natgillin/translations-raw huggingface dataset:
kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjonI ARVAMUS...........30
OPINION of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs 29
PARLAMENDIKOMISJONIS TOIMUNUD LÕPPHÄÄLETUSE TULEMUS.......................33
RESULT OF FINAL VOTE IN COMMITTEE.........................................................................32
huvigruppide esindajate (lobistide) tegevust Euroopa institutsioonides käsitleva raamistiku väljatöötamise kohta
on the development of the framework for the activities of interest representatives (lobbyists) in the European institutions
– võttes arvesse kodukorra artikli 9 lõiget 4;
– having regard to Rule 9(4) of its Rules of Procedure,
– võttes arvesse komisjoni rohelist raamatut „Euroopa läbipaistvuse algatus” ( KOM(2006)0194 );
– having regard to the Green Paper entitled 'European Transparency Initiative' presented by the Commission ( COM(2006)0194 ),
– võttes arvesse komisjoni teatist „Euroopa läbipaistvuse algatuse rohelise raamatu järelmeetmed” ( KOM(2007)0127 );
– having regard to the Commission Communication entitled 'Follow-up to the Green Paper 'European Transparency Initiative'' ( COM(2007)0127 ),
– võttes arvesse 10. detsembril 2007 komisjoni välja antud huvigruppide esindajate eetikakoodeksi projekti;
– having regard to the Commission draft Code of Conduct for Interest Representatives launched on 10 December 2007,
– võttes arvesse oma 17. juuli 1996. aasta otsust kodukorra muutmise kohta (lobitöö Euroopa Parlamendis)
– having regard to its decision of 17 July 1996 on the amendment of its Rules of Procedure (lobbying in Parliament)
– võttes arvesse oma 13. mai 1997. aasta otsust kodukorra muutmise kohta (huvigruppide esindajate eetikakoodeks)
– having regard to its decision of 13 May 1997 on the amendment of its Rules of Procedure (Code of Conduct governing lobbyists)
– võttes arvesse põhiseaduskomisjoni raportit ning eelarvekontrollikomisjoni, majandus- ja rahanduskomisjoni, keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni, õiguskomisjoni ja kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni arvamusi ( A6‑0105/2008 ),
– having regard to the report of the Committee on Constitutional Affairs and the opinions of the Committee on Budgetary Control, the Committee on Economic and Monetary Affairs, the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety, the Committee on Legal Affairs, the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs ( A6‑0105/2008 ),
A. arvestades, et koos Euroopa Parlamendi volituste laienemisega tehakse parlamendis märgatavalt rohkem lobitööd;
A. whereas lobbying in the European Parliament has increased considerably as Parliament's competencies of have expanded,
B. arvestades, et lobitöö eesmärk ei ole mõjutada üksnes poliitilisi ja õigusloomega seotud otsuseid, vaid ka ühenduse vahendite eraldamist ning õigusaktide rakendamise järelevalvet ja jõustamist;
B. whereas the aim of lobbying is to influence not only policy and legislative decisions, but also the allocation of Community funds and the monitoring and enforcement of legislation,
C. arvestades, et pärast Lissaboni lepingu eeldatavat ratifitseerimist parlamendi volitusi laiendatakse ning parlamendist saab kaasõiguslooja peaaegu kogu tavapärase õigusloomemenetluse ulatuses, mistõttu on temast huvitatud veelgi rohkem lobiste;
C. whereas, following the expected ratification of the Lisbon Treaty, Parliament's powers will be increased so that it will become co-legislator throughout almost the entire normal legislative procedure, therefore attracting the focus of even more lobby groups,
D. arvestades, et huvigruppide esindajad etendavad demokraatliku süsteemi aluseks olevas avatud ja pluralistlikus dialoogis olulist rolli ning on oma volitusi täitvatele parlamendiliikmetele tähtsaks teabeallikaks;
D. whereas interest representatives play an essential role in the open and pluralistic dialogue on which a democratic system rests, and are an important source of information for its Members in carrying out their mandate,
E. arvestades, et lobistide tegevus ei ole suunatud mitte ainult parlamendiliikmetele, vaid nad püüavad mõjutada ka parlamendi otsuseid, suunates lobitöö parlamendikomisjonide sekretariaadis töötavatele ametnikele, fraktsioonide töötajatele ja parlamendiliikmete assistentidele;
E. whereas lobby groups not only lobby its Members but also attempt to influence Parliament's decisions by lobbying officials working in the secretariat of the parliamentary committees, political group staff and Members' assistants,
F. arvestades, et hinnanguliselt on Brüsselis umbes 15 000 huvigruppide esindajat ja 2 500 huvigruppide organisatsiooni;
F. whereas it is estimated that there are about 15 000 lobbyists and 2 500 lobbying organisations in Brussels,
G. arvestades, et komisjon tegi ettepaneku luua Euroopa läbipaistvuse algatuse ühe osana ELi institutsioonides tegutsevate huvigruppide esindajate ühtne register;
G. whereas the Commission has proposed that a common register be introduced for interest representatives in the EU institutions as a part of its European Transparency Initiative,
H. arvestades, et parlamendil on juba alates 1996. aastast oma lobistide register
H. whereas Parliament has had its own register for lobbyists
Kodukorra artikli 9 lõige 4. , samuti eetikakoodeks
Rule 9(4) of the Rules of Procedure. from as long ago as 1996, as well as a Code of Conduct
Kodukorra IX lisa artikkel 3. , mis kohustab registreeritud lobiste tegutsema kõrgete eetiliste normide kohaselt;
Annex IX, article 3 of the Rules of Procedure. which includes a commitment for registered lobbyists to act in accordance with high ethical standards,
I. arvestades, et parlamendis on ligikaudu 5 000 registreeritud lobisti;
I. whereas there are currently approximately 5 000 registered lobbyists in Parliament,
J. arvestades, et huvigruppidesse kuulub kohalikke ja riiklikke organisatsioone, kelle tegevuse reguleerimise eest vastutavad liikmesriigid,
J. whereas the lobby groups include local and national organisations whose activities the Member States are responsible for regulating,
Parlamendi läbipaistvuse suurendamine
Improving Parliament's transparency
Kodukorra I lisa artikkel 2. ;
Annex I, article 2 of the Rules of Procedure. ;
7. nõuab, et juhatus uuriks kvestorite ettepanekul, millised võimalused on piirata loata juurdepääsu parlamendi hoonete korrustele, kus asuvad parlamendiliikmete bürood, arvestades, et avalikkuse juurdepääsu parlamendikomisjonide ruumidele tuleks piirata üksnes erandjuhtudel;
Calls for the Bureau, based on a proposal by the Quaestors, to look into ways of restricting unauthorised access to the levels on which its Members' offices are situated in Parliament's buildings, whereas access to committee rooms by the public should be limited only in exceptional circumstances;
14. teeb ettepaneku moodustada viivitamatult ühine töörühm, mis koosneks nõukogu esindajatest, volinikest ja parlamendiliikmetest ja mille nimetab ametisse esimeeste konverents, mille eesmärk on teha 2008. aasta lõpuks kindlaks, milline toime on nõukogule, komisjonile või parlamendile juurdepääsu soovivate lobistide ühtsel registril ning kaaluda ühtse eetikakoodeksit väljatöötamist; teeb peasekretärile ülesandeks võtta asjakohased meetmed;
Proposes that a joint working group of Council representatives, Commissioners and Members of the European Parliament, appointed by the Conference of Presidents, will be set up promptly, with the aim of considering, by the end of the year 2008, the implications of a common register for all lobbyists who wish to have access to the Council, to the Commission or to Parliament and the elaboration of a Common Code of Conduct; instructs its Secretary General to take the appropriate steps;
20. rõhutab, et register peaks sisaldama eri kategooriaid, kuhu tuleks lobistid registreerida vastavalt nende esindatud huvidele (nt kutseühingud, äriühingute esindajad, ametiühingud, tööandjate organisatsioonid, advokaadibürood, valitsusvälised organisatsioonid jne);
Stresses that the register should contain separate categories in which lobbyists should be registered according to the type of interests they represent (e.g. professional associations, company representatives, trade unions, employers' organisations, lawyers' offices, NGOs, etc.);
– konsultatsioonifirmade ja õigusbüroode käive, mis on seotud ELi institutsioonides tehtava lobitööga ning nende suuremate klientide suhteline osakaal selles käibes;
– the turnover of professional consultancies and law firms attributable to lobbying the EU institutions, as well as the relative weight of their major clients;
– asutusesiseste lobiüksuste ja kutseühingute hinnangulised kulud vahetult ELi institutsioonides tehtavale lobitööle;
– an estimate of the costs associated with direct lobbying of the EU institutions incurred by in-house lobbyists and trade associations;
– valitsusväliste organisatsioonide ja mõttekodade kogueelarved ja nende jagunemine peamiste rahastamisallikate lõikes;
– the overall budget and breakdown of the main sources of funding of NGOs and think-tanks;
23. palub töörühmal teha ettepanek erikriteeriumite kohta, mille kohaselt nõutakse finantsandmete avalikustamist, näiteks lobitöö kulude näitamist asjakohaste parameetrite piires (täpsed arvud ei ole vajalikud);
Asks the working group to propose specific criteria which would invoke the requirement for financial disclosure, for example an indication of lobbying expenditure within meaningful parameters (exact figures not necessary);
Poliitiliste institutsioonide läbipaistvus on õiguspärasuse eeltingimus.
Transparency of political institutions is a prerequisite for legitimacy.
Peaks olema lihtne kontrollida, kuidas langetatakse otsused, mis neid mõjutab, ja lõpuks seda, kuidas paigutatakse vahendid ehk maksumaksja raha.
It should be easy to scrutinize how decisions are made, what are the influences behind them and finally how resources, i.e. taxpayer’s money, are allocated.
Seega on lobitöö reeglid lõppkokkuvõttes õiguspärasuse küsimus.
Therefore rules for lobbying are ultimately a question of legitimacy.
Praegu on Brüsselis hinnanguliselt umbes 15000 huvigruppide esindajat ja 2500 nende organisatsiooni.
At the moment it is estimated that there are about 15000 lobbyists and 2500 lobby organisations in Brussels.
Alaliste ja ajutiste läbipääsulubade hulga järgi arvestades tegutseb Euroopa Parlamendis umbes 5000 huvigruppide esindajat.
Counting permanent visitors’ badges and “express”-badges there are approximately 5000 lobbyists operating in the European Parliament.
Komisjon on Euroopa läbipaistvuse algatuse raames algatanud lobitöö alase arutelu.
The Commission has opened discussions on lobbying by its European Transparency Initiative (ETI).
Käesoleva ettepaneku põhiidee on teha senisest avalikumaks osapooled ja mõjukanalid, mis toimivad õigusaktide koostamisel ja vastuvõtmisel ELi institutsioonides.
The main idea of this proposal is to lay out more openly the actors and influence channels operating when legislative acts are prepared and adopted by the EU institutions.
Komisjoni ettepanek on koostada huvigruppide esindajate vabatahtlik register ja eetikakoodeks.
The Commission proposes a voluntary register and a code of conduct for lobbyists.
Vastavalt parlamendi kodukorra artikli 9 lõikes 4 kehtestatule on Euroopa Parlamendil selline sisuliselt kohustuslik register ja eetikakoodeks juba olemas.
The Parliament already has a de facto mandatory register and a code of conduct provided in article 9(4) in the Rules of Procedure of the European Parliament.
Käesolev raport on vastus komisjoni Euroopa läbipaistvuse algatusele.
This report is a response to the Commission's ETI.
Euroopa Parlamendilt kui kaasõigusloojalt oodatakse ELis huvigruppide esindamise küsimuses kindlat seisukohavõttu.
The European Parliament is, as a co-legislator, expected to take a firm stance on interest representation in the EU.
Euroopa Parlamendi lobitöö reeglite ajalugu
History of lobby-rules in the European Parliament
Lobitöö küsimus on parlamendiaruteludes pikka aega vaidlusi põhjustanud.
Lobbying has been a long-standing and contentious issue in Parliamentary debates.
Seisukohti on seinast seina ja 27 liikmesriigi tavad on erinevad.
Positions vary widely and traditions in the 27 Member States are diverse.
Enamikus liikmesriikides puuduvad üldse õigusnormid selliste gruppidega tegelemiseks parlamendi või valitsuse tasandil.
In the majority of Member States there are no provisions at all for dealing with these groups at the parliamentary or governmental level.
Samas USAs peab lobitöö tegija läbi lugema ligi 600 lehekülje paksuse käsiraamatu, et kõike õigesti teha.
On the other hand, in the US a lobbyist needs to read through almost 600 page manual to get everything right.
Nii või teisiti valitseb praegu laialdane üksmeel selles, et huvigrupid pakuvad ELi õigusloomeasutustele väärtuslikke erialateadmisi.
Be as it may, today there is a large consensus that interest groups provide valuable expertise to EU law-making authorities.
Parlament oli esimene Euroopa institutsioon, mis hakkas tegelema üha arvukamate üleeuroopaliste huvigruppide küsimusega ja eriti selle arengu tagajärgedega õigusloomeprotsessi jaoks.
The Parliament was the first European institution to address the phenomenon of an increasing number of interest groups at European level and especially about the consequences of this evolution for the legislative process.
Esimene lobitöö reguleerimise võimalusi puudutav kirjalik küsimus esitati 1989. aastal.
A first written question concerning the establishment of a potential regulation of lobbying activities was presented in 1989.
1991. aastal koostas menetluskorra, volituste kontrollimise ja saadikupuutumatuse komisjon raporti ettepanekuga luua huvigruppide esindajate register ja eetikakoodeks.
In 1991, the Committee on the rules of procedure, the verification of the credentials and immunities drafted a report with proposals for a code of conduct and a register of lobbyists.
Kuid komisjonis peetud väga ränkade vaidluste järel jäeti need ettepanekud täiskogu istungile esitamata.
However, after very difficult Committee debates the proposals were not submitted to the Plenary.
Pärast 1994. aasta Euroopa Parlamendi valimisi algas taas arutelu huvigruppide reguleerimise üle.
After the European elections of 1994 the debate on lobbies’ regulation resumed.
Sama komisjoni ühes teises raportis välditi terminoloogilisi vastuolusid ja loodeti, et huvigrupid end ise vabatahtlikult määratlevad.
Another report of the same Committee avoided terminological conflicts and relied on a voluntary self-definition of interest groups.
Reguleerimisettepanekud olid 1993. aasta raportiga võrreldes vähem kitsendavad ja neid peeti lobitöö suhtes avatumateks.
Regulatory proposals were less constraining and considered more open to lobbying than those of the 1993 report.
Sündis mõte registrist, kus huvigruppide esindajad peavad avalikustama oma tegevuse ja huvid.
The idea of a register, where interest representatives had to make their activities and interests public was born.
Huvigruppide esindajatelt eeldati registreerimislõivu tasumist, eetikakoodeksi järgimist ja registreerumist.
Interest representatives were supposed to pay fees for their registration, to respect a code of conduct and to sign the register.
Selle eest pidid nad saama passi ja juurdepääsu Euroopa Parlamendi mõningatele osadele ja parlamendidokumentidele.
In return, they obtained a pass and access to parts of the EP and to its documents.
Täiskogu istungil 1996. aasta jaanuaris tehti raportis olulisi muudatusi ja saadeti see siis komisjonile tagasi.
In January 1996 the report was heavily amended in the plenary session and then referred back to the Committee.
1996. aasta juulis jõuti kompromissini.
In July 1996, a compromise was found.
Majanduslike huvidega seoses nõutakse nüüd igalt parlamendiliikmelt põhjalikku deklaratsiooni tema ametialase tegevuse kohta.
With regard to financial interests, each MEP is now required to make a detailed declaration of his professional activities.
Oma ametikohustuste täitmisel ei tohi parlamendiliikmed vastu võtta mingeid kinke ega hüvesid.
MEPs have to refrain from accepting any gift or benefit in the performance of their duties.
Ka registreeritud assistendid peavad koostama deklaratsiooni igasuguse muu tasustatud tegevuse kohta.
Registered assistants also have to make a declaration of any other paid activities.
Need eeskirjad lisati parlamendi kodukorrale (artikkel 9 ning I ja IX lisa).
These rules were added to Parliament's Rules of Procedure (Art. 9 and Annexes I and IX).
Järgnevalt astuti praktilisi samme selle teabe mingi osa avaldamiseks parlamendi koduleheküljel.
Further practical steps were taken later concerning the publication of some of this information on Parliament's webpage.
Praegu on registreeritud lobitöötajate nimekirjad, parlamendiliikmete majanduslike huvide deklaratsioonid ja registreeritud assistentide nimekirjad avalikult kättesaadavad.
Today lists of registered lobbyists, of MEPs declarations of financial interests and of registered assistants are available.
Raportööri ettepanekud
Proposals by the rapporteur
Käesoleva raporti koostamiseks korraldas põhiseaduskomisjon 8. oktoobril 2007 seminari lobitöö tegemisest Euroopa Liidus, et saada ülevaade huvigruppide esindamise praegusest seisust ja saada sidusrühmadelt tagasisidet seoses komisjoni Euroopa läbipaistvuse algatusega.
As a preparation for this report the Committee on Constitutional Affairs organised a workshop on lobbying the European Union on 8 October 2007 in order to survey the present situation of interest representation and to obtain responses from stakeholders to the Commission's ETI.
Protsessi käigus sõnastas raportöör alljärgnevad kesksed küsimused, millele raport peab vastuse andma.
During the process the rapporteur has identified the following essential questions to be addressed in the report:
Kuidas määratleda huvigrupi esindajat?
How should a lobbyist be defined?
Komisjon määratleb lobitööd kui „tegevust, mille eesmärk on mõjutada Euroopa institutsioonide poliitikakujundamis- ja otsustusprotsesse”.
The Commission defines lobbying as “activities carried out with the objective of influencing the policy formulation and decision-making processes of the European institutions.”
See on kooskõlas Euroopa Parlamendi kodukorra artikli 9 lõikega 4, kus määratletakse lobitöötajaid kui isikuid, „kes soovivad sageli pääseda parlamendi valdustesse, et anda enda või kolmandate isikute huvides parlamendiliikmele tema ülesannete täitmiseks vajalikku teavet”.
This is in line with article 9(4) in the Rules of Procedure of the European Parliament defining lobbyists as "persons who wish to enter Parliament's premises frequently with a view to supplying information to Members within the framework of their parliamentary mandate in their own interests or those of third parties".
Raportööri arvates ei tohi olla olulist vahet selle vahel, kas parlamendi poole pöörduvad tööstusringkondade või keskkonnakaitsjate esindajad, kas esindatakse tootjate või tarbijate huve või kas parlamendiliikmega suhtlevad avaliku või erasektori osapooled.
The rapporteur is of the opinion that no essential differences are to be made according to whether industrialists or environmentalists are approaching the Parliament, whether producers' or consumers' interests are represented or whether private or public actors are engaged in a dialogue with MEPs.
Samuti tuleb huvigruppide esindajateks pidada õigusbüroosid, mis, ilma et nad esindaksid kohtuasju, tegelevad tulevase õigusakti mõjutamisega.
In addition, when law firms are engaged in influencing future law, not representing court cases, they are to be considered as lobbyists.
Millises ulatuses tuleks finantsandmed avalikustada?
To what extent should there be financial disclosure?
Komisjoni arvates näitavad finantsandmed huvigruppide mõjukust.
According to the Commission, financial information is indicative on the influence of interest groups.
Komisjoni järelduse kohaselt on vajalik ja proportsionaalne nõuda registreerujatelt, et nad deklareeriksid oma asjakohased eelarvenäitajad ning koondeelarve jagunemise tähtsamate klientide ja/või rahastamisallikate lõikes.
The Commission has concluded that it is necessary and proportionate to request registrants to declare relevant budget figures and an aggregate breakdown on major clients and/or funding sources.
Selle teabe peamine eesmärk on võimaldada otsustajatel ja avalikkusel kindlaks teha mingi lobitegevuse taga olevad peamised liikumapanevad jõud ja hinnata nende mõju.
The main objective of this information is to ensure that decision-makers and the general public can identify and assess the strength of the most important driving forces behind a given lobbying activity.
Komisjon soovib järgmisi andmeid:
The Commission requires the following:
– konsultatsioonifirmade ja õigusbüroode käive, mis on seotud ELi institutsioonides tehtava lobitööga, ning nende suuremate klientide suhteline osakaal selles käibes;
– for professional consultancies and law firms the turnover linked to lobbying EU institutions, as well as the relative weight of major clients;
– asutusesiseste lobiüksuste ja kutseühingute hinnangulised kulud, mis on seotud vahetu lobitööga ELi institutsioonides;
– for "in-house" lobbyists and trade associations an estimate of the cost associated to direct lobbying of EU institutions;
– valitsusväliste organisatsioonide ja mõttekodade kogueelarved ja nende jagunemine peamiste rahastamisallikate lõikes.
– for NGOs and think-tanks the overall budget and a breakdown of their main sources of funding.
Üksikasju tuleb veel täiendavalt selgitada siis, kui komisjon tutvustab oma andmebaasi kasutajaliidese teist varianti ning annab lähemat teavet küsitavate andmete kohta.
Details are yet to be clarified when the Commission presents a beta-version of its data base interface and more explicit information on the required data.
Seejuures ei iseloomusta finantsnäitajad alati kõige paremini lobitöö ulatust.
Furthermore, financial figures are not always the best way to give information on the scale of lobbying activity.
Selget vastust ei ole veel ka küsimusele, milline teave on kasulik õigusloomeprotsessi suunavate välismõjude hindamiseks ja kuidas seda hankida ilma liiga koormavate haldusmenetlusteta või õiguspäraseid konfidentsiaalsusnõudeid rikkumata.
The questions yet to be answered in a clear way are what information is useful to assess external influences on the legislative process and how they can be acquired without breaking legitimate confidentiality rules or overly burdensome administrative procedures.
Kas Euroopa Parlamendil ja komisjonil peaks olema ühine register?
Should the European Parliament have a common register with the Commission?
Komisjon nõuab komisjoni ja parlamendi ühist registrit.
The Commission calls for a common register between the Commission and the Parliament.
Raportööri arvates ei ole neil institutsioonidel avalikkuse silmis vahet.
The rapporteur considers that from the public point-of-view the institutions are seen as one.
Ka kõik sidusrühmad soovivad ühtset koondregistrit.
Also all the stakeholders wish to have a “one-stop-shop”.
Kuigi komisjoni ja parlamendi vahel on sisulisi erinevusi ja neil võivad lõpuks kujuneda erinevad nõuded lobitöötajatele (näiteks finantsandmete avaldamise osas), peaks seda probleemi käsitlema kui haldusküsimust.
Although the institutions have essential differences and might end up with different requirements for lobbyists, for example on financial disclosure, the question should be seen as administrative.
Seepärast teeb raportöör ettepaneku moodustada ühine töörühm, et kaaluda, millised tagajärjed oleksid ühisel registril.
Therefore the rapporteur proposes a joint working group to consider the implications of a common register.
Kas huvigruppide register peaks olema vabatahtlik või kohustuslik?
Should the register of interest groups be voluntary or mandatory?
Parlamendi õigusteenistuse arvates on parlamendi praegune register sisuliselt kohustuslik, kuna registreerimine on seotud füüsilise pääsuga parlamendi ruumidesse.
The Parliament's legal service considers the Parliament's present register de facto mandatory, because registration is linked to physical access to the Parliament premises.
Raportöör nõustub selle analüüsiga.
The rapporteur agrees with this analysis.