natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ettepanek KOM(2003) 644 (määrus kemikaalide registreerimise, hindamise, kasutuse lubamise ja piiramise (REACH) kohta, millega asutatakse Euroopa Kemikaalide Agentuur ning muudetakse direktiivi 1999/45/EÜ ja määrust (EÜ) püsivate orgaaniliste saasteainete kohta) oli uus õigusakti ettepanek.
The proposal COM(2003) 644 (Regulation concerning the Registration, Evaluation, Authorization and Restrictions of Chemicals (REACH), establishing a European Chemicals Agency and amending Directive 1999/45/EC and Regulation (EC) on Persistent Organic Pollutants) was a new legislative proposal.
Ainult väikses osas sellest, st XVI lisas, järgiti uuesti sõnastamise tehnika kasutamise kohta sätestatud eeskirju.
Only a small part of it, i.e. Annex XVI, followed the rules of the recasting technique.
Ettepaneku KOM(2007) 265 (määrus rahvusvahelisele autoveoturule juurdepääsu käsitlevate ühiseeskirjade kohta) eesmärk oli uuesti sõnastada algmäärus (EMÜ) 881/92 määrusega (EMÜ) 3118/93 ja direktiiviga 2006/94/EÜ.
The proposal COM(2007) 265 (Regulation on common rules for access to the international road haulage market) was seeking to recast the basic Regulation (EEC) 881/92 with Regulation (EEC) 3118/93 and Directive 2006/94/EC.
Viimane puudutab uuesti sõnastatud õigusakti väga väheseid sätteid, ning uuesti sõnastamise ettepanek ei muutnud põhisõigusakti sisu.
The latter concerns very few provisions of the recast act, and the recast proposal did not change the legal instrument of the basic act.
Seepärast on käesolev juhtum tõesti esimene ettepanek, mille eesmärk on muuta kogu direktiiv uuesti sõnastamise abil määruseks. reguleerimisalast välja.
Hence, the present case is indeed the first proposal aiming to transform an entire directive into a regulation by means of a recast. .
Ühine kalanduspoliitika ja ökosüsteemil põhinev lähenemisviis kalavarude majandamisele
on the CFP and the ecosystem approach to fisheries management
– võttes arvesse 10. detsembri 1982. aasta Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni;
– having regard to the United Nations Convention on the Law of the Sea of 10 December 1982,
– võttes arvesse nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määrust (EÜ) nr 2371/2002 ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta
– having regard to Council Regulation (EC) No 2371/2002 of 20 December 2002 on the conservation and sustainable exploitation of fisheries resources under the common fisheries policy (CFP)
EÜT L 358, 31.12.2002, lk.
OJ L 358, 31.12.2002, p.
– võttes arvesse komisjoni teatist „Ühise kalanduspoliitika roll ökosüsteemil põhineva lähenemisviisi rakendamisel merenduse juhtimises” ( KOM(2008)0187 );
– having regard to the Commission communication entitled 'The role of the CFP in implementing an ecosystem approach to marine management' ( COM(2008)0187 ),
– võttes arvesse 29. ja 30. septembri 2008. aasta põllumajanduse ja kalanduse nõukogu järeldusi eespool mainitud komisjoni teatise kohta;
– having regard to the conclusions of the Agriculture and Fisheries Council of 29 and 30 September 2008 on the above Commission communication,
– võttes arvesse kalanduskomisjoni raportit ( A6‑0485/2008 ),
– having regard to the report of the Committee on Fisheries ( A6‑0485/2008 ),
A. arvestades, et igas geograafilises piirkonnas on kõik elusorganismid (inimesed, taimed, loomad ja mikroorganismid), nende füüsiline ümbrus (nagu pinnas, vesi, õhk) ja neid toetav looduslik ringe omavahel seotud;
A. whereas in any geographical area all living organisms (people, plants, animals and micro-organisms), their physical surroundings (such as soil, water, air) and the natural cycles that sustain them, are all interconnected,
B. arvestades, et selliste ökosüsteemide sisestel arengutel, vastastoimetel ja muutustel on otsene ja sageli soovimatu või ettenägematu mõju teistele elementidele nii süsteemi sees kui ka väljaspool seda, ning arvestades, et samamoodi võivad süsteemist väljaspool aset leidvad sündmused süsteemi vahetult mõjutada;
B. whereas developments, interactions and changes within such ecosystems have direct and often unwanted or unforeseen effects on other elements both inside and outside the system and whereas, likewise, developments occurring outside the system can have an immediate impact on the system,
C. arvestades, et ökosüsteemil põhinev lähenemisviis kalandusele annab praegu parima aluse ülemaailmseks juhtimise ja otsuste tegemise süsteemiks, mis võtab arvesse kõiki asjassepuutuvaid elemente ja sidusrühmi, nende nõudmisi ja vajadusi, samuti tulevast mõju süsteemile ja selle vastastoimeid;
C. whereas an ecosystem approach to fisheries currently provides the best basis for a global management and decision-making system which takes into account all of the stakeholders and elements concerned, their requirements and needs, as well as future effects on the system and its interactions,
D. arvestades, et kalastamine iga liikmesriigi majandusvööndi vetes on oluline selle riigi suveräänsuse ja sõltumatuse jaoks, seda eriti toidu mõttes;
D. whereas fishing in the waters of the exclusive economic zone (EEZ) of each Member State is important for its sovereignty and independence, particularly in terms of food,
E. arvestades, et meie teadmised ookeanidest ja neid mõjutavatest teguritest on ikka veel napid, kuid siiski piisavad teadmaks, et paljud kalavarud – nii kaubanduslikud kui ka mittekaubanduslikud – on Euroopa Liidus ja ka mujal ammendunud, ning ehkki selle põhjuseks on paljud tegurid, on peamine põhjus ülepüük;
E. whereas our knowledge of the oceans and the factors that influence them is still limited, but is nonetheless sufficient for us to know that many fish stocks, both commercial and non-commercial, are depleted in the EU and elsewhere, and that while this is due to many factors, in most cases the principal cause is over-fishing,
F. arvestades, et kalavarude jätkusuutlikkuse teaduslikud uuringud eeldavad igasuguste eelarvamustel põhinevate oletuste kõrvaleheitmist ja seega on ettepanek kalavarude hindamiseks ökosüsteemil põhineva lähenemisviisi alusel ainult siis tõesti ökosüsteemi keskne, kui selle aluseks on kontrollitud teaduslikud andmed;
F. whereas scientific research on the sustainability of fishery resources presupposes the rejection of any assumptions based on preconceived ideas and, consequently, the proposal for an ecosystem-based analysis of the assessment of fishery resources will be truly ecosystem-based only if it is founded on validated scientific data,
G. arvestades, et selline ökosüsteemil põhinev lähenemisviis peab olema teavitamisel ning otsuste langetamisel dünaamiline ja paindlik, kuna uued teaduslikult põhjendatud teadmised ja uued vastastikused seosed toovad kaasa vajaduse seda lähenemisviisi pidevalt kohandada;
G. whereas such an ecosystem approach has to be dynamic and flexible in its information and decision-making processes, given the need for constant adaptation owing to the emergence of new scientific knowledge and new interrelations,
H. arvestades, et nagu märgitakse komisjoni hiljutises teatises KOM(2008)0670 , on ühise kalanduspoliitika eeskirjade tõsiseid ja muret tekitavaid rikkumisi endiselt palju, vaatamata püüetele vähendada ühenduse laevastiku võimsust;
H. whereas, according to the Commission communication COM(2008)0670 , serious and worrying violations of the CFP rules remain frequent, despite attempts to reduce the strength of the Community fleet,
I. arvestades, et kalavarude hindamine on seotud varude jätkusuutlikkusega ja arvestades, et see on kalapüügi alustala ning selle jätkusuutlikkuse kaitsmine on liikmesriikide ülesanne;
I. whereas the assessment of fishery resources is concerned with the sustainability of stocks, and whereas this is fundamental for fishing activity, and safeguarding this sustainability is a matter for the Member States,
J. arvestades, et kalanduspoliitika peamine ülesanne, mida aktsepteerisid kõik 2002. aastal Johannesburgis toimunud maailma säästva arengu tippkohtumisel osalenud riigid, on saavutada maksimaalne jätkusuutlik saagikus;
J. whereas the main objective of fisheries policy, accepted by all the States participating in the World Summit for Sustainable Development held in Johannesburg in 2002, is to obtain maximum sustainable catches,
K. arvestades, et kalatööstusest pärinevate sissetulekute järsu vähenemise on põhjustanud paljude kaubanduslikult väärtuslike kalavarude ammendumine, mistõttu tuli kehtestada kalapüügipiirangud, ja esimese müügi hindade seisak või langemine, millega kaasnes tootmistegurite astmeline suurenemine (diisel ja bensiin) ja olukord on veel halvem suuremate kuludega riikides, seda eriti tänu kalatööstuse toetusmeetmete puudumisele või puudulikkusele võrreldes teistes riikides vastu võetud meetmetega;
K. whereas the sharp decline in income in the fishing industry is due to the depletion of many fish stocks of commercial value, which has made it necessary to impose restrictions on fishing activity, and to the stagnation/fall in prices at first sale, accompanied by the exponential increase in factors of production (diesel and petrol), a situation which is still worse in countries where these costs are higher, in particular owing to the absence or inadequacy of measures to support the industry by comparison with those adopted by other countries,
4. juhib tähelepanu, et kalapüük on inimeste toidu ja ellujäämise tagamise üks põhitegevus ja peab seda igasuguse kalanduspoliitika esmaseks eesmärgiks;
Points out that fishing is a fundamental activity for guaranteeing human beings' food and survival, and considers that this is the primordial aim of any and every fisheries policy;
8. rõhutab, et ühist kalanduspoliitikat ei tohi selle eesmärke silmas pidades allutada ühenduse teistele kavandatud poliitikatele; on vastupidi seisukohal, et need hilisemad poliitikad peavad kaitsma ja täiendama kalanduspoliitika eesmärke;
Stresses that, taking account of its own objectives, a CFP must not be subordinate to other Community policies that have since been defined; considers, on the contrary, that these latter policies must safeguard and integrate the objectives of fisheries policy;
18. juhib tähelepanu vajadusele, et komisjon kaasaks kalandussektori tõelisesse sektoritevahelisse merekeskkonna kaitsmise plaani, vastavalt merestrateegia raamdirektiivile
Draws attention to the need for the Commission to include the fisheries sector in a genuine intersectoral plan for the preservation of the marine environment, in line with the provisions of the 'Marine Strategy Framework Directive'
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/56/EÜ, 17. juuni 2008 , millega kehtestatakse ühenduse merekeskkonnapoliitika-alane tegevusraamistik (merestrateegia raamdirektiiv) (ELT L 164, 25.6.2008, lk 19). , mis on Euroopa uue merenduspoliitika keskkonna-alane sammas;
Directive 2008/56/EC of the European Parliament and of the Council of 17 June 2008 establishing a framework for community action in the field of marine environmental policy (Marine Strategy Framework Directive) (OJ L 164, 25.6.2008, p.
29. rõhutab, et lubatud kogupüügi jaotamine kalalaevade ja püügivahendite vahel vastavalt relatiivse stabiilsuse põhimõttele jääb iga liikmesriigi ainupädevusse; on arvamusel, et kvootide jagamisel igas liikmesriigis tuleks võtta arvesse vahendite tüübid (traalid ja muu) ning neile vastav püük;
Stresses that the distribution of TACs by fleets and fishing gear, respecting the principle of relative stability, falls within the exclusive competence of each Member State; considers that the distribution of quotas in each Member State should take account of the type of gear (trawl and others) and the respective catches;
31. juhib tähelepanu asjaolule, et kvootide vähendamine ja kontsentreerumine piiratud arvu ettevõtete seas ei pruugi tähendada püügikoormuse vähendamist, vaid ainult kalavarude kasutamise kontsentreerumist;
Points out that the reduction and concentration of quotas among a limited number of operators does not necessarily mean a reduction in fishing effort, but merely the concentration of fishery resource exploitation;
34. nõuab, et äärepoolseimate piirkondade majandusvööndi vetesse jäävat ala peetakse alati eraldi ligipääsualaks, et tagada mere ökosüsteemide, püügitegevuse ja kalandusega tegelevate kohalike elanikkondade jätkusuutlikkus;
Calls for the area corresponding to the EEZs of the outermost regions to be considered an 'exclusive access zone' on a permanent basis in order to guarantee the sustainability of marine ecosystems, fishing activity and local fishing communities;
38. märgib, et püügimahu piirangud on tekitatud peamiselt laevade lammutamise edendamisega, kuid neid ei ole erinevates liikmesriikides ühtlaselt kohaldatud; rõhutab seega, et erinevate liikmesriikide kalalaevade kohandamisel kalavarudega tuleb võtta arvesse juba kehtestatud püügikoormuse vähendamist;
Notes that restrictions on fishing capacity have mainly been brought about by promoting the scrapping of vessels but have not been applied uniformly in the various Member States; stresses, consequently, that matching the various national fleets to fishery resources must take account of the reduction in fishing effort already brought about;
40. on seega arvamusel, et esimesi ülesandeid, mida tuleb kalanduse juhtimise valdkonnas lahendada, on hinnata teaduslikult, kas on olemas liiga suuri kalalaevastikke ja liiga palju kasutatud kalavarusid ning selle tuvastamisel saab võtta sobilikke erimeetmeid;
Considers, therefore, that one of the first tasks to be carried out in the area of fisheries management is to assess scientifically whether there are any over-large fleets and over-exploited resources, and which they are, so that suitable specific measures can be adopted;
48. nõuab tungivalt, et komisjon edendaks rohkem keskkonnaohutuid kalastamistavasid ja selektiivsemate püügitehnikate kasutamist, mis aitaks vähendada kaaspüüki ja kütusetarbimist püügiperioodidel;
Urges the Commission to promote more environmentally sound fishing practices through the use of more selective fishing techniques which are able to reduce by-catches and fuel consumption during fishing periods;
52. rõhutab, et regionaalpoliitika ja hea naabruspoliitika raames tuleks laiendada koostööd ühenduseväliste kalalaevastikega, kellega kalavarusid jagatakse, et tagada nende varude elujõulisus;
Stresses that, within the framework of regional policy and good neighbourhood policy, cooperation with non-Community fleets exploiting shared stocks should be increased so as to ensure the viability of such stocks;
Komisjoni teatis „Ühise kalanduspoliitika roll ökosüsteemil põhineva lähenemisviisi rakendamisel merenduse juhtimises” kuulub mitmete algatuste hulka, mida komisjon edendab aastani 2012 ühise kalanduspoliitika võimaliku reformi teemal arutelu algatamiseks.
The Commission communication on ‘The role of the CFP in implementing an ecosystem approach to marine management’ is one of a series of initiatives that the Commission is promoting in order to launch the debate on a possible reform of the common fisheries policy by 2012.
Raportöör peab tähtsaks rõhutada komisjoni esitatud mitmesuguste komplekssete küsimuste teatud peamisi elemente.
Regarding the diverse and complex range of questions raised by the Commission, the rapporteur considers it important to stress certain key elements.
Kalandus on põhitegevusala inimeste toitumise ja ellujäämise tagamiseks, mis on igasuguse kalanduspoliitika esmane eesmärk.
Fishing is a fundamental activity for guaranteeing human beings’ food and survival, and this is the primordial objective of any fisheries policy.
Selles mõttes tuleb rõhutada kalanduse tähtsust iga liikmesriigi majandusvööndi vetes nende suveräänsuse ja sõltumatuse jaoks, eelkõige toitumise tasandil.
In this context, it is worth underlining the importance of fishing in the waters of each Member State’s EEZ for its sovereignty and independence, particularly in terms of food.
Kalanduspoliitikas tuleb prioriteetseks pidada püüki kalavarudest, unustamata eelnevaid ja järgnevaid tegevusalasid, ning tingimata vajalikke teadusuuringuid, eelkõige püügi ja kalavarude biomassi hindamist ja kavandamist.
A fisheries policy must give priority to catches of fishery resources, without forgetting activities upstream and downstream and the indispensable scientific research, in particular the assessment and forecasts of catches and fishery resource biomass.
See tähendab, et kalanduspoliitika ei ole ega ei saa olla ookeanide või merenduse poliitika.
In other words, a fisheries policy is not and cannot be a policy for the oceans or for the marine environment.
Merepoliitikas tuleb prioriteetseks pidada meresid, samamoodi nagu kalanduspoliitikas on prioriteediks kalandus.
Maritime policy must give priority to the seas in the same way as fishing has priority in a fisheries policy.
Peale selle tuleb alati arvesse võtta teaduslikke tulemusi, mitte eelarvamustel põhinevaid mõttevälgatusi, et kalandus ohustab süsteemide jätkusuutlikkust.
Moreover, consideration will always need to be given to scientific results, rather than hunches based on preconceived ideas that fishing is the cause of the unsustainability of systems.
Ehk kalavarude hindamisel ökosüsteemide analüüsimise ettepanek on vastuvõetav, kui see põhineb kinnitatud teaduslikel andmetel varude jätkusuutlikkuse kohta lisaks sellele, et arvesse tuleb võtta mitmesuguseid kalandusväliseid tegureid, mis mõjutavad ökosüsteemi.
This means that the proposal for an ecosystem-based analysis of the assessment of fishery resources will be acceptable if it is based on validated scientific data on the sustainability of stocks, as well as taking account of the various factors external to fisheries that have an influence on the ecosystem.
On vaja taas kinnitada, et ühine kalanduspoliitika peab edendama kalandussektori säästvat moderniseerimist ja arendamist, tagades nende sotsiaal-majandusliku elujõulisuse ja varude jätkusuutlikkuse ning kindlustades üldsuse varustamise kalaga ning toidualase suveräänsuse ja kindluse, töökohtade säilimise ja kalapüüdjate elutingimuste parandamise.
It needs to be reaffirmed that the CFP should promote the modernisation and sustainable development of the fishing industry, safeguarding its socio-economic viability and the sustainability of resources and guaranteeing the supply of fish to the public and food sovereignty and security, the preservation of jobs and improved living conditions for fishermen.
Veel tuleb arvesse võtta, et tuntav langus sektori sissetulekutes tuleneb kalandustegevuse piirangutest ja hindade stagnatsioonist/langusest esmasel müügil koos pideva tootmiskulude kasvuga (diisel ja bensiin).
It must also be borne in mind that the sharp decline in income in the industry stems from restrictions on fishing activity and the stagnation/fall in first-sale prices, accompanied by the exponential increase in production costs (diesel and petrol).
Kalanduspoliitika eeldab, et arvesse võetakse selle tegevusala mitmedimensioonilisust – sotsiaalset, keskkonnaalast, majanduslikku mõõdet –, mis nõuab terviklikku ja tasakaalustatud käsitust, mis ei ole kooskõlas nägemusega, mis kehtestab selles eelnevalt kindlaks määratud mis tahes prioriteetide hierarhia.
Fisheries policy presupposes that account is taken of a multitude of dimensions – social, environmental and economic – which requires an integrated and balanced approach that is incompatible with a superimposed vision, in particular through the a priori definition of any hierarchy of priorities.
See tähendab, et see poliitika ei või olla allutatud teistele ühenduse poliitikatele, ja et – vastupidi – on vaja, et teised poliitikad kaitseksid ja hõlmaksid kalanduspoliitika eesmärke.
This means that it must not be subordinate to other Community policies and that, on the contrary, these other policies must safeguard and integrate the objectives of fisheries policy.
Kalanduspoliitika peab lähtuma eeldusest, et kalapüügiga tegelevate kogukondade heaolu ja ökosüsteemide jätkusuutlikkus on vastastikuses sõltuvuses, sest need kogukonnad on ökosüsteemide lahutamatu osa, tunnistades eelkõige väikesemahulise rannapüügi ja käsitööndusliku väikekalapüügi eripära ja tähtsust.
A policy for fisheries must start from the assumption of an interdependence between the welfare of fishing communities and the sustainability of ecosystems, of which they are an integral part, in particular by recognising the specific features and importance of small-scale inshore fishing and artisanal fishing.
Merenduse juhtimises ökosüsteemil põhineva lähenemisviisi rakendamine eeldab mitmesuguste mereökosüsteeme mõjutavate meetmete ja poliitikate hulgas – mis lähevad palju kaugemale kalanduses võetavatest meetmetest ja eelnevad neile – tingimata mitut valdkonda hõlmavat ja sektorite lõikes toimuvat tegevust, ilma milleta ei ole võimalik saavutada selles lähenemisviisis seatud eesmärke.
The application of an ecosystem approach to marine management necessarily requires multidisciplinary and intersectoral action between the various measures and policies that have an impact on marine ecosystems – going far beyond and upstream of those adopted in the area of fisheries – without which it will be impossible to achieve the objectives set for this approach.
Teiselt poolt on vaja tunnistada, et on olulisi erinevusi eri merepiirkondade ja nendes leiduvate varude, erinevate laevastike ja kasutatavate püügivõtete ning vastavate mõjude vahel ökosüsteemidele, mis nõuab mitmekesiseid, spetsiifilisi ja igale konkreetsele juhule kohandatud kalanduse juhtimise meetmeid, kalapüüdjatele vajaduse korral nende sotsiaal-majanduslike tagajärgede kompenseerimisega.
It must also be recognised that there are significant differences between the various marine areas and the resources that occur in each of them, between the various fleets and gear used and between their respective impact on ecosystems, which requires fisheries management measures that are diversified, specific and adapted to each case, with fishermen being compensated for their socio-economic consequences where necessary.
Kalanduse kui taastuvat ressurssi kasutava tegevusala juhtimise esimene ja peamine ülesanne on kontrollida (otseselt või kaudselt) kalapüügi kogukoormust nii, et tagada maksimaalne säästev püük.
Since fishing is an activity that exploits a self-renewable resource, the first and principal task of fisheries management is (directly or indirectly) to control total fishing effort in such a way as to guarantee the maximum sustainable catch.
Olemasolevad kalanduse juhtimise vahendid põhinevad lubatud püügikogustel ja neid peetakse seni parimaks üldise püügikoormuse kontrollimise meetodiks, kuivõrd need mõjutavad otseselt püüki ja kaudselt kalapüügikoormust.
The existing fisheries management instruments, based on total allowable catches (TACs) have until now been identified as the best means of controlling total effort, to the extent that they have a direct impact on catches and an indirect impact on fishing effort.
Lubatud püügikoguse jaotamine kalalaevastiku ja püügivahendite vahel suhtelise stabiilsuse põhimõtte kohaselt on iga liikmesriigi ainupädevuses.
The distribution of TACs by fleets and fishing gear, within the framework of respect for the principle of relative stability, falls within the exclusive competence of each Member State.
On tingimata vajalik, et liikmesriigid tegutsevad suveräänselt oma territooriumil, mis hõlmab 12 meremiili territooriumi – mida võib vastavalt nende geograafilisele eripärale laiendada – reserveerides juurdepääsu liikmesriikide laevastikule, ilma et see piiraks riikidevahelisi kokkuleppeid.
It is vital that the Member States should exercise their sovereignty over their territory, including the 12 miles of territorial waters – which might be extended depending on their particular geographical characteristics – reserving access for their national fleets, without prejudice to agreements signed between States.