natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Maksustamine riigist väljaviimise puhul
Exit taxation
36. märgib, et ilma kahjumi piiriülese mahaarvamise võimalusteta hakkavad ettevõtted otsima võimalusi tagada oma kasumi maksustamist riikides, mille sisemaine turg on piisavalt suur, et korvata võimalik kahjum välismaal;
Notes that without channels of cross-border loss relief, firms will seek to ensure that their profits are taxed in countries where the size of the home market is sufficient to generate enough profit to offset possible losses abroad;
Maksupoliitika eesmärgid
Objectives of taxation policy
Teiseks mõjutab maksustamine majanduslikke otsuseid ning peab looma stiimulid tööhõive suurendamiseks ning loodusvarade tõhusaks ja jätkusuutlikuks kasutamiseks.
Secondly, taxation should create incentives aimed at guiding economic decisions in the direction of higher employment and more economical and sustainable use of natural resources.
Kolmandaks jaotab maksustamine vältimatult ümber tulusid ning peab seda tegema viisil, mis tugevdab tõhusat nõudlust ja sotsiaalset tasakaalu, piirates tulude jaotamises valitsevaid suuri lõhesid.
Thirdly, taxation always has the effect of redistributing income; it should do so in a way which strengthens effective demand and social balance while compressing the range of income distribution.
Komisjoni teatistes viidatakse selgesõnaliselt kahele esimesele eesmärgile, kusjuures tulude ümberjaotamisega seotud maksustamise aspekt on jäetud täiesti tähelepanuta.
The communications of the Commission explicitly refer to the first two targets while completely neglecting the distributional aspect of taxation.
Samas on ELi liikmesriikide maksusüsteemid just selles osas viimastel aastatel kardinaalselt muutunud.
At the same time, the taxation systems in the EU Member States have changed mostly fundamentally in the latter respect in recent years.
Vaevalt et ebavõrdsust võimendav ja nõudlust lämmatav maksupoliitika soodustab majanduspiirkonna dünaamilist kasvu, mille vajadust Lissaboni strateegias rõhutatakse.
A fiscal policy that boosts inequality and stifles demand will definitely not help to produce a dynamically growing economic region as called for in the Lisbon Strategy.
Maksukonkurentsi tagajärjed
Consequences of tax competition
Raportöör jagab komisjoni muret, et „otsese maksustamise süsteemide nõrk koordineeritus võib tuua kaasa tahtmatu maksustamata jätmise või kuritarvitused ja seega maksutulude vähenemise” (KOM(2006) 823).
The rapporteur shares the Commission's concern that 'lack of coordination between direct tax systems may also lead to unintended non-taxation or abuse and, hence, erosion of tax revenues' (COM(2006) 823).
Kui ELis tervikuna ei toimu otseste maksude kooskõlastamist, siis on ilmselt peaaegu võimatu tagasi võita poliitilist tegevusvabadust maksupoliitika kujundamiseks.
Without EU-wide coordination in respect of direct taxation, it will hardly be possible to regain room for political manoeuvre to shape taxation policy.
Kapitali liikumise kontrollimata jätmine ja maksuparadiiside teke hakkasid juba seitsmekümnendatel aastatel survestama riike, kus ettevõtte kasum oli kõrgemalt maksustatud.
The removal of controls on capital movements and the development of tax havens began to place pressure on countries levying higher taxes on company profits as far back as the 1970s.
27 erineva maksusüsteemi olemasolu ELi siseturu raames koos kapitali vaba liikumisega tähendavad seda enam, et piiriülesed ettevõtted saavad rakendada kõikvõimalikke maksude optimeerimise strateegiaid.
The existence of 27 different tax systems in the EU internal market, together with complete freedom of movement of capital, means that companies operating across borders can choose from a whole range of possible tax avoidance strategies.
Kaks levinud meetodit on siirdehinnad kasumi viimiseks madala maksumääraga piirkondadesse ja finantsosakondade loomine maksuparadiisides investeeringute rahastamiseks kontserni krediidiliinide kaudu.
Popular practices in this field include the use of group-internal transfer prices which transfer profits from the accounts of branches in countries applying high rates of tax to lower-taxing countries, or the setting up financing companies in tax havens which can provide credit financing for investment projects throughout the world.
Kirjeldatud ja samalaadsed võtted vähendavad olulisel määral nende riikide tulu, kus ettevõtted on kõrgemalt maksustatud.
These and similar ploys lead to increasingly significant revenue losses for countries with high levels of corporation tax.
Kui kontsernid ei paiguta ümber riikidevahelistest maksuerinevustest kasu saamiseks mitte üksnes kasumit, vaid ka tootlikke investeeringuid, tekib sellele vastukaaluks veelgi suurem surve maksumäära vähendamisele.
If companies transfer not only accounting profits but also productive investment for tax reasons, additional pressure to harmonise tax rates downwards is generated.
See ongi protsess, mida nimetatakse maksukonkurentsiks.
This is the process known as 'tax competition'.
See ei toimu mitte üksnes ettevõtete maksustamise valdkonnas.
It is not confined to the field of corporate taxation.
Kuna rahaline jõukus on veelgi liikuvam kui tootlikult investeeritud kapital, kehtib sama loogika isikliku kapitalitulu või kapitali kasvutulu maksustamisel.
Since financial wealth is much more mobile than productively invested capital, taxes on personal wealth and capital income are subject to the same downward pressure.
Tööjõu liikuvus on kapitaliga võrreldes üldiselt väiksem ja kvalifitseerimata tööjõud on vähem liikuv kui kvalifitseeritud tööjõud.
Labour is, as rule, less mobile than capital, and high-paid labour tends to be more mobile than the mass of the workforce.
Väga liikumatu on tarbimise maksubaas, eriti mis puudutab esmatarbekaupu.
One particularly non-mobile source of taxation is consumption, particularly the consumption of basic goods and services.
Selle tagajärjel toovad erinevad maksusüsteemid avatud siseturul kaasa maksustamise struktuuri kardinaalse muutuse.
It is only to be expected, therefore, that the existence of differing tax systems in a liberalised internal market is leading to a radical change in the structure of national tax systems.
Tulude kaitsmise huvides šantažeeritakse valitsusi, et nad leevendaksid suure liikuvusega faktorite maksumäära ja suurendaksid vähem liikuvate allikate maksumäära.
The mobile factors can exert enough pressure to blackmail governments into ever more generous reductions in the taxes to which they are subject, while public revenues are maintained by placing an ever-greater burden on less mobile tax sources.
Seega toimub maksustamises nihe ettevõtlustuludelt isiklike tulude, kapitalituludelt tööjõutulude, suurema tööjõutulu asemel väiksema tööjõutulu ja üldiselt tulude ja heaolu maksustamiselt tarbimise maksustamise suunas.
So taxes are switched from corporate to private income, from capital to labour income, from highly-paid to lower-paid labour and, generally, from taxing income and wealth to taxing consumption.
Maksude kujunemine ELis
Evolution of taxes in the EU
Maksusüsteemide kujunemine eelmiste aastakümnete jooksul näitab, et just selline protsess ongi aset leidnud.
The trends in taxation systems in recent years show that this process has indeed occurred.
Ettevõtte tulumaksu keskmised määrad on tugevalt langenud.
The average rate of taxation of corporate profits has fallen sharply.
ELi vanades liikmesriikides (EL-15) langesid need ligikaudu kümne protsendipunkti võrra, 38,0%lt (1995) 29,5%le.
Since 1995, it declined by almost ten percentage points in the longer-standing EU Member States (EU-15), from 38% to 29.5%.
Ka Ida-Euroopa riikides, kes 1995. aastal alustasid juba madalate ettevõtte tulumaksudega, on maksumäärasid jätkuvalt süstemaatiliselt vähendatud.
Even the countries of eastern Europe, which in 1995 already had low rates of corporate tax, have systematically reduced their tax rates further.
(Joonis 1)
(Figure 1)
Joonis 1.
Figure 1.
Allikas: Euroopa Komisjon (2006)
Source: EU Commission (2006)
Seda protsessi ei ole veel kaugeltki mitte peatatud.
The process is far from having been stopped yet.
Saksamaa valmistab praegu ette järgmist ettevõtte tulumaksu reformi, millega viiakse kohustuslik maksumäär alla 30% taseme.
Germany is now preparing the next corporate tax reform, pushing down its tax rate below 30%.
Taanil on kavas vähendada kohustuslikku maksumäära 28%lt 22%le.
Denmark plans to reduce its statutory rate from 28 to 22%.
Kindlasti tugevdavad need sammud survet teistele riikidele.
These steps will certainly intensify the pressure on other countries.
Kuna kõrge maksumääraga maa on suhteline mõiste, on maksumäärade massiline vähendamine tõenäoline.
Since 'high-tax location' is a relative term, a race to the bottom is not unlikely.
Sageli on vaieldud, kas ettevõtte tulumaksu määra vähendamist on kompenseeritud maksubaasi laiendavate meetmetega.
Admittedly, it has often been argued that the cuts in corporate tax rates have been compensated by measures that broaden the tax base.
Kaheksakümnendate aastate keskpaigast saadik ei ole langenud mitte ainult ametlikud, vaid ka tegelikud maksumäärad.
But not just statutory tax rates, but also effective tax rates have declined further since the mid-80s.
Alates 1995. aastast esitab Euroopa Komisjon andmeid kapitali, tööjõu ja tarbimise tegeliku maksumäära (ITR – implicit tax rate ) kohta.
Since 1995 the Commission has calculated for all EU countries so called 'implicit tax rates' (ITR) for capital, labour and consumption.
2003. aastal oli kapitali tegelik maksumäär ELi vanades liikmesriikides keskmiselt 29,9% ja seega tunduvalt madalam tööjõu tegelikust maksumäärast, mis ulatus 36%ni.
The implicit tax rate for capital averaged 29.9% for the EU-15 in 2003, well below the ITR for labour, which was 36%.
Euroopa riikide lõikes erineb kapitali tegelik maksumäär oluliselt.
There are considerable differences between implicit tax rates on capital across Europe.
Riikide esireas seisavad Prantsusmaa ja Taani, kus kapitali tegelik maksumäär on vastavalt 37% ja 35%.
At the upper end of the scale are countries like France and Denmark, with a capital ITR of 37 to 35%.
Keskmisest tunduvalt allapoole jääb Saksamaa vaid 21%ne kapitali maksumäär.
Germany's capital ITR is well below average, at 21%.
Ida-Euroopa kandidaatriikides maksustatakse kapitali praegu 14 protsendiga.
In the more recent east European Member States, capital ITR is 14%.
Joonis 3 kajastab tegeliku maksumäära kujunemist ajalises lõikes EL-15s, EL-25s, uutes liikmesriikides ja Saksamaal.
Figure 3 shows trends in ITR over time for EU-15, EU-25, the new Member States and Germany.
Joonis 3.
Figure 3.
Komisjoni esitatud kapitali tegelikku maksumäära tuleb siiski tõlgendada ettevaatlikult.
These implicit rates of tax on capital supplied by the Commission must, however, be approached and interpreted with caution.
See sobib riikide võrdlemisel üldiseks orientiiriks.
They provide a rough means of comparing countries.
Selle kujunemine ajalises lõikes võib aga viia valede järeldusteni, sest börside ja finantsturgude kõrgaegadel hindab tegelik maksumäär reaalset kapitalimaksu oluliselt üle.
Comparing trends in ITRs over time can be misleading, however, as the ITR significantly overestimates the real rate of tax on capital at times of booming stock exchanges and financial markets.
Lisaks ettevõtete kasumile väheneb jätkuvalt ka eraisikute kapitalitulu maksustamine.
In addition to corporate profits, the tax burden on private capital income is also being steadily lightened.
Viimati nimetatu kajastub kogu ELis levivas suundumuses minna üle tulude maksustamise kaheosalisele süsteemile.
This is demonstrated by the EU-wide trend towards a dual system of income taxation.
Selle kohaselt ei maksustata intressi- ja dividenditulu enam progressiivse tulumaksuga, vaid kohaldatakse fikseeritud maksusummat, mis on kõrgeimatest tööjõutulu maksumääradest oluliselt madalam.
Consequently, income from interest and dividends is no longer taxed progressively, but subject to a fixed-rate 'flat tax' set far below the top rates of tax on earned income.
Kuna kapitalitulud on tööjõutuludest märksa kontsentreeritumad, on üleminek tulude kaheosalisele maksustamisele samaväärne suure maksude vähendamisega kõige rikkamate huvides.
Since capital income is much more concentrated than labour income, the introduction of a dual system of income tax amounts to a large measure of tax relief in favour of the wealthiest.
Aga ka tööjõutulude maksustamise suhtes on Euroopa Liidus toimumas olulised muutused.
However, there have also been significant changes in the EU in relation to the taxation of income from employment.
Tööjõu keskmine maksumäär on püsinud küll juba kümme aastat põhiliselt muutumatuna, kuid muutub erinevate tulurühmade osakaal, kes on kohustatud kõnealust maksu tasuma.
While the average rate of tax on income from employment has been largely unchanged for the last ten years, there has been a change in the proportion of taxes provided by the various income groups.
Viimastel aastatel on paljudes riikides kõige kõrgemaid maksumäärasid alandatud.
In many countries, the top rates of income tax have been reduced in recent years.
1998. aastast on need EL-15s langenud keskmiselt 4,7 protsendipunkti.
There has been an average fall of 4.7% since 1998 in the top rate of tax on personal income in the EU-15 countries.
Kõnealune maksude alanemine tõendab, et maksukoormus nihkub suurtelt tuludelt väiksematele tuludele.
Reductions of this kind confirm the shift in the tax burden from high- to low-income earners.
Mitmes Ida-Euroopa riigis kehtestati kõigile tuludele fikseeritud maksumäär.
Several eastern European countries have introduced a flat tax on all personal income.
Alates 1990. aastate keskpaigast on ELis kõige kiiremini kasvanud kaudsete maksude valdkond, ennekõike käibemaks.
The tax segment that has grown most sharply since the mid-90s across the EU is indirect taxation, and above all VAT.
Joonis 4.
Figure 4.
Lisaks käibemaksule on enamikus ELi liikmesriikides kehtestatud elektri, gaasi, bensiini ja kütteõli suhtes niinimetatud keskkonnamaksud või siis on neid tõstetud.
In addition to VAT, most EU countries have introduced or increased 'eco-taxes' on electricity, gas, petrol and heating oil.
Kui kõnealused maksud muudavad elektrienergia tarbimise tööstusettevõtete jaoks kallimaks, võib neid käsitleda keskkonnale positiivset mõju avaldavate maksudena.
To the extent that these taxes increased the cost of energy use for industry, they can be said to have had a positive environmental effect.
Tavaliselt on siiski just tööstusettevõtete jaoks kehtestatud suurejoonelisi erandlikke eeskirju, samal ajal kui eramajapidamised peavad tasuma makse täies ulatuses.
However, as a rule industrial undertakings were provided with generous derogations, while private households bore the full brunt of the taxes.
Sellistel tingimustel ei ole „rohelistel” maksudel muud mõju kui eelkõige madala palga saajate maksukoormuse suurendamine, sest vaesemad majapidamised kulutavad energia- ja küttekulude tasumiseks suurema protsendi oma sissetulekutest.
In these circumstances, the effect of the so-called 'green' taxes is to place a particular burden on low-earners, as poorer households spend a higher proportion of their income on energy and heating costs.
Samamoodi on bensiini maksustamisel kõrgete maksudega positiivne keskkonnamõju vaid siis, kui tagatakse odav ja atraktiivne ühistransport.
Also, higher taxes on petrol only have a beneficial impact on the environment if inexpensive and attractive public transport alternatives are available.
Vastasel korral maksustatakse vaid tarbimist, mis annab harjumuspärase regressiivse efekti.
Otherwise their only effect is to tax consumption, with the usual regressive effect.
Seega pole veenev komisjoni seisukoht, et „üleminek tööjõumaksudelt tarbimis- ja/või saastemaksudele võib … kaasa aidata ... tööhõive lisandumisele” (KOM(2005) 532).
The Commission's view that 'a shift from labour to consumption and/or pollution taxes could help […] to increase employment levels' (COM(2005) 532), is not, therefore, convincing.
Maksukonkurentsi peamiseks tagajärjeks ELis ei ole niivõrd maksutulude vähenemine, vaid pigem maksusüsteemi struktuuri muutus.
The consequences of tax competition in the EU are therefore not so much a decline in total tax revenues as a structural change in tax systems.
See muutus puudutab eelkõige maksustamise mõju tulude ümberjaotamisele.
This change primarily effects the way tax is distributed.
Kõik arutluse all olevad muudatused toovad leevendust kõrge sissetuleku saajatele, tõstes samas sissetulekute skaala madalamas otsas olijate maksukoormust.
All the changes mentioned have the effect of reducing the tax burden on higher income earners, while the tax burden is increasing at the opposite end of the income scale.
Eriti kehtib see ettevõtete tulumaksu vähendamise, ülemiste maksumäärade kärpimise ning tulude maksustamise kaheosalisele süsteemile ülemineku puhul, samuti üldise ümberorienteerumise puhul otsestelt kaudsetele maksudele.
This result is the effect of lowering corporation tax, cutting top income tax rates and switching to a dual income tax system, and of the general shift of emphasis from direct to indirect taxation.
Sotsiaalsete kontrastide leevendamise asemel muudab maksusüsteem rikaste ja vaeste vahel valitseva lõhe veelgi suuremaks.
The tax system, instead of reducing social inequalities, is deepening the chasm between rich and poor.
Seega ei ole vahetegemine kahjuliku ja kasuliku maksukonkurentsi vahel põhjendatud.
There is therefore no justification for distinguishing between 'harmful' and 'beneficial' tax competition.
Tulude ümberjaotamine altpoolt ülespoole on igal juhul kahjulik.
Redistributing income upwards is harmful in any event.
See kõigutab sotsiaalset tasakaalu, vähendab efektiivset nõudlust ja tekitab kasutamata ressursse, vähendades majanduskasvu ja suurendades töötuse määra.
It undermines social equilibrium, reduces effective demand and leads to unused capacities, low growth and high unemployment.
Pikemas perspektiivis vähendab maksusüsteemi regressiivne ümberstruktureerimine tõenäoliselt ka riigitulusid.
In the long run, a regressive restructuring of the tax system is also likely to diminish public revenues.
Tegelikult on summaarne maksutulu alates 1990. aastate lõpust vähenenud.
Actually, total tax revenues have declined since the end of the 1990s.
(Joonis 5) Selle tendentsi jätkumisel satub ohtu elementaarsete avalike teenuste ja riiklike investeeringute rahastamine.
(Figure 5) If this trend continues, the funding of essential public services and public investment will be at risk.
Joonis 5.
Figure 5.
Allikas: Ameco andmebaas, Euroopa Komisjon
Source: Ameco database, EU Commission
Riikide suveräänsust maksuküsimustes ei õõnesta aga mitte üksnes turujõud.
National sovereignty in tax issues, however, is not only undermined by market forces.
ELi leping, mis küll ei hõlma otseseid makse, piirab oma sätetega siiski liikmesriikide maksupoliitikat.
The EU Treaty, while not covering direct taxation, still restricts the tax policies of the Member States with its provisions.
Seoses sellega on äriühingud viimastel aastatel üha enam kaevanud valitsusi kohtusse, väites, et riikide maksuseadused rikuvad Euroopa seadusi.
Hence, in recent years, companies have increasingly taken governments to court claiming that national tax laws were breaching European law.
Oma otsustega on Euroopa Kohus loonud negatiivse Euroopa maksuõiguse, mis on viinud riikide maksutulude kokkukuivamiseni, kuulutades üha rohkem riiklikke maksusätteid kehtetuks.
With its rulings the ECJ has created a pernicious body of European tax law that has contributed to the erosion of national tax revenues by increasingly outlawing national provisions.
Majanduskasvu, tööhõivet ja sotsiaalset tasakaalu soodustava maksusüsteemi juurutamine nõuab ELi liikmesriikide vahelist koordineerimist ja kahe viimase aastakümne arengusuundade ümberpööramist.
The introduction of a tax system that contributes to growth, employment and social balance requires coordination between EU Member States to reverse the trends of the last two decades.
Parlamendi tööaasta (2006) jooksul toimunud petitsioonikomisjoni arutelud
on the deliberations of the Committee on Petitions during the parliamentary year 2006
I LISA: Euroopa Parlamendile laekunud petitsioonid....................................................................16
ANNEX I: Petitions received by Parliament................................................................................16
II LISA: Statistika 2006. aastal laekunud petitsioonide kohta, võttes aluseks petitsiooni keele.......17
ANNEX II - Statistics of the petitions received in 2006 based on the language of the petitions......17
III LISA: Petitsioonikomisjoni kirjavahetus..................................................................................18
ANNEX III: Correspondence received by the Committee...........................................................18
IV LISA: 2006. aastal petitsioonikomisjonis arutatud petitsioonid (A punktid)..............................19
ANNEX IV: Petitions discussed in the Committee in 2006 (A points)..........................................19
PARLAMENDIKOMISJONIS TOIMUNUD LÕPPHÄÄLETUSE TULEMUS.......................20
RESULT OF FINAL VOTE IN COMMITTEE.........................................................................20
parlamendi tööaasta (2006) jooksul toimunud petitsioonikomisjoni arutelude kohta
on the deliberations of the Committee on Petitions during the parliamentary year 2006
– võttes arvesse oma varasemaid resolutsioone petitsioonikomisjoni arutelude kohta;
– having regard to its previous resolutions on the deliberations of the Committee on Petitions,
– võttes arvesse petitsioonikomisjoni raportit ( A6‑0392/2007 ),
– having regard to the report of the Committee on Petitions ( A6‑0392/2007 ),
A. arvestades, et petitsiooni esitamise õigus on põhiõigus, mis on lahutamatult seotud Euroopa Liidu kodakondsusega;
A. whereas the right to petition is a fundamental right inextricably linked to citizenship of the European Union,
C. arvestades, et asutamislepingute sätted, mis puudutavad petitsiooni esitamise õigust, on siduvad nii Euroopa Parlamendi, nõukogu kui ka komisjoni jaoks ja nimetatud institutsioonid on nõustunud tagama petitsioonide institutsioonidevahelise järelkäsitlemise;
C. whereas Parliament, the Council and the Commission are all bound by the provisions in the Treaties on the right to petition and have agreed to guarantee the inter-institutional follow-up on petitions,
D. arvestades, et selle õiguse kasutamine aitab oluliselt kaasa Euroopa Liidu jõupingutustele taastada kontakt oma kodanikega ning võimaldab saada ülevaate Euroopa avalikkuse ootustest;
D. whereas the exercise of that right significantly contributes to the efforts of the European Union to reconnect with its citizens and offer an insight into the expectations of the European public,
E. arvestades, et petitsioonid on vahendiks, mille kaudu kodanikud saavad anda oma panuse riiklike, piirkondlike ja kohalike ametivõimude poolt Euroopa õigusaktide ülevõtmise ja rakendamise jälgimisse;
E. whereas petitions constitute a means by which citizens can contribute to the monitoring of the transposition and implementation of European legislation by national, regional and local authorities,
F. arvestades, et petitsioonid on vahendiks Euroopa õigusaktide ja poliitika mõju hindamisel üksikisikutele ja Euroopa Parlamendi teavitamisel nende õigusaktide ja poliitika ebamäärasusest ja väärkohaldamisest, mis mõjutavad otseselt nende peamisi eesmärke;
F. whereas petitions represent a tool for assessing the impact of European laws and policies on individuals and alerting the European Parliament as to the ambiguities and misapplications of those laws and policies which have a direct impact on their very goals,