natgillin/translations-raw huggingface dataset:
F. rõhutab auditiaruannete tähtsust osanike ja avalikkuse jaoks; võtab teadmiseks põhimõtte, et audit on audit, ning hoiatab suure õigusliku ebakindluse ohu eest, mis tuleneb erinevate nõuete kohaldamisest; seetõttu pooldab reguleerimisala laiendamist kõigile finantsasutustele;
F. highlights the importance of the audit report for shareholders and the public; recognises the principle of ‘an audit is an audit’ and warns of the high risk of the application of different standards leading to legal uncertainty; therefore favours the extension of the scope to all financial institutions,
G. arvestades, et majanduskriisi järel on finantsasutuste ülemäärast riskide võtmist oluliselt seostatud paindlike, ebapiisavate ning ebatõhusate kontrolli- ja riskijuhtimismehhanismidega, eelkõige süsteemselt oluliste finantsasutuste puhul,
G. whereas, in the wake of the crisis, excessive risk-taking on the part of financial institutions has been significantly linked to flexible, scant and ineffective control and risk management mechanisms, particularly in systemically important financial institutions (SIFIs),
2. soovitab, et auditikomisjon kui nõukogu ja mitte juhatuse üksus peaks otsustama, kas lubada auditiväliste teenuste pakkumist asjaomasele finantsettevõtjale, ning leppima kokku pakkumise ja volituse üksikasjade suhtes; kutsub komisjoni hindama auditiväliste teenuste ülemmäära seadmise toimivuse ja tulemuste mõju seoses tuludega;
Recommends that the audit committee as an entity of the supervisory board, not the executive board, should decide whether to permit the provision of non-audit services to the respective financial company and should negotiate the tender and details of the mandate; calls on the Commission to conduct an impact assessment of the viability and effects of a cap on non-audit services in relation to revenue;
5. nõuab, et auditikomisjone kohustataks avalikustama oma aruandes korrapäraseid kõnelusi peamiste osanikega ja auditi käigus kerkinud olulisi finantsaruandluse küsimusi ning selgitama auditi pakkumismenetluse ja kogu auditiga seotud töö jaoks audiitori nimetamise otsuse aluseid, kuid eelkõige välisauditi lepingut käsitleva otsuse aluseid;
Calls for audit committees to be required to publish in their report the occurrence of regular discussions with principal shareholders and any significant financial reporting issues raised during the course of the audit and to explain the basis of the decision on audit tendering and auditor appointment for all audit related work, but especially for the external audit contract;
9. nõuab kahepoolset tõhustatud dialoogi audiitorite ja finantsasutuste järelevalveasutuste vahel, eriti seoses probleemsete valdkondadega, nagu erinevate finantstoodete vastasmõju; nõuab, et audiitorid ja ELi järelevalveasutused looksid samasuguse dialoogi ka piiriüleste üksuste jaoks;
Calls for enhanced, two-way communication between auditors and financial supervisors of financial institutions, especially in relation to specific areas of concern, including the interaction between different financial products; calls for the same communication to be established for cross border entities by auditors and the European Supervisory Authorities;
13. nõuab kõigi finantsasutuste auditikomisjonide rolli tugevdamist, nõudes, et nad kiidaksid heaks riskimudeli hindamise, mis hõlmab asjaomase asutuse kõrvutamist võrdlusalustega, kaasa arvatud teatamine võimalikest tulevastest rahastamisvajadustest, pankade paktidest, tulevastest rahavoogudest, riskijuhtimisest, juhatuse hinnangutest ja peamiste aruandluspõhimõtete täitmisest, samuti ettevõtja ärimudeliga seotud võimalikest riskidest; nõuab, et nimetatud hinnang ja lõplik auditiaruanne esitataks igal aastal finantsasutuste juhatusele ja nõukogule arutamiseks ja heakskiitmiseks;
Calls for the role of the audit committees of all financial institutions to be strengthened by requiring them to approve a risk model assessment which includes firm-specific comparisons to benchmarks including reporting potential future financing needs, bank covenants, future cash flows, risk management, management estimates and adherence to major accounting principles and any foreseeable risks with respect to the company’s business model; demands that this assessment be presented to the executive and supervisory boards of financial institutions, along with the full audit report, annually for consideration and approval;
19. nõuab, et finantsasutuste auditiaruanded sisaldaksid tugevdatud avaldamisnõudeid vähem likviidsete varade hindamise kohta, mis võimaldaks võrrelda finantsvahendite hindamist asutuste vahel;
Calls for financial institutions’ audit reports to include enhanced disclosure requirements for the valuation of less liquid assets to enable the comparison of financial instrument valuations between institutions;
Ettepanek võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2006/2004 tarbijakaitseseaduse jõustamise eest vastutavate siseriiklike asutuste vahelise koostöö kohta
on the proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council amending Regulation (EC) No 2006/2004 on cooperation between national authorities responsible for the enforcement of consumer protection laws
Raportöör: Mitro Repo
Rapporteur: Mitro Repo
ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2006/2004 tarbijakaitseseaduse jõustamise eest vastutavate siseriiklike asutuste vahelise koostöö kohta
on the proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council amending Regulation (EC) No 2006/2004 on cooperation between national authorities responsible for the enforcement of consumer protection laws
– võttes arvesse komisjoni ettepanekut Euroopa Parlamendile ja nõukogule ( KOM(2010)0791 );
– having regard to the Commission proposal to Parliament and the Council ( COM(2010)0791 ),
– võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 294 lõiget 2 ja artiklit 114, mille alusel komisjon esitas Euroopa Parlamendile ettepaneku ( C7‑0012/2011 );
– having regard to Article 294(2) and Article 114 of the Treaty on the Functioning of the European Union, pursuant to which the Commission submitted the proposal to Parliament ( C7‑0012/2011 ),
– võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee 5. mai 2011. aasta arvamust
– having regard to the opinion of the Economic and Social Committee of 5 May 2011
Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata. ;
Not yet published in the Official Journal of the European Union. ,
– võttes arvesse siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni raportit ( A7-0201/2011 ),
– having regard to the report of the Committee on the Internal Market and Consumer Protection ( A7-0201/2011 ),
(10 a) Tuleb hinnata määruse (EÜ) nr 2006/2004 tulemuslikkust ja toimimismehhanisme ning põhjalikult kaaluda võimalust lisada selle lisasse tarbijate huve kaitsvad täiendavad õigusaktid, pidades silmas asjaomase määruse võimalikku läbivaatamist, et anda riiklikele täitevasutustele paremad võimalused piiriüleste juhtumite korral tarbijate ühiste huvide rikkumisi tulemuslikult avastada, uurida ja need lõpetada või keelata.
(10a) It is necessary to assess the effectiveness and operational mechanisms of Regulation (EC) No 2006/2004 and thoroughly examine the possible inclusion in its Annex of additional laws that protect consumers' interests, with a view to a possible revision of that Regulation aimed at providing public enforcement authorities with improved means to effectively detect, investigate and bring about the cessation or prohibition of infringements harming the collective interests of consumers in cross-border situations.
Selleks peaks komisjon esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule esimesel võimalusel, kuid hiljemalt 2014. aasta lõpuks aruande, millele oleks vajadusel lisatud ka seadusandlik ettepanek.
To that end, the Commission should submit as soon as possible, and in any event by the end of 2014, a report to the European Parliament and the Council, accompanied, where appropriate, by a legislative proposal.
Artikkel 1 – sissejuhatav osa ja punkt -1 (uus)
Article 1 - introductory part and point -1 (new)
Määrus (EÜ) nr 2006/2004
Regulation (EC) No 2006/2004
Määrust (EÜ) nr 2006/2004 muudetakse järgmiselt:
Regulation (EC) No 2006/2004 is amended as follows:
„Artikkel 21 a
"Article 21a
Komisjon esitab 31. detsembriks 2014 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande, milles hinnatakse kõnealuse määruse tulemuslikkust ja toimimismehhanisme ning kaalutakse põhjalikult võimalust lisada selle lisasse täiendavad õigusaktid, millega kaitstakse tarbijate huve.
By 31 December 2014, the Commission shall submit a report to the European Parliament and the Council which shall assess the effectiveness and operational mechanisms of this Regulation and thoroughly examine the possible inclusion in its Annex of additional laws that protect consumers' interests.
Aruanne põhineb välishindamisel ja kõigi sidusrühmadega põhjalikul konsulteerimisel ning vajaduse korral tuleb see esitada koos seadusandliku ettepanekuga.”
The report shall be based on an external evaluation and extended consultation of all stakeholders, and shall be accompanied, where appropriate, by a legislative proposal."
I. Määrus 2006/2004 tarbijakaitseseaduse jõustamise eest vastutavate siseriiklike asutuste vahelise koostöö kohta
I. Regulation 2006/2004 on cooperation between national authorities responsible for the enforcement of consumer protection laws
Euroopa Parlament ja nõukogu võtsid määruse 2006/2004 (edaspidi „tarbijakaitsealase koostöö määrus”) vastu 27. oktoobril 2004 ja see jõustus 29. detsembril 2006.
Regulation 2006/2004 (the ‘CPC Regulation’) was adopted by the European Parliament and the Council on 27 October 2004 and entered into force on 29 December 2006.
Määruse eesmärk on kaotada takistused riiklike täitevasutuste piiriüleselt koostöölt, selleks et täitevasutused saaksid ELi piires avastada, uurida ja lõpetada või keelata tarbijate huve kaitsvate seaduste rikkumisi.
The Regulation aims to abolish the barriers to cross-border cooperation between public enforcement authorities to detect, investigate and bring about the cessation or prohibition of intra-EU infringements of the laws which protect consumers' interests.
Määrusega soovitakse tõhusalt ja tulemuslikult võidelda siseturu sujuvat toimimist häirivate petturitest kauplejate piiriülese tegevuse vastu, et suurendada tarbijate usaldust piiriüleste pakkumiste vastu ning vältida olukorda, kus müüjad ja tarnijad hoiavad kõrvale õigusaktide jõustamisest ning kahjustavad sellega seaduskuulekate müüjate ja tarnijate konkurentsivõimet.
The Regulation is intended to efficiently and effectively tackle cross-border rogue traders which disrupt the smooth functioning of the internal market, and thus increase consumer confidence in taking up cross-border offers, and prevent sellers and suppliers from evading enforcement to the competitive detriment of law-abiding sellers and suppliers.
Tarbijakaitsealase koostöö määrusega ühtlustatakse osaliselt asutuste uurimis- ja täidesaatvad volitused ning sätestatakse mehhanismid asjakohase teabe vahetuseks ja/või jõustamismeetmete rakendamiseks, et lõpetada rikkumised piiriüleste juhtumite korral.
The CPC Regulation partially harmonises the authorities' investigative and enforcement powers and lays down the mechanisms for exchanging relevant information and/or taking enforcement action to stop infringements in cross-border situations.
Ettepaneku põhjused ja eesmärgid
Grounds for and objectives of the current proposal
Määrusega loodud tarbijakaitsealase koostöö võrgustik jälgib tarbijate huve kaitsvate õigusaktide kohaldamist ja jõustab neid õigusakte.
The network established by the Regulation monitors and enforces legislation which protects consumers' interests.
Võrgustiku kohaldamisalasse kuuluvad õigusaktid on loetletud määruse lisas.
The legislation which falls within the scope of the CPC network is listed in the Annex to the Regulation.
Kavandatud muutmismääruse eesmärk on määruse lisa sisuline uuendamine, et selles kajastada tarbijakaitse valdkonna õigusaktides toimunud uusimaid arenguid.
The proposed amending regulation has as its objective to update the contents of the Annex to reflect recent legislative developments in the field of consumer protection.
Lisa uuendamine tähendab seda, et sellest jäetakse välja õigusaktid, mis ei ole riiklike täitevasutuste tarbijakaitsealase koostöö seisukohalt asjakohased, ja uuendatakse viiteid vanadele õigusaktidele, mis enam ei kehti, viidates uutele tarbijakaitse valdkonnas kehtivatele õigusaktidele.
The update of the Annex will consist of the removal from the Annex of legislation which is not relevant for consumer protection cooperation between the national enforcement authorities and the updating of references to old legislation which is no longer in force with references to new legislation in the field of consumer protection .
Veelgi olulisem lisa uuendamise põhjus on see, et direktiiv 87/102/EMÜ on kehtetuks tunnistatud tarbijakrediidilepinguid käsitleva direktiiviga 2008/48/EÜ, ilma selgesõnaliselt sätestamata, et viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile tuleb lugeda viideteks uuele direktiivile.
More importantly, the update of the Annex is necessary as Directive 87/102/EEC has been repealed by Directive 2008/48/EC on credit agreements for consumers, without expressly stating that references to the repealed Directive are to be construed as references to the new Directive.
Õiguskindluse huvides peaks käesolev määrus jõustuma võimalikult kiiresti,
For reasons of legal certainty, this Regulation should therefore enter into force as a matter of urgency.
Raportööri üldised märkused tarbijakaitsealase koostöö määruse toimimise kohta
Rapporteur's general remarks on the functioning of the CPC Regulation
Raportöör pooldab komisjoni ettepanekut, sest see on vajalik tagamaks, et määruse lisa kajastab ELi tarbijakaitsealase õigusraamistiku arengut.
The Rapporteur welcomes the Commission's proposal as it is necessary to ensure that the Annex to the Regulation reflects the developments of the EU legislative body on consumer protection.
Võttes arvesse kõnealuse ettepaneku piiratud eesmärke, on raportöör siiski arvamusel, et keskne poliitiline küsimus, mida tuleks uurida, on see, kas praegune määrus annab tarbijakaitsealaste õigusaktide piiriüleseks jõustamiseks piisava raamistiku.
Taking into account the limited objectives of this proposal, the Rapporteur considers, however, that the key political issue to be examined is whether the current Regulation provides a sufficient framework for the cross-border enforcement of the consumer acquis.
Komisjoni 2. juulil 2009. aastal avaldatud viimasest aruandest tarbijakaitsealase koostöö määruse kohaldamise kohta
The last report from the Commission on the application of the CPC Regulation published on 2 July 2009
Komisjoni aruanne Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. oktoobri 2004. aasta määruse (EÜ) nr 2006/2004 (tarbijakaitseseaduse jõustamise eest vastutavate siseriiklike asutuste vahelise koostöö kohta (tarbijakaitsealase koostöö määrus)) kohaldamise kohta ( KOM(2009)0336 ). ja kõrgetasemelise kohtumise „Tarbijate majandusõiguste jõustamine siseturul” (Brüssel, 22. september 2010) tulemustest ilmneb mitu probleemi seoses tarbijakaitsealaste õigusaktide piiriülese jõustamisega.
Report on the application of Regulation (EC) No 2006/2004 of the European Parliament and of the Council of 27 October 2004 on cooperation between national authorities responsible for the enforcement of consumer protection laws (the Regulation on consumer protection cooperation) ( COM(2009)0336 ) and the High-Level Meeting “Enforcement of the Economic Rights for Consumers in the Internal Market” (Brussels, 22 September 2010) reveal a number of concerns about the achievements in cross-border enforcement of the consumer acquis.
Päris paljud teavitatavad ametiasutused ei ole süsteemiga ühendatud või ei kasuta süsteemi aktiivselt, kuigi see on riiklike täitevasutuste võrgustiku tõhusa toimimise eelduseks.
A significant number of authorities notified are either not connected or do not actively use the system, although this is a precondition for the effective functioning of the CPC Network.
Taotlustega tegelemine võtab üha rohkem aega, samas kui ametiasutused kasutavad IT-vahendit nii erinevalt, et see võib koostööd takistada.
Requests are taking longer and longer to be closed, whereas authorities are using the IT tool in such different ways that this may be having a negative impact on their cooperation efforts.
Mõned probleemid on oma iseloomult rohkem horisontaalsed, näiteks tarbijakaitset reguleerivate seaduste lahknemise küsimus, pädeva kohtu ja kohaldatava õiguse küsimus või see, millises ulatuses kehtib tarbijakaitsealase koostöö määruses sätestatud koostöökohustus.
Some other issues are of a more horizontal nature, like the question of diverging national consumer laws, the question of jurisdiction and applicable law and the extent to which the obligation to cooperate introduced by the CPC Regulation applies.
Vastastikuse abi taotlust pole alati võimalik rahuldada olukorras, kus mõni tegevus võib olla keelatud tarbija asukohariigis, kuid mitte tarnija asukohariigis.
It is not always possible to comply with a request for mutual assistance in a situation where an action may be prohibited in the Member State of the consumer but not in the Member State of the supplier.
Lisaks on probleemiks prioriteetide järjestamine.
Another problem concerns prioritisation.
Praegu puudub täitevasutustel ühine prioriteetide loetelu.
Currently there is no common set of priorities among enforcement authorities.
On väga tähtis ja täiesti tavaline, et ametiasutustel on oma süsteem või prioriteetide järjestus, sest ressursid on piiratud.
It is crucial and normal that national public authorities have their own system or prioritisation as resources are limited.
Kuid kui iga vastastikuse abi taotlus allutatakse siseriiklikule prioriteetide järjestusele ja puudub ühine arusaam, kuidas määrata kindlaks, mis peaks olema prioriteet, siis ei saa süsteem tõhusalt töötada.
But if every request for mutual assistance is subject to national prioritisation, and there is no shared view on how to determine what should be prioritised, the system cannot work efficiently.
Seepärast tuleks ette näha komisjoni roll ühise lähenemisviisi loomisel prioriteetide järjestamiseks ja mitmeaastasel planeerimisel.
A role for the Commission in setting up a common approach in priority setting and multi-annual planning should therefore be envisaged.
Samuti on vaja saavutada ühine arusaam olulistest faktidest ja ELi tarbijakaitse-eeskirjade ühesugune tõlgendamine, näiteks „ühiste tarbijahuvide” määratlemine.
There is also a need to develop a shared understanding of relevant facts and a common interpretation of EU consumer protection rules, for instance, a definition of “collective consumer interests”.
Eriarvamusi on ka selles osas, kuidas tarbijakaitsealased õigusaktid teiste asjaomaste ELi õigusaktidega koos toimivad.
Different views have also emerged as to how the consumer acquis interacts with other pieces of relevant EU legislation.
Lisaks on jõustamise protseduurireeglid killustatud.
In addition, the procedural rules for enforcement remain fragmented.
Erinevad riiklikud kohtu- ja jõustamissüsteemid muudavad ELi-siseste rikkumiste tõhusa takistamise raskeks.
Differing national legal and enforcement systems make it difficult to tackle intra-EU infringements in an efficient way.
Mõnel asutusel on rikkumiste lõpetamiseks üsna ulatuslikud volitused, samas kui teised asutused peavad pöörduma kohtusse ja läbima küllaltki pika menetluse.
Some public authorities have rather far-reaching means to stop an infringement whereas others have to go to court and face fairly lengthy proceedings.
Ka kohtukulud võivad olla probleem.
Court costs may also pose problems.
Määruse artiklis 15 on sätestatud, et taotleja asutus vastutab kulude ja kahjude eest, mis on tekkinud meetmete tõttu, mis kohtus on alusetuks tunnistatud.
As provided for in Article 15 of the Regulation, the applicant authority shall remain liable for any costs and losses incurred as a result of measures held to be unfounded.
Mõnes riigis, näiteks Soomes, ei pea taotleja asutus maksma, sest kohaldatakse kuludest vabastamise reeglit, kuid paljudes riikides ei ole see nii.
In some countries, like Finland, the applicant authority does not have to pay as no-cost rule is applied, but in many countries this is not the case.
See võib vähendada alustatud rikkumismenetluste arvu, kui taotleja asutus ei suuda kohtumenetluse kulusid kanda.
This may reduce the number of infringement procedures to be taken up, if the applicant authority is not able to bear the possible costs of the court proceedings.
Ja lõpuks, asjaolu, et taotlustega tegelemine võtab üha rohkem aega (kuni 2008. aasta juunini võttis teabenõude rahuldamine aega keskmiselt 81 päeva, kuid 2008. aasta lõpuks oli see aeg suurenenud juba 148 päevani), võib osaliselt selgitada piiriüleste juhtumite suurema keerukusega, kuid tihti viitab see ka asjaolule, et kehtestatud tähtaegadest või muudest menetlusnõuetest ei peeta kinni.
Finally, the fact that requests are taking longer and longer to be closed (an average of 81 days until June 2008, this figure had increased to 148 days by the end of 2008) can partially be explained by the greater complexity of cross-border cases, but is often an indicator of non-compliance with established deadlines or other operating requirements.
See omakorda on mõjutanud taotluste arvu, mille suurenemine näib olevat peatunud või 2010. aastal isegi vähenenud.
This in turn has an effect on the number of requests which seem to have stagnated or even decreased in 2010.
See on ebasoovitav suundumus ja tarbijakaitsealase koostöö määruse lõppeesmärkide saavutamiseks tuleks see uuesti võimalikult kiiresti vastupidiseks muuta.
This is not a desirable trend and should be reversed as soon as possible in order to meet the ultimate aim of the CPC Regulation.
Raportöör on veendunud, et taotluste arvu vähenemine ei kajasta ELi-siseste rikkumiste arvu vähenemist, vaid pigem süsteemi puudusi.
It is the Rapporteur's firm conviction that the decline in the number of requests does not reflect a decrease in the number of intra-EU infringements but rather the shortcomings of the system.
Mis puutub kooskõlastamisse, siis praegune sektoripõhine lähenemisviis tarbijakaitse poliitika algatustele ei soodusta ühtset jõustamist.
Regarding the issue of coordination, the current sector-based approach for consumer policy initiatives does not facilitate coherent enforcement.
Seepärast oleks vajalik komisjoni suurem roll üleeuroopaliste meetmete jõustamisel, sest praegu ei tegeleta selle probleemiga piisavalt.
A greater role for the Commission in coordinating the enforcement of pan-European activities would be necessary as this problem is currently insufficiently addressed.
Samuti on raportöör arvamusel, et tarbijakaitsealaste eesmärkide kindlamaks saavutamiseks Euroopas tuleks tarbijakaitsealase koostöö määruse reguleerimisala laiendada, selleks et kajastada ELi tarbijakaitsealaseid õigusakte terviklikumalt ja horisontaalsemalt.
The Rapporteur is also of the opinion that, in order to meet the objectives of fostering better consumer protection in Europe, the scope of the CPC Regulation should be broadened in order to reflect the EU legislative body of consumer protection in a more holistic and horizontal way.
Tarbijakaitsealase koostöö määruse reguleerimisala on juba teatud määral laiendatud, kuid reguleerimisala tuleks üldisemalt hinnata, võttes arvesse komisjoni erinevate struktuuriüksuste hallatavaid valdkondi (näiteks finantsteenused, reisijate õigused) reguleerivaid õigusakte.
The scope of the CPC Regulation has already been to some extent broadened, but a more general assessment of the scope should take place to include legislation managed by different departments of the Commission (e.g. financial services, passenger rights legislation).