natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Finantskriisi jooksul on rahapoliitika reageerinud majanduslikele ja rahanduslikele vapustustele kohase keskpika suunitlusega, et tagada inflatsiooniootuste püsivus ja stabiliseerida makromajanduslikke muutusi.
During the financial crisis, monetary policy reacted to economic and financial shocks with the appropriate medium-term orientation to ensure a solid anchoring of inflation expectations and to stabilise macroeconomic developments.
Hindade stabiilsust ohustamata on EKP majandust piisaval määral toetanud, kasutades oma intressimäära vahendit.
Without endangering price stability, the ECB has been giving a sufficient degree of support to the economy by using its interest rate instrument.
Enamgi veel, lisaks tavapärastele intressimäära kärbetele ajalooliselt madalale tasemele oli EKP reaktsioon piisavalt paindlik, nagu asjaolud nõudsid.
Moreover, in addition to conventional interest rate cuts to historically low levels, the ECB’s response was sufficiently flexible as circumstances required.
EKP võttis omaks nn mittestandardsed meetmed, pidades silmas rahapoliitika tõrgeteta ülekande tagamist finantsturgude ebatavaliselt suure ebakindluse ja ebastabiilsuse tingimustes.
It adopted so called non-standard measures with a view to ensuring the smooth transmission of monetary policy in a context of unusually high uncertainty and instability in financial markets.
Kuidas hindate EKP, nõukogu ja/või eurorühma vahelisi institutsioonilisi suhteid?
How do you judge the institutional relation between the ECB, the Council and/or the Eurogroup?
Kas leiate, et eurorühmasisest kooskõlastamist ja majanduslikku järelevalvet tuleb parandada?
Do you think that the coordination and economic surveillance inside the Eurogroup should be improved?
EKP osaleb alaliselt majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu, eurorühma ja nende ettevalmistuskomiteede kohtumistel.
The ECB takes part, on a permanent basis, in the meetings of the ECOFIN Council, the Eurogroup and their preparatory committees.
Samuti osaleb EKP president Euroopa Ülemkogu kohtumiste asjaomastes aruteludes.
The ECB President is also regularly participating in relevant parts of the meetings of European Council.
See tihe koostöö võimaldab EKP-l teavitada liikmesriikide ministreid oma rahapoliitika alastest otsustest ja hinnangust majanduslike ja rahanduslike arengute kohta.
This close cooperation allows the ECB to inform Ministers about its monetary policy decisions and its assessment of economic and financial developments.
Teisest küljest võtab EKP nendel aruteludel osalemise kaudu osa arutelust ELi liikmesriikide rahanduslike ja teiste struktuuriliste poliitikasuundade (nagu seda hõlmab Euroopa poolaasta), rahvusvaheliste rahandusküsimuste ja finantssektori poliitika üle.
Conversely, via its participation in these fora, the ECB is engaged in discussions about EU Member States' fiscal and other macroeconomic and structural policies (as covered by the EU Semester), international financial affairs and financial sector policies.
Sellele vaatamata tuleks komisjoni õigusakti ettepanekuid ELi majanduse juhtimise, koordineerimise ja majandusliku järelevalve kohta tõepoolest tugevdada.
Nevertheless, the Commission's legislative proposals on economic governance in the EU, coordination and economic surveillance should indeed be strengthened.
Majandus- ja rahandusliidu nn majandussammast kehastades peaks eurorühm täitma väga olulist rolli.
The Eurogroup has a crucial role to play, embodying the “Economic” pillar of EMU.
See tugevdatud koostöö peaks aitama vältida majandus- ja rahandusliidu tõrgeteta toimimist ohustavate mittejätkusuutlike tasakaalunihete kujunemist, tagades jätkusuutliku rahandusliku olukorra ja suurendades euroala majanduskasvu potentsiaali.
This strengthened cooperation should be aimed at avoiding the build-up of unsustainable imbalances that might endanger the smooth functioning of economic and monetary union, ensuring sustainable fiscal positions and enhancing the growth potential of the euro area.
Mida arvate praegu Euroopa Parlamendis arutluse all olevatest majanduse juhtimise reformi käsitlevatest õigusakti ettepaneku eelnõudest?
What do you think of the "economic governance reform" draft legislative proposals currently debated in the European Parliament?
Kas leiate, et integreeritud järelevalve on samm edasi või keskenduksite pigem eelarvejärelevalvele?
Would you think that integrated surveillance is a step forward or would you rather focus on budgetary surveillance?
Kuigi komisjoni ettepanekud kujutavad endast olemasoleva ELi eelarve- ja makromajandusliku järelevalve raamistiku olulist laiendamist ja tugevdamist, ei muuda need märkimisväärselt majandus- ja rahaliidu majanduse juhtimise raamistikku, saavutamaks tihedam majandusliit, mida taotleb EKP.
While the proposals put forward by the Commission represent an important broadening and strengthening of the existing framework for fiscal and macroeconomic surveillance in the EU, they do not go as far as the "quantum leap" in the economic governance framework of EMU to achieve a deeper economic union called for by the ECB.
Selles osas toetan ma Euroopa Parlamendi jõupingutusi ja loodan, et nad kasutavad täielikult aluslepinguga võimaldatud mänguruumi, et tugevdada majanduse juhtimist maksimaalsele võimalikule tasemele eelseisvatel kolmepoolsetel aruteludel nõukogu ja komisjoniga.
In this respect, I welcome the efforts by the European Parliament and hope that they will fully use the room available in the Treaty to reinforce economic governance to the maximum possible in the upcoming trialogue discussions with the Council and the Commission.
Peamine õppetund, mille me peaksime võtma sellest, kuidas järelevalvet minevikus rakendati, on see, et eeskirju tuleb rangelt järgida ja igale kõrvalekaldumisele peavad järgnema poolautomaatsed parandusmeetmed.
The main lesson we should draw from how surveillance was practiced in the past is that rules need to be adhered to strictly and that any deviations are followed by quasi-automatic corrective steps.
Selle saab saavutada selgete ja ajakohaste menetluste abil, mida saab üheselt tõlgendada ja rakendada.
This can be achieved through clear and timely procedures that are straightforward to interpret and implement.
Hiljutine kriis on näidanud, et makromajanduslikes tasakaalunihetes võivad peituda suured riskid riikide rahandusele, mis võivad väga kiiresti realiseeruda.
The recent crisis has shown that macroeconomic imbalances can pose large risks to public finances, which might materialise very quickly.
Samuti on saanud täiesti selgeks, et kehtinud juhtimise raamistikus neid riske ei jälgitud ega käsitletud piisavalt.
It has also become very clear that these risks were not sufficiently monitored and addressed in the current governance framework.
Seega on vaja integreeritumat lähenemisviisi järelevalvele.
A more integrated approach to surveillance is therefore needed.
Hea on see, et Euroopa poolaasta alusel ajastatakse erinevad järelevalvemenetlused nii, et tagatakse järjepidevus, jättes need samas seaduslikult ja menetluslikult eraldiseisvaks.
It is good that under the European Semester, the timing of the various surveillance processes will be aligned to ensure consistency, while they will remain legally and procedurally separate.
Milliseid ülesandeid, suhteid ja väljakutseid näete seoses EKP ja tulevase Euroopa stabiilsusmehhanismiga?
What roles, relationships and challenges do you see for the ECB and the forthcoming European Stability Mechanism?
Eurorühma 28. novembri 2010. aasta avalduses Euroopa stabiilsusmehhanismi kohta, mille Euroopa Ülemkogu 16.–17. detsembril 2010. aastal heaks kiitis, on ette nähtud mitmed ülesanded EKP-le.
A number of tasks are foreseen for the ECB in the Eurogroup statement on the European Stability Mechanism (ESM) of 28 November 2010, endorsed by the European Council on 16-17 December 2010.
Esiteks, komisjon ja IMF koostöös EKPga peavad läbirääkimisi ja jälgivad Euroopa stabiilsusmehhanismilt abi taotlevate euroala riikide finantsabi programme, nagu see toimub Kreeka laenulepingu kaudu, ja abi puhul Euroopa finantsstabiilsusvahendi ja Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi alusel.
First, the Commission and the IMF, in liaison with the ECB, will negotiate and monitor economic and financial assistance programmes for euro area countries seeking ESM assistance, as is the practice for the Greek Loan Facility and for assistance under the European Financial Stability Facility (EFSF) and the European Financial Stabilisation Mechanism (EFSM).
Sellele vaatamata ei peaks EKP siinkohal juhtrolli võtma, sest liiga suur osalus programmide järelevalves võib nõrgendada tema iseseisvust.
However, the ECB should not take a leading role here as a too strong involvement in monitoring of programmes might weaken its independence.
Teiseks, enne Euroopa stabiilsusmehhanismi abi viivad komisjon ja IMF koostöös EKPga läbi põhjaliku võla jätkusuutlikkuse analüüsi, mille põhjal eurorühm võtab vastu üksmeelse otsuse abi pakkumise kohta.
Second, prior to ESM assistance, the Commission and the IMF, in liaison with the ECB, will conduct a thorough debt sustainability analysis, on the basis of which the Eurogroup will take a unanimous decision on providing assistance.
Kolmandaks, Euroopa stabiilsusmehhanismi jaoks ette nähtud raamistiku üldist tõhusust hindab Euroopa Komisjon koostöös Euroopa Keskpangaga 2016. aastal.
Third, the overall effectiveness of the framework foreseen for the ESM will be evaluated in 2016 by the Commission, in liaison with the ECB.
Millised tulemid oleks eurovõlakirjade emissioonil majanduse juhtimise jaoks euroalal?
What would the issuance of Eurobonds imply for economic governance in the euro area?
Ühiselt garanteeritud võlakirju ehk eurovõlakirju on mitmelt poolt välja pakutud vahendina, et tõsta euroala riigivõlaturul likviidsust, ja võimaliku mehhanismina, mis aitaks lahendada seni kestvat riigivõlakriisi.
Jointly guaranteed bonds, or ‘Eurobonds’, have been suggested from various sides both as an instrument to increase liquidity in sovereign debt markets of the euro area and as a possible mechanism to help resolving the ongoing sovereign debt crisis.
Siiski tuleb kõigepealt püüda lahendada mitu väga tähtsat aspekti.
However, several key aspects need first to be tackled.
Kõige olulisem on, et ühiselt garanteeritud võlakirjad, millel on kogu alal üks intressimäär, tekitavad märkimisväärse stiimuli probleemi koondtagatisega.
Most importantly, jointly guaranteed bonds with a single area-wide interest rate create a significant common pool incentive problem.
Need võivad nõrgendada stiimuleid ettevaatliku eelarvepoliitika jaoks riiklikul tasandil ja muuta riikidele nende endi võetavad poliitiliselt kulukad kriisi ennetamise ja lahendamise meetmed vähem meeldivaks.
They might impair the incentives for fiscal prudence at the domestic level and make it less attractive for countries to take politically costly measures to prevent and resolve crises themselves.
Ebasoodne mõju stiimulitele võib puudutada nii riike, kes saavad kasu selliste ühiste võlakirjade madalatest intressimääradest, kui ka neid, kes maksavad üle, sest nad ei saaks enam kasu varasemast ettevaatlikust eelarvepoliitikast.
The adverse incentive effects might apply not only for the countries benefiting from lower interest rates on such joint bonds, but also for those paying up as they would no longer reap the benefits of past fiscal prudence.
Ühistel eurovõlakirjadel on rohkem kasu keskkonnas, kus märkimisväärne osa maksustamisega seotud pädevusest kantakse riiklikult tasandilt üle liidu tasandile ja kus liidul on piisavalt instrumente, et tasakaalustada ühiste võlakirjade ebasoodsat mõju.
Joint Eurobonds make more sense in an environment where a considerable amount of fiscal competence is transferred from the national to the union level and where the union has sufficient instruments to countervail the adverse incentive effects of joint bonds.
See sarnaneks kehtivatele finantskokkulepetele föderaalriikide keskvalitsuse ja piirkondlike asutuste vahel.
This would be akin to current financial arrangements between the central government and regional authorities within federal states.
Millised on Teie arvates majanduskasvu ja tööhõive strateegia kõige tähtsamad eesmärgid aastani 2020?
What do you think are the most important objectives for the strategy for jobs and growth until 2020?
Kuidas saaksid EKP ja majanduse ning poliitika kooskõlastamise vahendid selle strateegia edule kaasa aidata?
How could the ECB and the instruments of economic and policy coordination contribute to the success of this strategy?
Loetlege palun tähtsuse järjekorras struktuurireformid, mida usute olevat ELis esmatähtsad.
Please list in order of importance the structural reforms which you believe are a priority in the EU.
Euroopa jaoks on kriitilise tähtsusega suurendada oma majanduskasvu potentsiaali.
It is crucial for Europe to raise its growth potential.
Parim viis seda teha on luua tingimused, et innovatsioon saaks edeneda ja levida.
The best way to do so is to create a climate for innovation to flourish and spread.
Euroopa peamine vara on inimkapital.
The main asset of Europe is human capital.
Innovatsioon peaks aitama keskkonnast tingitud probleeme lahendada ja selleks, et parandada elukvaliteeti ja aidata riikide rahandust jätkusuutlikule teele, on vaja kõrgemat tootlikkust.
Innovation should help tackling the environmental challenges and higher productivity is needed to raise the living standards and help bringing public finances on a sustainable path despite the costs of ageing.
Parandatud ja tugevdatud järelevalve liikmesriikide poliitikasuundade üle, sh uus makromajandusliku järelevalve mehhanism, mille kohta tegi ettepaneku komisjon, on ELi 2020. aasta strateegia õnnestumise jaoks olulise tähtsusega.
Improved and strengthened surveillance over Member States’ policies, including the new macroeconomic surveillance mechanism proposed by the Commission, is essential for the success of the EU 2020 strategy.
Hindade stabiilsuse tagamise kõrval peaks EKP aitama kaasa finantsstabiilsusele, et luua majanduskasvu soodustav keskkond.
Besides ensuring price stability, the ECB should also contribute to financial stability to create a growth facilitating environment.
Struktuurireformide prioriteedi osas on väga tähtis, et viivitamata viidaks ellu olulised ja laiaulatuslikud eelarve konsolideerimist täiendavad struktuurireformid, et taastada konkurentsivõime ja saavutada võimalikult kõrge majanduskasv ja tööhõive.
In terms of the priority of structural reforms, it is crucial that substantial and far reaching structural reforms, which complement fiscal consolidation, are urgently implemented in order to restore competitiveness, and to achieve higher potential economic growth and employment.
Mõõdutundlik palgapoliitika, töötamist ergutavad stiimulid ja suurendatud jõupingutused hariduse ja koolituse vallas ning nominaalse ja tegeliku tööjõuturu jäikuse kõrvaldamine aitaksid oluliselt kaasa strukturaalse tööpuuduse vähendamisele eelseisvatel aastatel.
Moderate wage-setting, effective incentives to work as well as reinforced efforts on education and training and the removal of nominal and real labour market rigidities would contribute significantly to lower structural unemployment over the coming years.
Kaubaturgude puhul peaks edasi arendama poliitikasuundi, mis lihtsustavad kodumaist ja liikmesriikideülest konkurentsi ja toetavad innovatsiooni, et kiirendada ümberstruktureerimist ja investeerimist ning soodustada tootlikkuse kasvu arengut.
In the case of product markets, policies that enhance domestic and cross-border competition and support innovation should be further developed to speed up restructuring and investment and to facilitate advances in productivity growth.
Eelkõige hõlmab see teenuste direktiivi rakendamist, et edendada teenuste piiriülest konkurentsi.
This includes in particular the implementation of the services directive to enhance cross border services competition.
Struktuurireforme peaks toetama ka pangandussektori asjakohane ümberkorraldamine ja konsolideerimine.
Structural reforms should also be supported by an appropriate reorganisation and consolidation of the banking sector.
Korras bilanss, tõhus riskiohjamine ja läbipaistvad, jõulised ärimudelid jäävad põhivahendiks, et tugevdada pankade vastupanuvõimet finantsšokkidele ja tagada piisav juurdepääs rahalistele vahenditele, pannes seega aluse jätkusuutlikule kasvule ja finantsstabiilsusele.
Sound balance sheets, effective risk management and transparent, robust business models remain key to strengthening banks' resilience to shocks and to ensuring adequate access to finance, thereby laying the foundations for sustainable growth and financial stability.
Mida Teie arvate kiiruse kohta, millega uued liikmesriigid peaksid ühinema rahaliiduga ja võtma käibele euro, arvestades kõiki lähenemiskriteeriume ja osalemist vahetuskursimehhanismis (ERM II)?
What is your opinion regarding the pace at which the New Member States should join the monetary union and adopt the Euro, considering all of the convergence criteria and the participation in the exchange rate mechanism (ERM II)?
Millisena näete Euroopa rahaliidu tulevikku pikemas perspektiivis ja millised on peamised eelseisvad raskused?
What are your views on the future of the European monetary union in the longer term and what are the main challenges ahead?
Kõik uued liikmesriigid peaksid võtma kasutusele euro niipea, kui nad on saavutanud püsiva vastastikuse lähenemise kõrge taseme, nagu on aluslepingus ja protokollis ette nähtud.
All New Member States should adopt the euro once they have achieved a high degree of sustainable convergence as prescribed by the Treaty and Protocol.
Euro kasutuselevõtu jaoks puudub varem kindlaks määratud ajakava.
There is no predefined timetable for euro adoption.
Esimene samm euro suunas on ERM II-s osalemine.
A first step on the way to the euro is participation in ERM II.
Selle perioodi vältel peaksid liikmesriigid tõendama, et nad suudavad säilitada hindade stabiilsuse, eelarvedistsipliini ja konkurentsivõime ilma oluliste muudatusteta valuutavahetuskursis.
During this period Member States should demonstrate that they can maintain price stability, fiscal discipline and also competitiveness without major changes in the exchange rate.
Lähenemiskriteeriumide hindamine põhineb ideel, et püsivus on peamine.
The assessment of the convergence criteria is based on the idea that sustainability is of key importance.
Ilma püsiva lähenemiseta on tõenäoline, et EKP rahapoliitiline suund oleks riigile sobimatu ja ta võiks seista silmitsi buumi-languse tsüklite reaga, sest tal pole olulisi poliitikavahendeid, mille abil siseriiklikke majandustingimusi stabiliseerida.
Without sustainable convergence, the monetary policy stance of the ECB is likely to be inappropriate for the country, and it may face a risk of a series of boom-bust cycles as it lacks important policy tools to stabilise domestic economic conditions.
Majandus- ja rahaliidul on suur tulevik, kuid vaja on tõhustada Euroopa majanduse kasvupotentsiaali (vt küsimust 13) ja tugevdada Euroopa rahaliidu majandussammast.
The economic and monetary union has a strong future, but there is a need to enhance the growth potential of the European economy (see question 13) and strengthen the economic pillar of EMU.
Selles mõttes olen nõus EKPga, kes taotleb märkimisväärset muutust majandus- ja rahaliidu majanduse juhtimise raamistikus, saavutamaks toimivam majandusliit.
In this respect, I agree with the ECB which advocates a ‘quantum leap’ in the economic governance framework of EMU to achieve a deeper economic union.
Konkreetsemalt, viivitamata on vaja laiendada ja tugevdada euroala makromajanduslikku ja eelarvejärelevalvet.
More specifically, there is an urgent need to broaden and strengthen the euro area’s macroeconomic and budgetary surveillance.
Ennekõike tähendab see tugevamate ja siduvamate eelarvepoliitika eeskirjade loomist, mida toetaks tugevdatud sanktsioonid või mehhanismid, mis kindlustaks eeskirjade järgimist.
First and foremost, this means creating stronger and more binding rules for fiscal policy, backed up by reinforced sanctions or mechanisms to ensure compliance.
Teiseks on vaja uut raamistikku, et jälgida konkurentsivõimet ja tagada, et võetakse meetmeid eesmärgiga ennetada erasektoris tekkivaid tasakaalunihkeid (nt ülemäärane krediidikasv).
Secondly, a new framework is needed to monitor competitiveness and to ensure that measures are taken to prevent imbalances emerging in the private sector (e.g. excessive credit growth).
Kuivõrd eelarve- ja makromajandusliku järelevalve tugevdamine ei hõlma täielikult riigivõlakriiside riski, tuleks asutada alaline kriisiohjamisraamistik, mis saaks ultima ratio ’na kaitsta euroala kui tervikut.
To the extent that the strengthening of fiscal and macroeconomic surveillance does not fully contain the risk of sovereign debt crises, a permanent crisis management framework should be established which can, as ultima ratio, safeguard the stability of the euro area as a whole.
Milline on Teie arvamus lühiajaliste finantstehingute maksustamisest?
What is your view on the taxation of short-term financial transactions?
Kas leiate, et valuutatehingute maks on kooskõlas ELi aluslepingutega, mis tagavad kapitali vaba liikumis e ?
Do you think that a currency transaction tax is compatible with EU Treaties which guarantee the freedom of capital movements?
Kas leiate, et valuutatehingute maksul, mis hõlmaks eurot, võiks olla positiivseid mõjusid – näiteks tulevikus euroalaga liituda soovivate riikide vahetuskursse stabiliseerides?
Do you think that a tax on currency transactions involving the euro could have beneficial effects – for example by stabilising the exchange rates of countries wishing to join the euro area in the future?
Finantskriis on toonud esile varade hindade ülepaisutamise ja ülemäärase volatiilsusega seotud probleeme.
The financial crisis has highlighted problems related to asset-price overshootings and excessive volatility.
Nende probleemidega tuleb tegeleda.
These issues have to be addressed.
Sellele vaatamata ei ole ma siiani veendunud, et lühiajaliste finantstehingute maks oleks tõhus vahend nende probleemidega tegelemiseks.
However, I am not yet convinced that a tax on short-term financial transactions would be an effective way to address these issues.
Igal juhul peaksime proovima lahendada neid probleeme uues makrotasandi usaldatavuse raamistikus.
In any case, we should tackle these problems within the new macroprudential framework
Tehniline külg on finantstehingute maksu kehtestamise vastu.
Technical issues stand against the introduction of a tax on financial transactions.
Et see maks oleks tõhus, tuleb maksudest kõrvalehoidumine miinimumini viia (nt kaubanduse geograafiline ümberpaigutamine alale, kus maksu ei rakendata nii, nagu eespool mainitud, ja erinevate finantstoodete liikuvus).
For this tax to be effective tax avoidance has to be minimised (e.g. geographical relocation of trade towards areas where the tax is not applied as mentioned above and mobility across different financial products).
Sel eesmärgil tuleks see maks kehtestada globaalselt ja see peaks hõlmama laias valikus tooteid.
To this purpose, the tax should be adopted on a global scale, and cover a wide range of products.
See tekitaks tõsiseid kooskõlastamisprobleeme õigusraamistiku määratlemisel ja selle rangel jõustamisel.
This would pose serious coordination issues in the definition of the legal framework and in its strict implementation.
Samuti ohustaks finantstehingute maks selle pooldajate soovitule – nimelt volatiilsuse vähendamine ja spekulatsiooni tõrjumine – vastupidise mõju esilekutsumisega.
Also, a tax on financial transactions risks producing opposite effects to those advocated by its supporters, namely reducing volatility and deterring speculation.
Ma nõustun, et need eesmärgid on olulised, kuid usun, et selleks on olemas tõhusamaid meetmeid, nt rangem reguleerimine.
I agree with the importance of these objectives but believe that there are other ways like stronger regulation that would be more efficient here.