natgillin/translations-raw huggingface dataset:
21. tuletab meelde, et alaealiste kuritegevuse puhul peavad kohtumenetlus ja selle kestus, rakendavata meetme valik ning selle hilisem täitmine lähtuma lapse olulise huvi põhimõttest ja menetlusnormidest; rõhutab seoses sellega, et kõik vabaduskaotuslikud meetmed saavad kõne alla tulla viimase võimalusena ning need tuleb täide viia alaealistele kurjategijatele kohandatud infrastruktuuris;
Points out that in the case of juvenile delinquency the conduct and the duration of the judicial proceedings, the choice of the measure to be adopted and the subsequent implementation thereof must be guided by the principle of the overriding interest of the child and observance of procedural law; stresses in this connection that imprisonment must be ordered only as a last resort and that any prison sentence must be served in facilities suitable for juvenile delinquents;
Euroopa strateegia suunas
Towards a European strategy
27. kutsub komisjoni ning liikmesriikide riiklikke ja kohalikke asutusi juhinduma Euroopa Liidu riikide olemasolevatest parimatest tavadest, mis aktiveerivad kogu ühiskonda ning hõlmavad lapsevanemate, VVOde ja naabruskonna elanike ühenduste positiivset tegevust ja sekkumist koolis, samuti õppima liikmesriikide kogemustest, mis puudutavad politsei- ja haridusasutuste, kohalike asutuste, noorteorganisatsioonide ja kohaliku tasandi sotsiaalteenuste pakkujate vahelisi salastatuse nõudeid järgivaid koostöölepinguid, ning riiklikke strateegiaid ja riiklikke noorsooprogramme; kutsub liikmesriike juhinduma riikides kasutusel olevatest parimatest tavadest võitluses alaealiste uimastitarbimise ja sellega seotud kuritegevuse murettekitavate arengutega, samuti parimatest kuritarvitamise korral kohaldatavatest lahendustest, eriti arstiabi vallas;
Calls upon the Commission and the Member States’ national and local authorities to learn from the best practices in operation within the EU countries which activate the whole of society and include positive action and intervention on the part of parents' associations in schools and neighbourhood residents, and to assess the experiments conducted in the Member States in respect of cooperation agreements between police authorities, educational establishments, local authorities, youth organisations and social services at local level (with due regard to the rule of shared confidentiality), together with national strategies and national youth programmes; calls upon the Member States to learn from the best practices currently in operation within those States in order to combat the worrying increase in drug consumption by juveniles and in the related delinquency, and from the best solutions to be applied in the event of problematic consumption, with particular regard to healthcare;
– eriprogramm „Kuritegevuse ennetamine ja selle vastane võitlus” (2007–2013), milles keskendutakse peamiselt kriminaalpreventsioonile ja ohvrite kaitsele,
- the special 2007-2013 programme for 'Preventing and Combating Crime', basically seeking to prevent crime and protect victims,
– eriprogramm „Õigusemõistmine kriminaalasjades”, mille eesmärk on edendada vastastikusel tunnustamisel ja usaldusel põhinevat justiitskoostööd karistusõiguse valdkonnas ning tugevdada pädevate siseriiklike asutuste vahelisi kontakte ja teabevahetust,
- the specific 'Criminal Justice' programme for 2007-2013, promoting cooperation in the field of criminal justice based on mutual recognition and trust and improved contacts and exchange of information between the national authorities involved,
– laste ja noorte vastu suunatud vägivalla vastase võitluse programm DAPHNE III,
- the DAPHNE III programme to combat violence against juveniles and children,
– programm „Aktiivsed noored” (2007–2013), mille üks peamisi eesmärke on toetada väiksemate võimalustega või ebasoodsamatest piirkondadest pärit noori,
- the 2007-2013 Youth in Action Programme, one of the main priorities of which is support for young people with fewer opportunities or from less privileged backgrounds,
– Euroopa sotsiaalfondi ja programmi Equal meetmed, mis puudutavad sotsiaalse integratsiooni tugevdamist, diskrimineerimise vastast võitlust ning vähem soodsas olukorras olevate isikute tööturule pääsemise lihtsustamist,
- European Social Fund and Equal Programme initiatives to promote social integration and combat discrimination and facilitate access to the employment market for those with fewer opportunities,
– liidu toetatav programm URBACT, mis keskendub Euroopa linnade vahel parimate tavade vahetamisele seoses elanike jaoks elujõulisema keskkonnaga ning hõlmab noortele turvalisema linnakeskkonna loomise meetmeid ja sotsialiseerumisele ning noorte osalemisele keskenduvaid vähemsoodsas olukorras olevate noorte sotsiaalse integreerumise meetmeid,
- the EU-funded Urbact initiative programme seeking an exchange of best practices between European cities regarding a more sustainable living environment and encompassing measures to improve urban safety for juveniles and facilitate social integration of juveniles with fewer opportunities, with a view to increasing their social involvement and participation,
– riikidevahelised algatusprogrammid, nagu „Let bind safe net for children and youth at risk” (Loogem turvavõrk riskigruppi kuuluvatele lastele ja noortele), mis keskenduvad ohtu sattunud või sotsiaalselt tõrjutud laste ja noorte heaks võetavatele meetmetele ning milles võivad ja peavad osalema partnerid võimalikult paljudest liikmesriikidest,
- cross-border initiatives such as the 'Let bind safe net for children and youth at risk' project focusing on measures to assist children and juveniles who are at risk or socially marginalised, which could benefit from the participation of partners from as many Member States as possible,
– üleeuroopaline liin kadunud laste jaoks, kelle hulka kuuluvad ka alaealiste kuritegevuse ohvrid;
- the European helpline for missing children, including victims of juvenile delinquency;
32. tunneb heameelt, et jõustus Euroopa ettevõtete isereguleerimise raamistik, mis soodustab noorte ja laste turvalisemat mobiiltelefonide kasutamist ning rõhutab, et komisjon peab esitama konkreetsed ja Euroopa tasandil siduvad ettepanekud seoses internetis turvalist surfamist ja mobiiltelefonide turvalist kasutamist puudutava teavitus- ja selgitustööga;
Welcomes the entry into force of the self regulatory framework for European companies concerning the safer use of mobile telephones by juveniles and children and accordingly stresses the need for the Commission to make specific proposals binding at European level to ensure safety awareness and vigilance with regard to Internet navigation and the use of mobile telephones;
34. palub komisjonil julgustada probleemidega laste ja noorte jaoks üleeuroopalise tasuta telefoninumbri kasutuselevõttu, kuna sellised tasuta telefoninumbrid võivad suuresti aidata alaealiste kuritegevust ennetada;
Calls on the Commission to continue its work on setting up a free Europe-wide telephone hotline for children and young people with problems, since such hotlines can make a significant contribution to preventing juvenile delinquency;
– ennetavate meetmete rahastamine olemasolevate ühenduse programmide raames ja uue eelarverubriigi loomine alaealiste kuritegevuse vastu võitlemise integreeritud tegevuste ja võrgustike jaoks;
- funding for preventive measures under existing Community programmes and the creation of a new budget heading for integrated actions and networks to combat juvenile delinquency,
– uuringu avaldamine ja seejärel komisjoni teatise koostamine probleemi ulatuse kohta Euroopas ning asjakohased ettevalmistused alaealiste kuritegevuse vastu võitlemise integreeritud raamprogrammi koostamiseks riikide ekspertide võrgustiku kaudu;
- the publication of a study and, subsequently, a Commission communication on the extent of the problem in Europe and suitable preparations through a network of national experts for the drafting of an integrated framework programme to combat juvenile delinquency;
– heade ennetustavade, eriti era- ja avaliku sektori koostöö vormide kaalumist;
- consideration of best prevention practices and, in particular, forms of cooperation between private and public bodies,
– hiljuti loodud alaealiste kurjategijate kohtlemise süsteemide, näiteks taastava kohtumõistmise pikaajalise tõhususe mõõtmist ja analüüsi;
- measuring and analysing the possible long-term effectiveness of recently developed systems for the treatment of juvenile offenders, such as restorative justice,
– heade tavade vahetust rahvusvahelisel, riiklikul ja kohalikul tasandil, võttes arvesse väga positiivseid kogemusi, mis on saadud vägivallavastase programmi DAPHNE raames, mida võib selle arvukate tõhusate vägivallavastaste projektide tõttu pidada parimate tavade näiteks;
- exchanging best practices at international, national and local level, including the very positive experiences made with the European anti-violence programme Daphne, whose many efficient projects against violence can be cited as examples of best practice,
– garantiisid, et kõnealused teenused ja tavad keskenduvad laste ja noorukite õiguste kaitsele, samuti vanemate kohast toetamist;
- ensuring that these services and practices focus on the protection of the rights of children and adolescents and adequate support for parents;
– noorte kaitse Euroopa mudeli väljaarendamist, mis ei keskenduks sanktsioonide rakendamisele, vaid peamiselt noorte sotsiaalhoolekandele ja kasvatamisele ning selliste väärtuste edendamisele, nagu võrdsus ning kõigi õigused ja kohustused;
developing a European model for the protection of young people, the main focus of which is not punishment but the social welfare of and educational support for young people and the promotion of values of respect and equality and the rights and obligations of everyone,
– alaealiste haridus- ja kutseõppe programmide koostamist nende sotsiaalse integreerimise hõlbustamiseks ning elukestva õppe kaudu kõigile tõeliselt võrdsete võimaluste loomist; kõigi jaoks tõhusat ettevalmistust ning Barcelona eesmärkide saavutamist, mis on igasuguse tõhusa vägivallaennetuse eeltingimus; sellega seoses noorteorganisatsioonide juhitavate olemasolevate algatuste toetamist;
- drawing up educational and vocational training programmes for juveniles in order to facilitate their social integration and achieve genuine equal opportunities through lifelong learning for everyone; efficient education for everyone from the outset and the implementation of the Barcelona objectives, which are a precondition for the effective prevention of violence; support for existing initiatives undertaken by youth organisation in that regard,
– pideva koolituse kooskõlastatud programmi korraldamist riiklike õiguskantslerite, politseinike, kohtunike ning pädevate riigi- ja järelvalveasutuste jaoks;
- organising a coordinated programme of continuous training for national ombudsmen, police forces and members of the judiciary, competent national bodies and supervisory authorities,
38. soovitab komisjonil alaealiste kuritegevuse Euroopa seirekeskuse ja sellega seotud raamprogrammi ettevalmistamisel esitada viivitamata ettepaneku järgmiste kogemuste ja oskusteabe edendamise ja levitamise meetmete kohta:
Urges the Commission, in preparing the way for the European Juvenile Delinquency Observatory and the related framework programme, to propose immediately the following measures for the promotion and dissemination of experience and know-how:
– riikide poliitika tulemuste ühine ülevaatamine ja levitamine;
- a joint survey and dissemination of the results of national policies,
– konverentside ja platvormide (foorumite) korraldamine riikide ekspertide osalusel;
- the organisation of conferences and platforms (forums) with the participation of national experts,
– pädevate asutuste ja ühenduse organite vahelise Interneti-suhtluse edendamine ja sellealase veebilehe loomine;
- promotion of communication and information between the competent authorities and Community bodies via the Internet and the creation of a web page specialising in these matters,
Praegu valitseb enamikus Euroopa ühiskondades laialt levinud arusaam, et alaealiste kuritegevus on kasvanud ja selle põhjustatud ohud suurenenud, sama kinnitavad ka riiklik statistika ning rahvusvahelised uuringud ja ülevaated.
There is currently a widespread perception in most European societies that there has been a progressive increase in juvenile delinquency and a heightening of the danger it poses, a perception also confirmed by national statistics and international research and studies.
Etioloogiline lähenemine tänapäeva alaealiste kuritegevusele
Aetiological approach to contemporary juvenile delinquency
Äärmiselt raske on kindlaks teha alaealise kuritegeliku käitumise täpseid põhjusi.
It is extremely difficult to identify the exact reasons for delinquent behaviour in a juvenile.
Seda seetõttu, et konkreetne alaealise poolt kordasaadetud tegu leiab väljenduse keeruka sotsialiseerumise ja sotsiaalse kontrolli protsessi taustal.
This is because the specific act carried out by the juvenile is expressed in the context of a complex process of socialisation and social control.
Siiski on võimalik teha kaks usaldusväärset järeldust.
Nevertheless, it is possible to make two reliable ascertainments.
Esiteks ei ole alaealiste kuritegevus mingil juhul „sotsiaalne haigus” ja alaealiste kurjategijate käitumist ei saa seletada füüsiliste, intellektuaalsete või vaimsete kõrvalekalletega.
Firstly, it is in no way the case that juvenile delinquency is a 'social disease' and that the behaviour of juvenile delinquents is attributable to physical, intellectual or mental abnormalities.
Teiseks, alaealiste käitumise analüüsimiseks, olgu see kuritegelik või mitte, tuleb uurida nende arengukeskkonda: perekonda, kooli, sõpru ja sotsiaalset tausta.
Secondly, in order to analyse the behaviour of juveniles, delinquent or not, we must examine the environment in which they are developing: family, school, friends and social setting.
Seega saab kõik alaealiste kuritegeliku käitumise põhjused või tegurid tagasi viia nende lähtepunktideni.
Every cause and factor, therefore, relating to juvenile delinquent behaviour can be traced back to these points of reference.
Tegelike põhjuste tuvastamisel tuleb siiski olla ettevaatlik.
However, caution is called for in identifying the actual causes.
Näiteks ei vii vältimatult kuritegevusele niivõrd vanemate sagedane füüsiline äraolek või asjaolu, et laps kasvab ühe vanemaga perekonnas, vaid pigem vanemate olemuslik võimetus täita oma laste eest hoolitsemise kohustust või tervete ja kvaliteetsete suhete puudumine, tulenevalt kas rahalistest, sotsiaalsetest ja/või isikutevahelistest probleemidest – kas vanemate ja laste või vanemate eneste vahel.
For example, it is not the frequent physical absence of the parents or the fact of growing up in single-parent families which necessarily result in delinquency as much as the essential inability of the parents to carry out their duties of care towards their children or the absence of a healthy and quality relationship - because of financial, social and/or interpersonal problems - between the parents and children or between the parents themselves.
Võimetus ületada häbimärgistamist ja kõrvaletõrjumist pole üksikute õpilaste, vaid koolisüsteemi viga.
It is not the failure of individual pupils but the inability of the school system to overcome their stigmatisation and marginalisation.
Ja viimaks, kuritegelikule käitumisele ei vii mitte sisserändaja identiteet, vaid tema sotsiaalne tõrjutus.
Finally, it is not the identity of an immigrant which leads to an expression of delinquency but his social marginalisation.
Kuid eelkõige tänapäeval, mil välised tegurid, nagu meedia, tehnoloogia ja eriti Internet, alaealisi hooga täiskasvanute maailma paiskavad, reageerivad viimased sellisele oma ellu sekkumisele tihti agressiivselt.
In this day and age particularly, however, juveniles who find themselves catapulted into the adult world by external factors such as the media, technology and especially the internet frequently react aggressively to this invasion of their lives.
Alaealiste kuritegevuse ohjamise mudelid
Models for the management of juvenile delinquency
Üldiselt on alaealiste kuritegevuse ohjamine ja selle sotsiaalne kontroll oluliselt edasi arenenud.
In general terms, the management of delinquency and its social control has developed significantly.
Areng algas kaitstud mudelist, mille kohaselt täiskasvanud määrasid igal konkreetsel juhul kindlaks alaealise kurjategija õigused ja tema käitumise „parandamise” meetodid.
It started with the protected model, whereby adults determined in each case the rights of the juvenile offender and the methods of 'improving' his behaviour.
Seejärel arendati välja vastutuse mudel, mille kohaselt alaealisel on algusest peale konkreetsed, tunnustatud õigused, ja kuritegeliku käitumise vastu võitlemise meetmete eesmärgiks on haridus vastutuse kaudu.
Then the responsibility model was developed whereby the juvenile has specific, recognised rights from the outset and the aim of measures to combat delinquent behaviour is 'education through responsibility'.
Praegune lähenemine püüab siduda taastavat õigusemõistmist vastutuse mudeliga, kaasates protsessi ka ohvrid ja seades eesmärgiks poolte lepitamise kahju heastamise teel.
The current approach seeks to incorporate restorative justice in the responsibility model, involving the victims themselves in the process and aiming to reconcile the parties by making good the damage.
Siiski on alaealiste kuritegevuse ohjamise ja praeguste mudelitega seotud veel üks väga tähtis moment.
There is, however another crucial consideration relating to the management of juvenile delinquency and the current models.
Üldiselt on alaealised ametliku sotsiaalse kontrolli süsteemi suhtes eriti vaenulikud, mis on mõistetav, arvestades nende väljaarenemata isiksust, vanust ja piiratud rahalisi vahendeid.
In general, juveniles are particularly hostile to the official system of social control, to which they are more susceptible, given the incomplete development of their personality, their age and limited financial resources.
Samal ajal kohtleb karistussüsteem noori eriti karmilt, käsitledes kuritegevusena igasugust alaealiste ühiskonnavastast mässu, mida tõukab tagant vaesus ja sotsiaalne tõrjutus, isegi siis, kui see pole oma loomult kriminaalne – lähenemine, mida täiskasvanute suhtes ei rakendata.
At the same time, the penal system is particularly harsh on young people, treating as delinquency any juvenile rebellion against society fuelled by poverty and social exclusion, even where it is not criminal in nature, an approach which is not adopted with regard to adults.
Lisaks sellele võrdsustatakse kuritegeliku käitumisega põhjendamatult isegi kuritegelikule käitumisele viitav käitumine või olukorrad, kus lihtsalt on olemas kuritegevuse oht (näiteks kodust lahkumine ja iseseisvuse taotlus).
Moreover, even acts of pre-delinquent behaviour or situation in which there is simply an inherent risk of delinquency (such as leaving home and seeking independence) are unjustifiably equated with delinquent behaviour.
Alahealisi ohjavad õigusaktid ja meetmed peaksid olema liberaalsed ja näitama alaealiste ja nende probleemide suhtes üles suurimat võimalikku mõistmist ja sallivust, ilma et neid märgistataks kui mingi sotsiaalse tõve käes kannatajaid või kirjeldataks mis tahes enesemääramise katset kuritegevusena.
Legislation and measures for managing juveniles should be liberal, and show the greatest possible understanding and tolerance towards juveniles and their problems without labelling them as suffering from forms of social pathogeny or describing any attempt at self determination as delinquency.
Tänapäevane ohjamine peaks minema sammu võrra edasi ja pärast vabaduskaotuslike meetmete järkjärgulist asendamist muude alternatiividega (deinstitutsionaliseerimine ja kohtuvälised meetmed) asuma noorte tegude dekriminaliseerimisele ja depenaliseerimisele.
Modern management approach should go one step further and, after gradually replacing custodial measures by other alternatives (deinstitutionalisation and dejudicialisation), switch to decriminalisation and depenalisation of juvenile acts.
See nõuab enamikul juhtudel karistuste kaotamist ning samal ajal sotsialiseerumist toetavate organisatsioonide tugevdamist ja tegelike ennetavate meetmete võtmist.
This requires the abolition of penalties' in the majority of cases and, at the same time, the strengthening of socialising organisations and taking genuine preventive measures.
Moraali ja käitumisnorme ei saa muuta seaduste ja karistustega, vaid noorte harimisega vabaduses ja võimalikult ulatuslikus sotsiaalses kaasatuses, mis tugevdab põlvkondadevahelist usaldust, perekonda, kooli, riiki, naabruskonda, sõprussidemeid ja ühiskonda tervikuna.
Morals and standards of behaviour are not changed by laws and penalties but by educating young people 'in freedom' and the broadest possible social involvement which will strengthen trust between the generations, the family, the school community, the state, the neighbourhood, friendships and society as a whole.
Kolm sammast: ennetamine, sotsiaalne integreerimine ja õigusalased ohjamismeetmed
The three pillars of prevention, social integration and legislative management measures
Ennetus peaks olema alaealiste kuritegevuse vastu võitlemise strateegia esmane ja põhiline osa.
Prevention should be the primary and main part of a strategy for combating juvenile delinquency.
Põhjus, miks ajalooliselt on valdav olnud mahasurumine ja ka tänapäeval langeb põhirõhk karistustele, seisneb selles, et ennetuspoliitika on pikaajaline (selle tulemused pole kohe nähtavad ja ei anna valitsustele ega poliitikutele kohest poliitilist kasu) ja eelkõige kallis.
The reason why historically 'repression' took precedence, while even up to the present the main emphasis is on penalization, is because prevention policies are long-term (their results are not immediately visible, which deprives governments and politicians of any immediate political gains), and particularly expensive.
Heaoluriigi õigeaegne sekkumine perekondade ja alaealiste aitamiseks enne kuritegeliku käitumise ilmnemist on selgelt kulukam kui kriminaal- või tsiviilmenetlus, seda enam, kui ennetusstrateegia eeldab mitme erineva sektori tegevust, nõudes ühist vastutust ja kaasatud organisatsioonide otsest ning kaudset sotsiaalset osalemist.
Timely intervention by the welfare state to assist families and juveniles before the emergence of delinquent behaviour is clearly considerably more expensive than criminal or civil prosecution, even more so when a prevention strategy requires action from several different sectors, calling for joint responsibility and social participation directly and indirectly by the organisations involved.
Sellega seoses oleks ühiskonna ja riigi jaoks riiklikul ja ühenduse tasandil märkimisväärne saavutus, kui võetaks vastu alaealisi (kurjategijaid ja ohvreid) käsitlev sotsiaalse ennetuse ja solidaarsuse koodeks, mis oleks kriminaalõiguse süsteemist lahutatud.
In this respect, it would be a considerable achievement for society and the State at national and Community level to adopt a code of social prevention and solidarity for juveniles (offenders and victims), which is dissociated from the criminal justice systems.
B. Sotsiaalse integratsiooni mehhanismid
B. Social integration mechanisms
Kuigi praegu pööratakse rohkem tähelepanu sellele, kuidas ja miks kuritegelik käitumine alguse saab, on samuti äärmiselt tähtis juhatada teed sellest välja.
Despite the current focus on the ways in which delinquent behaviour commences and the reasons for this, it is also extremely important to provide a way out of it.
Nagu juba öeldud, on kriminaalmenetlus (isegi selle hariduslikus vormis) parimal juhul ebapiisav ja halvimal juhul tegelikult sobimatu alaealiste kurjategijate sujuvaks reintegreerimiseks ja tagasitoomiseks perekonna ja kooli sotsiaalsesse keskkonda või keskkonda, mille vastu nad oma käitumisega protesteerisid.
As already mentioned, criminal procedure (even its educational form) is at best inadequate and at worst actually unsuitable for the reintegration and smooth reincorporation of juvenile delinquents into the social setting of family, school or the environment which they were trying to reject with their behaviour.