natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Käesoleva direktiivi eesmärk on sätestada kolmandate riikide kodanike ja kodakondsuseta isikute rahvusvahelise kaitse saamise nõuetele vastamise ▌nõuded ning antava kaitse sisu.
The purpose of this Directive is to lay down ▌ standards for the qualification of third country nationals or stateless persons as beneficiaries of international protection and the content of the protection granted.
Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid :
For the purposes of this Directive the following definitions shall apply:
a) „rahvusvaheline kaitse” – punktides e ja g määratletud pagulasseisund ja täiendava kaitse seisund;
(a) "international protection" means refugee status and subsidiary protection status as defined in points (e) and (g);
b) „rahvusvahelise kaitse saaja” – isik, kellele on antud punktides e ja g määratletud pagulasseisund või täiendava kaitse seisund;
(b) "beneficiaries of international protection" means persons who have been granted refugee status or subsidiary protection status as defined in points (e) and (g);
c) „Genfi konventsioon” – 28. juuli 1951. aasta pagulasseisundi konventsioon, mida on muudetud 31. jaanuari 1967. aasta New Yorgi protokolliga;
(c) "Geneva Convention" means the Convention Relating to the Status of Refugees done at Geneva on 28 July 1951, as amended by the New York Protocol of 31 January 1967;
d) „pagulane” – kolmanda riigi kodanik, kes põhjendatud kartuse tõttu rassilise, usulise, rahvusel, poliitilistel vaadetel või teatavasse sotsiaalsesse rühma kuulumisel põhineva tagakiusamise ees viibib väljaspool kodakondsusjärgset riiki ja ei saa või kõnealuse kartuse tõttu ei taha anda ennast nimetatud riigi kaitse alla, või kodakondsuseta isik, kes samadel põhjustel, nagu eespool nimetatud, väljaspool varasema alalise elukoha riiki viibides ei saa või kõnealuse kartuse tõttu ei taha sinna tagasi pöörduda ja kelle suhtes ei kohaldata artiklit 12;
(d) "refugee" means a third country national who, owing to a well-founded fear of being persecuted for reasons of race, religion, nationality, political opinion or membership of a particular social group, is outside the country of nationality and is unable or, owing to such fear, is unwilling to avail himself or herself of the protection of that country, or a stateless person, who, being outside of the country of former habitual residence for the same reasons as mentioned above, is unable or, owing to such fear, unwilling to return to it, and to whom Article 12 does not apply;
e) „pagulasseisund” – kolmanda riigi kodaniku või kodakondsuseta isiku tunnistamine pagulaseks liikmesriigi poolt;
(e) "refugee status" means the recognition by a Member State of a third country national or a stateless person as a refugee;
f) „täiendava kaitse saamise nõuetele vastav isik” – kolmanda riigi kodanik või kodakondsuseta isik, kes ei vasta pagulaseks tunnistamise nõuetele, kuid kellega seoses on ilmnenud mõjuv põhjus arvata, et asjaomast isikut ähvardaks oma päritoluriiki või kodakondsuseta isiku puhul varasema alalise elukoha riiki tagasipöördumisel reaalne oht kannatada suurt kahju vastavalt artiklile 15, ja kelle suhtes ei kohaldata artikli 17 lõikeid 1 ja 2 ning kes ei saa või kõnealuse ohu tõttu ei taha anda ennast nimetatud riigi kaitse alla;
(f) "person eligible for subsidiary protection" means a third country national or a stateless person who does not qualify as a refugee but in respect of whom substantial grounds have been shown for believing that the person concerned, if returned to his or her country of origin, or in the case of a stateless person, to his or her country of former habitual residence, would face a real risk of suffering serious harm as defined in Article 15, and to whom Article 17(1) and (2) do not apply, and is unable, or, owing to such risk, unwilling to avail himself or herself of the protection of that country;
g) „täiendava kaitse seisund” – kolmanda riigi kodaniku või kodakondsuseta isiku tunnistamine liikmesriigi poolt täiendava kaitse saamise nõuetele vastavaks isikuks;
(g) "subsidiary protection status" means the recognition by a Member State of a third country national or a stateless person as a person eligible for subsidiary protection;
h) „rahvusvahelise kaitse taotlus” – kolmanda riigi kodaniku või kodakondsuseta isiku selline taotlus kaitse saamiseks liikmesriigilt, mida võib käsitada pagulasseisundi või täiendava kaitse seisundi taotlemisena, kusjuures ei taotleta selgesõnaliselt väljaspool käesoleva direktiivi reguleerimisala muud liiki kaitset, mida saab eraldi taotleda;
(h) "application for international protection" means a request made by a third country national or a stateless person for protection from a Member State, who can be understood to seek refugee status or subsidiary protection status, and who does not explicitly request another kind of protection, outside the scope of this Directive, that can be applied for separately;
i) „taotleja” – kolmanda riigi kodanik või kodakondsuseta isik, kes on esitanud rahvusvahelise kaitse taotluse, mille kohta ei ole lõplikku otsust veel tehtud;
(i) "applicant" means a third country national or a stateless person who has made an application for international protection in respect of which a final decision has not yet been taken;
j) „pereliikmed” – järgmised rahvusvahelise kaitse saaja perekonna liikmed, kes viibivad seoses rahvusvahelise kaitse taotlusega samas liikmesriigis, eeldusel et perekond oli juba olemas päritoluriigis:
(j) "family members" means, in so far as the family already existed in the country of origin, the following members of the family of the beneficiary of international protection who are present in the same Member State in relation to the application for international protection:
– rahvusvahelise kaitse saaja abikaasa või temaga püsivas suhtes olev vabaabielukaaslane, kui asjaomase liikmesriigi õigusaktide või tava kohaselt koheldakse vabaabielupaare kolmandate riikide kodanikke käsitlevate õigusaktide alusel võrdväärselt abielus paaridega;
– the spouse of the beneficiary of international protection or his or her unmarried partner in a stable relationship, where the legislation or practice of the Member State concerned treats unmarried couples in a way comparable to married couples under its law relating to third country nationals ;
– esimeses taandes osutatud paari või rahvusvahelise kaitse saaja alaealised lapsed, tingimusel et nad ei ole abielus, sõltumata sellest, kas nad on siseriikliku õiguse tähenduses sündinud abielust või väljaspool abielu või lapsendatud;
– the minor children of the couples referred to in the first indent or of the beneficiary of international protection , on condition that they are unmarried and regardless of whether they were born in or out of wedlock or adopted as defined under the national law;
– seaduse või asjaomase liikmesriigi siseriikliku tava kohaselt rahvusvahelise kaitse saaja eest vastutav isa, ema või mõni teine täisealine ▌, kui kaitse saaja on alaealine ja ei ole abielus ▌;
– the father, mother or another adult ▌responsible for the beneficiary of international protection whether by law or by the national practice of the Member State concerned, when the latter is a minor and unmarried ▌;
k) „alaealine” – alla 18aastane kolmanda riigi kodanik või kodakondsuseta isik;
(k) "minor" means a third-country national or stateless person below the age of 18 years;
l) „saatjata alaealine” – alaealine, kes saabub mõne liikmesriigi territooriumile ilma seaduse või asjaomase liikmesriigi siseriikliku tava kohaselt tema eest vastutava täisealiseta seni, kuni selline isik ei ole teda tegelikult oma hoole alla võtnud; sealhulgas alaealine , kes on üksi jäetud pärast mõne liikmesriigi territooriumile saabumist;
(l) "unaccompanied minor" means a minor who arrives on the territory of the Member States unaccompanied by an adult responsible for him/her whether by law or the national practice of the Member State concerned , and for as long as he/she is not effectively taken into the care of such a person; it includes a minor who is left unaccompanied after he/she has entered the territory of the Member States;
m) „elamisluba” – liikmesriigi ametiasutuse poolt selle liikmesriigi õigusaktides sätestatud vormis välja antud mis tahes luba, millega lubatakse kolmanda riigi kodanikul või kodakondsuseta isikul elada selle riigi territooriumil;
(m) "residence permit" means any permit or authorisation issued by the authorities of a Member State, in the form provided for under that State's legislation, allowing a third country national or stateless person to reside on its territory;
n) „päritoluriik” – kodakondsusjärgse või kodakondsuseta isikute puhul varasema alalise elukoha riik või riigid.
(n) "country of origin" means the country or countries of nationality or, for stateless persons, of former habitual residence.
Soodsamad normid
More favourable standards
Liikmesriigid võivad kehtestada või säilitada soodsamaid norme, et otsustada, kes vastab pagulase või täiendava kaitse saamise nõuetele, ning et määrata kindlaks rahvusvahelise kaitse sisu, kui need normid on kooskõlas käesoleva direktiiviga.
Member States may introduce or retain more favourable standards for determining who qualifies as a refugee or as a person eligible for subsidiary protection, and for determining the content of international protection, in so far as those standards are compatible with this Directive.
Rahvusvahelise kaitse taotluste hindamine
Assessment of applications for international protection
Faktide ja asjaolude hindamine
Assessment of facts and circumstances
Liikmesriigid võivad pidada taotleja kohuseks esitada niipea kui võimalik kõik dokumendid , mis on vajalikud rahvusvahelise kaitse taotluse põhjendamiseks.
Member States may consider it the duty of the applicant to submit as soon as possible all elements needed to substantiate the application for international protection.
Koostöös taotlejaga on liikmesriigi kohus hinnata asjaomaseid dokumente , mis taotlusega kaasnevad.
In cooperation with the applicant it is the duty of the Member State to assess the relevant elements of the application.
Lõikes 1 osutatud dokumendid on taotleja avaldused ning kõik taotleja käsutuses olevad dokumendid taotleja vanuse, tausta, sealhulgas asjaomaste sugulaste tausta, isikusamasuse, kodakondsus(t)e, varasema elukoha riigi/riikide ja aadressi, varasemate varjupaigataotluste ja reisimarsruutide kohta, ▌ reisidokumendid ning rahvusvahelise kaitse taotlemise põhjused.
The elements referred to in paragraph 1 consist of the applicant's statements and all documentation at the applicant's disposal regarding the applicant's age, background, including that of relevant relatives, identity, nationality(ies), country(ies) and place(s) of previous residence, previous asylum applications, travel routes, ▌travel documents and the reasons for applying for international protection.
Rahvusvahelise kaitse taotlus vaadatakse läbi individuaalselt ning selle käigus arvestatakse järgmist:
The assessment of an application for international protection is to be carried out on an individual basis and includes taking into account:
a) kõik asjaomased faktid, mis on seotud päritoluriigiga taotluse kohta otsuse tegemise ajal, sealhulgas päritoluriigi õigusnormid ja nende kohaldamise viis;
(a) all relevant facts as they relate to the country of origin at the time of taking a decision on the application; including laws and regulations of the country of origin and the manner in which they are applied;
b) taotleja esitatud asjaomased avaldused ja dokumendid, sealhulgas teave selle kohta, kas taotlejat on taga kiusatud või talle tekitatud suurt kahju või teda võidakse taga kiusata või talle tekitada suurt kahju;
(b) the relevant statements and documentation presented by the applicant including information on whether the applicant has been or may be subject to persecution or serious harm;
c) taotleja individuaalne positsioon ja isiklik olukord , sealhulgas sellised tegurid nagu taust, sugu ja vanus, et hinnata, kas taotleja suhtes toime pandud või võimalikud aktid võiksid taotleja isiklikest asjaoludest lähtudes osutuda tagakiusamiseks või tekitada suurt kahju ;
(c) the individual position and personal circumstances of the applicant, including factors such as background, gender and age, so as to assess whether, on the basis of the applicant's personal circumstances, the acts to which the applicant has been or could be exposed would amount to persecution or serious harm;
d) kas taotleja tegevus pärast päritoluriigist lahkumist oli seotud rahvusvahelise kaitse taotlemiseks vajalike tingimuste loomise ainu- või põhieesmärgiga, et hinnata, kas kõnealune tegevus põhjustab nimetatud riiki tagasipöördumisel taotleja tagakiusamise või talle suure kahju tekitamise;
(d) whether the applicant's activities since leaving the country of origin were engaged in for the sole or main purpose of creating the necessary conditions for applying for international protection, so as to assess whether these activities will expose the applicant to persecution or serious harm if returned to that country;
e) kas on võimalik mõistlikult eeldada, et taotleja annab ennast mõne teise riigi kaitse alla, mille kodakondsusele tal on õigus .
(e) whether the applicant could reasonably be expected to avail himself of the protection of another country where he could assert citizenship.
Asjaolu, et taotlejat on juba taga kiusatud või talle on tekitatud suurt kahju või teda on ähvardatud taga kiusata või talle suurt kahju tekitada , on arvestatav märk taotleja põhjendatud tagakiusamishirmu või suure kahju kannatamise reaalse ohu kohta, kui puudub mõjuv põhjus arvata, et kõnealune tagakiusamine või suur kahju ei kordu.
The fact that an applicant has already been subject to persecution or serious harm or to direct threats of such persecution or such harm, is a serious indication of the applicant's well-founded fear of persecution or real risk of suffering serious harm, unless there are good reasons to consider that such persecution or serious harm will not be repeated.
Kui liikmesriigid kohaldavad põhimõtet, mille kohaselt on taotleja kohustatud põhjendama rahvusvahelise kaitse taotlust, ja kui taotleja avalduste üksikasju ei toeta dokumentaalsed või muud tõendid, ei vaja need üksikasjad kinnitamist, kui on täidetud järgmised tingimused:
Where Member States apply the principle according to which it is the duty of the applicant to substantiate the application for international protection and where aspects of the applicant's statements are not supported by documentary or other evidence, those aspects shall not need confirmation, when the following conditions are met:
a) taotleja on teinud märkimisväärseid jõupingutusi oma taotluse põhjendamiseks;
(a) the applicant has made a genuine effort to substantiate his application;
b) esitatud on kõik taotleja käsutuses olevad asjaomased dokumendid ja antud rahuldav selgitus muude asjaomaste dokumentide võimaliku puudumise kohta;
(b) all relevant elements, at the applicant's disposal, have been submitted, and a satisfactory explanation regarding any lack of other relevant elements has been given;
c) taotleja avaldused on osutunud loogiliseks ja usutavaks ning need ei ole vastuolus taotleja juhtumiga seotud olemasoleva konkreetse ja üldise teabega;
(c) the applicant's statements are found to be coherent and plausible and do not run counter to available specific and general information relevant to the applicant's case;
d) taotleja on taotlenud rahvusvahelist kaitset nii vara kui võimalik, välja arvatud juhul kui taotleja suudab esitada hea põhjuse miks ta seda ei teinud; ning
(d) the applicant has applied for international protection at the earliest possible time, unless the applicant can demonstrate good reason for not having done so; and
e) taotleja üldine usaldusväärsus on kindlaks tehtud.
(e) the general credibility of the applicant has been established.
Rahvusvahelise kaitse vajadus, mis tekib sur place
International protection needs arising sur place
Põhjendatud tagakiusamishirm või reaalne oht suure kahju kannatamiseks võib lähtuda sündmustest, mis on aset leidnud pärast seda, kui taotleja lahkus päritoluriigist.
A well-founded fear of being persecuted or a real risk of suffering serious harm may be based on events which have taken place since the applicant left the country of origin.
Põhjendatud tagakiusamishirm või reaalne oht suure kahju kannatamiseks võib lähtuda taotleja tegevusest pärast päritoluriigist lahkumist, eelkõige kui on kindlaks tehtud, et kõnealune tegevus kujutab endast taotlejale päritoluriigis omaste veendumuste või kalduvuste väljendust ja edasikestmist.
A well-founded fear of being persecuted or a real risk of suffering serious harm may be based on activities which have been engaged in by the applicant since he left the country of origin, in particular where it is established that the activities relied upon constitute the expression and continuation of convictions or orientations held in the country of origin.
Ilma et see piiraks Genfi konventsiooni kohaldamist, võivad liikmesriigid otsustada, et taotlejale, kes esitab korduva taotluse, ei anta üldjuhul pagulasseisundit, kui tagakiusamise oht põhineb asjaoludel, mille taotleja on tekitanud oma otsusega pärast päritoluriigist lahkumist.
Without prejudice to the Geneva Convention, Member States may determine that an applicant who files a subsequent application shall normally not be granted refugee status, if the risk of persecution is based on circumstances which the applicant has created by his own decision since leaving the country of origin.
Tagakiusajad või suure kahju põhjustajad
Actors of persecution or serious harm
Tagakiusajad või suure kahju põhjustajad on muu hulgas järgmised:
Actors of persecution or serious harm include:
b) riiki või olulist osa riigi territooriumist valitsevad parteid või organisatsioonid;
(b) parties or organisations controlling the State or a substantial part of the territory of the State;
c) mitteriiklikud osalised, kui on võimalik tõestada, et punktides a ja b nimetatud osalised, sealhulgas rahvusvahelised organisatsioonid, ei saa või ei taha pakkuda kaitset tagakiusamise või suure kahju eest, nagu on määratletud artiklis 7.
(c) non-State actors, if it can be demonstrated that the actors mentioned in points (a) and (b), including international organisations, are unable or unwilling to provide protection against persecution or serious harm as defined in Article 7.
Kaitse pakkujad
Actors of protection
Kaitset tagakiusamise või suure kahju vastu ▌ võivad pakkuda ainult:
Protection against persecution or serious harm ▌ can only be provided by:
b) olulist osa riigi territooriumist valitsevad parteid või organisatsioonid, sealhulgas rahvusvahelised organisatsioonid juhul, kui nad väljendavad tahet pakkuda lõike 2 kohast kaitset ja suudavad seda teha.
(b) parties or organisations, including international organisations, controlling the State or a substantial part of the territory of the State provided these are willing and able to offer protection in accordance with paragraph 2 .
Kaitse peab olema tõhus ja püsiv.
This protection must be effective and of a non-temporary nature.
Sellist kaitset pakutakse üldiselt juhul, kui lõike 1 punktides a ja b nimetatud osalised astuvad mõistlikke samme, et vältida tagakiusamist või tõsise kahju kannatamist, rakendades muu hulgas tõhusat õigussüsteemi tagakiusamise või tõsise kahju tekitamisena käsitatavate tegude avastamiseks, menetlemiseks ja karistuse määramiseks, ning kui kõnealune kaitse on taotlejale kättesaadav.
Such protection is generally provided when the actors mentioned under points (a) and (b) of paragraph 1 take reasonable steps to prevent the persecution or suffering of serious harm inter alia by operating an effective legal system for the detection, prosecution and punishment of acts constituting persecution or serious harm, and the applicant has access to such protection.
Hinnates, kas rahvusvaheline organisatsioon valitseb riiki või olulist osa riigi territooriumist ja pakub lõikes 2 kirjeldatud kaitset, võtavad liikmesriigid arvesse võimalikke nõukogu õigusaktidega sätestatud suuniseid.
When assessing whether an international organisation controls a State or a substantial part of its territory and provides protection as described in paragraph 2, Member States shall take into account any guidance which may be provided in relevant Council acts.
Riigisisene kaitse
Internal protection
Rahvusvahelise kaitse taotluse hindamise osana võivad liikmesriigid otsustada, et taotleja ei vaja rahvusvahelist kaitset, kui tal mõnes päritoluriigi osas
As part of the assessment of the application for international protection, Member States may determine that an applicant is not in need of international protection if in a part of the country of origin, he or she:
a) puudub põhjendatud tagakiusamishirm või suure kahju kannatamise reaalne oht või
(a) has no well-founded fear of being persecuted, or is not at real risk of suffering serious harm, or
b) on kättesaadav kaitse tagakiusamise või suure kahju eest, nagu on määratletud artiklis 7,
(b) has access to protection against persecution or serious harm as defined in Article 7 ▌,
ning ta võib riigi sellesse osasse turvaliselt ja seaduslikult reisida ning tal lubatakse sinna jääda ja on mõistlik eeldada, et ta sinna elama asub .
and he or she can safely and legally travel to and gain admittance to that part of the country and can reasonably be expected to settle there .
Kontrollides, kas taotlejal on põhjendatud tagakiusamishirm või suure kahju kannatamise reaalne oht või kas taotlejale on kättesaadav kaitse tagakiusamise või suure kahju eest mõnes päritoluriigi osas kooskõlas lõikega 1, võtavad liikmesriigid taotluse kohta otsuse tegemisel arvesse üldist olukorda riigi selles osas ja taotleja isiklikku olukorda vastavalt artiklile 4 .
In examining whether an applicant has a well-founded fear of being persecuted or is at real risk of suffering serious harm, or has access to protection against persecution or serious harm in a part of the country of origin in accordance with paragraph 1, Member States shall at the time of taking the decision on the application have regard to the general circumstances prevailing in that part of the country and to the personal circumstances of the applicant in accordance with Article 4 .
Selleks tagavad liikmesriigid, et asjakohastest allikatest, nagu ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ametilt ja Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiametilt, saadakse täpset ja ajakohast teavet.
To this end, Member States shall ensure that precise and up-to-date information is obtained from relevant sources, such as UNHCR and EASO.
Pagulaseks tunnistamise nõuetele vastamine
Qualification for being a refugee
Selleks et akte peetaks tagakiusamisaktideks Genfi konventsiooni artikli 1 jaotise A tähenduses, peavad aktid:
In order to be regarded as an act of persecution within the meaning of Article 1A of the Geneva Convention, an act must:
a) olema olemuse või kordumise poolest piisavalt tõsised, et need kujutaksid endast põhiliste inimõiguste rasket rikkumist, eelkõige õiguste rikkumist, mille suhtes ei saa teha Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikli 15 lõike 2 alusel erandit, või
(a) be sufficiently serious by its nature or repetition as to constitute a severe violation of basic human rights, in particular the rights from which derogation cannot be made under Article 15(2) of the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms; or
b) olema kogum mitmesugustest meetmetest, hõlmates inimõiguste rikkumist, mis on piisavalt raske, et mõjutada isikut punktis a kirjeldatuga sarnasel viisil.
(b) be an accumulation of various measures, including violations of human rights which is sufficiently severe as to affect an individual in a similar manner as mentioned in point (a).
Tagakiusamisaktid vastavalt lõike 1 määratlusele võivad muu hulgas esineda järgmisel kujul:
Acts of persecution as qualified in paragraph 1, can inter alia take the form of:
a) füüsilise või vaimse vägivalla, sealhulgas seksuaalse vägivalla aktid;
(a) acts of physical or mental violence, including acts of sexual violence;