natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tegelikult on enamiku keskpankade, ja EKP pole siin erandiks, otsustusorganite liikmete taust üsna mitmekesine ja hõlmab näiteks panganduses, teadusringkondades ja avalikus halduses saadud ametialast kogemust.
As a matter of fact, in most central banks – and the ECB is no exception here - the background of members of the decision-making bodies is quite diverse and includes, for instance, professional experience in banking, academia and public administration.
Minu elulookirjeldusest võite lugeda, et see käib ka minu kohta.
You have seen from my own curriculum vitae that this also applies to me.
Minu arvates tuleb kollegiaalse otsustusorgani liikmete mitmekesine taust kõnealuse institutsiooni juhtimisele kasuks.
In my view, the diversity of backgrounds of members of a collegiate decision-making body is an asset for the governance of the institution.
Kas võiksite täpsustada oma nägemust demokraatliku aruandekohustuse kontseptsioonist, mis käsitleb nii EKPd kui ka keskpangandust üldiselt?
Could you elaborate on your views on the concept of democratic accountability with regards to the ECB and central banking in general?
Õiguspärasuse säilitamiseks peab sõltumatu keskpank oma tegevuse kohta oma volituste täitmisel demokraatlikele institutsioonidele ja avalikkusele aru andma.
To retain legitimacy, an independent central bank must be accountable to democratic institutions and the general public for its actions in the pursuit of its mandate.
Koos sellega, kuidas järjest enam, eriti viimasel paaril kümnendil, tunnistatakse, et sõltumatus on keskpanga volituste täitmiseks eluliselt tähtis, on ka demokraatliku aruandekohustuse roll tähtsamaks muutunud.
With the increasing recognition, especially in the past few decades, that independence is crucial for a central bank to deliver on its mandate, the nature of democratic accountability has also become more important.
Sellega seoses on keskpankade aruandekohustus kogu maailmas võtnud mitmeid erinevaid vorme.
In this context, the accountability of central banks around the world has taken a number of different forms.
Euroopa Liidus on EKP-l selge mandaat ja EKP täidab seda sõltumatult, nagu on sätestatud aluslepingus.
In the European Union, the ECB has a clear mandate and pursues it in an independent manner as provided for by the Treaty.
Samuti on aluslepingus ette nähtud, et see suur sõltumatus käib käsikäes demokraatliku aruandekohustusega Euroopa avalikkuse ja selle otsevalitud esindajate, s.o Euroopa Parlamendi ees.
Also foreseen in the Treaty is that this high degree of independence goes hand in hand with democratic accountability towards the European public and its directly elected representatives, that is, the European Parliament.
Seni on loodud mitu hästi kindlaks kujunenud viisi EKP aruandluseks, ja mitte viimases järjekorras EKP presidendi regulaarsed esinemised majandus- ja rahanduskomisjoni koosolekul ja muud EKP asepresidendi ja muude EKP juhatuse liikmete esinemised.
A number of well defined ways have thus been established for holding the ECB accountable, not least with the regular appearances of the ECB’s President before the Economic and Monetary Affairs Committee (ECON), and further appearances by the ECB Vice-President and other members of the ECB Executive Board.
Väärib märkimist, et nimetatud kuulamised kujutavad endast tihedamat koostöövormi EKP ja Euroopa Parlamendi vahel kui seda näeb ette alusleping ja see väljakujunenud praktika on minu arvates väga positiivne element ja samuti tervitab seda ka Euroopa Parlament.
It is notable that the latter hearings represent a closer form of cooperation between the ECB and the European Parliament than is foreseen in the Treaty and this established practice is, in my view, a very positive element and also welcome by the European Parliament.
EKP aruandekohustus tähendab ka täpsete aruannete esitamise kohustusi (EKP põhikirja artikkel 15).
The ECB’s accountability also entails precise reporting obligations (Art. 15 of ECB Statute).
Lisaks parlamendile (ja nõukogule, komisjonile ja Euroopa Ülemkogule) esitatavale aastaaruandele peab EKP kord kvartalis avaldama aruande eurosüsteemi tegevuse kohta.
Beyond the Annual Report presented to Parliament (and Council, Commission and European Council), the ECB is required to publish quarterly reports on the activities of the Eurosystem.
EKP otsustas minna neist aluslepingu nõuetest kaugemale ja anda sagedamini aru kuuväljaannete vormis.
The ECB decided to go beyond these Treaty requirements and report more frequently in the form of the Monthly Bulletin.
Lisaks konsolideeritud iganädalasele finantsaruandele avaldab EKP veel mitmesuguseid panga ülesannetega seotud väljaandeid, sealhulgas üks kord poole aasta jooksul ilmuv finantsstabiilsuse ülevaade ja kord aastas ilmuv finantslõimumise aruanne.
Finally, apart from the consolidated Weekly Financial Statement, the ECB publishes a range of other task-related publications, including its bi-annual Financial Stability Report and its annual Financial Integration Report.
Kas demokraatlik aruandekohustus ja läbipaistvus kui eeltingimus peaks tähendama seda, et Euroopa Parlamendile antakse vähemalt formaalselt võimalus mitmed võimalikud kandidaadid ära kuulata ja oma seisukoht esitada, enne kui nõukogu ametisse nimetamise lõplikult otsustab?
Should ex ante democratic accountability and transparency not imply that the European Parliament at least be formally given the possibility to hear several potential candidates and give its opinion before Council makes the final decision about the nomination?
EKP juhatuse liikmete valimise kord on sätestatud aluslepingu artiklis 283 ning EKPSi ja EKP põhikirja artiklis 11.
The procedure to select members of the ECB Executive Board is set out in Article 283 of the Treaty and Article 11 of the ESCB and ECB Statute.
Sellega on nõustunud kõik lepingu uusimale redaktsioonile alla kirjutanud osapooled ja see on kehtiv Euroopa õigusakt.
It has been agreed by all signatories in the most recent Treaty revision and is effective European law.
Kõnealune menetlus kehtib minu kui EKP juhatuse liikme kandidaadi kohta ja ma ei pea sobivaks selle asjakohasust kommenteerida.
As a candidate for the ECB Executive Board I am subject to that procedure and do not consider it appropriate to comment on its suitability.
Millised järeldused teete USA Föderaalreservi järgitava läbipaistvuspoliitika ja EKP järgitava läbipaistvuspoliitika võrdlemisel?
What conclusions do you draw from the comparison between the transparency policies followed by the Federal Reserve Bank and by the ECB?
Kumba alternatiivi eelistaksite Teie: protokolli avaldamine kaks nädalat pärast rahapoliitiliste otsuste vastuvõtmist, näiteks nii nagu seda rakendavad USA Föderaalreserv ja Ühendkuningriigi keskpank, või pressikonverents kohe pärast rahapoliitiliste otsuste vastuvõtmist lisaks otsuste põhjenduste viivitamata avaldamisele internetis, nii nagu seda teeb EKP?
Which alternative would you prefer: the publication of the minutes two weeks after monetary policy decisions were taken, such as practiced by the Fed and the Bank of England, or the press conference that immediately follows monetary policy decisions in addition to the instant publication on the internet of the reasoning behind the decision, such as done by the ECB?
Erinevate lähenemisviiside võrdlus on keeruline ülesanne.
A comparison across different approaches is a complex undertaking.
Üks põhjuseid on see, et keskpankade vajadused võivad erineda tulenevalt nende konkreetsest ajaloost ja kultuurist, nende poliitika eesmärkidest ja nende institutsioonilise raamistiku muudest aspektidest.
One of the reasons is that central banks may have different needs owing to their specific histories and cultures, their policy objectives and other elements in their institutional frameworks.
Olemasolevatest uuringutest on ilmnenud kindel järeldus, et viis, kuidas keskpangad tänapäeval rahapoliitilisi otsuseid langetavad, on varasemate kümnenditega võrreldes palju selgem ja läbipaistvam.
As a robust conclusion from available research, it has emerged that the way in which central banks nowadays take monetary policy decisions is much clearer and more transparent than in previous decades.
Seega on kogu maailmas paranenud rahapoliitika tulemuslikkus.
Thereby, effectiveness of monetary policy has been enhanced on a global scale.
On erinevaid võimalusi, kuidas olla läbipaistev.
There are different ways of being transparent.
Järgnevalt loetletud põhjustel olen veendunud, et EKP lähenemisviis on üks kõige kõrgemalt arenenud lähenemisviis maailmas.
For the following reasons I am convinced that the ECB’s approach is one of the most advanced in the world.
Esiteks on see väga läbipaistev panga rahapoliitilise strateegia ja tegevuse põhjenduste vahelise seose osas.
First, it is very transparent regarding the link between its monetary policy strategy and the reasons for its actions.
Teiseks on pressikonverents ja sissejuhatav avaldus kasulikud tööriistad olulise teabe edastamiseks väga mitmekesisele publikule.
Second, the Press Conference and the Introductory Statement are useful tools to disseminate important information to a heterogeneous audience.
Nad annavad huvitatud osapooltele (näiteks avalikkus, meedia ja finantsturu vaatlejad) kõikehõlmava asjakohase teabe kogumi EKP rahapoliitiliste otsuste kohta.
They provide interested parties (e.g. the general public, the media, and financial market observers) with a comprehensive set of relevant information on the ECB’s monetary policy decisions.
Nende eesmärgiks on selgitada nõukogu kollektiivset arvamust rahapoliitilise seisukoha kohta.
They aim at explaining the collective view of the Governing Council on the monetary policy stance.
Kolmandaks avaldatakse sissejuhatav avaldus ja pressikonverentsi küsimused ja vastused reaalajas.
Third, the Introductory Statement and the Questions and Answers at the press conference are published in real-time.
Seda poleks võimalik saavutada protokollide avaldamisega.
This feature would not be achievable with the publication of minutes.
Kokkuvõttes pean EKP tegevust kõigile nõukogu liikmete jaoks pingutavaks.
Overall, I regard the ECB’s practice as demanding for all members of the Governing Council.
Samuti usun, et EKP lähenemisviis on nüüdseks laialdast mõistmist leidnud ja et muude keskpankade protokollide avaldamine on ka nende seisukohalt täiesti mõistlik.
I also believe that the ECB’s approach is widely understood by now, and that the publication of minutes by other central banks makes perfect sense for them as well.
Mida Te arvate kord kvartalis Euroopa Parlamendi ja EKP presidendi vahel toimuvast rahapoliitilisest dialoogist?
What’s your opinion of the quarterly Monetary Dialogue between the European Parliament and the ECB President?
Kas näete rahapoliitilises dialoogis parandamisvõimalusi?
Do you see any room for improvement in the Monetary Dialogue?
Kas teiste poliitiliste osapooltega peetavad sagedased arutelud EKP poliitika üle kahjustavad panga sõltumatust?
Do the frequent discussions concerning the ECB’s policies with other political actors harm the bank’s independence?
Regulaarne dialoog Euroopa Parlamendiga on osa Euroopa Keskpanga demokraatlikust aruandekohustusest Euroopa kodanike ja nende otse valitud esindajate ees.
The regular dialogue with the European Parliament is part of the democratic accountability of the European Central Bank to the European citizens and their directly elected representatives.
Sellega seoses annavad kord kvartalis toimuvad EKP presidendi ning majandus- ja rahanduskomisjoni kohtumised väga tähtsa panuse EKP rahapoliitika avalikkusele selgitamisel.
In this context, the quarterly meetings between the President of the ECB and the Committee on Economic and Monetary Affairs represent a very important contribution to the public acceptance of the ECB’s monetary policy.
Koos teiste, ka muude juhatuse liikmete ülesastumistega aitab see suhtlemine edendada sügavat ja tulemuslikku arvamuste vahetust.
Together with additional appearances, also by other Executive Board Members, this interaction contributes to a deep and productive exchange of views.
Samuti annab see EKP-le väga väärtusliku foorumi oma rahapoliitika selgitamiseks ja tagasisideks.
It also provides the ECB with a very valuable forum to explain its monetary policy and to receive feedback.
See käib ka Euroopa Parlamendi täiskogu istungi kohta, kus EKP president tutvustab muu hulgas ka panga aastaaruannet.
This extends to the EP Plenary where, inter alia, the ECB President presents the Bank’s Annual Report.
EKP ja Euroopa Parlamendi vaheline dialoog vastab väga kõrgele kvaliteedistandardile.
The quality of the dialogue between the ECB and the EP is of a very high standard.
Seda on mõlemad institutsioonid siiani mitmel korral tunnistanud.
This has been acknowledged by both institutions on several occasions in the past.
Pean regulaarset teabevahetust muude poliitiliste osapooltega meie majandus- ja rahaliidu poliitilise raamistiku väga tähtsaks osaks.
I consider the regular exchange of information with other policy actors as a very important element of our policy framework in EMU.
Sellega seoses suhtleb EKP regulaarselt mitme muu Euroopa institutsiooniga.
In this context, the ECB interacts with a number of European institutions on a regular basis.
Näiteks on EKP esindajad kutsutud eurogrupi ning majandus-ja rahandusministrite nõukogu kohtumistele.
For example, the ECB is invited to the meetings of the Eurogroup and the ECOFIN Council.
Pank osaleb regulaarselt makromajanduslikus dialoogis.
It regularly participates in the meetings of the Macroeconomic Dialogue.
Samuti toimub tehnilise tasandi suhtlus komisjoniga ja riikide valitsustega, näiteks majandus- ja rahanduskomitees ja ELi majanduspoliitika komitees.
Interaction at technical level with the Commission and national governments also take place, for example, in the Economic and Financial Committee and the Economic Policy Committee of the EU.
Kõik need arvamuste vahetused toimuvad vastavalt aluslepingu sätetele, tagades sellega ja austades alati EKP täielikku sõltumatust, toetades samas majandus-ja rahaliidu asjakohast toimimist.
All these exchanges of views take place according to the provisions of the Treaty, thereby ensuring and always respecting the full independence of the ECB while at the same time supporting the proper functioning of EMU.
Arutelud on seega vajalikud ja soovitavad just sellepärast, et need tunnustavad EKP sõltumatust.
They are therefore necessary and desirable precisely because they recognise the independence of the ECB.
Kas EKP peaks alluma Euroopa Kontrollikoja täielikule kontrollile, mis läheks kaugemale „juhtimise efektiivsuse” (EKPSi ja EKP põhikirja artikli 27 lõige 2) mõistest?
Should the ECB be subject to a full scrutiny of the European Court of Auditors going beyond the concept of “operational efficiency” (Article 27.2 of the Statute of the ESCB and of the ECB)
EKP juhtimine ja kontroll on allutatud kõikehõlmavale välis- ja sisekontrolli raamistikule, millest suurem osa tuleneb õigusaktidest.
The ECB’s corporate governance is subject to a comprehensive framework of external and internal controls most elements of which are statutory in nature.
EKP juhtkonna teostatava juhtimise efektiivsuse kontroll kontrollikoja poolt on selle kontrolliraamistiku üks tähtis osa.
The examination of the operational efficiency of the management of the ECB by the Court of Auditors is one important element of this control framework.
Seda raamistikku täiendab kohustus Euroopa Parlamendile ja avalikkusele regulaarselt aru anda, samuti Euroopa Liidu Kohtu kohtulik kontroll.
This framework is complemented by regular reporting obligation to the European Parliament and the general public as well as judicial control by the Court of Justice of the European Union.
Kõik need elemendid on sätestatud ühtlasi ka keskpanga sõltumatuse tagamist silmas pidades.
All these elements have been set up also in the light of the guarantee of central bank independence.
EKP sõltumatus laieneb ka panga rahalistele vahenditele.
The independence of the ECB extends also to its financial resources.
Sellest järeldub, et puudub vajadus laiendada kontrollikojapoolset kontrolli juhtimise efektiivsuse mõistest väljapoole.
From this it follows that there is no need to extend the control by the Court of Auditors beyond the concept of operational efficiency.
Mida peate suurimateks EKP ees seisvateks riskideks ja väljakutseteks?
What do you see as the most important risks and challenges facing the ECB?
Peamiste EKP ees seisvate riskide ja väljakutsetega seoses lubage mul käesolevas vastuses piirduda kolme väljakutse nimetamisega.
As regards main challenges and risks facing the ECB, let me restrict myself here to three of them:
Finantskriisist väljumise strateegia rakendamine on pretsedenditu väljakutse, koos vajadusega tagada järkjärguline lähenemine EKP mittestandardsetest meetmetest loobumisel.
The implementation of our exit strategy is an unprecedented challenge, with a need to ensure gradualism in the withdrawal of the ECB non-standard measures.
Turul valitsev ebakindlus tähendab siiski seda, et kriisist väljumise sobiva tempo ja ulatuse kindlaksmääramine on jätkuvalt väga raske ülesanne.
Prevailing market uncertainty, however, means that determining the appropriate pace and scale of the exit continues to be a demanding task.
Arvan, et EKP seni võetud finantskriisist väljumise strateegia meetmed on olnud täielikult asjakohased ja majandusliku ning finantsturu olukorra hinnanguga põhjendatud.
I feel that the exit strategy measures taken to date by the ECB have been fully appropriate and justified by the assessment of economic and financial market conditions.
Edaspidi tuleb olla väga ettevaatlik, sest vigade hind võib olla väga kõrge, nagu on näidanud ka raskest pangandus- ja majanduskriisist taastumise senine ajalugu.
Great care is needed going ahead, as the costs of errors can be very high, as the history of recovering from severe banking and economic crises has shown.
Teine väljakutse, mida sooviksin rõhutada, on Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu loomine ja toimimine, millele EKP pakub oma tuge.
Another challenge I would like to highlight is the establishment and operation of the ESRB, for which the ECB will offer support.
See ülesanne on intellektuaalselt raske, sest tuleb välja töötada makrotasandi usaldatavusriski hindamise uued instrumendid, samas kui selleks saab kasutada ka olemasolevaid vahendeid.
Intellectually, this task is challenging as new tools need to be developed for the assessment of macro-prudential risk, while existing tools can also be used for this purpose.
Lisaks sellele, arvestades kattuvusi EKP üldnõukogu ja nõukogu ning uue süsteemsete riskide nõukogu haldusnõukogu vahel mõlema organi koosseisu osas, tuleb meil tagada asjakohane ja järjekindel teabevahetus.
Furthermore, given overlaps between the ECB’s General and Governing Councils and the new General Board of the ESRB as regards the composition of the both bodies, we need to ensure adequate and consistent communication.
Eriti tuleb rõhutada, et puudub pöördvõrdeline seos hindade stabiilsuse eesmärgi ja toetuse vahel, mida EKP võib osutada muude eesmärkide, sealhulgas finantsstabiilsuse saavutamisele.
In particular, it needs to be emphasised that there is no trade-off between the objective of price stability and the support that the ECB can lend to other goals including financial stability.
Lisaks on olemas veel organisatsioonilised küsimused, näiteks kuidas ühendada süsteemsete riskide nõukogu toetav funktsioon EKP praeguse organisatsiooni funktsiooniga.
Finally, there are, for instance, organisational issues, such as how to embed the ESRB support function in the ECB’s current organisation.
Lõpetuseks lubage nimetada väljakutseid, mis lähtuvad mitmes liikmesriigis kujunenud tasakaalutusest tulenevast survest.
Finally, let me mention the challenge stemming from the pressures created by the existing imbalances in several member countries.
See on riikide endi probleem ja kõigi nende Euroopa institutsioonide probleem, kellel on rahaliidu juhtimisega seonduvaid kohustusi, kuid siin peab olema aktiivne roll ka EKP-l.
This is a problem for the countries themselves and for all European institutions with responsibilities in the management of monetary union but must involve also an active role for the ECB.
Nagu juba meenutasin, on olemas ainult üks rahapoliitika euroala jaoks tervikuna, kuid EKP-l on ka ülesanne aidata kaasa konkurentsivõime ja selle erinevuste analüüsile euroala piires, aidates riikidel endil asjakohast poliitikat välja töötada ja rakendada.
As I recalled before, there is only one monetary policy for the euro area as a whole, but there is also a mission for the ECB in contributing to the analysis of competitiveness and divergences within the area helping the countries themselves to device and implement the appropriate policies.
Euroopa Liidu liikmeks olek ei too asjaomastele riikidele mitte ainult kasu, vaid ka kohustusi.
Being member of the European Union creates benefits for the countries concerned but also obligations.
Veelgi rohkem kehtib see euroala liikmete puhul.
For members of the euro area, this applies even more so.
Et Euroopa majandus- ja rahaliidust võimalikult palju kasu oleks, peavad kõik neid kohustusi täitma.
These responsibilities need to be respected by all, to benefit the most from economic and monetary union in Europe.
Poliitilised sammud peavad olema Euroopa nõuetega kooskõlas.
Policy actions need to be in line with European requirements.
Sellega ei pea ma üksnes silmas stabiilsuse ja kasvu pakti fiskaaleeskirju, vaid ka sellise struktuuripoliitika järgimist, mis muudaks Euroopa tootlikumaks ja seega paindlikumaks.
By this, I do not only mean living up to the fiscal rules in the Stability and Growth Pact, but also conducting structural policies that make Europe more productive, and hence more flexible.
Samuti peavad erasektori majandussubjektid käituma tasakaalustatult oma kulude ja palkade määramisel.
Likewise, private agents need to observe balanced behaviour in their cost and wage-setting behaviour.
Ebapiisav edasiminek ja lähenemine neis valdkondades ei valmista mulle muret mitte ainult kui innukale Euroopa toetajale, vaid see mõjutab ka keskkonda, kus EKP tegutseb, ja seepärast valmistab see mulle kui rahapoliitika kujundajale muret.
Insufficient progress and convergence in these areas not only concerns me as an enthusiastic supporter of Europe, it also affects the environment in which the ECB operates, and therefore is also a concern to me as monetary policy-maker.
ELi põllumajandus ja kliimamuutus
on EU agriculture and climate change
ELi põllumajanduse ja kliimamuutuse kohta
on EU agriculture and climate change
– võttes arvesse komisjoni talituste töödokumenti „Kliimamuutustega kohanemine: väljakutse Euroopa põllumajandusele ja maapiirkondadele” ( SEK(2009)0417 );
– having regard to the Commission staff working document entitled ‘Adapting to climate change: the challenge for European agriculture and rural areas’ ( SEC(2009)0417 ),
– võttes arvesse komisjoni talituste töödokumenti „Euroopa põllumajanduse roll kliimamuutuse leevendamisel” ( SEK(2009)1093 );
– having regard to the Commission staff working document entitled ‘The role of European agriculture in climate change mitigation’ ( SEC(2009)1093 ),
– võttes arvesse oma 14. novembri 2007. aasta õigusloomega seotud resolutsiooni ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega luuakse mullakaitse raamistik ja muudetakse direktiivi 2004/35/EÜ
– having regard to its legislative resolution of 14 November 2007 on the proposal for a directive of the European Parliament and of the Council establishing a framework for the protection of soil and amending Directive 2004/35/EC
– võttes arvesse oma 12. märtsi 2008. aasta resolutsiooni säästva põllumajanduse ja biogaasi kohta: ELi õigusaktide läbivaatamise vajadus”
– having regard to its resolution of 12 March 2008 on sustainable agriculture and biogas: a need for review of EU legislation