natgillin/translations-raw huggingface dataset:
H. arvestades, et elundite siirdamine on ainus kättesaadav ravimeetod selliste elundite nagu maksa, kopsude ja südame lõppjärgus puudulikkuse korral ning kõige kulutasuvam lõppjärgus neerupuudulikkuse ravimeetod; arvestades, et elundite siirdamine annab võimaluse päästa elusid ja pakkuda paremat elukvaliteeti;
H. whereas organ transplantation is the only available treatment for end-stage failure of organs such as the liver, lung and heart and the most cost-effective treatment for end-stage kidney failure; whereas organ transplantation provides the possibility of saving lives and of offering a better quality of life,
I. arvestades, et liikmesriikide siseselt ja liikmesriikide vahel esinevad olulised erinevused elundisiirdamise määra, elundite allikate (elus- või surnud doonor) ning isegi elundidoonorluse ja elundite siirdamise kvaliteedi- ja minimaalsete ohutusnõuete osas, samuti erineb riigiti organisatsiooniline korraldus ning see põhjustab normide ebaühtlust ELis;
I. whereas there are important differences between and within Member States with respect to rates of transplant, to the source (living or deceased donor) of organs, and even discrepancies in quality and minimum safety requirements for organ donation and transplantation, while the organisational approach to transplantation varies from country to country leading to uneven standards across the EU,
J. arvestades liikmesriikide erinevaid õiguslikke raamistikke (annetamiseks nõusoleku andmine, sellest keeldumine) ning eri liikmesriikide kogemusi, mis näitavad, et õigussüsteemi mõju doonorite arvule on üsna piiratud;
J. whereas Member States have different legal frameworks (opt-in, opt-out) and experiences in different Member States show that the impact of the legal system on the number of donors is rather limited,
K. arvestades, et elundite siirdamise alternatiiv on sageli intensiivravi, mis on ebameeldiv patsiendile ning koormav tervishoiusüsteemile, patsiendi perele ja hooldajatele;
K. whereas the alternative to transplantation is often intensive care, which is unpleasant for the patient and places a burden on healthcare systems and the family and carers of patients,
L. arvestades, et elundidoonorlus ja elundite siirdamine on tundlikud ja keerulised küsimused, mis ei hõlma mitte üksnes meditsiinilisi, vaid ka õiguslikke ja eetilisi aspekte ja mis vajavad arenguks kodanikuühiskonna täielikku osalust;
L. whereas organ donation and transplantation are sensitive and complex issues that encompass not only medical but also legal and ethical aspects, which require the full participation of civil society for their development,
M. arvestades, et elundite kasutamisega ravis kaasneb nakkushaiguste ja muude haiguste leviku oht;
M. whereas the use of organs in therapy contains a risk of transmission of infectious and other diseases,
N. arvestades, et liikmesriikide vahel vahetatakse juba arvukalt elundeid ja olemas on erinevad Euroopa organivahetusorganisatsioonid (nt Scandiatransplant, Eurotransplant) ;
N. whereas a number of organs are already exchanged between Member States and different European organ exchange organisations (e.g. Scandiatransplant, Eurotransplant) already exist,
O. arvestades, et olemasolevad kogemused (nt Hispaania mudel, Belgia projekt GIFT, DOPKI, Alliance-O) on andnud positiivseid tulemusi ja neid tuleks arvesse võtta;
O. whereas existing experience (e.g. Spanish model, Belgian GIFT project, DOPKI, Alliance-O) shows positive results and should be taken into account,
P. arvestades, et üldsuse teadlikkuse tõstmisel, konkreetse ja positiivse teabe levitamisel ning elukutseliste töötajate täiendkoolitamisel ja suhtlemisoskuse parandamisel on oluline roll elundite annetamise valmiduse suurendamisel,
P. whereas public awareness, concrete and positive information and the advanced training and communication skills of professionals have an important role to play in increasing the willingness to donate organs,
3. juhib tähelepanu asjaolule, et uus õigusakt peaks täiendama ja tugevdama liikmesriikide jõupingutusi saavutada toimiv ja tõhus koordineerimismeetod, ilma et see takistaks rangemate meetmete kehtestamist või säilitamist;
Points out that the new legislative document should complement and reinforce efforts made by Member States to achieve an active and efficient method of coordination without preventing the introduction or maintenance of more stringent measures;
LIIKMESRIIKIDEVAHELINE KOOSTÖÖ
COOPERATION BETWEEN MEMBER STATES
8. võtab teadmiseks suured erinevused elundite päritoluallikate osas (surnud või elusdoonorilt) ELis, suured erinevused liikmesriikide edusammudes oma doonorireservi suurendamisel, liikmesriikidevahelised erinevused kvaliteedi- ja ohutusnõuete ning elundidoonorluse, elundite siirdamise organisatsioonilise korralduse osas ning erinevused tervishoiutöötajate ja parameedikute hariduses ja koolituses; on seisukohal, et erinevused võivad olla osaliselt tingitud majanduslike, struktuuriliste, halduslike, kultuuriliste, eetiliste, usuliste, ajalooliste, sotsiaalsete ja õiguslike tegurite koostoimest, kuigi kriitilise tähtsusega teguriks näib olevat viis, kuidas elundidoonorlus ja elundite siirdamine on korraldatud;
Takes note of the important differences with respect to the source of organs (deceased or living donors) within the EU, the large differences between Member States' success in increasing their donor pool, the discrepancies between Member States when it comes to quality and safety requirements, the different organisational approaches to organ donation and transplantation and the differences in education and training of medical and paramedical professionals; considers that discrepancies can be partly explained by a combination of economic, structural, administrative, cultural, ethical, religious, historical, social and legal factors, although the critical factor seems to be how the whole process leading to donation and transplantation is organised;
· suurendada elundite kättesaadavust;
· increase organ availability,
· edendada siirdamissüsteemide tõhusust ja suurendada neile juurdepääsu;
· enhance the efficiency and accessibility of transplantation systems,
· tõsta üldsuse teadlikkust;
· increase public awareness,
· tagada elundite kvaliteet ja ohutus;
· guarantee quality and safety;
11. juhib tähelepanu asjaolule, et liikmesriigid vastutavad oma õigusliku mudeli eest; võtab teadmiseks, et ELis eksisteerib kaks mudelit, millel on erinevaid variante; peab õigussüsteemide kohandamist või ühtlustamist ebavajalikuks; kutsub liikmesriike üles tooma oma õigusaktidesse sisse võimaluse määrata seaduslik esindaja, kes saab pärast inimese surma teha otsuse elundidoonorluse kohta;
Points out that Member States are responsible for their own legal model; notes that in the EU two models exist, each with different variants; considers it unnecessary to adapt or harmonise legal systems; invites Member States to introduce into their legislation the possibility to appoint a legal representative who can decide on donation after one's death;
· meditsiinitöötajate ja parameedikute teadlikkuse tõstmise, koolituse ja täiendõppe abil;
· sensitizing, educating and training medical and paramedical staff,
· toetades haiglaid rahaliselt, et nad määraksid haiglasiseselt siirdamist koordineerivad isikud (intensiivraviosakondades töötavad arstid, keda toetab meditsiinitöötajate rühm); koordinaatori ülesanne oleks teha aktiivselt kindlaks võimalikud doonorid ja võtta ühendust nende perekonnaga;
· supporting hospitals financially to appoint "in-house transplant coordinators" (doctors working inside the intensive care units who are supported by a medical team); their task would be to actively identify potential donors and approach their families,
· rakendades kvaliteedi parandamise programme kõigis Euroopa haiglates või haiglate ühendustes, kus on selgeid märke elundidoonorluse potentsiaalist;
· implementing quality improvement programmes in every hospital or cluster of hospitals across Europe where there is proven evidence of potential for organ donation;
14. on seisukohal, et siirdamiseks võib kasutada ka suboptimaalse sobivusega elundeid; siirdamisrühma ülesanne oleks patsiendi ja/või tema perekonnaga konsulteerides teha riskide ja kasu analüüsi põhjal otsus elundi kasutamise kohta konkreetse patsiendi puhul;
Considers that transplants can be carried out using a sub-optimal organ; it would then be for the transplant team, acting in consultation with the patient and/or his or her family, to make decisions about the use of organs for individual patients on the basis of a risk-benefit analysis;
SIIRDAMISSÜSTEEMIDE TÕHUSUS JA NENDELE JUURDEPÄÄS
EFFICIENCY AND ACCESSIBILITY OF TRANSPLANTATION SYSTEMS
29. palub komisjonil anda liikmesriikidele registreerimise osas teatud juhiseid, mille eesmärk on tagada, et registreeritud isik esitab kindlaksmääratud teabe oma haigusloo kohta, ning kindlustada doonori elundite kvaliteet ja ohutus, kuna registreerimine ei ole üksnes lihtne nime registreerimise toiming, vaid sellel on tagajärjed nii doonorile kui ka retsipiendile;
Asks the Commission to recommend to the Member States certain guidelines as far as registration is concerned to ensure that the registered person submits certain information about his medical history and to ensure the quality and safety of the donor's organs, since registration is not only the simple act of registering by name but implies consequences for both the donor and the recipient;
33. rõhutab, et hea koostöö tervishoiutöötajate ja vastutavate ametnike vahel on vajalik ja annab lisandväärtust; palub komisjonil soodustada liikmesriikide riiklike elundisiirdamisorganisatsioonide liitumist, et teha koostööd õiguslikul, eetilisel ja tehnilisel tasandil; tunnistab, et elundite siirdamisega seotud tervishoiuteenuste puhul esineb olukordi, mida piiratud doonorireserviga riigid ei suuda asjakohaselt lahendada; usub, et eelkõige väikestel liikmesriikidel oleks Euroopa koostööst palju kasu;
Emphasises that good co-operation between health professionals and responsible authorities is necessary and provides added value; asks the Commission to facilitate alliances between national transplantation organisations in Member States involving cooperation at legal, ethical and technical level; recognises that there are situations in transplant medicine that cannot be adequately addressed in Member States with a limited donor pool; believes that small Member States, in particular, could clearly benefit from European co-operation;
ÜLDSUSE TEADLIKKUSE TÕSTMINE
INCREASING PUBLIC AWARENESS
www.eurocet.org ), samuti Maailma Terviseorganisatsiooni veebilehe (www.transplant-observatory.org) edasiarendamist ja laiendamist kõikidele ELi liikmesriikidele ning ametlikele keeltele eesmärgiga anda kogu asjakohane teave ja asjakohased andmed elundidoonorluse ja siirdamise kohta;
www.eurocet.org ), as well as that of the WHO (www.transplant-observatory.org), to cover all EU Member States, in all official EU languages, with the aim of providing all relevant information and data on organ donation and transplantation;
41. on veendunud, et väga tõhus viis elundite kättesaadavuse suurendamiseks on pakkuda üldsusele rohkem teavet ka kohalikul ja piirkondlikul tasandil; kutsub komisjoni, liikmesriike ja kodanikuühiskonna organisatsioone, kirikuid, usu- ja humanistlikke ringkondi osalema kõnealustes jõupingutustes ja tõstma üldsuse teadlikkust elundidoonorluse võimalustest, arvestades seejuures iga liikmesriigi kultuurilist eripära; rõhutab registreeritud doonorite olulist rolli elundidoonorluse propageerimisel pereliikmete ja sõprade hulgas, mis innustab neid doonoriks hakkama;
Is convinced that a very effective way of increasing organ availability is to provide more information to the public also at the local and regional level; calls on the Commission, the Member States and the organisations of civil society, churches, religious and humanist communities to take part in this effort to raise public awareness of the possibility of organ donation whilst taking into account the cultural particularities in each Member State; underlines the important role played by registered donors in promoting organ donation among family members and friends and encouraging them to become donors themselves;
44. palub komisjonil toetada elundidoonorluse ja elundite siirdamisega seotud piiriüleseid teadusuuringuid, et käsitleda rahvusliku päritolu, päritoluriigi, religiooni, haridustaseme ja sotsiaal-majandusliku kuuluvuse mõju otsusele elundeid annetada; palub komisjonil ja liikmesriikidel teadusuuringute tulemusi kiiresti levitada, et informeerida üldsust ja kummutada väärkujutelmi;
Asks the Commission to support research into organ donation and transplantation across national boundaries to address the impact of ethnicity, country of origin, religion, level of education and socio-economic class on the decision to offer organs for donation; asks the Commission and Member States to disseminate rapidly the outcomes of research with a view to informing the public and altering misperceptions;
46. tunnistab, et siirdamis- ja annetamisjärgseid tulemusi tuleb jälgida ja hinnata; rõhutab, et riikide tulemuste optimaalse võrreldavuse saavutamiseks tuleb edendada ühtseid andmete analüüsimise meetodeid, tuginedes liikmesriikides praegu kasutatavatele parimatele tavadele;
Acknowledges that post-transplant and post-donation results should be monitored and evaluated; stresses that a common methodology of data analysis should be promoted, on the basis of the best practices currently employed by Member States, in order to allow optimal comparability of results across countries;
50. palub komisjonil suhetes kolmandate riikidega võidelda elundite ja kudedega kauplemise vastu, mis tuleks, nagu ka alaealiste, vaimse puudega isikute või hukatud vangide elundite ja kudede siirdamine, keelustada kogu maailmas; kutsub komisjoni ja liikmesriike tõstma rahvusvahelise üldsuse teadlikkust selles küsimuses;
Asks the Commission, in relation to third countries, to fight against the practice of organ and tissue trafficking, which should be universally banned, including the transplantation of organs and tissues from minors, from the mentally disabled or from executed prisoners; calls on the Commission and the Member States to raise the awareness of the international community on this issue;
54. kutsub liikmesriike võtma vajalikke meetmeid, et takistada tervishoiutöötajatel elundite ja kudedega kauplemise hõlbustamist (nt viia patsient kokku välismaise siirdamisteenistusega, mis võib olla seotud elundikaubandusega) ning takistada tervisekindlustuse süsteemidel elunditega kauplemise otsest või kaudset hõlbustamist, näiteks hüvitades ebaseaduslikult saadud elundi siirdamisega seotud kulud;
Calls on the Member States to take the necessary steps to restrain healthcare professionals from facilitating organ and tissue trafficking (i.e. referring a patient to a foreign transplant service, which might be involved in trafficking) as well as health insurance providers from facilitating activities that directly or indirectly promote trafficking in organs, for instance, reimbursing costs incurred in obtaining an illegal organ transplantation;
Elundite siirdamine tähendab inimelundite kasutamist raviks, mille puhul mittetoimiv elund asendatakse teise, doonorilt pärineva elundiga.
Organ transplantation means therapeutic use of human organs involving the substitution of a non-functional organ for another one coming from a donor.
Juhul kui võetakse asjakohaseid järelmeetmeid, võib edukas elundisiirdamine anda tagasi täisväärtusliku ja terve elu paljudeks aastateks inimestele, kes vastasel korral vajaksid intensiivravi, mis on patsientidele ebameeldiv ning sageli koormaks mitte üksnes liikmesriikide tervishoiusüsteemidele, vaid ka patsiendi perekonnale ja hooldajatele.
Successful organ transplants, provided that a proper follow-up procedure is applied, can restore a full and healthy life for many years to people who would otherwise often require intensive care, which is unpleasant for the patients, but also often places a burden not only on the healthcare systems in the Member States but also on the family and carers of the patients.
Ehkki inimelundite kasutamine siirdamiseks on ELis viimaste aastakümnete jooksul pidevalt kasvanud, on elundisiirdamist vajavate inimeste arv suurem kui siirdamiseks saadaolevate elundite arv.
Although the use of human organs for transplantation has steadily increased during the past decades across the EU, the number of people requiring a transplant is greater than the number of organs available for transplant.
Praegu on Lääne-Euroopas ootenimekirjades ligikaudu 40 000 patsienti.
Nearly 40.000 patients are now on waiting lists in Western Europe.
Suremus ulatub südame-, maksa- ja kopsusiirdamist oodates tavaliselt 15–30%ni.
Mortality rates while waiting for a heart, liver or lung transplant usually range from 15 to 30%.
Kvaliteet ja ohutus
Quality and safety
Elundite kasutamine ravis toob kaasa ohu, et retsipiendile võidakse edasi anda haigusi.
The use of organs in therapy poses a risk of diseases being transmitted to the recipient.
Ohuks ei ole mitte üksnes nakkushaiguste (viirus-, bakteriaalsed ja seennakkused, HIV, B- ja C-hepatiidi viirus), vaid ka pahaloomuliste haiguste, näiteks erinevate vähivormide edasiandmine.
Risks include not only the transmission of communicable diseases (viral, bacterial, and fungal infections, human, immunodeficiency virus (HIV), hepatitis B virus (HBV), hepatitis C virus (HCV)) but also the transmission of malignant diseases, such as the transmission of different types of cancers.
Retsipienti ohustavate tegurite vähendamiseks on oluline doonoreid uurida ning määrata nende elundite puhul kindlaks haiguste edasiandmise riski olemasolu või puudumine.
Donor testing is important in minimising the risks to the recipient; it is essential to screen donors and establish the presence or absence of risk of disease transmission.
Doonori ohutuse standardtaseme määramiseks tuleb teha teatud minimaalne arv uuringuid.
In order to establish the standard level of donor safety, a minimum set of examinations should be performed.
Kuid käesoleval ajal puudub liikmesriikide vahel kõnealuste uuringute suhtes üksmeel.
However, there is no consensus today between Member States on these tests.
Potentsiaalsete doonorite siirdamiseelne hindamine on oluline etapp elundite usaldusväärsel siirdamisel.
Pre-transplant evaluation of potential donors is a vital part of solid organ transplantation.
Teisisõnu, doonori sobivus on elundidoonorluse oluline eeltingimus.
In other words, donor suitability is an essential prerequisite for donation.
Peamisteks eesmärkideks on doonori mittesobivuse tingimuste kindlakstegemine ning võimalike siirdamiseelsete nakkuste kindlakstegemine ja riskitaseme määramine, et teha kindlaks siirdamisjärgsete mõjude vältimise strateegiad.
The main goals include: identifying conditions which disqualify donors; identifying possible pre-transplant infections and defining the level of risk in order to determine strategies for preventing post-transplant effects.
Elusdoonori ja surnud doonori hindamise erinevused põhinevad suuresti hindamisest erineval ajahetkel.
The differences on screening between the living donor and the deceased donor are largely based on the different time at which this screening takes place.
Elusdoonori puhul on võimalik aktiivset nakkust ravida ja siirdamist edasi lükata, kuni nakkus on möödunud.
For the living donor it is possible to treat active infection and to defer transplant until such infection resolves.
Seevastu surnud doonori puhul on hindamiseks tavaliselt aega vaid mõni tund.
By contract the timeframe for deceased donor evaluation is typically hours.
Doonori sobivuse kriteeriumid tuleb kindlaks määrata vastavalt olemasolevatele heakskiidetud meditsiinilistele standarditele.
Donor suitability criteria should be established according to existing accepted medical standards.
Samuti on vajalik siirdamisjärgsete patsientide pikaajaline järelravi ja jälgimine, et hinnata patsientide ravi parimaid tulemusi.
Long-term follow-up and monitoring of patients following transplants are also needed to evaluate the best treatment outcomes for patients.
Siirdamisjärgsete tulemuste jälgimine ja hindamine on äärmiselt oluline ja seda tuleks seetõttu teha ühiste meetodite alusel, mis tagaksid maksimaalsed tervishoiu- ja ohutusstandardid kõikides liikmesriikides.
The monitoring and evaluation of post-transplant results is crucial and should therefore be carried out on the basis of a common methodology, which ensures the maximum health and safety standards in all Member States.
Praegu tehakse siirdamisjärgset järelevalvet üksnes 9–12 siirdamisjärgse kuu jooksul.
Currently, organ transplants are only followed up for around 9 months to 12 months following the transplant.
Siirdamistulemuste jälgimist tuleks pikendada mitme aastani, et saada tulemuste parim hindamine nii kliinilisest kui ka majanduslikust seisukohast.
Evaluation of transplant outcomes should be extended to several years, to give the best evaluation of outcomes, both clinically and in economic terms.
Elundite puudus
Organ Shortage
Elundidoonorite tõsine puudus on endiselt peamine küsimus, millega ELi liikmesriigid elundisiirdamise puhul kokku puutuvad.
The severe shortage of organ donors remains the main challenge that Member States face with regard to organ transplantation.
Ootenimekirjade pikenemine on tõsine probleem.
Growing waiting lists are a serious problem.
Üle 40 000 patsiendi ootab praegu Lääne-Euroopas neerusiirdamist.
More than 40,000 patients are currently waiting for a kidney in Western Europe.
Ootenimekirjad on pikenenud kõigis ELi riikides ja ka ülejäänud maailmas.
Waiting lists have become longer in all EU countries as well as in the rest of the world.
Vaatamata sellele, et doonorite arv on pidevalt kasvanud, on ootenimekirju ja ootenimekirjas viibimise aega väga raske lühendada.
Even in cases of sustained increases in the number of donors, waiting lists and waiting times are very difficult to shorten.
Tulemusliku süsteemi loomine isikute kindlakstegemiseks, kes võiksid pärast oma surma saada elundidoonoriks, kui on täidetud liikmesriigis kehtivad kohustuslikud nõusolekut käsitlevad nõuded, on elundite puuduse leevendamise võtmeelement.
The establishment of an efficient system for identifying persons that could become organ donors upon their death, once all mandatory consent requirements in Member States have been met, is a key element in fighting organ shortage.
Elundi sobivuse hindamine on mitmeetapiline toiming, mille käigus a) määratakse kindlaks nakkushaiguste ja neoplastiliste haiguste edasiandmise ohu vastuvõetav või mittevastuvõetav tase ja b) määratakse kindlaks riskihindamise protsessi praktilised sammud, kaaludes iga üksikjuhu puhul nakkushaigust, retsipiendi konkreetset seisundit seoses nakkushaigusega, olemasolevaid haiguse vältimise võimalusi ja haiguse ravi.
The process of evaluation of organ suitability is a multiphase event, focused on a) the definition of acceptable-unacceptable risk of transmission of infectious or neoplastic diseases and b) the establishment of practical steps for the risk evaluation process, considering in the single case the transmittable disease, the specific conditions of the recipient with respect to the transmittable disease, the available means of prevention and the treatment of the disease.
Teine oluline võimalus doonorireservi laiendamiseks on elusdoonorite poolt omakasupüüdmatu elundite annetamise kaalumine.
Another important option in expanding the donor pool is considering the promotion of altruistic donations from living donors.
Elundisiirdamist ootavate patsientide haigestumus ja suremus nõuavad nende potentsiaalsete doonorite hoolikat kaalumist, keda tavaliselt ideaalseks doonorikandidaadiks pidada ei saa; seda kutsutakse laiendatud doonorireserviks (nt ühelt HIV-positiivselt patsiendilt teistele HIV-positiivsetele patsientidele elundite siirdamise lubamine).
The morbidity and mortality of patients waiting for transplantation require careful consideration of those potential donors who would normally not be considered as ideal candidates; these are called expanded donors (i.e. allowing transplants from HIV positive patients to other HIV positive patients.)