natgillin/translations-raw huggingface dataset:
2. rõhutab, et toiduga kindlustatuse parandamise eeltingimus on poliitiline stabiilsus, ja palub seepärast kõikidel osapooltel näidata üles poliitilist tahet stabiilsuse kindlustamiseks;
Emphasises that political stability is the prerequisite for improved food security, and therefore calls on all the parties involved to show the political will needed to guarantee that stability;
5. rõhutab erakorralise abi, rehabilitatsiooni ning arengu vaheliste seoste tugevdamise tähtsust; nõuab, et kasutataks rohkem vahendeid abi järjepidevuse tagamiseks ning keskendutaks olemasolevate finantsvahendite paindlikkusele ja vastastikusele täiendavusele; toetab humanitaarorganisatsioonide ja arendusasutuste vahelise dialoogi ja koostöö edendamist;
Stresses the importance of strengthening the link between relief, rehabilitation and development; calls for more resources to be deployed in order to ensure the continuity of aid and for the debate to focus on the flexibility and complementarity of existing financial instruments; advocates enhanced dialogue and coordination between humanitarian organisations and development agencies;
10. kordab, kui oluline on edendada põllumajandust arengumaades ja eraldada asjakohane osa ELi ülemeremaade arenguabist põllumajandussektorile; väljendab kahetsust, et põllumajandusele eraldatud arenguabi on alates 1980. aastatest oluliselt vähenenud, kuid tunneb heameelt, et on aru saadud vajadusest seda suundumust muuta; kutsub komisjoni üles seadma põllumajandus arenguabis prioriteetsele kohale, sealhulgas ka toetama põllumajandusettevõtjate turulepääsu;
Reiterates the importance of promoting agriculture in the developing world and the importance of allocating an appropriate share of EU overseas development assistance (ODA) to the agriculture sector; regrets that there has been a dramatic reduction in the level of development aid allocated to agriculture since the 1980s and welcomes the recognition of the need to reverse this trend; calls on the Commission to prioritise agriculture in its development aid, including assistance to farmers in accessing markets;
12. juhib tähelepanu asjaolule, et põllumajandussektori arenguks on vaja pikaajalisi investeeringuid kogu väärtusahela ulatuses tootjatest tarbijateni, et tagada vajalik infrastruktuur – teed, ühendus turgude vahel ning teave turgude endi ja toodete mitmekesistamise ulatuse kohta;
Points out that the development of the farming sector requires long-term investment throughout the entire value chain, from producer to consumer, which means providing the necessary infrastructure, such as roads, market linkages and information on the markets themselves and on the scope for product diversification;
15. rõhutab, et on ülimalt oluline kaasata arengumaade kohalikud põllumajandusorganisatsioonid põllumajanduspoliitika rakendamise erinevatesse etappidesse ning et Euroopa Liit peaks seepärast püüdma tugevdada kohalikke ühendusi, et tagada kohalike kogukondade huvide kaitse;
Stresses that it is crucial to involve local agricultural organisations in the different stages of implementing an agricultural policy in the developing countries, and that the European Union should therefore strive to strengthen local associations, so as to ensure that the interests of local communities are protected;
29. tuletab meelde, et põllumajanduse areng peab põhinema õigusel toidule ja õigusel toota toiduaineid; nõuab, et EL tunnistaks ja kaitseks arengumaade vajadust saavutada toiduga kindlustatus (nii kvantitatiivselt kui ka kvalitatiivselt) ja nende õigust end võimalikult palju ise varustada; toonitab sellega seoses ELi lubadust kaotada järk-järgult eksporditoetused paralleelselt WTO partnerite samalaadsete meetmetega; rõhutab seejuures vajadust tagada nendes riikides kohalikele kogukondadele võrdne juurdepääs toidule;
Recalls that agricultural development must be grounded in the right to food and the right to produce food; insists that the EU must recognise and defend the necessity for developing countries to achieve food security (both in quantitative and qualitative terms), and their right to be as self-sufficient as possible; underlines in this regard the EU commitment to gradually phase out export subsidies, in parallel with similar measures being taken by WTO partners; stresses in parallel the need for ensuring equal access of local populations to food in these countries;
32. tunneb heameelt otsuse üle viia toitumisalane mõõde sisse ELi kavadesse; palub komisjonil koostada seda mõõdet käsitlev teatis; nõuab, et toitumisalase aspektiga arvestataks püsivalt toiduga kindlustatuse poliitikas ja põllumajandussektori toetustes;
Welcomes the resolve to integrate the nutritional dimension into EU programmes; calls on the Commission to draw up a specific Communication on this dimension; calls for the permanent inclusion of the nutrition aspect in food security policies and interventions in the agriculture sector;
39. kutsub komisjoni ja nõukogu üles töötama selliste uuenduslike finantsvahendite rakendamiseks nagu finantstehingute rahvusvaheline maks ja neid edendama; tuletab meelde, et need vahendid peaksid toetama ÜRO seatud eesmärki suunata 0,7 % kogurahvatulust arengukoostöösse; rõhutab samal ajal, et arengumaad peaksid keskenduma maksundusalastele pingutustele, eelkõige maksude kogumisele ning maksudest kõrvalehoidmise vastu võitlemisele;
Calls on the Commission and the Council to promote and work towards the implementation of innovative financial instruments, such as an international tax on financial transactions; recalls that these instruments should be additional to the UN goal of 0.7% of GNI devoted to development cooperation; emphasises, at the same time, the need for developing countries to step up their own efforts in the area of taxation, mainly as regards tax collection and the fight against tax evasion;
40. väljendab muret selle üle, et 2008. aasta, ülemaailmse toidukriisi aasta, oli ka maailma ajaloo suurima nisutoodangu aasta, ning rõhutab sellega seoses spekulatsioonide negatiivset mõju toorainete hinnaindeksitele;
Expresses its concern that 2008, the year of the global food crisis, was also the greatest wheat-producing year in world history, and emphasises against this background the negative role of speculation on commodity price indexes;
49. rõhutab, et maa peab olema kättesaadav kõigile ning tuleb kaitsta kohalike väiketootjate maaomandiga, maa rentimisega ja kasutusega seotud õigusi ning kohalike kogukondade juurdepääsu loodusvaradele, et hoida ära maade edasist haaramist, mis teatud piirkondades, eeskätt Aafrikas, on juba võtnud murettekitavad mõõtmed;
Stresses that the land should be accessible to all and that it is necessary to protect the land, tenancy and land use rights of small local farmers and the access of local communities to natural resources, in order to prevent further land takeovers, as is already happening to an alarming extent in certain regions of the world, especially Africa;
53. juhib tähelepanu mitte ainult maade, vaid ka kalapüügilitsentside omandamisele välisinvestorite poolt; rõhutab, et vaja on läbipaistvust ning riikide parlamentide ja kodanikuühiskonna osaluse võimaldamist lepinguid käsitlevates läbirääkimistes ning sõlmitud lepingute nimekiri peaks olema avalik;
Draws attention to the acquisition not only of land but also of fishing licences that is practised by foreign investors; stresses the need for transparency and allowing participation in the contract negotiations for national parliaments and civil society, as well as the need to keep a list of agreements concluded in the public domain;
57. avaldab sügavat muret loodusvarade vähenemise pärast ja vajaduse pärast säilitada põllumajandustootmise jaoks efektiivsed tingimused, sh mullakvaliteet, juurdepääs veele ja keskkonnareostuse vältimine; toonitab, et kõik sidusrühmad, eriti talunikud, kohalikud ja piirkondlikud ametiasutused ning kodanikuühiskonna organisatsioonid, peaksid etendama märkimisväärset rolli säästva põllumajandusarengu strateegia väljatöötamisel;
Expresses its deep concerns regarding the decline of natural resources and the maintaining of effective conditions for agricultural production, including soil quality, water access and the prevention of environmental pollution; insists on the fact that all stakeholders, particularly farmers, local and regional authorities and civil society organisations, should play a significant role in the development of a sustainable agricultural development strategy;
58. tuletab meelde, et õigus toidule peab olema energiajulgeoleku eesmärkide suhtes ülimuslik; kutsub ELi üles energiastrateegia eesmärke külmutama seni, kuni on koostatud edasised mõjuhinnangud;
Recalls that the right to food has to take absolute precedence over energy security objectives; calls for the freezing of EU energy strategy targets until further impact assessments have been undertaken;
68. tuletab meelde, et Euroopa Liit peaks tagama maksimaalse kooskõla oma koostöö- ja arengupoliitika ja kaubanduspoliitika vahel ning võtma selles arvesse nii ELi liikmesriikide kui ka arengumaade vajadusi ja probleeme;
Recalls that the European Union should ensure maximum consistency between its cooperation and development policies and its trade policies, taking account of the needs and concerns both of the EU Member States and of the developing countries;
74. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles toetama vajadustepõhist konventsiooni, milles abiandjate toiduabi kohustused seotakse elanikkonna vajadustega ja garanteeritud kohalike ostumahtudega abi saavates riikides;
Calls on the Commission and the Member States to support a needs-based convention in which the level of donors’ food assistance commitments are linked to people’s needs and guaranteed local purchase volumes in recipient countries;
Toiduga kindlustamatus ohustab aastatuhande arengueesmärkide täitmist, eriti Sahara-taguses Aafrikas ja vähimarenenud riikides.
Food insecurity is challenging the achievement of the Millennium Development Goals, especially in sub-Saharan Africa and the least developed countries.
2010. aasta septembris peetud aastatuhande arengueesmärke käsitleval tippkohtumisel tõdeti, et näljaga võitlemise eesmärgi nimel tehtud edusammud on ilmselgelt ebapiisavad.
At the MDG Summit in September 2010, it was reported that progress towards the achievement of the hunger targets had clearly been insufficient.
ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni andmetel oli nälgivate inimeste arv 2010. aastal 925 miljonit, mida on vähem kui 2009. aastal, mil see oli 1023 miljonit, ent siiski rohkem kui alatoitumuse all kannatavate inimeste arv 2008. aastal (umbes 815 miljonit).
According to FAO, the estimate of hungry people in 2010 was 925 million, down from 1 023 million in 2009 but still more than the number of undernourished people in 2008 (about 815 million).
On olemas kindlaid tõendeid selle kohta, et viimaste kuude jooksul tõusnud toiduainete hinnad on nimetatud arvu juba tõstnud, ehkki ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni käsutuses ei ole veel ametlikku arvu.
There is strong evidence that food price increases during the last few months have already augmented that number even if there is still no official number available by FAO.
Uued väljakutsed, sealhulgas toiduainetega spekuleerimise üha suurenev oht, kliimamuutused, ülemaailmne maa omastamine, biokütused, bioloogilise mitmekesisuse vähenemine, maa degradatsioon ja probleemid veega, on veelgi süvendanud toiduga kindlustatuse olukorda maailmas.
New challenges, including the growing threat of food speculation, climate change, global land acquisitions, bio-fuels, loss of biodiversity, land degradation and pressures on water, have contributed to further affect the state of food security in the world.
Selles kontekstis on praegused nälja ja alatoitumusega seotud probleemid sundinud lähenemist toiduga kindlustatusele läbi mõtlema mitte ainult ELis, vaid ka ülemaailmsel tasandil.
In this context, the current problems around hunger and malnutrition have led to a rethink of the food security approach not only at the EU but also at the global level.
Raportöör soovib kinnitada, et Euroopa Liidu institutsioonid ja liikmesriigid ei ole endiselt teinud vaesuse, nälja ja alatoitumuse kaotamist oma tegevuskava põhipunktiks ega poliitiliste strateegiate keskmise pikkusega ja pikaajaliseks eesmärgiks, hoolimata suurest pühendumisest inimõiguste jõustamisele toidu, vee, energia jm osas.
The Rapporteur wants to assert that the European Institutions as well as the Member States still have not put the eradication of poverty, hunger and malnutrition as the first point on their agendas or as a medium and long-term objective in their policy strategies, despite strong commitments regarding the enforcement of human rights to food, water, energy, etc.
Seetõttu on aastatuhande arengueesmärkide 2015. aastaks täitmise nimel äärmiselt tähtis vaadata läbi ja vajaduse korral muuta kõiki ELi strateegiaid, sealhulgas Euroopa 2020. aasta strateegia, globaalse Euroopa strateegia, Euroopa energiapoliitika, säästva arengu strateegia ja ELi arengukoostöö tulevik.
As a consequence, in order to reach the MDGs by 2015 it will be crucial to review, and to change if necessary, all EU strategies, such as Europe 2020, Global Europe, Energy Policy, Strategy for Sustainable Development and the future of EU development cooperation.
Raportöör kustub ka ELi ja liikmesriike üles täitma rahvusvaheliste organisatsioonide, nagu Maailmapank, Rahvusvaheline Valuutafond ja Maailma Kaubandusorganisatsioon, raames oma kohustust võidelda ülemaailmselt vaesuse ja nälja vastu.
Furthermore, the Rapporteur calls on the EU and Member States to stand up for their commitments to fight poverty and hunger worldwide within the international organisations such as the World Bank, IMF and WTO.
Lisaks on raportöör seisukohal, et erainstitutsioonid ja fondid võivad poliitika väljatöötamisel alati riiklike asutuste tööd täiendada, ent demokraatliku kontrolli puudumise tõttu ei saa nad viimati nimetatuid asendada.
Additionally, the Rapporteur believes that private institutions and foundations can always complement the work of governmental organisations in developing policies but never replace them because of their lack of democratic accountability.
Finantstehingute maksu kehtestamine oleks väga kasulik, et luua lisafonde vaesuse kaotamiseks.
The implementation of a financial transaction tax could be very useful to generate additional funds for the eradication of poverty.
Toiduga kindlustatuse alane ELi poliitiline raamistik – inimõigustel põhinev lähenemine säästlikule väikepõllumajandusele
EU policy framework on food and nutrition security: A human rights based approach to sustainable smallholder agriculture
Toiduga kindlustatust käsitleva uuesti alanud arutelu raames võttis Euroopa Komisjon 31. märtsil 2010. aastal vastu uue teatise toiduga kindlustatuse kohta, mis peaks moodustama ELi ja liikmesriikide ühise tegevusraamistiku aluse.
In the framework of the renewed debate on food security, the European Commission adopted on 31 March 2010 a new Communication on food security which should constitute the basis for a common framework for action for the EU and its Member States.
Toidu kättesaadavuse suurendamise osas jagab raportöör seisukohta, et ELi abi peaks keskenduma toiduainete jätkusuutlikule väiketootmisele, et suurendada toidu kättesaadavust, kuna põllumajandus on kõigis arenguriikides endiselt maapiirkondade majanduse alustala.
On ‘ Increasing availability of food’ , the Rapporteur agrees that EU assistance should focus on sustainable small scale food production to increase the availability of food as agriculture still forms the basis of rural economies throughout the developing world.
Vajalik on põllumajanduslike tootmissüsteemide ümberkujundamine, loobudes praegustest, välistest sisenditest ja naftast suurel määral sõltuvatest süsteemidest ning keskendudes agroökoloogilisematele süsteemidele, mida iseloomustavad väikesed välised sisendid ja mis on kohandatud kohalikele ja piirkondlikele oludele.
A remodelling of agricultural production systems is necessary, departing from current systems which are highly dependent on external inputs and oil and focussing much more on agro-ecological systems with low external inputs and adapted to local and regional conditions.
Erilist tähelepanu tuleks pöörata naistele ja nende vajadustele, kuna naised moodustavad väiketalunike hulgas enamuse.
Particular attention has to be paid to women and their needs as they constitute the majority amongst smallholder farmers.
Toidule juurdepääsu parandamise osas kiidab raportöör heaks selge poliitilise valiku seada „õigus toidule” ELi raamistiku nurgakiviks.
On ‘Improving access to food’ , the Rapporteur welcomes the clear political choice to propose the ‘right to food’ as a cornerstone of the EU framework.
EL peaks kasutama poliitika ning riikide koostöö strateegiate väljatöötamisel õigustel põhinevat lähenemisviisi ning toetama seda, et valitsused lisaksid põhiseadusse „õiguse piisavale toidule”.
The EU should apply a rights-based approach for the design of policies and country cooperation strategies and cooperation programmes and should support governments to adopt the ‘right to adequate food’ in their constitutions.
Lisaks peavad EL ja partnerriigid looma läbipaistvad järelevalvemehhanismid, millesse on kaasatud kodanikuühiskonna organisatsioonid ja kohalikud omavalitsused, et tagada õigust toidule käsitleva poliitika nõuetekohane rakendamine.
Additionally, the EU and partner countries have to establish transparent monitoring mechanisms, including the participation of Civil Society Organisations and Local Authorities, in order to guarantee that right to food policies will be properly implemented.
Toidu toiteväärtuse parandamise osas jagab raportöör seisukohta, et toitumistegevuste laiendamiseks ja rahastajate meetmete kooskõlastamiseks selles sektoris tuleb rohkem teha.
On ‘Improving nutritional adequacy of food intake’ , the Rapporteur also believes that more needs to be done to scale up nutrition activities and to better align donor interventions in this sector.
Raportöör paneb toitumisaspekti tähtsustamiseks ette seda mõistet laiendada ja kasutada tulevaste kavade ja poliitika väljatöötamisel toiduga ja toitumisalase kindlustatuse mõistet.
To put more importance on the nutritional aspect, the Rapporteur suggests broadening the concept and using the notion of food and nutrition security in the future elaboration of policies and programmes.
Lisaks „õigus toidule” lähenemisviisile juhib raportöör tähelepanu sellele, et nälja märkimisväärseks vähendamiseks kogu maailmas võib palju kasu olla toiduainetega varustamise sõltumatuse mõistest.
In addition to the ‘right to food’ approach, the Rapporteur points out that the concept of food sovereignty could be very useful in significantly reducing hunger worldwide.
Nimetatud mõistet määratletakse kui riigi või piirkonna õigust ja suutlikkust oma põllumajandus- ja toidupoliitikat, -prioriteete ja -strateegiaid demokraatlikult valida ja rakendada; selle mõistega tähtsustatakse kohalike toiduvajaduste rahuldamist kohaliku tootmise abil ning säilitatakse kultuuride mitmekesisust, talunike teadmisi ja tootmismeetodeid.
The concept is defined as the right and the capacity of a country or a region to democratically decide about and implement its own agricultural and food policies, priorities and strategies; the concept prioritises local production for local food needs and preserves the diversity of cultures, farmers´ knowledge and production methods.
Mõiste demokraatlik mõõde võimaldab kõikide toiduainepoliitikast huvitatud ja mõjutatud sidusrühmade osalust.
The democratic dimension of the concept allows for the participation and inclusion of all stakeholders interested in and affected by food policies.
Seetõttu võiks toiduainetega varustamise sõltumatuse mõiste rakendamisel kasutada ka struktureeritud dialoogi puhul kasutatud metoodikat, mis andis läbipaistvaid ja kaasavaid tulemusi.
In this respect, the methodology applied for the Structured Dialogue which has delivered transparent and inclusive results could be used for the application of the food sovereignty concept.
Raportöör väljendab kahetsust, et toiduga kindlustatuse probleeme käsitlevas teatises ei ole soolisi aspekte piisavalt käsitletud.
The Rapporteur regrets that the gender aspect is not properly developed in the Communication on food security challenges.
Ehkki teatises tunnistatakse, et naistel on toiduga varustatuse probleemide lahendamisel oluline roll, ei analüüsita seda rolli ega naiste toetamiseks vajalikke meetmeid.
Whilst there is a recognition that women play an important role in overcoming food security challenges, the Communication does not provide a real analysis of this role and the measures that could be needed to support them.
Raportöör kutsub ELi üles avaldama tugevat toetust ÜRO minimaalse sotsiaalkaitse algatusele, mis aitaks rahuldada vaesunud elanike esmased toitumisvajadused.
The Rapporteur urges the EU to strongly support the UN social protection floor initiative, which would help satisfy the basic food needs of impoverished populations.
Põhiteenused (avalike teenuste kättesaadavus ja neile juurdepääs) ja sotsiaaltoetused (mida makstakse vaestele ja haavatavatele isikutele, et parandada toiduga kindlustatust ja toitumust) on kaks põhilist elementi, mis aitavad inimõigustel põhinevat lähenemisviisi ellu viia.
Essential services (availability and access to public services) and social transfers (paid to the poor and vulnerable to enhance food security and nutrition) are the two main elements helping to realise the human rights approach.
Raportöör teadvustab uues teatises sisalduvaid positiivseid elemente, ent väljendab kahetsust, et toiduga kindlustamatuse süvapõhjusi ei ole selles piisavalt käsitletud.
While acknowledging the positive elements included in the new Communication, the Rapporteur regrets that the root causes of food insecurity are not properly addressed.
Toidu hinna volatiilsuse ja maa kontrollimatu omandamise vastased tõhusad meetmed – spekulatsioonide piiramine toidu- ja põllumajanduslike toorainete turul
Effective measures against food price volatility and uncontrolled land acquisition: limit speculation in food and agricultural commodity markets
2011. aasta märtsis oli ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni toiduhinna indeks 230, ületades 14 punkti võrra 2008. aasta toiduhinna kriisiaegset, seni suurimat indeksit.
In March 2011, the FAO Food Price Index was 230 points, 14 points above its peak in 2008 during the food price crisis.
Praeguseks tunnustatakse laialdaselt seda, et 2008. aasta hindade haripunkti saavutamises ning viimase aja toidukaupade hinnatõusus oli põhiroll spekulatsioonidel.
It is now widely recognised that speculation played a key role during the 2008 price spike and in the recent increases in food commodity prices.
Ehkki osalused kauba indeksi fondides suurenesid 2003. aastal 13 miljardilt USA dollarilt 317 miljardi dollarini aastal 2008, suurenesid nõudlus ja tootmine samal perioodil vaid umbes 1,4% võrra.
While holdings in commodity index funds increased from US Dollar 13 Billion in 2003 to US Dollar 317 billion in 2008, basic demand and production only increased about 1.4% in the same period.
Lisaks on nafta hinna volatiilsus toidu hinna volatiilsusega otseselt seotud, mis asetab kõnealuse probleemi laiemasse konteksti.
Furthermore, oil price volatility is directly connected to food price volatility which puts the problem in a wider context.
Võimalikes lahendustes tuleb seega probleemi keerukust arvesse võtta.
Any solutions will therefore have to take the complexity of the problem into account.
Raportöör usub, et esmatähtsaks tuleb pidada toidu hinna volatiilsuse küsimust.
The Rapporteur strongly believes that high priority should be given to issues around food price volatility.
Raportöör nõuab seega tõhusaid meetmeid toidu ja põllumajanduskaupadega kontrollimata spekuleerimise vastu võitlemiseks.
As a consequence, the Rapporteur calls for effective measures against uncontrolled speculation on food and agricultural commodities.