natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiiv 2001/18 geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. septembri 2003. aasta määrus EÜ nr 1829/2003 geneetiliselt muundatud toidu ja sööda kohta kehtestavad äärmiselt range raamistiku, mis peaks tingimusel, et seda kohaldatakse õigesti, võimaldama tagada inimeste elu ja tervise, loomade tervise ja heaolu, keskkonna ja tarbijate huvide kaitse kõrge taseme, tagades seejuures siseturu tõhusa toimimise.
Directive 2001/18/EC of the European Parliament and of the Council of 12 March 2001 on the deliberate release into the environment of genetically modified organisms (GMOs) and Regulation (EC) No 1829/2003 of the European Parliament and of the Council of 22 September 2003 on genetically modified food and feed establish a very tight framework which, if correctly enforced, should offer a high level of protection of human life and health, animal health and welfare, the environment and consumer interests, whilst ensuring the effective functioning of the internal market.
Direktiiv võimaldab anda loa GMOde turuleviimiseks ainult tingimusel, et on läbi viidud konkreetne keskkonnariski hindamine II lisa kohaselt ning III lisas kindlaks määratud teabe põhjal, mille taotleja peab esitama.
The Directive only allows GMOs to be placed on the market if a specific environmental risk assessment has been carried out in accordance with the principles set out in Annex II and on the basis of information provided by the notifier and specified in Annex III.
II lisas, milles kehtestatakse keskkonnariski hindamise põhimõtted, nõutakse GMOde tahtliku keskkonda viimise ja turuleviimisega seotud otseste ja kaudsete mõjude, vahetu ja viitmõju arvesse võtmist ning kumulatiivsete pikaajaliste mõjude analüüsimist.
Annex II, which establishes the principles applicable to the environmental risk assessment, requires that direct and indirect immediate and delayed effects be taken into account, as well as an analysis of the cumulative long-term effects relevant to the release and the placing on the market of the GMO.
Kumulatiivsete pikaajaliste mõjude all mõeldakse akumuleerunud samasuunalisi mõjusid, mida tingiks suurel arvul lubade väljastamine inimeste tervisele ja keskkonnale, eelkõige loomastikule ja taimestikule, mulla viljakusele, mulla võimele lagundada orgaanilist materjali, toitumisahelale, bioloogilisele mitmekesisusele, loomade tervisele ja antibiootikumidega seotud resistentsusele.
These cumulative long-term effects refer to the accumulated effects of consents on human health and the environment, including on flora and fauna, soil fertility, soil degradation of organic material, the feed/food chain, biological diversity, animal health and resistance problems in relation to antibiotics.
Direktiivi II ja III lisas on täpsustatud vajadust teha uuringuid tahtliku keskkonda viimise tingimuste ja vastuvõtva keskkonna kohta, mis eeldab kultuuri jaoks ette nähtud vastuvõtvate keskkondade põhjalikku uurimist, ning teavet GMOde ja keskkonna vastastikmõjude kohta.
Annexes II and III of the Directive specify the need to conduct studies on the conditions of release and the receiving environment, involving an in-depth study of the receiving environments in which cultivation is foreseen, as well as information on the interactions between the GMOs and the environment.
III–VII lisas nõutakse teavet seire-, kontrolli-, jäätmetöötluskavade ja hädaolukorras toimimise kavade kohta, mis sisaldavad seiremeetodeid, keskkonda viimise kontrolli, jäätmete töötlemist ja eelkõige hädaolukorras toimimise kava, mis võimaldaks kehtestada meetodid mõjualuste piirkondade puhastamiseks, levikust haaratud piirkonna sulgemiseks, inimeste tervise ja keskkonna kaitsmiseks soovimatu mõju avaldumise korral.
Annexes III to VII call for information on monitoring, control, waste treatment and emergency response plans, covering monitoring techniques, control of the release, waste treatment and especially emergency response plans to allow the introduction of methods for decontamination of the areas affected, isolation of the affected areas, and the protection of human health and the environment should undesirable effects occur.
Peale selle on direktiivi 2001/18 artiklis 19 „Nõusolek” täpsustatud, et kui GMO turuleviimiseks on saadud kirjalik nõusolek, võib GMOd kasutada edasise teatiseta ainult tingimusel, et täidetakse täpselt kasutamise eritingimusi ja piirdutakse nendes tingimustes piiritletud keskkonna ja/või geograafiliste piirkondadega.
Directive 2001/18 also states in Article 19 entitled ‘Consent’ that when a consent has been given for the placing on the market of a GMO, it can be used without further notification in so far as the specific conditions of use and the environments and/or geographical areas stipulated in these conditions are strictly adhered to.
Ettepanek tehakse olukorras, mil Euroopa avalik arvamus avaldab püsivat vastuseisu GMOde keskkonda viimisele ja nende kasutamisele põllumajanduses.
This proposal is made against the backdrop of persistent opposition within European public opinion to the release of GMOs and their use in agriculture.
Eurobaromeetri viimase selleteemalise küsitluse põhjal, mis avaldati 2010. aasta oktoobris, väidab 61% eurooplastest, et „GMOde söömine tekitab neis võõristust” ja sama paljud (61%) ei nõustu mõttega, et GMOde toiduks kasutamise arendamist tuleks soodustada.
According to the latest Eurobarometer survey on this issue published in October 2010, 61% of Europeans consider that GM food makes them feel uneasy and the same proportion (61%) disagree with the idea that the development of GM food should be encouraged.
Ainult 21% nõustub (58% ei nõustu) väitega, et „GMOde toiduks kasutamine on ohutu tulevaste põlvkondade jaoks”.
Only 21% agree (as opposed to the 58% who disagree) with the statement that ‘GM food is safe for future generations’.
Alla veerandi eurooplastest (23%) nõustub mõttega, et „GMO toiduks kasutamine ei ole keskkonnale kahjulik”; üle 53% selle väitega ei nõustu (veerand „ei tea”).
Less than a quarter of European citizens (23%) agree with the idea that ‘GM food does no harm to the environment’, whilst over 53% disagree with this statement (and a quarter ‘don’t know’).
Kokkuvõttes ei nõustu üheski riigis enamik vastajatest väitega, et GMOde kasvatamine on riigi majandusele hea.
Finally, in no country was there a majority of respondents who agreed with the statement that GM food is good for the national economy.
Euroopa avaliku arvamuse usalduse puudumine põllumajanduslike GMOde vastu on seotud eelkõige asjaoluga, et direktiivi 2001/18 ei ole kohaldatud täie tõsidusega.
The lack of trust placed by European public opinion in agricultural GMOs is first and foremost related to the fact that Directive 2001/18 has not been seriously enforced.
Nimelt ei ole taotlejad teostanud ettenähtud uuringuid, olgu siis tegemist pikaajaliste mõjude uuringutega, esialgsete vastuvõtva keskkonna uuringutega või sotsiaalmajanduslike mõjude arvessevõtmisega.
The studies envisaged are not in fact conducted by the parties requesting authorisation, be they the studies on long-term effects, the prior studies on receiving environments, or the consideration of socio-economic impacts.
Direktiivis kehtestatud ohuhindamise nõudeid ei järgita ja need lüngad direktiivi rakendamises põhjustavadki paljude liikmesriikide vastuseisu GMOde kasvatamisele oma territooriumil.
The requirements in the Directive regarding risk assessment are not being observed, and these shortcomings in its implementation explain the opposition encountered in several Member States to the cultivation of GMOs on their territory.
Siinkohal tuleks meelde tuletada, et geneetiliselt muundatud taimede territooriumil kasvatamise ja keskkonda viimise küsimus on erinev turuleviimise ja tarbimise loa ning kaupade ja toodete vaba liikumise küsimustest, mida kõnealune õigusakt ei käsitle.
It should be emphasised here that the cultivation and release of GM plants on the national territory is a separate issue from those of authorisations for marketing and consumption and the freedom of movement of goods and products, which are not covered by this text.
Nõukogu palus 4. detsembril 2008 ühehäälselt vastuvõetud järeldustes tõhustada keskkonnahindamist ja järelevalvemehhanismi; ta märkis, et komisjonilt Euroopa Toiduohutusametile (EFSA) antud mandaat hõlmab geneetiliselt muundatud taimede pikaajaliste keskkonnamõjude üksikasjalikku hindamist ning üksikasjaliku ohuhindamise laiendamist.
In its conclusions which it adopted unanimously on 4 December 2008, the Council called for the strengthening of environmental assessment and of monitoring arrangements; it noted that the mandate given by the Commission to EFSA included a detailed assessment of the long-term environmental effects of GM plants (GMPs), and development of the detailed risk assessment.
Nõukogu nõuab vastavalt õigusaktidele eelkõige, et võetaks arvesse geneetiliselt muundatud taimede võimalikke mõjusid vastuvõtvale keskkonnale, Euroopa Liidu nende geograafiliste piirkondade loendamist, kus neid geneetiliselt muundatud taimi võiks keskkonda viia, selliste meetodite valimist, mis võimaldavad hinnata võimalikke pikaajalisi mõjusid, sealhulgas katsemeetodeid.
In accordance with the legislation, the Council asks in particular that consideration be given to the potential ecological effects of the GMPs in receiving environments, identification of the EU geographic regions where the GMPs may be released, and selection of appropriate techniques to assess the potential long-term effects including experimental methodologies.
Nõukogu nõudis ühtlasi geneetiliselt muundatud taimede hindamise kriteeriumide ja nõudmiste rangemat määratlemist, vajadusega tagada sidusus direktiivis 91/414/EÜ osutatud toimeaineid tootvatest geneetiliselt muundatud taimedest tingitud ohtude ja vastavatest taimekaitsetoodetest tingitud ohtude hindamise vahel.
The Council also called for a stricter definition of the criteria and requirements for assessing GMPs, with the need to ensure coherence between risk assessments of GMPs which produce active substances covered by directive 91/414/EEC and those of the corresponding plant protection products.
Nõukogu nõudis samuti, et loaomanikud teeksid regulaarset ja põhjalikku järelevalvet direktiivis ette nähtud võimalike soovimatute mõjude tuvastamiseks ja avalikustaksid selle tulemused.
The Council also demanded that regular and in-depth monitoring be performed and disclosed by authorisation holders in order to detect any potentially adverse effects foreseen by the Directive.
Välja tuleks töötada järelevalvemeetmed, tulemused tuleks edastada komisjonile ja teha avalikkusele kättesaadavaks.
The monitoring activities should be developed, and the findings forwarded to the Commission and made available to the general public.
Seni aga ei ole ühtegi tõsist seireuuringut tehtud ja kontrollisüsteeme ei ole sisse seatud.
No serious monitoring study has, however, been carried out to date, and the control systems are not in place.
Nõukogu palus samuti esitada direktiivi rakendamise kohta aruande, mis sisaldab muu hulgas GMOde tahtliku keskkonda viimise ja turuleviimise sotsiaalmajanduslike tagajärgede hindamist, nii et aruande oleks võimalik esitada enne 2010. aasta juunit.
The Council also asked for the submission of a report on the implementation of the Directive, including an assessment, inter alia, of socio-economic implications of deliberate releases and placing on the market of GMOs, so that a report could be submitted by June 2010.
Lõpuks soovis nõukogu Euroopa Toiduohutusameti toimimise parandamist.
Finally, the Council sought improvements in how EFSA worked.
Toona täpsustati, et liikmesriigid võiksid kindlustada oma võimalusi esitada arvamus taotleja esitatud täiendava teabe kohta; et luua tuleks suur teadusasutuste võrgustik; et teaduslike arvamuste lahknevuse võimalikud allikad peaks olema tingimata võimalik kindlaks teha ja arutusele võtta; et tingimata on vaja süstemaatilisi ja sõltumatuid ohu-uuringuid ning et sõltumatutel teadlastel oleks juurdepääs kõikidele asjakohastele dokumentidele.
At the time, it was stated that the Member States could have more opportunity to provide their views on the additional information provided by the notifier, that an extensive network of scientific organisations should be formed, that it was essential that any potential divergence between scientific opinions be identified and discussed, that it was essential that systematic and independent research be conducted on the risks, and that independent researchers should be given access to all relevant material.
Sõltumatuid ohu-uuringuid on siiski tehtud vähe.
Few independent studies have, however, been conducted into the risks.
Lisaks on olukorras, mil on ilmnenud selged huvide konfliktid, kõne all Euroopa Toiduohutusameti ekspertiisimenetluste reform, mida aga ei ole veel läbi viidud.
Furthermore, even though clear conflicts of interest have been discovered, a reform of the expertise procedures at EFSA seems to be on the agenda but has not yet been undertaken.
Teatud arvu liikmesriikide avaldatud reservatsioonid on järelikult täiesti õigustatud, sest direktiivi 2001/18 ja seega ka määruse 1829/2003 tegelikus rakendamises esineb järjekindlusetust ja vajakajäämisi.
As a result, the reluctance shown by some Member States seem to be fully justified by these inconsistencies and shortcomings in the effective enforcement of Directive 2001/18, and thus of Regulation 1829/2003.
Kõigepealt tuleb seega jõuda olemasolevate ohuhindamist käsitlevate õigusaktide tegeliku rakendamiseni.
The primary objective is therefore to progress towards the effective application of the existing legislation on risk assessment.
Selles kontekstis on tervitatav komisjoni ettepanek määruse kohta, millega tahetakse anda liikmesriikidele pädevus kasutada oma territooriumi GMOde kasvatamiseks.
In this context, the objective of the Commission proposal for a regulation to give Member States competence on the use of their territory to grow GMOs is welcome.
See tuleb ühendada tervise- ja keskkonnaohtude hindamise uute suuniste väljatöötamisega, mille puhul on tingimata vajalik, et need võimaldaksid lõpuks direktiivis 2001/18 ja selle II lisas esitatud eeskirju reaalselt rakendada.
It should be coupled with the drafting of new guidelines on the assessment of health and environmental risks which must finally allow for the effective application of the rules laid down by Directive 2001/18 and Annex II thereof.
Seda ettepanekut tuleb samuti lugeda, pidades silmas direktiivi artikli 19 lõiget 1, mis näeb ette kasutamise eritingimused, mille puhul liikmesriigid peaksid olema nõudlikumad.
This proposal should also be read in the light of Article 19(1) of the Directive that defines the specific conditions of use on which the Member States should be more demanding.
Kõigepealt ei tohiks ettepaneku sõnastus piirduda nende põhjenduste negatiivse määratlemisega, millele liikmesriigid võivad tugineda.
First of all, the wording of the proposal should not be limited to a negative definition of the grounds that may be invoked by the Member States.
Nõukogu ja parlamendi vastavate õigustalituste arvamustes väljendati tugevaid reservatsioone selliste riiklike meetmete õiguspärasuse suhtes, mida liikmesriigid võtavad keskkonnakaalutlustest täiesti kaugetel põhjendustel, nagu avalik kõlblus, avalik kord või eetika.
The respective opinions issued by Council and Parliament's legal services both expressed strong reservations about the legality of national measures that could be taken by Member States on the basis of reasons that had very little to do with environmental considerations, such as public morality, public order or ethics.
Peale selle oleks aeg tunnistada, et keskkonnaohtude hindamine ühenduses ei ole ammendav, arvestades Euroopa ökosüsteemide mitmekesisust ja võimalike otseste või kaudsete mõjude mitmekesisust.
It was also time to recognise that the environmental risk assessment conducted at Community level could not be exhaustive given the diversity of European ecosystems and the diversity of possible direct or indirect impacts.
Siseturu ja ühenduse hindamise järgimiseks – kuivõrd tingimata vajalikud reformid võiksid taastada usaldusväärsuse Euroopa Toiduohutusameti GMO ekspertide kogu vastu – peavad liikmesriikide esitatud põhjendused jääma täiendavateks põhjendusteks Euroopa Toiduohutusameti hinnatud põhjenduste kõrval.
In order to comply with the internal market and the Community assessments – provided that the necessary reforms are able to restore the credibility of EFSA's GMO panel – the grounds invoked by the Member States should be supplementary to those assessed by EFSA.
Liikmesriikide esitatud põhjendused ei või siiski välja jätta keskkonnaalaseid või agraar-keskkonnaalaseid põhjendusi, eelkõige kohalikku ja/või piirkondlikku laadi, mida ei ole ühenduse tasandil hinnatud.
The grounds invoked by the Member States may not then exclude environmental or agri-environmental grounds, particularly those of a local and/or regional nature, which have not been covered by a Community assessment.
Liikmesriikide esitatud põhjendused peavad paratamatult põhinema, vähemalt osaliselt, teaduslikel andmetel, kui nad käsitlevat mingit laadi keskkonnamõju.
The grounds invoked by the Member States will inevitably be based at least partly on scientific data if they concern some form of environmental impact .
Komisjoni seletuskirjas vahetegemine ühelt poolt ühenduse tasandil läbiviidud teadusliku hindamise ja teiselt poolt teaduslikust arutelust täiesti eraldiseisvate keskkonnamõjualaste põhjenduste vahel on lihtsustav ja selles ei võeta arvesse riskihindamise ja riskijuhtimise vahelisi keerukaid seoseid.
The distinction made by the Commission in its explanatory memorandum between a ‘scientific’ assessment conducted at Community level on the one hand, and grounds that have nothing to do with the scientific debate on the environmental impact on the other, is simplistic and takes no account of the complexity of the link between risk assessment and risk management.
Selles vahetegemises jäetakse tähelepanuta ka asjaolu, et kui ei võeta arvesse teaduslikku ebakindlust, mis on õigusaktides ometi ette nähtud, võib see ohustada õigete riskijuhtimisotsuste tegemist või koguni ettevaatuspõhimõtte kohaldamist.
This distinction also ignores the fact that the failure to consider scientific uncertainties, although provision is made for this in the texts, may make it difficult to reach appropriate risk management decisions, or indeed to apply the precautionary principle.
Olgu tegemist geneetiliselt muundatud taime puhul sellise herbitsiidi kasutamise mõjuga, mille suhtes taim on tolerantne; GMO kasutamisest tingitud põllumajandustavade muutmise mõjuga või kahjuritel bt-toksiini suhtes resistentsuse tekkimise ohuga teatud piirkonnas – kõik need aspektid eeldavad keskkonnamõju kohta teaduslike andmete või nende ebapiisavuse hindamist.
Whether it be the impact of using a herbicide associated with a herbicide-tolerant GM plant, the impact of changes in agricultural practices caused by the use of a GMO, or the risk of harmful insects developing resistance to Bt toxins in a given region, all these aspects involve an assessment of scientific data - or the lack thereof - relating to the environmental impact.
Mis puudutab tava- või mahepõllumajanduse GMOdega saastumist, mida nimetatakse ka samaaegseks viljelemiseks, siis on komisjon alati põhjendanud oma keeldumist ühenduse tasandil õigusaktide koostamisest põllumajandustavade, kliimatingimuste ja geograafiliste olude mitmekesisusega liikmesriikide vahel ja isegi riikide piires.
On the issue of the contamination of conventional or organic farming by GMOs, also known as ‘coexistence’, the Commission has always justified its refusal to legislate at Community level by the diversity of agricultural practices, climates and geography among and within Member States.
See sama mitmekesisus esineb vastuvõtvates ökosüsteemides ja keskkondades ning õigustab sama loogika kohaselt subsidiaarsuse kohaldamist GMOde kasvatamise suhtes.
This same diversity exists for ecosystems and receiving environments, and justifies the application of subsidiarity to the cultivation of GMOs, following the same logic.
Lõpuks tuleb selleks, et vältida praeguse olukorra jätkumist, kus puuduvad uuringud, mida õigusaktides ometi nõutakse, tugevdada riikide mõjujõudu, kui riigi territooriumil, piirkondlikul ja/või kohalikul tasandil mõjude kohta asjakohased andmed puuduvad.
Finally, in order to put an end to the current situation regarding the absence of studies, even though these are required by the existing legislation, the Member States should be given greater powers where there is a lack of relevant information about the impact on the national, regional and/or local territory.
Tuleb respekteerida liikmesriikide õigusi nende oma territooriumi kasutamisel, mis on subsidiaarsuse valdkonda kuuluv küsimus ega ohusta kuidagi siseturueeskirju ning kaupade ja toodete liidu territooriumil vaba liikumise eeskirju.
It is necessary to respect the rights of the Member States when it comes to the use of their own territory, an area which is covered by subsidiarity and which in no way calls into question the rules governing the internal market and the free movement of goods and products throughout the territory of the Union .
Nii direktiivis 2001/18 kui ka teistes ühenduse õigusaktides eesmärgiks seatud tervise- ja keskkonnakaitse kõrget taset saab saavutada üksnes tingimusel, kui liikmesriigid saavad tõhusalt kasutada kõiki vajalikke uuringuid vastuvõtva keskkonna ning järelevalvekavade tingimuste kohta ning neis uuringutes võetakse arvesse liikmesriigi territooriumi eripära, nende põllumajandusmeetodeid ja ruumilise planeerimise otsuseid.
The high level of protection in the field of health and the environment targeted by Directive 2001/18 and other Community texts can only be achieved if all the necessary studies on the receiving environment and the conditions in the monitoring plans are effectively at the disposal of the Member States, and take account of the specific characteristics of their territory, their agricultural methods and their spatial planning choices.
Lõpuks on vaja, et liikmesriikide võetud meetmeid kohaldataks pigem ühe konkreetse GMO või vajaduse korral sarnaste omadustega GMOde rühma kui kõikide GMOde suhtes.
Finally, the measures taken by Member States should apply to a given GMO or, as the case may be, a group of GMOs with similar characteristics, rather than to all GMOs.
Need meetmed peavad olema põhjendatud.
These measures should be substantiated.
Lisaks ei tohiks võimaliku GMOde kasvatamisega kaasneda lisakulusid tava- või mahepõllumajandustootjatele.
The possible cultivation of a GMO should also not result in additional costs for farmers working in conventional or organic farming.
Seega tuleb liikmesriikidele teha kohustuslikuks meetmete võtmine selleks, et vältida GMOde sattumist teistesse toodetesse, erilist tähelepanu tuleb pöörata võimalikule piiriülesele saastumisele.
It should thus be compulsory for Member States to take measures to avoid the presence of GMOs in other products, and particular attention should be paid to any possible cross-border contamination.
Hr Jo Leinen
Jo LEINEN,
Teema: Ettepanek võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse direktiivi 2001/18/EÜ seoses liikmesriikide võimalusega piirata või keelata oma territooriumil GMOde kasvatamist (KOM(2010)375 lõplik) – õiguslik alus
Subject: Legal basis of the proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council amending Directive 2001/18/EC as regards the possibility for the Member States to restrict or prohibit the cultivation of GMOs in their territory (COM(2010)375 final)
Palusite 10. märtsi 2011. aasta kirjas õiguskomisjonilt vastavalt kodukorra artikli 37 lõikele 2 arvamust komisjoni kõnealuse ettepaneku õigusliku aluse kehtivuse kohta.
By letter of 10 March 2011 you asked the Committee on Legal Affairs pursuant to Rule 37(2) to consider whether the legal basis of the above Commission proposal was valid.