natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Liikmesriigid tagavad, et liikmesriikidele või komisjonile edastatud Euroopa esmatähtsa infrastruktuuri kaitsega seotud teavet kasutatakse ainult Euroopa esmatähtsate infrastruktuuride kaitse eesmärgil.
Member States shall ensure that European Critical Infrastructure Protection Information submitted to the Member States or to the Commission, is not used for any purpose other than the protection of European critical infrastructures.
Komisjoni abistab komitee, kuhu kuulub iga liikmesriigi üks esindaja.
The Commission shall be assisted by a Committee composed of a representative of each Member State .
Subsidiaarsuse põhimõtte järgimine.
Consideration of the subsidiarity principle.
Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 1. juuliks 2008 .
Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive by 1 July 2008 at the latest.
Realistlikum tähtaeg.
More realistic timeframe .
transpordi- ja turismikomisjon I ARVAMUS
OPINION of the Committee on TRANSPORT AND TOURISM
2004. aasta juunis, veidi aega pärast rongide ründamist Madridis, palus Euroopa Ülemkogu komisjonil koostada üldstrateegia esmatähtsa infrastruktuuri kaitseks terroriaktide eest.
In June 2004, shortly after the train bombings in Madrid, the European Council instructed the Commission to prepare an overall strategy to protect critical infrastructure from acts of terrorism.
See viis 2005. aasta novembris Euroopa esmatähtsate infrastruktuuride kaitse programmi käsitleva rohelise raamatu vastuvõtmiseni, milles kirjeldati poliitikavalikuid, kuidas komisjon saaks luua EPCIPi (Euroopa esmatähtsate infrastruktuuride kaitse programm) ja CIWINi (esmatähtsate infrastruktuuride hoiatusinfovõrk).
This led in November 2005 to the Commission Green Paper on a European Programme for Critical Infrastructure Protection (EPCIP), setting out potential strategies for implementing EPCIP and for a Critical Infrastructure Warning Information Network (CIWIN).
2005. aasta detsembris palus justiits- ja siseküsimuste nõukogu esitada komisjonil EPCIPi käsitleva ettepaneku 2006. aasta juuniks.
In December 2005 the Council of Ministers for Justice and Home Affairs instructed the Commission to submit a proposal on EPCIP no later than June 2006.
Komisjoni EPCIPi käsitlev 2006. aasta detsembri teatis näeb kõnealuse programmi raamistikus ette mitmeid komponente.
The Commission’s December 2006 communication on EPCIP sets out a number of elements which the framework of such a programme might comprise including, this proposal for a directive containing a procedure for the identification and designation of European Critical Infrastructure in need of improved protection.
Kõnealuse programmi üheks komponendiks on käesolev direktiivi ettepanek, mis sisaldab paremat kaitset vajavate Euroopa esmatähtsate infrastruktuuride identifitseerimise ja määramise menetlust.
This directive is intended to complement existing national programmes on the protection of important infrastructures and to be built on existing Critical Infrastructure sector-based measures.
Komisjon teeb ettepaneku käsitleda infrastruktuuri Euroopa seisukohast esmatähtsana, kui selle kahjustada saamisel või hävimisel oleks tõsine mõju kahele või enamale liikmesriigile või ühele liikmesriigile, kui esmatähtis infrastruktuur asub teises liikmesriigis.
The Commission proposes that an infrastructure should be a designated as a European Critical Infrastructure if its disruption or destruction would affect two or more Member States, or a single Member State if the critical infrastructure is located in another Member State.
Iga liikmesriik peab identifitseerima Euroopa esmatähtsad infrastruktuurid, mis paiknevad tema territooriumil ja sellest väljaspool, kuid võivad talle mõju avaldada, ning komisjonile neist teatama.
Each Member State should identify European Critical Infrastructure (ECI) located within its territory as well as critical infrastructures outside its territory that may have an impact on it, and notify such the Commission of such infrastructures.
Sellest lähtuvalt on komisjonil kavas koostada komiteemenetluse käigus kesksel tasandil Euroopa esmatähtsate infrastruktuuride konkreetne loetelu.
On this basis the Commission intends to draw up centrally, under the comitology procedure, a specific list of European Critical Infrastructures.
Lisaks käesolevale direktiivi ettepanekule Euroopa esmatähtsate infrastruktuuride identifitseerimise ja määramise menetluse kohta jäävad kehtima juba olemasolevad valdkondlikud õigusaktid.
Alongside this proposal for a directive on the identification and designation of European Critical Infrastructure, existing sector-specific legislation will remain in force.
Transpordi valdkonnas kehtivad juba näiteks julgeolekualased õigusaktid, sealhulgas laevade ja sadamarajatiste, lennujaamade, tsiviillennunduse ja ohtlike ainete vedamise valdkonnas.
In the transport sector, for example, security legislation already exists, e.g. for vessels and port facilities, airports, civil aviation and the transport of dangerous goods.
Raportööri muudatusettepanekud
Rapporteur’s amendments
Raportööri arvates ületab komisjon käesoleva direktiivi ettepanekuga oma pädevuse piirid, lähtudes ülesannetest arusaamisel valedest eeldustest ja püstitades subsidiaarsuse põhimõttega vastuolus oleva eesmärgi.
Your rapporteur believes that, with this proposal for a directive, the Commission is exceeding its powers, misunderstanding its instructions and seeking to achieve an objective which contravenes the subsidiarity principle.
Esmatähtsate infrastruktuuride kaitse algatuse eesmärgiks on sisejulgeoleku tagamine.
The initiative on the protection of critical infrastructure is intended to guarantee internal security.
Tegemist ei ole siseturu stabiilsuse säilitamise algatusega.
It is not an initiative to protect the stability of the Internal Market.
Vastupidiselt tegelikule ülesandele asuda tegutsema liikmesriikide meetmete täiendamise eesmärgil soovib komisjon ilmselt liikmesriikide juba olemasolevad meetmed asendada.
Rather than complementing the measures of the Member States, which is its real task, the Commission clearly wishes to replace the Member States’ existing measures.
Esitatud aruandekohustuste süsteem rajab täiendavad ja edasiliikumist takistavad bürokraatiastruktuurid.
The proposed system of reporting requirements creates additional and counter-productive bureaucratic structures.
Raportöör on arvamusel, et esmatähtsad infrastruktuurid peaksid identifitseerima ja loetelusse kirja panema eranditult liikmesriigid.
Your rapporteur considers that critical infrastructures should be identified and designated solely by the Member States.
Raportöör vaidleb vastu liikmesriikide kohustusele edastada komisjonile teateid konkreetsete esmatähtsate infrastruktuuride kohta.
She opposes the requirement for the Member States to notify the Commission of specific critical infrastructures.
See oleks vastuolus liikmesriikide julgeolekuhuvidega, sest Euroopa esmatähtsate infrastruktuuride loetelu oleks terroristide jaoks huvipakkuv teabeallikas.
This would be against national security interests, since a European list of critical infrastructures would be an interesting source of information to terrorists.
Ohupotentsiaali vähendamiseks tundub sobivat ainult Euroopa esmatähtsate infrastruktuuride detsentraliseeritud haldamine liikmesriikides.
In order to reduce the level of risk the only appropriate measure would seem to be devolved management of ECI in the Member States.
Euroopa esmatähtsate infrastruktuuridena tuleks käsitleda ainult neid, mille kahjustada saamisel või hävimisel oleks mõju vähemalt kolmele liikmesriigile või kahele liikmesriigile, kui esmatähtis infrastruktuur asub teises liikmesriigis.
The only infrastructures which should be regarded as critical from a European point of view are those whose disruption or destruction would affect at least three Member States, or two Member States other than the one in which they are located.
Komisjoni tasandil tuleks keskselt ja üldiselt määratleda ja inventariseerida ainult Euroopa ohustatud esmatähtsad valdkonnad ning põhimõttelised kriteeriumid, mille aluseks on infrastruktuuri tähtsus elanike (varustus)kindluse jaoks.
Furthermore, all that should be done centrally by the Commission is to define and list in general terms the European priority sectors at risk, and to draw up fundamental criteria based on the importance of the infrastructure to the security (of supply) of the population.
Otsuse langetamisel, kas infrastruktuur on esmatähtis või mitte, tuleb seega arvesse võtta inimtegurit.
In deciding whether an infrastructure is critical, the “human factor” must therefore be taken into consideration.
Vaja on selgitada, et meetme keskpunktis seisab kodanik ja et esitatud sammud võetakse ette tema heaolu huvides.
It needs to be made clear that this directive centres on the citizen and that the proposed rules are being adopted for his welfare, since the proposal for a directive is intended to contribute to better public security and thus improve quality of life for citizens.
Selguse loomiseks peaks see hõlmama ka tunneleid, sildasid, raudteejaamu, lüüse, sadamaid ja lennujaamu.
This clarification should include tunnels, bridges, stations, locks, ports and airports.
Transpordi- ja turismikomisjon palub vastutaval kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjonil teha ettepaneku lükata komisjoni ettepanek tagasi.
The Committee on Transport and Tourism calls on the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs, as the committee responsible, to propose rejection of the Commission proposal.
Õiguskeskkonna lihtsustamise strateegia
on the strategy for the simplification of the regulatory environment
keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjonI ARVAMUS........11
OPINION of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety 11
õiguskeskkonna lihtsustamise strateegia kohta
on the strategy for the simplification of the regulatory environment’
– võttes arvesse 16. detsembri 2003. aasta paremat õigusloomet käsitlevat institutsioonidevahelist kokkulepet
– having regard to the Interinstitutional Agreement on better lawmaking, signed on 16 December 2003
– võttes arvesse oma 26. oktoobri 2000. aasta resolutsiooni Euroopa Ülemkogule esitatud komisjoni aruannete „Parem õigusloome: jagatud vastutus 1998” ja „Parem õigusloome 1999” kohta
– having regard to its resolution of 26 October 2000 on the Commission reports to the European Council: Better lawmaking - A shared responsibility (1998) and Better lawmaking 1999
- võttes arvesse oma 29. novembri 2001. aasta resolutsiooni komisjoni valge raamatu Euroopa avaliku halduse kohta
– having regard to its resolution of 29 November 2001 on the Commission White Paper on European governance
- võttes arvesse oma 8. aprilli 2003. aasta resolutsiooni Euroopa Ülemkogule esitatud komisjoni aruannete „Parem õigusloome 2000” ja „Parem õigusloome 2001” kohta
– having regard to its resolution of 8 April 2003 on the Commission reports to the European Council entitled ‘Better lawmaking 2000’ and ‘Better lawmaking 2001’
- võttes arvesse oma 26. veebruari 2004. aasta resolutsiooni komisjoni aruande „Parem õigusloome 2002” kohta
– having regard to its resolution of 26 February 2004 on the Commission report entitled ‘Better Lawmaking 2002’
- võttes arvesse oma 9. märtsi 2004. aasta resolutsiooni ühenduse õiguskeskkonna lihtsustamist ja parandamist käsitlevate komisjoni teatiste kohta
– having regard to its resolution of 9 March 2004 on the Commission communication on simplifying and improving the Community's regulatory activity
– võttes arvesse oma 16. mai 2006. aasta resolutsiooni õiguskeskkonna lihtsustamise strateegia kohta
– having regard to its resolution of 16 May 2006 on a strategy for the simplification of the regulatory environment
– võttes arvesse oma 16. mai 2006. aasta resolutsiooni „Parem õigusloome 2004: subsidiaarsuse põhimõtte kohaldamine (12. aastaaruanne)”
– having regard to its resolution of 16 May 2006 on ‘Better lawmaking 2004: application of the principle of subsidiarity’ (12th annual report)
– võttes arvesse oma 16. mai 2006. aasta resolutsiooni õigusloojale esitatud õigusloomega seotud ettepanekute sõelumise tulemuse kohta
– having regard to its resolution of 16 May 2006 on the outcome of the screening of legislative proposals pending before the Legislator
– võttes arvesse komisjoni 14. novembri 2006. aasta töödokumenti „Õiguskeskkonna lihtsustamise strateegiat käsitlev esimene eduaruanne” ( KOM(2006)0690 );
– having regard to the Commission working document of 14 November 2006 entitled ‘First progress report on the strategy for the simplification of the regulatory environment’ ( COM(2006)0690 ),
– võttes arvesse õiguskomisjoni raportit ning keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni arvamust ( A6-0271/2007 ),
– having regard to the report of the Committee on Legal Affairs ( A6‑0271/2007 ) and the opinion of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety,
A. arvestades komisjoni, nõukogu ja Euroopa Parlamendi nüüdsest juba laialt levinud tava töötada välja, rakendada ja täiustada õigusloome lihtsustamiseks kasutatavaid vahendeid;
A. having regard to the current unstinting and systematic commitment by the Commission, the Council and Parliament to bring about, define and improve the application of legislative simplification tools,
B. arvestades, et õiguskeskkonna lihtsustamine kui õigusloome selguse, tõhususe ja kvaliteedi tagatis on peamine tingimus, pidades silmas parema õigusloome eesmärgi täitmist, mis omakorda on Euroopa Liidu esmatähtis meede majanduskasvu ja tööhõive kõrgete tasemete tagamiseks;
B. whereas simplifying the legislative environment to ensure the clarity, efficacy and quality of legislation is an essential prerequisite for attaining the objective of ‘better lawmaking’, which, in turn, is a priority for the Union with a view to securing high levels of growth and employment,
C. arvestades, et üks peamistest saavustest lihtsustamise vallas on kõigi nende valdkondade järkjärguline hõlmamine, millesse Euroopa Liit sekkub ühenduse õigusaktide abil;
C. whereas one of the main results of simplification is its progressive coverage of all EC regulatory areas,
D. arvestades paremat õigusloomet käsitlevas institutsioonidevahelises kokkuleppes ette nähtud kohustusi ja eesmärke, eelkõige neid, mis on seotud ühenduse õigusloome lihtsustamise ja selle mahu vähendamisega ning selle mõjuga liikmesriikides;
D. having regard to the obligations and aims laid down in the Interinstitutional Agreement on better law-making, especially those intended to simplify and reduce the volume of Community legislation and those relating to the impact of that legislation in the Member States,
E. arvestades, et komisjoni töödokument „on otsene jätk komisjoni 2005. aasta oktoobrikuu teatisele „Ühenduse Lissaboni kava rakendamine: õiguskeskkonna lihtsustamise strateegia” ( KOM(2005)0535 );
E. whereas the above-mentioned Commission working document is a follow-up to, and implements, the Commission communication of 25 October 2005 entitled ‘Implementing the Community Lisbon programme: a strategy for the simplification of the regulatory environment’ ( COM(2005)0535 ),
F. arvestades, et nimetatud dokument sisaldab ajavahemikku 2006–2009 hõlmavat ajakohastatud jätkuvat lihtsustamisprogrammi, milles tuuakse ära nii lihtsustamise vormilised meetmed, jaotatuna 43 uuesti sõnastamiseks, 12 kodifitseerimiseks ja 8 kehtetuks tunnistamiseks, kui ka 46 lihtsustamise sisulist meedet, mida on üldiselt nimetatud läbivaatamiseks;
F. whereas the above-mentioned working document sets out a new ‘simplification rolling programme’ covering the period 2006-2009, in which measures are announced to simplify form, based on 43 recasts, 12 codifications and 8 repeals, in addition to 46 other measures to simplify substance, generally defined as cases of ‘revision’,
G. arvestades, et kõnealused lihtsustamise meetmed lisanduvad ligikaudu 500 uuele õigusloomega seotud algatusele (millest umbes 200 ainuüksi 2007. aastal), mis on loetletud kodifitseerimisele pühendatud jätkuvas lihtsustamisprogrammis;
G. whereas in addition to the above simplification measures, some 500 new legislative initiatives (some 200 of which in 2007 alone) have been included in a separate rolling programme specifically dedicated to codifications,
H. arvestades, et komisjon täpsustab, et kodifitseerimisprogramm on üksnes soovituslik, kuna selle täitmine sõltub asjaolust, kas kodifitseeritavad õigusaktid on tõlgitud kõigisse keeltesse, ning et komisjoni arvates tuleb kodifitseerimine edasi lükata, kui nähakse ette õigusaktide uued muudatused, nii et õigusaktide jätkuvas lihtsustamisprogrammis esitamise järjekord võib komisjoni arvamuse kohaselt muutuda nendest kahest tegurist sõltuvalt;
H. whereas the Commission points out that the codification programme remains indicative, since it depends on the availability in all languages of the acts to be codified and whereas, according to the Commission, codification should be postponed when new amendments of these acts are envisaged, with the result that, in the Commission’s view, the order of acts in the rolling programme might change in the light of these two factors,
I. arvestades, et komisjon teeb nimetatud dokumendis ettepaneku laiendada tava lisada komisjoni esitatud ettepanekutele sissejuhatus, milles selgitatakse täpsemalt taotletavaid lihtsustamiseesmärke;
I. whereas, in the above-mentioned working document, the Commission proposes increasing the practice of including in its proposals an initial explanatory memorandum in order better to explain the simplification objectives pursued,
J. arvestades, et lihtsustamisalgatuste õnnestumise tegurid põhinevad tugeval metoodilisel alusel, mida on parandatud tänu konsulteerimisele kõigi huvitatud osapooltega ja sektorit käsitlevate analüüside väljatöötamisele komisjoni, Euroopa Parlamendi ja nõukogu tiheda koostöö ning kaas- ja isereguleerimise laialdasema kasutamise abil;
J. whereas the success factors for achieving the simplification goals include a solid set of methodologies, which has improved thanks to consultation with all interested parties and to the development of sector-specific analyses, close cooperation between the Commission, the European Parliament and the Council and an increasing use of self-regulation and co-regulation,
1. nõuab tungivalt, et komisjon paneks suuremat rõhku ühenduse õigusaktide rakendamisele, jõustamisele ja hindamisele kui parema õigusloome protsessi olulisele osale;
Urges the Commission to put more emphasis on implementation, enforcement and evaluation of Community legislation, as an essential part of the ‘better regulation’ process;
20. detsembri 1994. aasta institutsioonidevaheline kokkulepe õigusaktide tekstide ametliku kodifitseerimise kiirendatud töömeetodi kohta, EÜT C 102, 4.4.1996. lk 2. , institutsioonidevahelise kokkuleppe nende pädevuses olevate vahendite lihtsustamise kiirendatud töömeetodi kohta;
Interinstitutional Agreement of 20 December 1994, ‘Accelerated working method for official codification of legislative texts’, OJ C 102, 4.4.1996, p.
5. tervitab komisjoni jõupingutusi ühenduse õigustiku kodifitseerimise tugevdamiseks, mis on õiguskeskkonna lihtsustamise esmane ja peamine tegevus;
2. , Parliament, the Commission and the Council should conclude an interinstitutional agreement on an accelerated working method for simplification measures as a whole;
7. teeb komisjonile ettepaneku otsustada lõplikult uuesti sõnastamise kui tavalise õigusloome tehnika kasuks, et teha iga algatuse puhul kättesaadavaks terviktekst, isegi juhul, kui tegu on konkreetsete muudatustega, ja märkida selgelt ära uued osad ja muutmata jäänud osad, mis muudab ühenduse õigusaktid arusaadavamaks ja läbipaistvamaks;
Proposes that the Commission once and for all adopt recasting as a standard legislative technique so that, for each initiative, the text can be available in its entirety, also where there are specific amendments, providing a clear indication of the new parts and those which are unchanged, thereby increasing the legibility and transparency of Community legislation;
10. rõhutab ühenduse institutsioonide koostöö olulist tähtsust, mis on igasuguse lihtsustamisstrateegia õnnestumise vältimatu tingimus; tõdeb sellega seoses, et Euroopa Parlament on selgelt ilmutanud omapoolset head tahet ja teinud muudatusi oma kodukorda, et hõlbustada kodifitseerimiste vastuvõtmise menetlust ning kehtestada asjaomane õigusloomemenetlus uuesti sõnastamise tarbeks;
Stresses the vital importance of cooperation between the Community institutions as a prerequisite for the success of any simplification strategy; highlights in this respect the strong signal of goodwill emitted by the European Parliament thanks to the amendments to its Rules of Procedure designed, respectively, to facilitate the adoption procedure for codifications and to introduce an ad hoc legislative procedure for recasts;
13. rõhutab, et korrapärased ja põhjalikud mõju hindamised on lihtsustamisprotsessi oluline osa ning nõukogu ja Euroopa Parlament peaksid seda arvesse võtma muudatusettepanekute esitamisel õigusloomeprotsessi käigus;
Stresses that regular and thorough impact assessments play a key role in the simplification process and that such assessments should be considered by the Council and Parliament when amendments are made to a proposal during the legislative process;
Oma 25. oktoobri 2005. aasta teatisega „Ühenduse Lissaboni kava rakendamine: õiguskeskkonna lihtsustamise strateegia”, ( KOM(2005)0535 ) võttis komisjon uue suuna ühenduse õigustiku kvaliteedi ja tõhususe parandamisel (parem õigusloome), mille eesmärk on eelkõige kõrvaldada siseturu osaliste tarbetu halduskoormus.
In its communication COM(2005) 535 ‘Implementing the Community Lisbon programme: a strategy for the simplification of the regulatory environment’ of 25 October 2005, the Commission began paving the way for improving the quality and effectiveness of the Community acquis (known as ‘ better lawmaking’ or ‘better regulation’ ), also with the aim of eliminating the administrative burdens which bear heavily on operators in the internal market, serving no useful purpose.
Teatises kirjeldati peamisi lihtsustamise tehnikaid ja esitati 99 algatust õigusloome kvaliteedi parandamiseks aastatel 2005–2008.
The communication illustrated the main simplification techniques and announced 99 initiatives to improve legislative quality for the period 2005-2008.
Tegemist oli 11 kodifitseerimise, 51 uuesti sõnastamise, 7 kehtetuks tunnistamise ja 30 muu ettepanekuga, mis ei kuulu ülalnimetatud kategooriatesse, kuid mille eesmärk on samuti õiguskeskkonna lihtsustamine (sisuline lihtsustamine).
These included 11 proposals for codification, 51 proposals for recasting, 7 proposals for repeal and 30 proposals which cannot be categorised under the any of the above but which nevertheless aim to simplify the regulatory framework (i.e. simplify the substance).
Tuletame meelde, et kodifitseerimise all mõistetakse protsessi, millega tunnistatakse kehtetuks kodifitseeritavad õigusaktid ja asendatakse need ühtse õigusaktiga, ilma et toodaks sisse sisulisi muudatusi.
Codification is a process whereby the acts to be codified are repealed and replaced by a single act, without changing the substance of the provisions.
See toob kaasa konsolideeritud teksti ümbertöötamise üheks uueks õigusaktiks, mis on ühtlane ja arusaadav, ning asendab ametlikult originaalakti ja kõiki tehtud muudatusi
It therefore involves the re-drafting of the text which is consolidated into a single, new legal act which is consistent and comprehensible and which officially replaces the original act and all subsequent amendments.