natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ELi puhul on tulevase laienemise tempo ja ulatus väga ebaselge.
In the case of the EU, the pace and scale of future enlargement is a big unknown.
Liidu tulevast suurust ja kuju teadmata oleks hulljulge püüda määratleda täna Euroopa postnatsionaalse parlamentaarse demokraatia lõplikku saatust.
Without knowing the future size and shape of the Union, it would be foolhardy to try to settle today the final destiny of post-national parliamentary democracy in Europe.
Kuid me teame vähemalt piisavalt Euroopa tuleviku alternatiivsete stsenaariumide kohta, nii et võime olla kindlad, et tugev, elujõuline, otse valitud parlament peaks ja saab olema liidu valitsemissüsteemi keskmes.
But we know at least enough about the alternative scenarios for Europe’s future for us to be certain that a strong, vital, directly elected Parliament should be ‑ and will be ‑ at the heart of its system of governance.
Privileegide ja immuniteetide protokolliga on seotud oluline lõpetamata tegevus.
There is important unfinished business concerning the Protocol on Privileges and Immunities.
See dokument on pärit peaaegu viiekümne aasta tagusest ajast, kui Euroopa Parlamendi liikmed olid ka oma riigi parlamendi liikmed ning kui oli mõistagi asjakohane, et siseriiklikud asutused otsustasid, millal ja kuidas antakse EP liikmetele puutumatus riiklikest seadustest.
This instrument dates back almost fifty years to a time when Members of the European Parliament were also Members of their national parliaments, and when it was no doubt appropriate that national authorities were responsible for deciding when and how MEPs should be exempted from national law.
Parlamendiliikmete põhimääruse kokkuleppimise ajal 2005. aastal võttis parlament siiski seisukoha, et protokolli tuleks muuta, viies see kooskõlla parlamendi praeguse sõltumatu, otse valitava ja täielikult vastutava kogu staatusega.
At the time of the agreement on the Members' Statute in 2005, however, Parliament took the view that the Protocol should be revamped to accord with the Parliament's contemporary status as an independent, directly elected and fully responsible assembly.
EP liikmete volituste kontrollimise ning vabade kohtade täitmise riiklike ja ELi kordade vahel on olnud mitmeid vastuolusid ning need on toonud kaasa suuri erinevusi EP liikmete õiguslikus seisundis 27 liikmesriigis.
There have been a number of instances of conflict between the national and EU regimes concerning the verification of the credentials of MEPs and for the filling of vacancies which have exposed real discrepancies over the legal position of MEPs in their 27 different home states.
Parlamendil peaks nüüd olema õigus võtta meetmeid EP liikme volituste äravõtmise vastu liikmesriigi poolt, juhul kui siseriiklik õigus on vastuolus kõnealuse aktiga või Euroopa Liidu õigusega.
Parliament should now be enabled to take action against the withdrawal of a mandate of an MEP by a State where and in so far as national law is in conflict with the Act or the law of the European Union;
Parlamendiliikmete põhimäärust puudutava läbirääkimiste tulemusel saavutatava kokkuleppe lahutamatu osana nõustus nõukogu vaatama läbi kõik tagajärjed, mida põhimäärus võib esmase õiguse seisukohast avaldada.
As an integral part of the negotiated agreement on the Members' Statute, Council agreed to review any consequences the Statute might have in terms of primary law.
Parlament palus võtta läbivaatamise aluseks oma 2003. aasta juuni resolutsiooni, milles tehti ettepanek EP liikmete privileegide ja immuniteetide uute sätete kohta
Parliament has asked that its resolution of June 2003 which proposed new provisions on the privileges and immunities of MEPs should be used as a basis for that review.
Vt ELT C 068E, 18.03.2004, lk 115-126 ja ELT C 303E, 13.12.2006, lk 830-831. .
See OJ C 068E, 18-03-2004, pp. 115-126 and OJ C 303E, 13-12-2006, pp. 830-831.
Praeguseks ei ole selles küsimuses edasiminekut toimunud.
To date, there has been no progress on this matter.
Nüüd, pärast Lissaboni lepingu jõustumist, on vaja, et need olulised küsimused lisataks parlamendi reformi kõiki aspekte kaaluva konvendi päevakorda.
What is needed now, after Lisbon, is for these important questions to be placed on the agenda of a Convention tasked to consider all aspects of parliamentary reform.
Sooline ja etniline ebavõrdsus
Gender and ethnic imbalance
EP naisliikmete arv on alates esimestest valimistest 1979. aastal enam kui kahekordistunud, moodustades nüüd 35,5% liikmete koguarvust.
The number of women MEPs has more than doubled since the first elections in 1979, and now stands at 35.5 per cent of the total.
Ka siin on riikide vahel erinevusi.
Here again, there are marked variances among States.
2009. aasta koosseisus on Soomet ja Rootsit esindavatest EP liikmetest enamik naised, Sloveenia, Leedu, Iirimaa, Itaalia, Poola, Tšehhi Vabariigi ja Luksemburgi esindajatest on naisi alla kolmandiku ning Maltalt pole ühtegi naist
In the 2009 Parliament, Finland and Sweden have a majority of women MEPs; less than a third of MEPs from Slovenia, Lithuania, Ireland, Italy, Poland, the Czech Republic and Luxembourg are women; and Malta has none.
Vt IV lisa. .
See Annex IV.
Me ei tee ettepanekut kehtestada soolise ebavõrdsuse kaotamiseks kvoote.
We do not propose to impose quotas to redress the gender imbalance.
Kuigi erakondi tuleks kutsuda üles püüdlema selle poole, et 2014. aastaks oleks vähemalt 40% parlamendiliikmetest naised, nagu soovitab Euroopa Nõukogu Parlamentaarne Assamblee.
However, political parties should be urged to aim for a target of there being at least 40 per cent of women in 2014, as recommended by the Parliamentary Assembly of the Council of Europe.
Tuleb märkida, et peaaegu kõigis riikides on naiste esindatus Euroopa Parlamendis suurem kui riikide parlamentides.
It should be noted that in almost all States, women’s representation is better in the European Parliament than it is in the national parliaments.
Etniliste vähemuste olukord on palju halvem.
The position with regard to ethnic minorities is much worse.
On väga vähe aasia ja afrokariibi päritolu EP liikmeid.
There are very few Asian or Afro-Caribbean MEPs.
Kui ELi kodakondsus peab saama võimalikuks ka sisserändajate kogukondadele ning nende järglastele, peavad erakonnad tagama oma tippkandidaatide hulgas asjakohase etnilise esindatuse.
If EU citizenship is to be made a reality for immigrant communities and their descendants, the political parties must ensure a decent mix of ethnicity among their top candidates.
Järelduste tegemine
Drawing conclusions
Selle arutelu põhjal on selge, et alles jääb märkimisväärne hulk olulisi valimisprotseduuri puudutavaid küsimusi, mis nende tõhusal käsitlemisel muudaksid Euroopa Parlamendi valimised tulevikus ühtsemaks ja tooksid kasu ühtekuuluvust, legitiimsust, tõhusust ja pluralismi silmas pidades.
It is clear from this discussion that there remain a significant number of important questions of electoral procedure which, if addressed effectively, would make the elections to the Parliament more uniform in the future than they have been in the past and should bring benefits in terms of cohesion, legitimacy, efficiency and pluralism.
Raportöör on tänulik Brüsselis 25.–26. mail 2008 peetud kodakondsust ja valimismenetlust käsitlevas töörühmas osalejate antud stiimuli eest.
The rapporteur is grateful for the stimulus provided by the participants in a workshop on Citizenship and Electoral Procedure , held in Brussels on 25-26 March 2008.
Dokumentide koostamisele aitasid kaasa Betty de Hart, Dieter Gosewinkel, Sara Hagemann ja Simon Hix, Eva Ųstergaard-Nielsen, Ken Ritchie ja Jo Shaw.
Papers were contributed by Betty de Hart, Dieter Gosewinkel, Sara Hagemann & Simon Hix, Eva Østergaard-Nielsen, Ken Ritchie and Jo Shaw.
Kõnealused dokumendid ja arutelu kokkuvõte on kättesaadav aadressil:
These papers and a summary of the discussion can be found at:
Oleme juba väljendanud oma seisukohta, et valimisreformi alane konvent on nii vajalik kui ka soovitav, et arutada demokraatlikult ja laiapõhjaliselt valimisõiguse, valimisaktiivsuse, koosseisu, privileegide ja hääletussüsteemiga seotud küsimuste kompleksi.
We have already signalled our view that a Convention on electoral reform is both necessary and desirable to consider in a democratic and comprehensive manner the complex set of interrelated issues of franchise, turnout, composition, privileges and voting system.
Igal juhul oleks otstarbekas vaadata vähemalt läbi eri riikides kasutatavad valimissüsteemid eesmärgiga kaotada suuremad erinevused ja kõrvalekalded
It would be useful in any case ‑ and if nothing else ‑ to review the different national electoral systems in use with a view to ironing out the more obvious dissimilarities and anomalies.
Vt V lisa. .
See Annex V.
Samal ajal kui valimisreformi üks olulistest eesmärkidest peaks olema valimisaktiivsuse parandamine, on ka ettepanekuid (näiteks valimisea alandamine), mis ei pruugi selle eesmärgi saavutamisele kaasa aidata, kuid on oma olemuselt siiski kasulikud.
While it must be a major objective of electoral reform to encourage increased turnout, there will be some proposals ‑ for example, reducing the voting age ‑ which may not be conducive to achieving that goal but which, nevertheless, have some intrinsic merit.
Oluline eesmärk on parandada nendel valimistel Euroopa mõõdet, et avalik arvamus ja meedia osaleksid poliitiliste otsuste tegemisel Euroopa Liidu tuleviku üle.
The critical goal is to enhance the European dimension to these elections so that public opinion and the media engage in making political choices about the future of the European Union.
Euroopa erakondadel on siin oluline roll.
Here the role of the European political parties will be critical.
Ilma föderaalse tasandi elujõuliste erakondadeta jääb puudu demokraatia oluline element.
Without viable political parties at the federal level, an essential sinew of democracy is missing.
Seetõttu tehakse ettepanek valida järgmistel, 2014. aasta parlamendivalimistel lisaks traditsiooniliselt riiklikest ja piirkondlikest valimispiirkondadest valitavale 751 EP liikmele 25 täiendavat EP liiget ühtsest, üleeuroopalisest valimisringkonnast.
That is why it is proposed that, in addition to the 751 MEPs elected in the traditional way from national and regional constituencies, a supplement of 25 MEPs is added to the next Parliament in 2014 to be elected from a single, pan-EU constituency.
Kandidaatide valimise ja nende nimekirja koostamise ning häälte nimel konkureerimise eest kannaksid hoolt Euroopa erakonnad.
It is the European political parties which would be responsible for selecting the candidates, ordering their list, and competing with each other for votes.
Selline uuendus muudaks Euroopa Parlamendi valimisi ning suurendaks selle esindusvõimet, peegeldades Lissaboni lepingu muudatust, mis sätestab, et EP liikmed on nüüdsest „liidu kodanike esindajad”, mitte „riikide rahvaste esindajad”
Such an innovation would transform the elections to the European Parliament and increase its representative capability – reflecting the Lisbon treaty change that lays down that MEPs are now to be ‘representatives of the Union’s citizens’ rather than ‘representatives of the peoples of the States’.
Vastavalt EÜ Euroopa Liidu lepingu artikli 14 lõige 2 ja Euroopa Ühenduse Asutamislepingu artikkel 189. .
Article 14(2) TEU and Article 189 TEC, respectively.
Üleliidulise nimekirja üle hääletamine oleks muidugi vabatahtlik ja toimuks teise valimissedeli abil, mida pakutakse valimisjaoskondades igale hääletajale.
Voting for the EU-wide list will, of course, be optional, with a second ballot paper being offered to each voter in the polling stations.
Võiks eeldada, et see võimalus kasvab aja jooksul, kui valijad harjuvad poliitika uue mõõtmega ning erakonnad omandavad üleliidulisel tasandil konkureerimise oskusi.
One might expect the take-up of this option to grow over time as the electorate became accustomed to the new dimension to politics and the political parties became skilled at campaigning on an EU-wide basis.
Kui me soovime Euroopa Parlamendi riigiülest olemust võimendada, oleks oluline vältida samal ajal hääletajate võõrandumist, rõhutades üksnes Euroopa Liidu suurust ja kodaniku tunnetatud kaugust „Brüsselist”.
If we are to enhance the transnational character of the European Parliament, it would be important at the same time to avoid the alienation of voters by only accentuating the large size of the Union and the perceived distance of ‘Brussels’ from the individual citizen.
Nagu järjekindel Eurobaromeeter ja muud arvamusuuringud näitavad, on valijaskond ELi valitsemissüsteemist harva hästi teavitatud.
As persistent Eurobarometer and other opinion polls suggest, the electorate is scarcely well informed about the EU’s system of governance.
Hääletajad kalduvad ennast kõige paremini samastama väikeste valimisringkondadega.
Voters tend to identify best with smaller electoral districts.
Samuti reageeritakse positiivselt võimalusele valida, kas hääletada ühelt poolt tervikuna etteantud erakonnanimekirja poolt või teiselt poolt näidata oma eelistust, valides erakonnanimekirjast üksikkandidaadi.
They also respond positively to being able to exercise a choice between voting merely en bloc for a preordained party list, on the one hand, and, on the other, being able to indicate a preference for an individual candidate from the party list.
Meetmeid on võimalik võtta mõlemas küsimuses.
Action can be taken to address both of those issues.
Seetõttu tehakse raportis ettepanek luua esiteks suuremates riikides kohustuslikus korras piirkondlikud, territoriaalsed ning suuremate riikide valimisjaoskondade valimisringkonnad.
That is why the Report proposes, first, the mandatory creation of regional, territorial constituencies within the larger States and, second, the compulsory use of the preferential semi-open list system.
Need on raporti põhiettepanekud.
These are the key proposals in the Report.
Need on mõeldud Euroopa Parlamendi demokraatliku legitiimsuse laiendamiseks Euroopa kodakondsuse idee tugevdamise kaudu.
They are designed to broaden the democratic legitimacy of the European Parliament by strengthening the idea of European citizenship.
Need annavad Euroopa erakondadele raison d’être ’i, olemasolu põhjuse, mida neil praegu pole.
They will give the European political parties a raison d'être that they do not have at the moment.
Need aitavad kasulikult täiendada reforme, mille on algatanud Lissaboni leping, pidades silmas esindus- ja osalusdemokraatiat.
They will usefully complement the reforms introduced already by the Lisbon treaty with respect to representative and participatory democracy.
1. luua riikidevaheline valimisringkond 25 täiendava EP liikme jaoks, keda valitakse sooliselt võrdse eelisnimekirja süsteemi alusel;
Create a transnational constituency for 25 additional MEPs to be elected by a second vote according to a preferential list system, gender-balanced;
Reformi protsess
The process of reform
Siin esitatud reformipakett nõuab mitmete ELi esmase õiguse vahendite loomist vastavalt eri protseduuridele.
The package of reforms proposed here requires a number of instruments of EU primary law to be made according to different procedures.
(a) üleliidulise nimekirja kasutuselevõtmine EP 25 täiendava liikme valimiseks nõuab Euroopa Liidu lepingu artikli 14 lõike 2 muutmist vastavalt korrale, mis on ette nähtud lepingu korraliseks läbivaatamiseks, ehk konvendiga, millele järgneb valitsustevaheline konverents ja kõikide riikide poolne ratifitseerimine
(a) The introduction of an EU-wide list for 25 additional MEPs requires a change to Article 14(2) TEU via the procedures laid down for the ordinary revision of the treaty, namely a Convention followed by an IGC, with ratification by all the states.
Euroopa Liidu lepingu artikli 48 lõiked 2, 3 ja 4. ;
Article 48(2), (3) and (4) TEU.
(b) privileegide ja immuniteetide protokolli läbivaatamiseks on vajalik sama menetlus;
(b) Revision of the Protocol on Privileges and Immunities necessitates the same procedure.
(c) 751 koha õigeaegne ümberjagamine järgmisteks valimisteks nõuab Euroopa Ülemkogu ühehäälset otsust ettepaneku kohta ning parlamendi nõusolekut
(c) The redistribution of the 751 seats in time for the next elections requires a unanimous decision of the European Council on a proposal and with the consent of the Parliament.
Euroopa Liidu lepingu artikli 14 lõige 2. ;
Article 14(2) TEU.
(d) teised valimisreformi elemendid nõuavad nõukogult eraldi ühehäälset õigusakti parlamendi ettepaneku ja liikmete absoluutse enamusega antava heakskiidu põhjal, millele järgneb heakskiitmine kõigi riikide parlamentide poolt
(d) Other elements concerning the electoral procedure require a special law of the Council, acting unanimously, on a proposal and with the consent of Parliament, acting by an absolute majority of its Members, followed by the endorsement by all national parliaments.
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 223 lõige 1. .
Article 223(1) TFEU.
See seadusandlik erimenetlus võib toimuda 1976. aasta lepingu muutmise teel, nagu on soovitatud käesolevas raportis.
That special legislative procedure may take the form of an amendment to the 1976 Act, as is proposed in this Report.
Alternatiivina võib olla läbipaistvuse huvides siiski palju kohasem lisada lepingutele uus protokoll valimise korra kohta, mis asendaks algse õigusakti ja hõlmaks kõiki siin kirjeldatud esmase õiguse aspekte.
Alternatively, it may, however, be thought more suitable for reasons of transparency to introduce a new protocol to the Treaties on the electoral procedure which would replace the original legislation and incorporate all the different elements of primary law discussed here.
Pärast siin esitatud põhiliste reformiettepanekute vastuvõtmist on vaja õigeaegseid rakendusakte, et luua näiteks ELi uus valimisamet.
Once the basic reforms proposed here are carried, implementing legislation will be required in due course, for example, to establish the new EU electoral authority.
Need reformid avaldavad mõju nii ELi kui ka riikide eelarvele.
There will be budgetary consequences both for the EU and States as a result of these reforms.
Kuigi on vaja mitmesuguseid vahendeid ja protseduure, kujutab reform endast sidusat meetmepaketti, mida tuleb kaaluda tervikuna.
While different instruments and procedures are required, the reforms constitute a coherent package of measures which should be considered in their entirety.
Õnneks pakub konvendi foorum ideaalset mehhanismi küllaltki keeruka ja riiklikku õigust oluliselt mõjutava küsimustekogumi põhjalikuks aruteluks ning hõlmab olulisi põhiseaduslikke muudatusi.
Fortunately, the forum of the Convention provides the perfect mechanism for a comprehensive deliberation on a set of issues which are fairly complex, will have a big impact on national law, and carry important constitutional implications.
Konvent on heal positsioonil mitte ainult seetõttu, et kaasab Euroopa Ülemkogu, komisjoni ja riikide parlamendid olulisse arutellu parlamendireformi üle, vaid ajendab ka laiapõhjalisemale konsulteerimisele erakondade, akadeemiliste ringkondade, valimisametnike, valitsusväliste organisatsioonide jne esindajatega.
A Convention will be in a good position not only to engage the European Council, Commission and national parliaments in a substantive debate on parliamentary reform, but also to stimulate wider consultation with representatives of political parties, academia, electoral officers, non-governmental organisations etc.
Parlamendi jaoks oleks asjakohane esitada nõukogule oma ettepanekud lepingu läbivaatamiseks, andes samal ajal teada, et see on vajalik konvendi korraldamiseks.
It would be appropriate for Parliament, in submitting its proposals to the Council for treaty revision, to indicate at the same time that it will be requiring the holding of a Convention.
Ajakava kujuneks järgmiselt: parlamendi ettepanekute heakskiitmine 2010. aasta juulist septembrini; Euroopa Ülemkogu otsus valitsustevahelise konverentsi korraldamiseks oktoobrist detsembrini; konvendi ja valitsustevahelise konverentsi pidamine 2011. aasta kevadel ja suvel; riikidepoolne ratifitseerimine ja Euroopa Parlamendi nõusolek 2010. aasta juunis, millele järgnevad rakendusmeetmed; otsus kohtade jagamise kohta tehakse hiljemalt mais 2013 ehk õigel ajal selleks, et valimised saaksid toimuda reformitud süsteemi alusel mais 2014.
The timetable suggests itself: approval by Parliament of its proposals July-September 2010; decision of European Council to convene an IGC, October-December; holding the Convention and IGC, spring and summer 2011; national ratification and European Parliament consent by June 2012, followed by implementing measures; decision on redistribution of seats by May 2013 at the latest, in time for the elections to take place under the reformed system in early May 2014.
Vastu võetud 15. juulil 1998; EÜT C 292, 21.9.1998.
Adopted on 15 July 1998; OJ C 292, 21.9.1998.
– võttes arvesse De Vriesi resolutsiooni ettepanekut Euroopa Parlamendi liikmete valimise ühise menetluse kohta ( B4-0723/96 );
– having regard to the motion for a resolution by Mr De Vries on the uniform electoral procedure for the election of Members of the European Parliament ( B4-0723/96 ),
– võttes arvesse oma raporteid ühtse valimismenetluse kohta ning eriti oma 10. oktoobri 1991. aasta
– having regard to its reports on a uniform electoral procedure, and in particular its resolutions of 10 October 1991
– võttes arvesse otsestel ja üldistel valimistel esindajate Euroopa Parlamenti valimist käsitlevat akti, mis on lisatud nõukogu 20. septembri 1976. aasta otsuse juurde;
– having regard to the Act concerning the election of the representatives of the European Parliament by direct universal suffrage annexed to the Council Decision of 20 September 1976,
– võttes arvesse ühtset valimismenetlust käsitlevat 22. oktoobri 1996. aasta ettepanekut, mille esitas Saksamaa Liitvabariigi valitsus valitsustevahelisel konverentsil ja millesse on üle võetud Euroopa Parlamendi 10. märtsi 1993. aasta resolutsiooni põhiaspektid;
– having regard to the proposal of 22 October 1996 on a uniform electoral procedure which was tabled by the Government of the Federal Republic of Germany at the Intergovernmental Conference (IGC) and which reproduces the key aspects of Parliament’s resolution of 10 March 1993,
– võttes arvesse EÜ asutamislepingu artikli 138 lõiget 3 ja selles Amsterdami lepinguga tehtud muudatusi;
– having regard to Article 138(3) of the EC Treaty and the modification thereof effected by the Treaty of Amsterdam,
– võttes arvesse kodukorra artiklit 148;
– having regard to Rule 148 of its Rules of Procedure,
– võttes arvesse institutsiooniliste küsimuste komisjoni raportit ning õigusküsimuste ja kodanike õiguste komisjoni arvamust ( A4-0212/98 ),
– having regard to the report of the Committee on Institutional Affairs and the opinion of the Committee on Legal Affairs and Citizens' Rights ( A4-0212/98 ),
A. arvestades, et Amsterdami lepinguga võetakse kasutusele kõikidele liikmesriikidele ühised põhimõtted ja järgitakse seega suuniseid, mille Euroopa Parlament sätestas oma eespool nimetatud 10. märtsi 1993. aasta resolutsioonis, milles ei tehtud selgesõnaliselt ettepanekut luua ühtne valimissüsteem, vaid esitati ainult üldised suunised;
A. whereas the Treaty of Amsterdam introduces the concept of 'principles common to all Member States', following the guidelines set out by Parliament in its resolution of 10 March 1993 referred to above, which did not explicitly propose a uniform electoral system but merely general guidelines,
B. arvestades, et Ühendkuningriigi valitsus esitas parlamendile seaduseelnõu, millega võetakse kasutusele võrdeline esindatus Euroopa Parlamendi 1999. aasta valimisteks;
B. whereas the Government of the United Kingdom has tabled a bill in Parliament, introducing regional proportional representation for the European elections in 1999,
C. arvestades, et laienemisläbirääkimiste tulemusel ühineb Euroopa Liiduga tõenäoliselt kümme uut liikmesriiki;
C. whereas the negotiations on enlargement will probably lead to ten new Member States joining the European Union,