natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Lõpuks, EKP võtab osa Euroopa pangandusjärelevalveasutuse ja teise astme Euroopa panganduskomitee kokkusaamistest ja annab oma panuse nende foorumite tehnilistesse aruteludesse.
Finally, the ECB participates in the meetings of the EBA as well as the level 2 European Banking Committee (EBC) and will bring its contribution to the technical discussions in these forums.
Lisaks, nagu te teate, pakub EKP õiguslikke arvamusi kõigi ELi (ja liikmesriikide) algatuste kohta, mis võivad mõjutada finantsstabiilsust, nt kapitalinõuete neljas direktiiv.
Furthermore, as you know, the ECB provides legal opinions on all EU (and national) initiatives that may affect financial stability, like for instance CRD IV.
Esiteks uued Basel III eeskirjad, sh uued meetmed finantsvõimenduse määrade, likviidsusstandardite ja antitsükliliste puhvrite puhul.
Firstly, the new Basel III rules, including new measures on leverage ratios, liquidity standards and counter-cyclical buffers.
Kõnealuste uute eeskirjade rakendamine on Euroopas käsil muudatuste tegemise kaudu kapitalinõuete direktiivis (kapitalinõuete neljas direktiiv), millega tegeleb praegu Euroopa Komisjon.
Implementation of these new rules is underway in Europe via changes to the Capital Requirements Directive (CRD IV), which the European Commission is currently working on.
Ma tahaksin siinkohal rõhutada, et on olemas usaldatavusjärelevalve reguleerimise osi, mis on väga tihedalt seotud makrotasandi usaldatavusjärelevalvega, nt antitsüklilised puhvrid, mille puhul Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu eeldatavasti mängib koostöös Euroopa Pangandusjärelevalve Asutusega olulist rolli.
I would like to stress here that there are elements of the prudential regulation which are very closely linked to macroprudential supervision, such as the counter-cyclical buffers where the ESRB is expected to play an important role in collaboration with the EBA.
Teiseks töö süsteemselt oluliste finantsasutustega.
Secondly, the work on systemically important financial institutions (SIFIs).
See töö peaks lõpule jõudma 2011. aastal.
This should be completed in 2011.
Kolmandaks kriisiohjamine ja -lahendamine.
Thirdly, crisis management and resolution.
Mis puutub ELi, siis Euroopa Komisjon pidas avalikku arutelu jaanuaris.
As for the EU, the European Commission has issued a public consultation in January.
Väljapakutud raamistik sisaldaks sätteid, et parandada nii asutuste kui ka institutsioonide valmisolekut kriisiks.
The proposed framework would contain provisions to improve the crisis preparedness of both authorities and institutions.
Uus ELi raamistik peaks ühtlustama liikmesriikides rakendatavat korda ja pakkuma koostöömehhanisme, et tõhusalt käsitleda pankade piiriüleseid makseraskusi.
The new EU framework should harmonize the national regimes and provide for cooperation mechanisms to effectively handle cross-border bank failures.
Samuti on vaja usaldusväärseid finantskorraldusi, milleks võib kasutada pangamakse, et suurendada kriisi lahendamise fondide vahendeid.
Credible financing arrangements are also needed, for which purpose bank levies could be used to raise the resources for resolution funds.
Neljandaks küsimuseks on varipanganduse sektor.
Fourth, the shadow banking sector.
G20 riikide juhid palusid oma 2010. aasta novembri kohtumisel Sŏulis finantsstabiilsuse nõukogul töötada 2011. aasta keskpaigaks välja soovitused, et tugevdada varipanganduse sektori reguleerimist ja järelevalvet.
The FSB was requested by the G20 leaders at their November 2010 meeting in Seoul to develop recommendations by mid-2011 to strengthen the regulation and oversight of the shadow banking system.
Viiendaks pakiliseks teemaks on makrotasandi usaldatavusjärelevalve.
Fifth, Macroprudential Supervision.
Tööd on tehtud liikmesriikide, piirkondlikul ja rahvusvahelisel tasandil, eelkõige Rahvusvaheliste Arvelduste Panga, IMFi ja finantsstabiilsuse nõukogu kaudu, i) kaotades andmelüngad ja tõhustades analüütilisi vahendeid, et määrata kindlaks ja hinnata süsteemseid riske, ii) leides poliitilisi vastuseid, mis hõlmaks finantsasutusi, turgusid ja infrastruktuure, ja iii) tehes üldisi jõupingutusi ühtsete raamistike väljaarendamisel makrotasandi usaldatavusjärelevalve ja poliitika jaoks.
Work has been carried out at the national, regional and international level, namely by the BIS, IMF, FSB on (i) bridging data gaps and enhancing analytical tools to identify and assess systemic risk, (ii) in designing policy responses addressing financial institutions, markets and infrastructures, and (iii) overall efforts in developing a coherent frameworks for macro-prudential oversight and policy.
Kuuendaks küsimuseks on tarbijakaitse.
Sixth, Consumer Protection.
G20 on volitanud finantsstabiilsuse nõukogu, OECDd ja teisi rahvusvahelisi organisatsioone uurima võimalusi, et tõhustada tarbijakaitset.
The G20 has mandated the FSB, the OECD and other international organizations to explore options to enhance consumer protection.
See võimaldab arvesse võtta olemasolevaid tarbijakaitse-eeskirju ja põhimõtteid, mis on juba Euroopa tasandil rakendatud, nt finantsinstrumentide turge käsitlev direktiiv või krediiditarbija direktiiv, mis pakuvad tarbijatele kõrget kaitstuse astet.
It will enable taking into account the existing rules or principles for consumer protection that have already been implemented at a European level, such as in the MiFID or credit consumer directive, offering consumers a high level of protection.
Ja viimaks on minu jaoks oluline küsimus seoses raamatupidamisstandarditega.
Lastly, Accounting standards.
USA raamatupidamisstandardite nõukogu ja Rahvusvaheliste Raamatupidamisstandardite Nõukogu kahe komitee hiljutisi jõupingutusi, mis olid vastuseks G20 üleskutsele USA raamatupidamistava (GAAP) ja rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite lähenemisele, tuleb toetada.
The recent efforts by the Financial Accounting Standards Board (FASB) and the IASB two Boards in response to the G20 call for convergence between US GAAP and IFRS are welcome.
Siiski jäävad alles olulised põhimõttelised erinevused võtmetähtsusega valdkondade vahel, nt finantsinstrumentide klassifikatsioon ja mõõtmine, mis tuleb kaotada, pidades silmas vastamist G20 taotlusele luua ühtne kogum kvaliteetseid raamatupidamisstandardeid.
However, significant conceptual differences between key areas remain, such as the classification and measurement of financial instruments that need to be resolved with a view to responding to the G20 request for a single set of high-quality accounting standards.
Tahaksin rõhutada, et EKP juhatus on ühiselt otsuseid tegev organ.
I would like to emphasise that the ECB’s Executive Board is a collegiate decision-making body.
Selle EKP üldise toimimise kollektiivse vastutuse piires saan aru, et juhatus lepib operatiivsetel ja praktilistel põhjustel kokku iga EKP tegevusvaldkonna aruandluse viisi.
Within this collective responsibility for the overall functioning of the ECB, I understand that the Board, for operational/practical reasons, agrees on the reporting lines of each ECB’s business area.
Konkreetselt tähendab see, et iga valdkonna inimesed annavad aru üksikutele juhatuse liikmetele, samas kui juhatus tervikuna on kollektiivselt vastutav EKP otsuste tegemise eest.
This concretely means that each business area reports to individual Executive Board members while the Executive Board as a whole is collectively responsible for the ECB’s decision-making.
Sellele vaatamata saan aru, et juhatus vaatab aruandluse jaotamise aja jooksul läbi, mida ma pean väga heaks toimimisviisiks, sest ühest küljest võimaldab see arvesse võtta konkreetset asjakohast kogemust ja vajaduse korral võtta arvesse kohanemist väliste arengutega (näiteks uute üksuste loomine, nt Target 2S programmiga tegelemiseks) ja kokkuvõttes tugevdab see samuti juhatuse ühtsust.
Having said that, I also understand that the Executive Board reviews the allocation of reporting lines over time, which I consider a very good practice as it on the one hand allows to take into account specific expertise and, as the case may be, to take into account adjustment to external developments (such as the creation of new business units, e.g. for dealing with T2S) and it eventually also strengthens the collegiality of the Board.
EKP juhatusse liikmete nimetamise kriteeriumid on Euroopa Liidu toimimise lepingus ja Euroopa Keskpankade Süsteemi põhikirjas väga selgelt määratletud ja EKP juhatuse liikmeid „nimetatakse raha- või pangandusküsimustes tunnustatud ja vastava erialase kogemusega isikute hulgast” ning „ainult [euroala] liikmesriikide kodanikud saavad olla juhatuse liikmeks”.
The criteria for the appointment of ECB’s Executive Board members are very clearly set out in the Treaty on the Functioning of the EU and in the Statute of the ESCB and the ECB "the members of the Executive Board shall be appointed among persons of recognised standing and professional experience in monetary or banking matters”; and “only nationals of [euro area] Member States may be members of the Executive Board”.
Minu meelest tagab menetlus, mis põhineb nõukogu soovitusel ja sellele järgneval konsulteerimisel Euroopa Parlamendi ja EKPga, et kõige paremini täidetakse neid kahte EKP juhatuse liikmeks nimetamise nõuet.
In my view, this procedure upon a recommendation from the Council and following consultation of the European Parliament and the ECB ensures that the two requirements for the appointment of members to the Executive Board of the ECB are best met.
Enamgi veel, tahaksin rõhutada EKP liikmesriikideülest olemust, millest järeldub, et tema otsuseid tegevate organite otsuseid võetakse vastu eranditult euroala perspektiivist lähtudes ja mitte eraldiseisvaid riiklikke huve silmas pidades.
Moreover, I would like to insist on the supranational character of the ECB which implies that the decisions of its decision-making bodies are taken exclusively with a euro area perspective and not with a view to particular national interests.
See on ka põhjus, miks EKP otsustusorganid ei esinda liikmesriike, vaid osalevad otsuste tegemises oma isikliku volituse alusel.
This is also why the members of the ECB decision-making bodies do not represent their Member States but participate in the decision-making in their personal capacity.
Ma pean nõuet nimetada ametisse „raha- või pangandusküsimustes tunnustatud ja vastava erialase kogemusega” inimesi piisavaks, et tagada EKP juhatuse pädev ja euroalale orienteeritud koosseis.
I consider the requirement to appoint “persons of recognised standing and professional experience in monetary or banking matters” sufficient to guarantee a competent and euro area oriented composition of the ECB’s Executive Board.
Aluslepinguga nõutakse, et juhatuse liikmeid „nimetatakse raha- või pangandusküsimustes tunnustatud ja vastava erialase kogemusega isikute hulgast”.
The Treaty requires that members of the Executive Board “shall be appointed among persons of recognised standing and professional experience in monetary or banking matters”.
Puudub nõue nimetada ainult keskpankade töötajaid.
There is no requirement as such to appoint only central bankers.
Mõistagi, keskpankade töötajad vastavad sellele nõudele, kuid kindlasti ei välista see muud erialast tausta või kogemust.
Obviously, this requirement is fulfilled by central bankers, but, certainly does not exclude any other professional background and experience.
Õigupoolest on minu enda erialane kogemus, nagu ka mitmete teiste keskpanga vanemametnike oma, üpris mitmekesine ja ei piirdu tööga keskpangas.
In fact, my own professional experience, as well as many senior central banking officials, is quite diverse and not limited to central banking.
Samuti, vaadates praeguste juhatuse liikmete elulookirjeldusi, leiate sealt üsna erinevaid taustu, mis lisavad väärt kogemusi otsustamisprotsessi seisukohalt.
Also looking at the curricula of the current members of the Executive Board you will find diversity of backgrounds which add valuable expertise to the decision-making process.
Ma leian, et keskpanga iseseisvus peab olema tasakaalustatud aruandekohustuse abil avalikkusele ja avalikkuse valitud esindajatele.
I consider that central bank independence needs to be balanced with accountability to the public and its elected representatives.
Üldjoontes on aruandekohustus demokraatliku legitiimsuse peamine eeltingimus ja põhielement.
In general terms, accountability is a fundamental precondition for, and a core element of, democratic legitimacy.
Seda võib mõista kui iseseisva keskpanga kohustust oma otsuseid asjakohaselt selgitada ja põhjendada neid kodanike ning nende valitud esindajate ees, seega muutes keskpanga vastutavaks oma mandaadi täitmise eest.
It can be understood as the obligation of an independent central bank to properly explain and justify its decisions to the citizens and their elected representatives, thereby making it responsible for fulfilling its mandate.
Aruandekohustus kindlustab ka selle, et keskpanga ülesanded täidetakse asjatundlikul viisil.
Accountability also ensures that the central bank’s tasks are performed with a high level of professionalism.
Kui organil, mis loodi aluslepingu põhjal ja mis tegutseb talle antud volituste piires, on EKP-l korraline ülesanne säilitada hindade stabiilsus ja viia ellu teisi keskpanga funktsioone kogu euroalal.
As a body established by virtue of the Treaty, and acting within the limits of the powers conferred upon it, the ECB has the statutory task of maintaining price stability and of performing other central banking functions for the euro area as a whole.
Seega on EKP-l aruandekohustus ennekõike ELi kodanike ja – formaalsemalt – Euroopa Parlamendi ees, mis on ainus Euroopa Liidu institutsioon, mille ELi kodanikud otse valivad.
Therefore, the ECB is accountable first and foremost to EU citizens, and – more formally – to the European Parliament, which is the only European institution directly elected by EU citizens.
EKP-l on mitu kindlaksmääratud viisi, kuidas täita oma aruandekohustust.
The ECB has a number of established means for discharging its accountability.
Lisaks igakuisele presidendi ja asepresidendi pressikonverentsile (vt vastus 28), annab EKP välja oma kuuajakirja ja esitab Euroopa Parlamendile (ning nõukogule) oma iga-aastase aruande.
Apart from the monthly press conferences of the President and Vice-President (see also answer 28), the ECB publishes its Monthly Bulletin, and its Annual Report is presented to the European Parliament (and Council).
EKP president esineb kord kvartalis majandus- ja rahanduskomisjoni ees, samal ajal kui teisi juhatuse liikmeid kutsutakse sageli osalema majandus- ja rahanduskomisjoni koosolekutel / Euroopa Parlamendi istungitel konkreetsete teemade puhul.
The ECB President appears before the ECON Committee on a quarterly basis, while other members of the Executive Board are frequently invited to appear in ECON/Parliament on specific topics.
Mina isiklikult pooldan regulaarset dialoogi EKP juhatuse liikmete ja Euroopa Parlamendi liikmete vahel.
I personally am in favour of a regular dialogue between ECB board members and European parliament members.
Lisaks osalevad EKP nõukogu liikmed mitmetes avalikkust kaasavates ettevõtmistes ja on andnud intervjuusid kohalikul, riiklikul ja rahvusvahelisel tasandil.
In addition, the members of the Governing Council take on numerous public engagements and give interviews at local, national and international level.
EKP ei ole pikka aega aktsepteerinud Euroopa Parlamendi nõuet avaldada oma nõukogu istungite protokoll id .
The ECB has long refrained from accepting the European parliament's request to publish the minutes of its Governing Council's meetings.
Millised on Teie arvates nende protokollide avaldamise takistused ja halvad küljed?
What do you think are the impediments and inconveniences of such publications?
Kas Te ie oleksite selle poolt, et EKP avaldaks oma nõukogu istungite protokoll id lähitulevikus?
Would you be in favour of the publication by ECB of the minutes of its Governing Councils meetings in the near-term future?
EKP nõukogu protokollide avaldamist võib vaadelda kui üht võimalikku viisi, kuidas EKP teostaks oma aruandekohustust.
The publication of the minutes of the ECB Governing Council meetings could be seen as one possible means through which the ECB would exercise its accountability.
Siiski on oluline aru saada, et EKP nõukogu on kollegiaalne ja samal ajal liikmesriikideülene organ.
However, it is important to recognize that the ECB Governing Council is a collegial and, at the same time, a supranational body.
See tähendab, et EKP nõukogu liikmed, kes tulevad erinevatest liikmesriikidest, vastutavad ühiselt nõukogu tehtud otsuste eest ja neil on seega ühine aruandekohustus.
This means that the members of the ECB Governing Council, coming from different Member States, are jointly responsible for the decisions taken by the Council and thus are collectively accountable.
Muret valmistab see, et protokollide avaldamine võib takistada nõukogu liikmete iseseisvust, sest see võiks jätta neid kaitsetuks ebasoovitavate katsete ees takistada nende erapooletust ja seega muuta neid individuaalselt aruandekohustuslikuks.
There is a concern that the publication of the minutes could hamper the independence of the Governing Council members, because it could expose them to undesirable attempts to impede on their impartiality and thereby to make them individually accountable.
Samuti teeb mind isiklikult murelikuks tõsiasi, et see võiks viia nõukogu liikmete lahterdamiseni vastavalt nende koduliikmesriikidele, mida nad nõukogus ei esinda.
Also, I personally am concerned by the fact that it might lead to a categorization of governing council members according to their countries which they do not represent in the governing council.
Seega leian, et praegune tava pidada presidendi pressikonverentse, mida peetakse kohe pärast rahapoliitikaalast kohtumist, ja sissejuhatava sõnavõtu avaldamine, mis annab tervikliku kokkuvõtte majanduslike arengute poliitiliselt olulisest hinnangust, on tõhus vahend, et esitada ja selgitada nõukogu seisukohta avalikkusele, kaitstes samal ajal liikmete individuaalset seisukohta.
Therefore, I consider the current practise of the President’s press conferences, held immediately after each monetary policy meeting, and the publication of the introductory statement, which provide a comprehensive summary of the policy-relevant assessment of economic developments, to be an effective means of presenting and explaining the Governing Council’s stance to the public, while at the same time protecting the individual positions of the members.
Kuivõrd see lähenemisviis pakub avalikkusele reaalajas laiaulatuslikku teavet ja kõiki asjakohaseid selgitusi, ei näe ma tungivat põhjust praegust tava muuta.
As this approach provides the public with comprehensive information and all relevant explanations in real-time, I see no strong reason to change the current practice.
Lisaks sellele peab keskpank selgitama analüütilist raamistikku, mida ta kasutab asutusesisesel otsuste tegemisel ja majanduse olukorra hindamisel, ja sageli selgeks tegema, mis on tema poliitiliste otsuste majanduslik alus ja kuidas tasakaalustav otsus tehakse.
Besides, the central bank needs to explain the analytical framework used for its internal decision-making and its assessment of the state of the economy, and to frequently make clear what the economic rationale underlying its policy decisions is and how a balancing act is being made.
Mida arvate USA Föderaalreservi või Inglis maa keskpanga protokollide avaldamise kohta?
What do you think about the publication by the Fed or the Bank of England of the minutes of their meetings?
Kas Te arvate, et EKP saaks seda meedet rakendada?
Do you think this policy could be applied by the ECB?
Läbipaistvuskorra omapära nõuab, et keskpank teeks selgeks, kuidas ta oma mandaati tõlgendab, ja oleks oma poliitika eesmärkide osas selgesõnaline.
A state of the art transparency regime requires the central bank to clearly explain how it interprets its mandate and to be forthcoming about its policy goals.
See aitab avalikkusel panga tegevuse tõhusust jälgida ja hinnata.
This helps the public to monitor and evaluate the central bank’s performance.
Rahapoliitikast rääkides peab panga esmane mure läbipaistvuse seisukohast olema rahapoliitika tõhusus põhikirjakohaste eesmärkide täitmisel.
With regard to monetary policy, the bank’s overriding concern with regard to transparency must be the effectiveness of monetary policy in meeting its statutory objectives.
EKP on kuulutanud välja formaalse rahapoliitika strateegia ja selgitab rahapoliitika otsuseid, mille suhtes kohaldatakse seda strateegiat reaalajas.
The ECB has announced a formal monetary policy strategy and explains monetary policy decisions applying that strategy de facto, in real-time.
Tänapäeval peab enamik keskpanku läbipaistvust oma rahapoliitilise raamistiku kriitilise tähtsusega osaks.
Nowadays, most central banks consider transparency to be a crucial component of their monetary policy framework.
Läbipaistvust suurendavad ettevõtmised on oodatud, kui need aitavad kaasa selle kindlustamisele, et avalikkus saab rahapoliitikast paremini aru ja see muutub usaldusväärsemaks ja tõhusamaks.
Efforts to enhance transparency are welcome, if they contribute to ensuring that monetary policy is better understood by the public and becomes more credible and effective.
Selles mõttes on enamik keskpanku, sh USA Föderaalreserv ja EKP, rõhutanud tõhusa teabeedastuse ja avalikkusega asjakohase suhtlemise tähtsust.
In this respect, most central banks, including the Fed and the ECB, have stressed the importance of effective communication and proper interaction with the public.
Et keskpangal võib olla mitu võimalust oma teabeedastust tõhustada, ei ole alati selge, milline läbipaistvuse viis on antud asjaolude puhul parim.
Because a central bank may have several options to enhance its communications, it is not always clear what transparency mode is best under given circumstances.
Mis puudutab otsuseid tegevate organite protokollide avaldamist, siis on see üks võimalik viis otsustest teavitamise meetmete hulgas.
Concerning the publication of the minutes of decision making bodies, this is one possible element in the array of means of communicating decisions.
Teatud tingimustel võib see pakkuda kasulikku lisateavet seisukohtade mitmekesisuse kohta otsuseid tegevas organis ja nende otsuste aluseks oleva põhjenduse kohta.
Under certain circumstances, it may provide useful additional information on the diversity of views within a decision making body and the reasoning underlying the decision.
Siiski, nagu ma selgitasin vastuses küsimusele 27, võib see tuua kaasa märkimisväärseid negatiivseid külgi, mis ei tõhusta teabeedastust.
However, as I explained in the answer to question 27, it may entail notable downsides which do not enhance communication.
Selles kontekstis on USA Föderaalreservi ja Inglismaa keskpanga suund protokolle avaldada üks võimalik lähenemisviis.
Against this background, the approach by the Fed and the Bank of England to publish attributed minutes is one possible approach.
Tõsiasja, et EKP oma protokolle ei avalda, tuleb vaadelda EKP ja laiemalt euroala konkreetseid vajadusi ja tingimusi arvestades.
The fact that the ECB does not publish its minutes has to be seen in light of the specific needs and circumstances of the ECB and the Eurosystem more broadly.
See võimaldab EKP nõukogul langetada rahapoliitika otsuseid täiesti iseseisvalt ja rõhuasetusega liikmete kollektiivsele aruandekohustusele.
It allows the Governing Council to make monetary policy decisions in full independence and with a view to emphasising the members' collective accountability.
Enamgi veel, see on kooskõlas aluslepingu nõudega hoida nõukogu kaalutlused konfidentsiaalsetena.
Moreover, it is in line with the Treaty requirement to keep the deliberations of the Governing Council confidential.
Milline on Teie arvamus rahapoliitika alasest dialoogist?
What is your opinion of the monetary dialogue?
Kas EKP juhatuse liikmed võiksid arutada rahapoliitika ja selle otsuste üle teiste asjaomaste poliitiliste toimijatega või see kahjustaks panga iseseisvust?
Might ECB Board members discuss monetary policy and its decisions with other political actors or would this harm the bank’s independence?