natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ühendkuningriigi asutused teatasid komisjonile ametlikult kolmanda elukindlustusdirektiivi ülevõtmisest Ühendkuningriigi seadusse 29. juunil 1994, kinnitades direktiivi jõustumist 1. juulil 1994
The formal notification by the UK authorities to the Commission having transposed the 3LD into UK law was on 29 June 1994, confirming its entry into force on 1st July 1994
Tõendis ES-1 väideti, et Ühendkuningriik tegi valiku osalise ja kaudse lähenemisviisi kasuks, taotledes oma juba komplitseeritud ja keeruka reguleerimissüsteemi kohandamist direktiivide põhimõtete ja standarditega.
ES-1 stated that " the UK opted for a piecemeal and indirect approach aimed at adjusting its already complex and sophisticated regulatory system with the principles and standards of the directives.
Seevastu Hispaania ja Iirimaa valisid mehaanilisema ja konsolideeritud lähenemisviisi, mis põhines direktiivi toomises siseriiklikku õigussüsteemi ühe õigussätte vastuvõtmise kaudu, mis kordas peamiselt direktiivi struktuuri ja teksti.
By contrast, Spain and Ireland opted for a more mechanical and consolidated path based on the importation of the Directive into the domestic legal system through the adoption of a single legislative act, which basically reproduced the structure and text of the Directive.
Põhimõtteliselt on niisugused erinevad ülevõtmise vormid kooskõlas ühenduse seadusega, (kuid) meetodite ja vormide valiku vabadus ei vabasta liikmesriike direktiivi siduvatest mõjudest, mis puutub saavutatavasse tulemusse. .
In principle... such different forms of transposition are compatible with Community law, (but) the freedom of choice on the methods and forms does not exempt Member States from the binding effects of a directive “as to the results to be achieved”. .
See tähtaeg on tähtis, võttes arvesse Ühendkuningriigi reguleerivate asutuste rolli Equitable Life’i juhtumis, kuna nende tegevust (kindlustusmatemaatiliste aruannete kontroll, usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve) ajavahemikul 1989–1993 reguleerisid esimese elukindlustusdirektiivi (79/267/EMÜ) sätted.
This deadline is important when considering the role of UK regulators in the Equitable Life case, as their action in the years 1989-1993 (scrutiny of actuarial reports, prudential supervision) was accordingly ruled by provisions of the First Life Directive (79/267/EEC).
Euroopa Kohtu otsustes asetati korduvalt erilist rõhku direktiivi eesmärgile
European Court of Justice (ECJ) rulings have repeatedly placed particular emphasis on the purpose of a directive.
Vt kohtuasju C-14/83 von Colson v. Kaman, lõige 15 ning C-62/00 Marks & Spencer v. Customs & Excise, lõige 27. .
see cases C-14/83 von Colson and Kaman, para.15 and C-62/00 Marks & Spencer v Customs & Excise, para.27.
Peamiseks küsimuseks on niisiis, kas liikmesriik on võtnud kõik vajalikud meetmed, et tagada direktiivi täielik tõhusus kooskõlas direktiivis taotletud eesmärgiga.
Accordingly, the crucial issue is whether a Member State has adopted all the necessary measures to ensure the full effectiveness of the directive in accordance with the objective which the latter pursues.
Nagu on rõhutanud Euroopa Kohus, on liikmesriigid kohustatud tagama direktiivi täieliku ja tõhusa kohaldamise, mis tähendab, et liikmesriik ei ole vabastatud selle ülevõtmise kohustustest üksnes vajalike rakendusmeetmete võtmisel.
As stressed by the ECJ " Member States are under an obligation to ensure the full and effective application of a directive, meaning that a Member State is not discharged of its transposition obligations merely by adopting the necessary implementing measures.
Liikmesriikidele jääb kohustus tagada direktiivi täielik kohaldamine isegi pärast nimetatud rakendusmeetmete võtmist ning üksikisikutel on seega õigus pöörduda asjaomase liikmesriigi vastu siseriiklikusse kohtusse kõigil juhtudel, kui direktiivi täielik kohaldamine ei ole tõhusalt tagatud.
Member States remain bound to ensure full application of the directive even after the adoption of those implementing measures and individuals are therefore entitled to rely before national courts against the State whenever the full application of the directive is not in fact secured.
See tähendab mitte ainult selle direktiivi ülevõtmata jätmise või nõuetekohaselt ülevõtmata jätmise korral, vaid ka siis, kui nõuetekohaselt seda direktiivi üle võtvaid siseriiklikke meetmeid ei kohaldata nii, et saavutaks sellega ettenähtud eesmärk .
That is to say, not only where the directive has not been implemented or has been implemented incorrectly but also where the national measures correctly implementing the directive are not being applied in such a way as to achieve the result sought by it .
Kolmanda elukindlustusdirektiivi artiklites 8 ja 9 määratletakse selgelt liikmesriikide järelevalvealase vastutuse volitused ja ulatus, sealhulgas juhtumid, mille puhul elukindlustusselts tegutseb teistes liikmesriikides, väites, et „ finantsjärelevalve hõlmab kogu elukindlustusseltsi tegevust silmas pidades tema maksevõime, kindlustustehniliste eraldiste, sealhulgas matemaatiliste eraldiste loomise ja nende kattevarade kontrollimist päritoluliikmesriigis ettenähtud eeskirjade või järgitavate tavade kohaselt ühenduse tasandil vastuvõetud sätete põhjal. ”
Articles 8 and 9 of 3LD clearly define the remit and extent of the Member States' supervising responsibility, including cases where the assurance company operates in other Member States, stating that "financial supervision shall include verification, with respect to the assurance undertaking's entire business, of its state of solvency, the establishment of technical provisions, including mathematical provisions, and of the assets covering them, in accordance with the rules laid down or practices followed in the home Member State pursuant to the provisions adopted at Community level."
Teises liikmesriigis filiaali asutanud elukindlustusseltsi puhul „p äritoluliikmesriigi pädevad asutused nõuavad, et igal elukindlustusseltsil oleksid head juhtimis- ja raamatupidamistavad ning piisavad sisekontrollimehhanismid.”
In the case of a company having established an operational branch in another Member State, " the competent authorities of the home Member State shall require every assurance undertaking to have sound administrative and accounting procedures and adequate internal control mechanisms."
Kontrolli otstarbel sätestab filiaali liikmesriik, et päritoluliikmesriigi pädevad asutused võiva d „kontrollida kohapeal ise või nende poolt selleks määratud isikute vahendusel kindlustusseltsi finantsjärelevalve tagamiseks vajalikku teavet.
For control purposes, " the Member State of the branch shall provide that... the competent authorities of the home Member State may... carry out themselves, or through the intermediary of persons they appoint... on-the-spot verification of the information necessary to ensure the financial supervision of the undertaking.
Selles kontrollimises võivad osaleda filiaali liikmesriigi ametiasutused.”
The authorities of the Member State of the branch may participate in that verification."
Päritoluliikmesriik võib nõuda kindlustustehniliste eraldiste süstemaatilist esitamist usaldatavusnormatiivide täitmise järelevale jaoks, kuid vaid „kindlustusmatemaatilisi põhimõtteid käsitlevate siseriiklike sätete täitmise kontrolliks, ilma et see nõue oleks elukindlustusseltsi tegutsemise eeltingimus.”
The home Member State may require systematic communication of technical provisions for prudential supervision, but only for the purpose of " verifying compliance with national provisions concerning actuarial principles, without that requirement constituting a prior condition for an assurance undertaking to carry on its business ."
Nn äritegevuse järelevalve (st lepingu tingimused ja tavad, mis mõjutavad tarbijat kindlustuse lõppedes) on liikmesriikide määratud reguleerivate asutuste teine vastutusala.
The supervision of so-called "Conduct of Business" rules (i.e. contractual terms and practices affecting the consumer taking out a policy) is another field of responsibility of regulators appointed by Member States.
Teise elukindlustusdirektiivi artiklis 4 sätestatakse, et „ lepingute suhtes kohaldatakse kohustuse liikmesriigi õigust.
Article 4 of 2LD rules that "the law applicable to contracts... shall be the law of the Member State of the commitment...
Liikmesriigid peavad kindlustuslepingute suhtes kohaldama lepingulisi kohustusi puudutavaid rahvusvahelise eraõiguse üldeeskirju.”
Member States shall apply to the assurance contracts their general rules of private international law concerning contractual obligations."
Asukohaliikmesriigi reguleeriv asutuson kohustatud sekkuma vaid siis, kui see on vastuolus „kohustuse liikmesriigi üldist hüvangut
The obligation for the host country regulator to intervene is hence limited to cases conflicting " with legal provisions protecting the general good
Vt WE-CONF-26: „üldise hüvangu” mõiste on erand asutamislepingu peamistele põhimõtetele vaba liikumise suhtes.
see WE-CONF-26: " The concept of 'General Good' is an exception to the fundamental principles of the Treaty with regard to free movement...
Lisaks tuleb kindlustusvõtjale edastada vähemalt kolmanda elukindlustusdirektiivi II lisas loetletud teave võimalusega „ elukindlustusseltsidelt nõuda … lisateavet ainult juhul, kui seda on kindlustusvõtjale vaja kohustuse oluliste asjaolude mõistmiseks.
Furthermore, at least the information listed in Annex II of 3LD must be communicated to the policyholder, with the possibility to " require assurance undertakings to furnish information in addition to that ... only if it is necessary for a proper understanding by the policy holder of the essential elements of the commitment.
Kolmanda elukindlustusdirektiivi artikli 10 lõikes 2 määratletakse elukindlustusseltsilt nõutava teabe liik, sätestades, et „ liikmesriigid nõuavad, et nende territooriumil asuva peakontoriga elukindlustusseltsid esitaksid korrapäraselt aruanded koos järelevalveks vajalike statistiliste dokumentidega.
Article10(2) of 3LD defines the type of information required from assurance undertakings, stating that "Member States shall require assurance undertakings with head offices within their territories to render periodically the returns, together with statistical documents, which are necessary for the purpose of supervision.
Pädevad asutused edastavad üksteisele kõik dokumendid ja kogu teabe, mida järelevalveks vaja on.”
The competent authorities shall provide each other with any documents and information that are useful for the purposes of supervision ."
Kolmanda elukindlustusdirektiivi artikli 10 lõikes 3 määratletakse, millised teostamisvahendid peavad liikmesriigid vastu võtma, et see võimaldaks neil rakendada nimetatud järelevalvemeetmeid, sätestades, et „ iga liikmesriik võtab kõik vajalikud meetmed tagamaks, et pädevatel asutustel on volitused ja vahendid, mis on vajalikud nende territooriumil asuva peakontoriga elukindlustusseltside tegevuse järelevalveks, kaasa arvatud tegevus väljaspool seda territooriumi, sellist tegevust reguleerivate nõukogu direktiivide kohaselt ning silmas pidades nende rakendamise kontrolli.”
Article 10(3) of 3LD defines the instruments Member States have to adopt to enable them to implement these supervisory measures, stating that "every Member State shall take all steps necessary to ensure that the competent authorities have the powers and means necessary for the supervision of the business of assurance undertakings with head offices within their territories, including business carried on outside those territories, in accordance with the Council directives governing those activities and for the purpose of seeing that they are implemented."
Artikli 10 lõikes 3 täpsustatakse lisaks, et „ Eelkõige peavad need volitused ja vahendid võimaldama pädevatel asutustel:
Article10(3) further specifies that " These powers and means must, in particular, enable the competent authorities to:
a) korraldada üksikasjalikke küsitlusi elukindlustusseltsi olukorra ja kogu tegevuse kohta, muuhulgas kogudes teavet või nõudes elukindlustustegevust käsitlevate dokumentide esitamist, korraldades kohapeal kontrollimisi elukindlustusseltsi ruumides;
(a) make detailed enquiries regarding the assurance undertaking's situation and the whole of its business, inter alia, by gathering information or requiring the submission of documents concerning its assurance business, carrying out on-the-spot investigations at the assurance undertaking's premises;
b) võtta elukindlustusseltsi, selle direktorite või juhatajate või seda kontrollivate isikute suhtes kõik meetmed, mis on asjakohased ja vajalikud tagamaks, et selle kindlustusseltsi tegevus vastab nendele õigus- ja haldusnormidele, mida kindlustusselts peab igas liikmesriigis täitma, ja eriti tegevuskavale, kui see on kohustuslik, samuti kõigi kindlustatud isikute huve kahjustavate rikkumiste vältimiseks või kõrvaldamiseks ;
(b) take any measures, with regard to the assurance undertaking, its directors or managers or the persons who control it, that are appropriate and necessary to ensure that the undertaking's business continues to comply with the laws, regulations and administrative provisions with which the undertaking must comply in each Member State and in particular with the scheme of operations in so far as it remains mandatory, and to prevent or remedy any irregularities prejudicial to the interests of the assured persons;
c) tagada nende meetmete täitmine, vajaduse korral sundi kasutades või kohtulikul teel .”
(c) ensure that those measures are carried out, if need be by enforcement, where appropriate through judicial channels."
Välismaal paiknevate kindlustusseltside usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalvet käsitletakse kolmanda elukindlustusdirektiivi artiklis 8, kus sätestatakse selgelt, et „ elukindlustusseltsi finantsjärelevalve, kaasa arvatud filiaalide kaudu või teenuste osutamise vabaduse alusel toimuva tegevuse järelevalve, on ainult päritoluliikmesriigi kohustus.”
The question of prudential supervision of foreign-based companies is governed by Article 8 of 3LD, stating clearly that " the financial supervision of an assurance undertaking, including that of the business it carries on either through branches or under the freedom to provide services, shall be the sole responsibility of the home Member State ."
Lisatakse, et „kui kohustuse liikmesriigi pädevatel asutustel on alust arvata, et elukindlustusseltsi tegevus võib mõjutada selle majanduslikku usaldatavust, teatavad nad sellest kindlustusseltsi päritoluliikmesriigi pädevatele asutustele .”
It adds that "if the competent authorities of the Member State of the commitment have reason to consider that the activities of an assurance undertaking might affect its financial soundness, they shall inform the competent authorities of the undertaking's home Member State ."
Eelkõige seatakse kolmanda elukindlustusdirektiivi artiklis 20 tingimuseks, et „k indlustustehnilisi eraldisi katvate varade puhul võetakse arvesse elukindlustusseltsi majandustegevuse liiki tema investeeringute ohutuse, tulu ja likviidsuse tagamiseks” .
In particular, Article 20 of 3LD stipulates that "the assets covering the technical provisions shall the account of the type of business carried on by an undertaking in such a way as to secure the safety, yield and marketability of its investments."
Siiski soovitati, et boonuste arvutamine kindlustuslepingutes ja selle „leevendav mõju” poliisidele, mis on Equitable Life’i tegevuse hindamise põhitegur, ei tuleneks ELi seadusest, vaid et seda käsitletaks pigem eraõiguse lepinguseadus
It was suggested, however, that the calculation of bonuses in insurance contracts and its 'smoothing effect' on policies - a key factor when assessing EL's operations - was " not deriving from EU law, but had to be considered rather a matter of private contract law"
Esimese elukindlustusdirektiivi artikli 24 lõigetes 2 ja 4 sätestatakse, et „ kindlustusseltsi finantsseisundi taastamiseks nõuab peakontori asukohariigi järelevalveasutus, et talle esitataks heakskiitmiseks usaldusväärse finantsseisundi taastamise kava.
Article 24, paragraphs 2 to 4 of 1LD state that "f or the purposes of restoring the financial situation of an undertaking... the supervisory authority of the head-office Member State shall require a plan for the restoration of a sound financial position be submitted for its approval.
Kui solventsusmarginaal on väiksem kui garantiifond, nõuab peakontori asukohariigi järelevalveasutus, et kindlustusselts esitaks talle heakskiitmiseks lühiajalise rahastamiskava.
If the solvency margin falls below the guarantee fund ... the supervising authority of the head-office Member State shall require the undertaking to submit a short-term finance scheme for its approval...
Ta teatab kõigist meetmetest järelevalveasutustele teistes liikmesriikides, kelle territooriumil kindlustusseltsil on lubatud tegutseda, ja viimasena nimetatud võtavad esimesena nimetatute taotluse põhjal samad meetmed.
It shall inform the authorities of other Member States in whose territories the undertaking is authorized of any measures and the latter shall, at the request of the former, take the same measures.
Pädevad järelevalveasutused võivad võtta kõik edasised vajalikud meetmed kindlustatute huvide kaitseks”
The competent supervising authorities may further take all measures necessary to safeguard the policy-holders' interests..."
Komisjoni ja Equitable Life’i kohtuasi
The Commission and the Equitable Life case
Nagu dokumenteeritud ELi voliniku Charlie McCREEVY poolt osutatud ja kinnitatud tõendis (H8), pärineb komisjoni saadud varasem kirjavahetus Equitable Life’i juhtumi kohta 2001. aasta veebruarist
As documented by evidence sighted and confirmed by EU Commissioner Charlie McCREEVY (H8), the earliest correspondence received by the Commission on the Equitable Life case dates to February 2001
Euroopa Parlamendi liikme 27. veebruari 2001. aasta kiri volinik Frits Bolkesteinile, millele järgnesid 5 teiste Euroopa Parlamendi liikmete kirja, 2 Euroopa Parlamendi kirjalikku küsimust ja 7 kaebust eraisikutelt. , st kui juhtumit oli juba laiaulatuslikult kajastatud Ühendkuningriigi ajakirjanduses, tublisti pärast Ülemkoja otsuseid ja pärast seda, kui Equitable Life sulges uksed uue äritegevuse nimel.
letter from MEP to Commissioner Frits Bolkestein, 27.02.2001, followed by 5 letters from other MEPs, 2 EP written questions and 7 complaints from individual citizens. , i.e. when the case had already been widely debated in the UK press, well after the House of Lords rulings and after Equitable Life had closed to new business.
Oma esimestes vastustes väitis komisjon, et ta ootab ära Penrose’i raporti tulemused enne, kui otsustab, milliseid meetmeid tuleb võtta või kas neid tuleb üldse võtta.
In its first replies, the Commission stated it would " wait for the outcome of the Penrose report before determining what actions, if any, should be taken ."
Vt WE-CONF11 ja WE 73, lk 4.
see WE-CONF11 and WE 73, page 4.
2004. aasta märtsis ei olnud komisjoni peasekretariaat saadud kaebusi ikka veel registreerinud ametlike kaebustena, väites, et ühenduse rikkumismenetluste eesmärk on taastada või luua siseriikliku seaduse vastavus ühenduse seadusele ning mitte reguleerida mineviku reguleeriva või järelevalve korra väidetavat mittevastavust, lisades, et mis tahes kaebused väidetavate kahjude suhtes tuleb esitada siseriiklikele kohtutele.
In March 2004, the complaints received were still not registered as formal complaints by the Commission Secretariat General, which asserted that the objective of Community infringement proceedings is to " restore or establish the compatibility of national law with Community law and not to rule on the alleged incompatibility of a past regulatory or supervisory regime ", adding that " any claims for alleged damages must be pursued before national courts."
Lisaks väitis komisjon visalt, osutades kohtu kohtupraktikal põhinevale tugevale õiguslikule nõuandele
In substance, the Commission - citing " strong legal advice based on Court jurisprudence "
Vt suulisi tõendeid tõendites H1 ja H7. , et tal ei olnud vaja teha otsust Ühendkuningriigi reguleerivate asutuste poolt Equitable Life’i suhtes teostatud usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve väidetava mittevastavuse kohta EÜ seadusega, kuna reguleeriva korra kehtiv vastavus oli kindlaks tehtud.
see oral evidence in H1 and H7. - persistently claimed that it did not need to take a decision on the alleged past incompatibility with EC law of UK regulators' prudential supervision over Equitable Life, as long as the current compatibility of the regulatory regime was ascertained.
Tema selge sõnum oli, et komisjon ei vastuta üksikute kindlustusseltside järelevalve eest.
His clear message was that "the Commission is not responsible for the supervision of individual insurance undertakings.
See on riiklike asutuste töö komisjon ei ole ega saa olla järelevalveasutuste järelevalvaja.
That is the job of the national authorities.... the Commission is not and cannot be the supervisor of the supervisors."
Hinnates eelkõige Equitable Life’i juhtumit, ütles volinik McCREEVY lõpetuseks, et Ühendkuningriigi asutused reageerisid kiiresti pärast Equitable Life’i kriisi ja sulgemist uue äritegevuse nimel.
Assessing in particular the Equitable Life case, Commissioner McCREEVY concluded by saying that " the UK authorities reacted quickly following the Society's crisis and closure to new business ...
CEIOPS ja Siena protokoll
CEIOPS and the ' Siena Protocol'
Euroopa kindlustuse ja ametipensionide järelevalve komitee (CEIOPS
The Committee of European Insurance and Occupational Pensions Supervisors (CEIOPS
Üksikasjalikuma teabe saamiseks vt www.ceiops.org. ), mida varem nimetati Euroopa kindlustusjärelevalve konverentsiks , loodi vastavalt 5. novembri 2003. aasta otsusele 2004/6/EÜ ning see alustas oma tegevust 28. mail 2004.
for further information consult www.ceiops.org. ) - previously called 'European Conference of Insurance Supervisors' - was established pursuant to Decision 2004/6/EC of 5 November 2003 and began its operations on 28 May 2004.
CEIOPS koosneb ELi liikmesriikide kindlustuse ja ametipensionide järelevalve kõrgetasemelistest esindajatest
CEIOPS is composed of high-level representatives from the insurance and occupational pensions' supervisory authorities of the EU Member States
Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriikide (Norra, Islandi ja Liechtensteini) asutused ning ELi kandidaatriigid ja Euroopa Komisjon osalevad CEIOPSis vaatlejatena. .
The authorities of the European Economic Area Member States (Norway, Iceland and Liechtenstein) and EU candidate countries, as well as the European Commission, participate in CEIOPS as observers. .
Lamfalussy protsessi
In application of the "Lamfalussy Process"
Lamfalussy protsess on lähenemisviis ELi poolt vastu võetud finantsteenuste sektori määruse arendamisele (on saanud nime koostaja, ELi nõuandekomitee juhataja nime järgi) ja mis koosneb neljast tasemest:
The ' Lamfalussy process' is an approach to the development of financial services industry regulation adopted by the EU (named after the chair of the EU advisory committee that devised it), consisting of four levels:
· 1. tase: Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad õigusakte vastu kaasotsustamismenetluse teel, määratledes rakendusvolituste raampõhimõtted ja suunised;
· Level 1: The EP and Council adopt legislation in co-decision, determining framework principles and guidelines on implementing powers.
· 2. tase: tehnilised rakendusmeetmed, millest saavad hilisemad direktiivid ja/või määrused, mis võetakse vastu 1. taseme volituste alusel;
· Level 2: Technical implementing measures taking the form of further directives and/or regulations, adopted under powers delegated at level one.
· 3. tase: reguleerivate asutuste vaheline võrgustik, et luua ühiselt tõlgendatavad soovitused, järjepidevad suunised ja ühised nõuded, vastastikune eksperthinnang ja reguleerimistavade võrdlused, et tagada järjepidev rakendamine ja kohaldamine;
· Level 3: Networking between regulators with a view to producing joint interpretative recommendations, consistent guidelines and common standards, peer review, and comparisons between regulatory practice to ensure consistent implementation and application.