ohvritele, kes on mis tahes vägivalla tõttu kannatanud moraalset kahju, tuleb anda õiget teavet ja abi selle kohta, kuidas alustada uut elu, kaotamata kehtestatud kaitsemeetmeid, ning teha seda isegi enne, kui neil tekib mõte liikuda teise liikmesriiki.
Victims who have been morally damaged through violence of any kind whatsoever need to be provided with the right information and assistance on how they can start a new life while not losing the protection measures which have been imposed, even before they have the idea of moving to another Member State.
Niisuguse abi andmist tuleb kaaluda kogu protsessi vältel.
Throughout the process this assistance should be considered.
Käesolev raport on valminud kahe raportööri töö tulemusena, mille eesmärk on olnud tagada, et Euroopa lähenemiskeeld oleks tugev vahend vägivalla ohvritele turvalisema pelgupaiga pakkumisel kogu Euroopa Liidus.
This report is the result of two rapporteurs working to ensure that the European protection order is a strong instrument in providing a safer haven for victims of violence across Member States’ borders.
Hr Juan Fernando López Aguilar
Mr Juan Fernando López Aguilar,
Teema: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi algatus Euroopa lähenemiskeelu kohta (00002/2010 – C7 0006/2010 – 2010/0802(COD) ) – arvamus õigusliku aluse kohta
Subject: Opinion on the legal basis for the Initiative for a Directive of the European Parliament and of the Council on the European Protection Order (00002/2010 – C7‑0006/2010 – 2010/0802(COD) )
Austatud kolleegid
Dear Colleagues,
Euroopa lähenemiskeelu ettepaneku aluseks on kaheteistkümne ELi liikmesriigi
The proposal for a European protection order is based on a joint initiative of twelve EU Member States
Need liikmesriigid on Belgia, Bulgaaria, Eesti, Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia, Ungari, Poola, Portugal, Rumeenia, Soome ja Rootsi. direktiivi ühisalgatus, mis esitati 2010. aasta jaanuaris
The Member States concerned are Belgium, Bulgaria, Estonia, Spain, France, Italy, Hungary, Poland, Portugal, Romania, Finland and Sweden. for a directive, presented in January 2010
Vt 22. jaanuari 2010. aasta dokumenti PE-CONS 2/10. .
See document PE-CONS 2/10 of 22 January 2010. .
Direktiivi eesmärk on hõlbustada ja parandada kaitse tagamist ELi liikmesriikides liikuvatele kuriteoohvritele ja võimalikele kuriteoohvritele, eeskätt selliste kuritegude korral, mis võivad ohustada ohvri elu, kehalist, psühholoogilist või seksuaalset puutumatust või isikuvabadust.
The aim of the directive is to facilitate and enhance the protection granted to victims of crime, or possible victims of crime, who move between EU Member States, in particular crimes which may endanger the victims' life, physical, psychological and sexual integrity or their personal liberty.
Lõppeesmärk on vältida uusi kuritegusid ja leevendada varasemate kuritegude tagajärgi.
The ultimate goal is to avoid new acts of crime and to mitigate the consequences of previous acts of crime.
Direktiivi ettepaneku õiguslik alus on ELi toimimise lepingu artikli 82 lõike 1 punkt d, mis käsitleb kriminaalasjades tehtavat õigusalast koostööd.
The legal basis proposed for the draft directive is Article 82(1)(d) TFEU, relating to judicial cooperation in criminal matters.
Palusite 7. oktoobri 2010. aasta kirjas õiguskomisjonilt arvamust kõnealuse ettepaneku õigusliku aluse kohta.
By letter of 7 October 2010, you asked the Legal Affairs Committee to give its opinion on the legal basis of the proposal.
Orienteerival hääletusel, mis toimus enne nõukoguga peetavaid läbirääkimisi kodukorra artikli 51 kohasel komisjonide ühisel koosolekul, võeti vastu muudatusettepanek, millega lisati täiendava õigusliku alusena ELi toimimise lepingu artikli 82 lõike 1 punkt a, mis käsitleb kohtuotsuste ja õigusasutuste otsuste tunnustamist.
It appears that, following an orientation vote held with a view to negotiations with the Council at a joint meeting of your committees pursuant to Rule 51 of the Rules of Procedure, an amendment was adopted to introduce Article 82(1)(a) TFEU, relating to recognition of judgments and judicial decisions, as an additional legal basis.
Lissaboni lepinguga kaotati endine sammaste süsteem ning nüüd tuleb praktiliselt kõik õigusaktid, mis puudutavad vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala, sh Euroopa Liidu toimimise lepingu V jaotise 4. peatüki artiklit 82 õigusalase koostöö kohta kriminaalasjades, võtta vastu seadusandliku tavamenetluse kohaselt.
The Lisbon Treaty did away with the former pillar system and now virtually all legislation coming within what is now the Area of Freedom, Security and Justice, including Article 82 TFEU on cooperation in criminal matters in Chapter 4 of Title V, has to be adopted under the ordinary legislative procedure.
Selles valdkonnas jääb kehtima vaid üks piiratud erand üldisest reeglist, mille kohaselt on komisjonil ainuõigus teha õigusakti ettepanek, nimelt näeb ELi toimimise lepingu artikkel 76 ette, et ühe neljandiku liikmesriikide algatusel võib võtta vastu kriminaalasjades tehtavat politsei- ja õigusalast koostööd (ja nendes valdkondades tehtavat halduskoostööd) käsitleva õigusakti.
In this field there remains a limited exception to the general rule that the Commission has the sole right to initiate legislation, namely under Article 76 TFEU, which provides that a quarter of the Member States may initiate legislation in the field of judicial cooperation in criminal matters and police cooperation (and in the field of administrative cooperation relating thereto).
Nõukogu esitas direktiivi esimese ettepaneku Euroopa lähenemiskeelu kohta 5. jaanuaril 2010
The Council presented its first proposal for a directive for a European protection order for victims on 5 January 2010
Vt 5. jaanuari 2010. aasta dokumenti 17513/09. .
See document 17513/09 of 5 January 2010. .
Nõukogu ettepaneku õigusliku aluse sisu ja ülesehitus põhines suuresti küsimustikul, millele vastati 20 ELi liikmesriigis 2009. aasta oktoobris
Much of the content and the construction of the legal basis of the Council’s proposal were based on a questionnaire which was answered in October 2009 by 20 EU Member States
Vt 6. jaanuari 2010. aasta dokumenti 5002/10. .
See document 5002/10 of 6 January 2010. .
Algatuse eesmärk on kehtestada vägivallaohvritele Euroopa lähenemiskeeld, mille kohaselt ühes liikmesriigis vastuvõetud kaitsemeetmeid tunnustavad, täidavad ja jõustavad teise liikmesriigi kohtud.
The initiative seeks to create a European Protection Order for victims of violence whereby protective measures adopted in one Member State can be recognised, administered and enforced by the courts of a second Member State.
Selline kord kaotaks olukorra, kus kaitstaval isikul tuleks samal ajal käivitada menetlus liikmesriigis, kuhu nimetatud isik (ohver) liigub või on liikunud.
Such a system would obviate any need for a protected person to take parallel proceedings in a Member State to which that person (the victim) moves or has moved.
Ettepaneku mõte on selles, et kuriteoohvril on õigus taotleda mitte üksnes tekitatud kahju tunnustamist ja hüvitamist ning õiguserikkuja karistamist kõigi poolte õigusi tagava õiglase kohtumõistmise käigus, vaid tal on ka õigus kaitsele, et mitte saada mõne muu, eelkõige sama isiku poolt toimepandud kuriteo ohvriks.
The rationale of the proposal is that victims of crime not only have a right to respect, to compensation for the damage caused to them and to see the perpetrator punished on the basis of a fair trial fully guaranteeing the rights of all parties, but are also entitled to be protected from being victims of another offence, particularly by the same person.
Seepärast tuleks kasutusele võtta asjakohased mehhanismid, et hoida ära sama õiguserikkuja poolt korduva või muu kuriteo (võimalik, et raskema kuriteo) toimepanek sama ohvri vastu.
Accordingly, there should be appropriate mechanisms designed to prevent a repeat offence or a different, perhaps more serious offence, by the same offender against the same victim.
Selliseid korduvaid õiguserikkumisi pannakse eriti sageli toime soopõhise vägivalla korral, kuid seda juhtub ka teiste kuriteoliikide puhul, nagu inimkaubandus või alaealiste seksuaalne ärakasutamine.
Such repeat offences are particularly frequent in the case of gender-based violence, although they also occur in other forms of crime such as human trafficking or sexual exploitation of minors.
Kõikides ELi liikmesriikides on ette nähtud meetmed, et kaitsta ohvrite elu, kehalist, vaimset ja seksuaalset puutumatust ning vabadust, kuid praegu kehtivad sellised meetmed üksnes selle riigi territooriumil, kes need vastu võttis, ning riigipiiri ületamise korral jäävad ohvrid kaitseta.
All the Member States provide for measures to protect victims' lives, physical, mental and sexual integrity and freedom, but at present such measures are effective only on the territory of the State which adopted them and they leave victims unprotected when they cross borders.
Seetõttu ei tohiks kuriteoohvritele liikmesriigi poolt pakutav kaitse piirduda selle riigi territooriumiga, vaid seda tuleks kohaldada ohvrite suhtes kõikjal, kuhu nad ELis liiguvad.
The protection which a Member State affords to crime victims should therefore not be confined to its territory but should apply to victims wherever they go in the EU.
Olemasolevate andmete põhjal võib järeldada, et üksnes soopõhiste kuritegude tõttu kohaldatakse rohkem kui 100 000 ELis elava naise suhtes erinevaid kaitsemeetmeid, mille liikmesriigid on vastu võtnud soopõhise vägivalla tagajärjel.
On the basis of the figures available, purely for gender-based offences, it would seem that over 100 000 women residing in the EU are covered by protective measures of various kinds adopted by Member States in response to gender-based violence.
Siinjuures ei ole arvesse võetud inimkaubanduse ja muude kuritegude ohvreid.
These figures do not take account victims of human trafficking and other offences.
Kuna kuritegude toimepanijad võivad üsna vabalt liikuda ELi territooriumil, siis oleks igati õiglane ja asjakohane, kui ühes liikmesriigis kehtestatud kaitsemeetmeid oleks võimalik kohaldada ka mujal, et kaitsta ohvrit, kes soovib kasutada vaba liikumise õigust.
Given the ease with which perpetrators of crime can move within the EU, it would seem only right and proper that it should be possible to enable the scope of protective measures adopted in one Member State to be extended so as to protect a victim who wishes to exercise her right of free movement.
Kui sellist meedet ei ole, siis seisaks ohvri ees vaid üks raske valik: loobuda ELi kodanikuna vaba liikumise õigusest või loobuda õigusest kaitsele.
Failing such action, victims would face a stark choice between forgoing their right of free movement as Union citizens or forgoing their right to protection.