natgillin/translations-raw huggingface dataset:
· Raportöör annab selgitusi seoses vastuväidete esitamise korraga ja annab võimaluse ettenähtud aja pikendamiseks, kui on tõenäoline jõuda kokkuleppele.
· Your rapporteur also makes clarifications with regards to procedures for opposition , by creating a possibility for the extension of the time foreseen, when it is likely that an agreement will be reaached;
· Raportöör teeb ettepaneku kaasata lisadesse täiendavaid tooteid, mis võiksid KPN, KGT ja GTE kaitse omistamisest kasu saada.
· Your rapporteur proposes that additional products are included in the annexes that include the products that can benefit from PDO, PGI and TSG protection.
· II lisa (praegu vabatahtlikud reserveeritud mõisted) kantakse üle turustusnorme käsitlevasse määrusesse.
· Annex II (currently the optional reserved terms) shall be moved to the Regulation on marketing standards.
Vastavusse viimise osas usub raportöör, et tuleb viia tasakaalu ühest küljest komisjoni tõhusa ja kiire tegutsemise vajadus ning teisest küljest parlamendi ja nõukogu Lissaboni lepingu kohased volitused õigusloome protsessis.
With regards to alignment, your rapporteur believes a balance should be achieved between the need for the Commission to act efficiently and expediently on one hand and the powers Parliament and Council have under the Lisbon Treaty with regards to the legislative process.
Üldiselt toetab raportöör enamikku delegeeritud ja rakendusaktidega seotud ettepanekuid ning arvab, et komisjon on selles osas esitanud tasakaalustatud ettepaneku.
Your rapporteur is generally in favour of most proposals for delegated or implementing acts and believes the Commission has made a balanced proposal in this regard.
– võttes arvesse Hans-Peter Martini puutumatuse äravõtmise taotlust, mille Viini prokuratuur esitas 29. aprillil 2011. aastal ja millest anti teada Euroopa Parlamendi täiskogu istungil 12. mail 2011. aastal;
– having regard to the request for waiver of the immunity of Hans-Peter Martin, forwarded by the Vienna Public Prosecutor’s Office on 29 April 2011 and announced in plenary sitting on 12 May 2011,
– olles vastavalt kodukorra artikli 7 lõikele 3 Hans-Peter Martini 21. mail 2011. aastal ära kuulanud;
– having heard Hans-Peter Martin on 21 May 2011, in accordance with Rule 7(3) of its Rules of Procedure,
– võttes arvesse 8. aprilli 1965. aasta Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide protokolli artiklit 9 ning otsestel ja üldistel valimistel Euroopa Parlamendi liikmete valimist käsitleva 20. septembri 1976. aasta akti artikli 6 lõiget 2;
– having regard to Article 9 of the Protocol of 8 April 1965 on the Privileges and Immunities of the European Union, and Article 6(2) of the Act of 20 September 1976 concerning the election of the members of the European Parliament by direct universal suffrage,
– võttes arvesse Euroopa Liidu Kohtu 12. mai 1964. aasta, 10. juuli 1986. aasta ning 15. ja 21. oktoobri 2008. aasta ning 19. märtsi 2010. aasta otsuseid
– having regard to the judgments of the Court of Justice of the European Union of 12 May 1964, 10 July 1986, 15 and 21 October 2008 and 19 March 2010
– võttes arvesse Austria põhiseaduse artikli 57 sätteid;
– having regard to the provisions of Article 57 of the Austrian Constitution,
– võttes arvesse õiguskomisjoni raportit ( A7-0267/2011 ),
– having regard to the report of the Committee on Legal Affairs ( A7-0267/2011 ),
A. arvestades, et Viini prokuratuur on esitanud taotluse Euroopa Parlamendi liikme Hans-Peter Martini puutumatuse äravõtmiseks, et võimaldada Austria ametiasutustel viia läbi vajalikke uurimisi ja võtta õiguslikke meetmeid Hans-Peter Martini suhtes, taotleda tema kodu või bürooruumide läbiotsimist, konfiskeerida dokumente ning viia läbi arvuti kontrolle või mis tahes muid elektroonilisi otsinguid, mis võivad olla vajalikud, ning algatada kriminaalmenetlus hr Martini suhtes erakonna vahendite väärkasutamise või mis tahes muu õigusliku määratluse alusel, mis võidakse omistada pädevates kriminaalkohtutes väidetavale rikkumisele või väidetavatele rikkumistele;
A. whereas the Vienna Public Prosecutor’s Office has requested the waiver of immunity of Hans-Peter Martin, Member of the European Parliament, in order to enable the Austrian authorities to conduct the necessary investigations and to take legal action against Hans-Peter Martin, to call for a search of his house or offices, to seize documents and to carry out computer checks or any other electronic searches which may be necessary and to initiate criminal proceedings against Mr Martin on the grounds of misappropriation of party funding or any other legal description that might be given to the alleged offence(s) before the criminal courts having jurisdiction,
B. arvestades, et Hans-Peter Martini puutumatuse äravõtmine puudutab väidetavaid rikkumisi, mis on seotud erakonna vahendite väärkasutamisega, mida hõlmab erakonnaseaduse paragrahv 2b;
B. whereas the waiver of immunity of Hans-Peter Martin concerns alleged offences related to misappropriation of party funding, covered by Section 2b of the Law on Political Parties,
C. arvestades, et seetõttu on soovitav teha ettepanek kõnealuse juhtumi puhul parlamendiliikme puutumatus ära võtta,
C. whereas it is therefore advisable to recommend that parliamentary immunity be waived in the case in question,
12. mai 2011. aasta täiskogu istungil andis president vastavalt kodukorra artikli 6 lõikele 2 teada, et on saanud Viini prokuratuurilt kirja, mille edastas Austria alaline esindus Euroopa Liidu juures 29. aprillil 2011. aastal ning milles taotletakse Hans-Peter Martinilt parlamendiliikme puutumatuse äravõtmist.
At the plenary sitting of 12 May 2011, the President announced, in accordance with Rule 6(2) of the Rules of Procedure that he had received a letter from the Vienna Public Prosecutor’s Office, forwarded by the Permanent Representation of Austria to the European Union on 29 April 2011, requesting the waiver of the parliamentary immunity of Mr Hans-Peter Martin.
President edastas taotluse vastutavale komisjonile kodukorra artikli 6 lõike 2 kohaselt.
The President referred the request to the committee responsible, pursuant to Rule 6(2).
Viini prokuratuur kavatseb algatada Euroopa Parlamendi liikme Hans-Peter Martini suhtes menetluse väidete alusel, mille kohaselt on Hans-Peter Martin rikkunud Austria erakonnaseaduse paragrahvi 2b sätteid, kasutades riiklikke vahendeid asjakohatult erakulude katteks ning talle sõprade või äripartnerite poolt esitatud ülemääraste arvete tasumiseks.
The Vienna Public Prosecutor’s Office intends to institute proceedings against Mr Hans-Peter Martin, Member of the European Parliament, on the basis of allegations that Mr Hans-Peter Martin has breached the provisions of Section 2b of the Austrian Law on Political Parties by using State funding inappropriately to meet private expenditure and to settle inflated invoices submitted to him by friends or business associates.
Väited on seotud Euroopa Parlamendi valimiskampaania ajaga, st aastatega 2008–2009.
The allegations relate to the period of the European election campaign, between 2008 and 2009.
Lisaks süüdistatakse hr Martinit rahaliste vahendite kasutamise kontrollimise eest vastutavate audiitorite eksitamises, esitades fiktiivseid dokumente arvepidamise õiguspärasuse ja/või vahendite kasutamise õigusliku aluse õigustamiseks.
In addition, Mr Martin is accused of having misled the auditors responsible for scrutinising the use of funds by submitting ‘fictitious documents’ to justify the lawfulness of the accounting and/or the legal basis for the use of funds.
Eeluurimise käigus kavatseb Viini prokuratuur anda korraldused eelkõige nn Martini nimekirja kuuluvate töötajate poolt kasutatavate valduste läbiotsimiste läbiviimiseks ning omandada juurdepääs teabele, mis puudutab nii Austria kui ka Saksamaa pangakontosid ja pangatehinguid.
In the course of the preliminary investigation, the Vienna Prosecutor’s Office intends to order searches, in particular on the premises used by the staff of the ‘Liste Martin’ and to obtain the release of information concerning bank accounts and bank transactions in both Austria and Germany.
Õiguskomisjonis toimunud kuulamisel jäi hr Martin kindlaks seisukohale, et süüdistus olevat esitatud ühe teise parlamendiliikme ja tema assistendi niisuguste jõupingutuste tulemusel, mis olid suunatud sellele, et asuda tema kohale Euroopa Parlamendi liikmena.
In the course of his hearing by the Committee on Legal Affairs, Mr Martin maintained that the prosecution was brought as a result of the efforts of another Member and his assistant to take his place as Member of the European Parliament.
See olevat hõlmanud õigusvastaselt Euroopa Parlamendi valdustest dokumentide omandamist ja hr Martini elektronposti kinnipidamist, mille kohta olevat hr Martin esitanud kaebuse ka president Buzekile.
This had involved obtaining documents illegally from the premises of the European Parliament and the interception of Mr Martin’s emails, about which Mr Martin had complained to President Buzek.
Aluslepingutele lisatud protokollis nr 7 Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide kohta on sätestatud järgmine artikkel:
Protocol No 7 on privileges and Immunities of the European Union annexed to the Treaties provides as follows:
a) oma riigi territooriumil samasugune immuniteet nagu selle riigi parlamendi liikmetel;
a)in the territory of their own State, the immunities accorded to members of their parliament,
b) teise liikmesriigi territooriumil immuniteet tõkendite ja kohtumenetluse suhtes.
b)in the territory of other Member States, immunity from any measure or detention and from legal proceedings.
Euroopa Parlamendi liikmete immuniteet kehtib ka siis, kui nad sõidavad Euroopa Parlamendi istungipaika ja sealt tagasi.
Immunity shall likewise apply to Members while they are travelling to and from the place of meeting of the European parliament.
Austria õigus
Austrian Law
Austria erakonnaseaduse paragrahv 2b on sõnastatud järgmiselt:
Section 2 b of the Austrian Law on Political Parties reads as follows:
(1) Igale erakonnale eraldatakse avalike suhete jaoks taotluse alusel riiklikke vahendeid allpool sätestatud ulatuses.
(1) For purposes of public relations activities, each political party shall, upon request, be granted public funds to the extent provided as follows.
(2) Niisuguste toetuste suurus määratakse kindlaks järgmiselt:
(2) The volume of such grants shall be ascertained as follows:
a) iga Austria Rahvusnõukogusse kuuluv erakond, kuhu kuulub vähemal viis liiget (klubi moodustamise miinimumnõue) saab igal aastal 218 019 euro suuruse põhisumma;
a) each party represented in the National Council with at least five Members (minimum requirement for constituting a club) shall receive an annual basic amount of Euro 218 019;
b) pärast punkti a kohaste nõuete mahaarvamist jaotatakse lõike 1 kohased ülejäänud vahendid rahvusnõukogus esindatud erakondade vahel neile viimastel rahvusnõukogu valimistel antud häälte alusel;
b) after deduction of the amounts due pursuant to subparagraph a, the remaining funds pursuant to paragraph 1 shall be distributed among the political parties represented in the National Council pro rata to the votes cast for them in the last National Council elections held;
c) erakondadel, kes ei ole rahvusnõukogus esindatud, kuid kes said rahvus nõukogu valimistel rohkem kui 1 % kehtivatest häältest, on valimisaastal õigus toetusele avalike suhete korraldamiseks (lõige 1) sarnaselt punkti b kohaste erakondadega; niisugused vahendid makstakse välja valimistele järgneva aasta esimese kvartali jooksul.
c) political parties not represented in the National Council but having received in an election to the National Council more than 1 per cent of the valid votes cast, shall for the election year be entitled to funds granted for the purpose of public relations activities (paragraph 1) in the same way as political parties pursuant to sub-paragraph b; such funds shall be paid during the first quarter of the year following the election.
(3) Lõike 2 kohaselt eraldatavate vahendite suurus on 14 383 200 eurot.
(3) The funds granted pursuant to paragraph 2 shall amount to Euro 14 383 200.
Alates 2005. aastast vähendatakse või suurendatakse kõnealust summat vastavalt muutusele eelmise aasta tarbijahinnaindeksis 1996, nagu see on avaldatud föderaal asutuse „Statistik Öste rreich” (Austria statistikaamet ) poolt.
Starting in 2005, this amount shall be reduced or increased pro rata to the fluctuations of the previous year ’ s consumer price index 1996 as published by the Federal Institution ‘ Statistik Österreich ’ [Statistics Austria ].
Hr Martinit süüdistatakse Austria kriminaalkoodeksi (paragrahvide 146 (kelmus), 147 (raske kelmus), 153 (omastamine), 153b (toetusvahendite väärkasutus) ja 223 (võltsimine)) kohastes rikkumistes.
Mr Martin is charged with offences under the Austrian Criminal Code (§ 146 (fraud), § 147 (aggravated fraud), § 153 (embezzlement), § 153b (misuse of funding) and § 223 (forgery)).
Võttes arvesse asjaolu, et protokolli artikli 9 punktis a osutatakse immuniteeti käsitlevale siseriiklikule õigusele, tuleb osutada Austria põhiseaduse artiklile 57, mille sõnastus on järgmine:
Lastly, given that Article 9(a) of the Protocol refers to national law on immunities, it is necessary to refer to the Austrian Constitution, Article 57 of which provides as follows:
( 1) Rahvusnõukogu liikmeid ei tohi kunagi võtta vastusele oma ametiülesannete täitmisel antud häälte alusel ja üksnes rahvusnõukogu poolt oma ametiülesannete raames tehtud suuliste või kirjalike avalduste alusel.
( 1) The members of the National Council may never be made responsible for votes cast in the exercise of their function and only by the National Council on the grounds of oral or written utterances made in the course of their function.
(2) Rahvusnõukogu liikmeid võib vahistada kriminaalkuriteo tõttu – välja arvatud kuriteo toimepanekult tabamise korral – üksnes rahvusnõukogu nõusolekul.
(2) The members of the National Council may on the ground of a criminal offence – the case of apprehension in the act of committing a crime excepted – be arrested only with the consent of the National Council.
Rahvusnõukogu liikmete elukoha läbiotsimised nõuavad samuti rahvusnõukogu nõusolekut.
Domiciliary visitations of National Council members likewise require the National Council ’ s consent.
(3) Muidu võib rahvusnõukogu nõusolekuta võtta rahvusnõukogu liikme suhtes kuriteo alusel õiguslikke meetmeid üksnes juhul, kui see ei ole ilmselgelt seotud kõnealuse liikme poliitilise tegevusega.
(3) Legal action on the ground of a criminal offence may otherwise without the national Council ’ s consent be taken against members of the National Council only if it is manifestly not connected with the political activity of the member in question.
Asjaomane ametiasutus peab aga taotlema rahvusnõukogult otsust niisuguse seose olemasolu kohta, kui kõnealune liige või kolmandik kõnealuste küsimustega tegeleva alalise komisjoni liikmetest seda nõuab.
The authority concerned must however seek a decision by the National Council on the existence of such a connection if the member in question or a third of the members belonging to the Standing Committee entrusted with these matters so demands.
Niisuguse nõudmise korral lõpetatakse või katkestatakse viivitamata kõik õiguslikud menetlustoimingud.
Every act of legal process shall in the case of such a demand immediately cease or be discontinued.
(4) Kõikidel kõnealustel juhtudel loetakse rahvusnõukogu nõusolek antuks, kui ta ei ole kaheksa nädala jooksul langetanud otsust niisuguse asutuse asjaomase taotluse kohta, kes on pädev kohtumenetlust läbi viima; selleks et tagada otsuse õigeaegne vastuvõtmine rahvusnõukogu poolt, paneb president niisuguse taotluse hääletusele hiljemalt tähtaja eelviimasel päeval.
(4) In all these cases the consent of the National Council counts as granted if within eight weeks it has not given a ruling on an appropriate request by the authority competent for the institution of legal action; the President, with a view to the National Council ’ s adoption of a resolution in good time, shall at the latest put such a request to the vote on the day but one before expiry of the deadline.
Tähtaeg ei hõlma aega, kus rahvusnõukogul istungeid ei toimu.
The latter does not include the period when the National Council is not in session.
(5) Kui liige tabatakse kuriteo toimepanekult, peab asjaomane asutus vahistamisest viivitamata teavitama rahvusnõukogu presidenti.
(5) In case of a member ’ s apprehension in the act of committing a crime, the authority concerned must immediately notify the President of the National Council of the occurrence of the arrest.
Kui rahvusnõukogu või juhul, kui tegemist on ajaga, kus istungeid ei toimu, kõnealuste küsimustega tegelev alaline komi sjon seda nõuab, tuleb vahi all pidamine peatada või kogu õigus menetlus lõpetada.
If the National Council or when it is not in session the Standing Committee entrusted with these matters so demands, the arrest must be suspended or the legal process as a whole be dropped.
(6) Liikmete puutumatus lõpeb päeval, mil tuleb kokku uus valitud rahvusnõukogu, ning rahvusnõukogu niisuguste ametnike puhul , kelle ametiaeg ületab kõnealust kuupäeva, lõpeb puutumatus nende ametiaja lõppedes.
(6) The immunity of members ends with the day of the meeting of the newly elected National Council, that of functionaries of the National Council whose tenure of office extends beyond this date on the expiry of this term of office.
(7) Üksikasjalikud tingimused on sätestatud rahvusnõukogu kodukorda käsitlevas föderaalseaduses.
(7) The detailed provisions are settled by the federal law on the House of Representatives ’ Standing Orders.
Eespool esitatud kaalutluste alusel ja vastavalt kodukorra artikli 6 lõikele 2 soovitab õiguskomisjon pärast parlamendiliikme puutumatuse äravõtmise poolt- ja vastuargumentide uurimist Euroopa Parlamendil Hans-Peter Martinilt parlamendiliikme puutumatuse ära võtta.
On the basis of the above considerations and pursuant to Rule 6(2) of the Rules of Procedure, the Committee on Legal Affairs, having examined the reasons for and against waiving the Member’s immunity, recommends that the European Parliament should waive the parliamentary immunity of Hans-Peter Martin.
Nõukogu otsuse eelnõu Euroopa Liidu liikmesriikide ning Islandi ja Norra vahelist üleandmismenetlust käsitleva Euroopa Liidu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahelise lepingu sõlmimise kohta
on the draft Council decision on the conclusion of the Agreement between the European Union and the Republic of Iceland and the Kingdom of Norway on the surrender procedure between the Member States of the European Union and Iceland and Norway
mis käsitleb nõukogu otsuse eelnõu Euroopa Liidu liikmesriikide ning Islandi ja Norra vahelist üleandmismenetlust käsitleva Euroopa Liidu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahelise lepingu sõlmimise kohta
on the draft Council decision on the conclusion of the Agreement between the European Union and the Republic of Iceland and the Kingdom of Norway on the surrender procedure between the Member States of the European Union and Iceland and Norway
– võttes arvesse nõukogu otsuse eelnõu (05307/2010);
– having regard to the draft Council decision (05307/2010),
– võttes arvesse Euroopa Liidu liikmesriikide ning Islandi ja Norra vahelist üleandmismenetlust käsitleva Euroopa Liidu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahelise lepingu eelnõu (09644/2006);
– having regard to the draft agreement between the European Union and the Republic of Iceland and the Kingdom of Norway on the surrender procedure between the Member States of the European Union and Iceland and Norway (09644/2006),
– võttes arvesse nõusoleku taotlust, mille nõukogu esitas vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 82 lõike 2 punktile d ja artikli 218 lõike 6 teise lõigu punktile a (C7-0032/201);
– having regard to the request for consent submitted by the Council in accordance with Article 82(1), point (d) and Article 218(6), second subparagraph, point (a), of the Treaty on the Functioning of the European Union ( C7-0032/2010 ),
– võttes arvesse kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni soovitust (A7-0268/2011),
– having regard to the recommendation of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs ( A7-0268/2011 ),
Nõukogu volitas 2001. aasta juulis nõukogu eesistujariiki alustama Euroopa Komisjoni abiga läbirääkimisi Norra ja Islandiga vastastikuse õigusabi ja väljaandmislepingute sõlmimiseks.
In July 2001 the Council authorised the Council Presidency, assisted by the European Commission, to start negotiating MLA and extradition agreements with Norway and Iceland.
Väljaandmisleping pidi kehtima Islandi ja Norra kohta 1996. aasta väljaandmise ELi konventsiooni nende sätete osas, mida ei loeta Schengeni acquis ’ osaks.
The extradition agreement was due to apply to Iceland and Norway the provisions of the 1996 EU Convention on Extradition, considered as not being part of the Schengen aquis.
Läbirääkimisvolitusi ajakohastati 2002. aastal, kuna oli jõutud kokkuleppele, et ELis asendatakse väljaandmine Euroopa vahistamismäärusele tugineva üleandmismenetlusega.
The mission statement was updated in 2002 after it was agreed that extradition within the EU would be replaced by a surrender procedure under the European arrest warrant.
Hoolimata otsusest mitte siduda Euroopa vahistamismäärust Schengeni alaga, leidis nõukogu, et võttes arvesse Schengeni riikide erisuhet ELi liikmesriikidega, oleks kasulik kohaldada üleandmismenetluse mudelit ka nende riikide suhtes.
Despite the decision not to link the European arrest warrant to Schengen, the Council agreed that it would be useful to apply the surrender procedure model to the Schengen countries, given their privileged partnership with the EU Member States.
Nõukogu volitas nõukogu eesistujariiki alustama läbirääkimisi Norra ja Islandiga, et sõlmida Euroopa Liidu lepingu artiklite 24 ja 38 alusel kõnealuste riikidega lepingud kriminaalasjades tehtava õigusalase koostöö ja üleandmiskorra kohta.
The Council authorised the Presidency of the Council to negotiate Agreements with Norway and Iceland on judicial cooperation in criminal matters and surrender procedures on the basis of Articles 24 and 38 of the Treaty on European Union.
Nõukogu saavutas üleandmislepingu suhtes üldise lähenemisviisi 28. juunil 2006, kuid lepingut ei ole veel ametlikult sõlmitud, kuna Lissaboni lepingu jõustumise ajal ei olnud liikmesriikide ratifitseerimisprotsess veel lõpule jõudnud ning nüüd tuleb kohaldada Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 218 sätestatud uut menetlust.
Council reached a general approach on the surrender agreement on 28 June 2006 but the agreement has not yet been formally concluded as at the moment of the entry into force of the Treaty of Lisbon the ratification process by Member States was not finalised and the new procedure provided for by Article 218 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) has now to be applied.
Seetõttu võib nõukogu vastu võtta otsuse lepingu sõlmimise kohta alles pärast Euroopa Parlamendi nõusoleku saamist.
As a consequence, the Council may adopt the decision concluding the agreement, only after obtaining the consent of the European Parliament.
II – Lepingu sisu
II - Substance of the Agreement
Lepingu eesmärk on tõhustada üleandmismenetlust süüdistuse esitamiseks või karistuse täitmiseks ühelt poolt liikmesriikide ja teiselt poolt Norra ja Islandi vahel, võttes miinimumnõuetena arvesse 27. septembri 1996. aasta Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise väljaandmise konventsiooni sätteid.
This agreement is aimed at improving the surrender procedure between the Member States and Norway and Iceland for the purpose of the prosecution or execution of sentence, by taking account of the terms of the Convention of 27 September 1996 relating to extradition between the Member States of the EU as minimum standards.
Lepinguosalised tagavad vastavalt lepingu sätetele, et väljaandmissüsteem põhineb vahistamismäärusele tuginevale üleandmise mehhanismile.
In accordance with the provisions of the Agreement, the contracting parties will ensure that the extradition system will be based on a mechanism of surrender pursuant to an arrest warrant.