natgillin/translations-raw huggingface dataset:
2003., 2004. ja 2005. aastal arvati ELi laevastikest ligikaudu 132 000 GT ja 427 000 kW välja riigiabi toel, mis tähendab, et seda võimsust ei saa asendada.
During 2003, 2004 and 2005 approximately 132,000 GT and 427,000 kW were withdrawn from the EU fleet with public aid, which means that this capacity cannot be replaced.
Riigi toel välja arvatud võimsusest arvati valdav osa (112 000 GT ja 373 000 kW) välja EL-15 liikmesriikides.
Of this capacity withdrawn with public aid, the overwhelming majority (112,000 GT and 373,000 kW) came from the EU-15 Member States.
Alates 1. maist 2004 on uutes liikmesriikides riigiabi toel välja arvatud 20 000 GT ja 54 000 kW
The capacity withdrawn by the new Member States with public aid since 1 May 2004 was 20,000 GT and 54,000 kW.
b) Äärepoolseimates piirkondades registreeritud laevastike andmed:
(b) Results for the fleets registered in the outermost regions:
Mis puudutab äärepoolseimates piirkondades registreeritud laevastike võimsust ja selle muutumist ajavahemikul 1. jaanuar 2003 kuni 31. detsember 2005, siis on tulemustest näha, et Hispaania ja Portugali äärepoolseimates piirkondades registreeritud laevastike tonnaaž ja võimsus on märgatavalt vähenenud.
With regard to the capacity of the fleets registered in the outermost regions and its variation between 1 January 2003 and 31 December 2005, the results show that the fleet registered in the Spanish and Portuguese outermost regions has been significantly reduced both in terms of tonnage and power.
Prantsusmaa ülemeredepartemangude osas on aluste koguarv ja nende tonnaaž veidi langenud, võimsus aga suurenenud.
For the French overseas departments there has been a slight decrease in the total number of vessels and their tonnage and an increase in power.
c) Komisjoni üldised märkused
(c) General remarks in the Commission report:
Võrreldes 2004. aastaga on liikmesriikide esitatud aruannete kvaliteet paranenud.
The quality of the reports submitted by Member States has improved compared to that of 2004.
Mõned liikmesriigid esitasid ülimalt üksikasjaliku aruande, mille sisu oli kohati põhjalikum kui nõutud.
Some Member States provided very detailed reports, whose content exceeded the information they were obliged to provide.
Mitmed liikmesriigid ei pidanud siiski kinni aastaaruande esitamise tähtajast või komisjoni määruse (EÜ) nr 1438/2003 artikliga 13 kehtestatud aastaaruande vormist või sisust.
Nevertheless, other Member States did not respect the submission deadline or the requirements in terms of format and content established in Article 13 of Commission Regulation (EC) No 1438/2003; at the time this report was drafted the United Kingdom had not submitted its annual report.
Liikmesriigid keskendusid oma aruannetes rohkem kalalaevastike riikliku halduskorra rakendamisele, kuid siiski on püügivõimsuse ja olemasolevate kalapüügivõimaluste tasakaalu põhjalikumalt hinnatud kui eelmistes aruannetes.
Member States emphasised in their reports the implementation of the national fleet management regime, but the assessment of the balance between fishing fleet capacity and available fishing opportunities is more complete than in previous reports.
Koondaruanne põhineb liikmesriikide aastaaruannetel ja ühenduse laevastikuregistrist saadud andmetel.
The summary report is based on the Member States’ annual reports and on the data extracted from the CFR.
Liikmesriikide esitatud aruannete ja ühenduse laevastikuregistrile esitatud deklaratsioonide andmetes on siiski mõned väikesed erinevused.
Some marginal discrepancies remain between the figures presented by Member States in their reports and those resulting from their declarations to the CFR.
Tänu liikmesriikide ja komisjoni tehtud jõupingutustele andmete ühtlustamiseks pole need erinevused laevastiku haldamise seisukohalt olulised.
Thanks to the Member States and Commission’s efforts to synchronise their data, these discrepancies are not important from the fleet management point of view.
Siiski on vaja jätkata tööd erinevuste täielikuks kõrvaldamiseks.
However, work on eliminating these differences should be continued.
Liikmesriikide esitatud aruannetes toodud andmed ei muuda käesoleva aruande järeldusi.
In any case, the data presented by Member States in their national reports do not modify the conclusions of the report.
Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 2371/2002 artiklile 16 peavad liikmesriigid, kes ei ole täitnud kõnealuse määruse artiklite 11, 13 ja 15 sätteid, vähendama oma püügikoormust sellise tasemeni, milline see oleks pidanud olema artiklite 11, 13 ja 15 täitmise korral.
According to Article 16 of Council Regulation (EC) No 2371/2002, those Member States that do not comply with Articles 11, 13 and 15 of this Regulation shall be obliged to reduce their fishing effort to a level which would have existed if they had complied with the above- mentioned articles.
Lisaks võidakse proportsionaalselt vähendada neile Kalanduse Arendusrahastu raames antavat ühenduse finantsabi.
Additionally, they may be subject to a proportionate suspension of Community financial assistance under the FIFG.
Aastaaruannete kvaliteedi parandamiseks tuleks komisjonil koostöös kalanduse ja vesiviljeluse korralduskomiteega kehtestada konkreetsed suunised aruannete sisu kohta ja võtta kasutusele ühtne metoodika, milles pööratakse rohkem tähelepanu püügivõimsuse muutuste ja kalavarude seoste analüüsile.
In order to improve the quality of annual reports the Commission, together with the Committee for Fisheries and Aquaculture, intends to establish more detailed guidelines for their content and to introduce a common harmonised methodological approach with greater emphasis on an analysis of the development of fishing capacity in relation to the available fish stocks.
Järgmistes aastaaruannetes tuleks pöörata rohkem tähelepanu 2002. aastal ühenduse laevastiku haldamiseks kehtestatud uue korra mõjule laevastike ja kalavarude parema tasakaalu saavutamisel.
In forthcoming annual reports more attention should be paid to the contribution of the new regime adopted in 2002 to manage the Community fleet to achieve a better balance between fleets and fish stocks.
Riiklike tegevuse lõpetamise kavade mõju, eelkõige püügikoormuse vähendamisele majandamis- või taastamiskavadega seotud kalavarude puhul, tuleks paremini määrata ja hinnata.
The impact of national decommissioning schemes, in particular on fishing effort reductions in fisheries subject to management or recovery plans, should be better identified and assessed.
FAO 2006. aasta raport maailma kalanduse ja vesiviljeluse olukorra kohta näitab, et juba vähemalt kakskümmend aastat kõigi olulise kaubandusliku kalalaevastikuga riikide töökavades kajastuv ülemäärase võimsuse probleem pole kaugeltki lahendatud.
The 2006 FAO report on the state of fishery resources points out that overcapacity, an issue which has been on the agenda of all countries with significant commercial fishing fleets for at least two decades, is still far from being resolved.
Suurima võimsusega riikide hulgas on Hiina ja Aasia riigid, kelle laevastik moodustab 86,1% kogu maailma laevastikust.
China and Asian countries figure among the main fishing powers, representing 86.1% of the world fleet.
Hiina võttis 2002. aastal vastu kaubalaevastiku vähendamise programmi, mida subsideeritakse igal aastal 33 miljoni dollariga laevade mittekasutamisest tingitud kahju hüvitamiseks.
In 2002 China adopted a fleet-reduction programme with subsidies amounting to 33 million dollars per year for voluntary scrapping of vessels.
Tulevikuväljavaated on ebakindlad, kuna FAOle 2003. ja 2004. aastal edastatud andmete kohaselt on Hiina lipu all tegutsevate laevade arv suurenenud.
Expectations are uncertain, since according to the data forwarded to the FAO in 2003 and 2004 the number of vessels operating under the Chinese flag has risen.
Teiste suure laevastikuga maade – Filipiinide ja Indoneesia – laevastikud on vaadeldava aja jooksul suurenenud.
With regard to the Philippines and Indonesia, also fishing powers, there has been an expansion in their fleets over the same period.
Ühendusse mittekuuluvates Euroopa riikides on areng mõõdukas.
Developments have been moderate in non-Community European countries.
Olemasoleva teabe kohaselt on laevade arv Islandil, Norras ja Venemaal veidi vähenenud, ent ehitatavad laevad on suuremad ja see võimaldab reederitel tegevuse majanduslikku tulusust suurendada.
The available data indicate that Iceland, Norway and Russia have slightly reduced the number of vessels, but at the same time larger vessels are being built that permit ship owners to boost economic efficiency.
Teisisõnu – püügikoormus ei vähene.
This means that fishing effort is not falling.
Kuigi mõnedele muutustele on viidatud, on kalavarud viimase 15 aasta jooksul ülemaailmselt püsinud muutumatutena.
With regard to the state of marine resources, overall they have tended to remain stable over the past 15 years, although with some variation.
Mõnedes piirkondades, nagu Atlandi ookeanis, on kalavarude vähenemine kaubanduslike liikide, nagu tursk ja merluus, ülepüügi tõttu olnud väga märgatav.
In some areas such as the Atlantic, the decline in fish stocks due to the overexploitation of commercial species such as cod and hake has been striking.
Sellest ajast kui FAO peab kalavarude kohta usaldusväärset registrit ehk siis alates 70ndate aastate keskpaigast, ei ole nende varude vähenemine peatunud.
Ever since the FAO started recording the state of stocks in the mid 1970s there has been a constant decline.
Pidevalt suurenev ülepüük puudutas 70ndatel aastatel vaid 10% liikidest, ent 90ndatel puudutas see 25% liikidest ning sestpeale on see püsinud stabiilsena.
There has been a growing trend towards overexploitation, which affected only 10% of species in 1970 and increased to 25% in the 1990s, since when the figures have stabilised.
Täielikult kasutatavate varude osakaal on 50%-lt 70ndatel aastatel tõusnud 52%ni praegu.
Fully exploited stocks also rose over the same period from 50% in the 1970s to 52% at present.
Eelnevat arvestades ei saa raportöör korrata Euroopa Parlamendi varasemaid soovitusi ajast, mil vähendamise pingutused seisnesid mitmeaastaste arendusprogrammide järgimises.
Against this backdrop, the rapporteur cannot but reiterate the remarks made by the European Parliament in the past, when reduction efforts were based on compliance with the multiannual guidance programmes (MGPs).
Ühenduse uue kalanduspoliitikaga tulnud süsteemi muutus ning sisenemis- ja väljumisregistri loomine ei ole leevendanud põhilist probleemi, milleks on ühenduse laevastiku ülepüük võrreldes olemasolevate varudega.
The change in systems resulting from the introduction of the new Community fisheries policy, with the introduction of a record of vessel entries and exits, has not altered the basic problems of our fleets’ overcapacity in relation to the available resources.
Euroopa Parlamendi 1998
The conclusions of Parliament’s 1998
Dokument A4-0046/98 Nõukogule ja Euroopa Parlamendile esitatav raport kalalaevastike mitmeaastaste arenguprogrammide tulemuste kohta 1996. aasta lõpuks ( COM(1997)0352 ). . ja 1999
A4-0046/98 Annual Report to the Council and to the European Parliament on the results of the multiannual guidance programmes for the fishing fleets at the end of 1996, COM(1997)0352 . and 1999
Dokument A4-0096/99 Nõukogule ja Euroopa Parlamendile esitatav raport kalalaevastike mitmeaastaste arenguprogrammide tulemuste kohta 1997. aasta lõpuks ( COM(1999)0175 ). . aasta resolutsioonides tehtud järeldused on endiselt aktuaalsed.
A5-0096/1999 Annual Report to the Council and to the European Parliament on the results of the multiannual guidance programmes for the fishing fleets at the end of 1997, COM(1999)0175 . resolutions might perfectly well be restated today.
Probleemid on samad.
The problems are the same.
Vaatamata möödunud aastatele, näitavad liikmesriigid jätkuvalt vähest soovi kohandada oma laevastiku suurust vastavalt olemasolevatele varudele.
Even though several years have passed, the Member States are still not sufficiently involved in matching the size of the fleet to the available resources.
Mõnikord näib, et võib-olla seoses kohaste ja vajalike, ent väga ebapopulaarsete meetmetega kaasnevate majanduslike ja sotsiaalsete tagajärgedega ajavad liikmesriigid mittesekkumispoliitikat, oodates, et olukorra normaalne areng ja püügikoguste üha suurem vähenemine, toovad ise majandusliku huvi kadumise tõttu kaasa kalastustegevuse lõpetamise ning kalavarude säästva kasutamise perspektiivi.
One sometimes gains the impression that, perhaps in view of the economic and social consequences of adopting measures which would be consistent and necessary but also highly unpopular, the Member States are pursuing a policy of ‘laisser faire, laisser passer’, in the hope that normal developments, the ever sharper fall in catches, will themselves cause the fleet to cease operating owing to the lack of any economic interest, since exploiting the resources will no longer be viable.
Komisjoni esitatud raportist nähtub, et mõnedel ametivõimudel ei ole oma laevastiku arengu analüüsimiseks piisavat tehnilisi vahendeid ja inimressurssi.
The report presented by the Commission shows that some public administrations have insufficient technical and human resources to analyse developments in their fleets effectively.
Suure laevastikuga liikmesriigid, nagu Itaalia ja Prantsusmaa, on oma raportid esitanud hilinemisega ning Ühendkuningriik kui oluline liikmesriik ei ole raportit üldse esitanud, mistõttu ei ole komisjonil ka võimalik oma kohustusi tõhusalt täita ega koostada ülevaadet, mis võimaldaks kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomiteel ning kalanduse ja vesiviljeluse korralduskomiteel anda laevastiku arengu kohta tasakaalustatud arvamus.
States with large fleets such as Italy and France were late submitting their reports, and one of the main states, the United Kingdom, did not submit any report at all, making it impossible for the Commission properly to fulfil its obligations as regards drawing up a summary report so that the Scientific, Technical and Economic Committee for Fisheries and the Committee for Fisheries and Agriculture can deliver a balanced opinion on fleet developments.
Ent isegi ilma täpse ülevaateta laevastiku hetkeseisust, on selge, et laevastik on liialt suur, arvestades neid püügimahtusid, mis tagaksid kalavarude säästva kasutamise.
At all events, even without a precise overview of the fleet, the conclusion that can be drawn is that the fleet is still excessively large measured against the level of catches which would correspond to the sustainable exploitation of fisheries.
Laevastiku tonnaaži ja võimsuse vähendamise pingutused ulatuvad vaevalt 2%ni aasta kohta, mis ei kompenseeri majandusliku saagikuse suurenemist, mida lubab mereressursside paremat kättesaamist võimaldav tehnoloogiline areng.
Efforts to reduce fleet capacity in terms of tonnage and power amount to barely 2% per year, which does not offset the increase in economic profitability resulting from technological improvements that have made it possible to exploit marine resources more efficiently.
– nõukogu määruse ettepaneku kalandussektori andmete kogumist, haldamist ja kasutamist käsitleva ühenduse raamistiku loomise ning ühise kalanduspoliitikaga seotud teadusliku nõustamise toetamise kohta ( KOM(2007)0196 ),
Proposal for a regulation concerning the establishment of a Community framework for the collection, management and use of data in the fisheries sector and support for scientific advice regarding the common fisheries policy.
Kalandussektori andmete kogumist puudutava nõukogu määruse ettepaneku seletuskirjas näikse kinnitatavat, et komisjon uurib uusi suundi, et parandada muid aspekte, nagu kalalaevade ohutust, sõltumata laevade suurusest või võimsusest.
The explanatory memorandum accompanying the proposal for a new Council regulation on the collection of data in the fisheries sector submitted by the Commission appears to confirm that new guidelines are being explored that will make improvements possible in other areas such as fishing vessel safety, independently of the vessel’s size and power.
„Andmekogumist käsitleva muudetud määrusega kavatsetakse reageerida vajadusele liikuda kalanduse juhtimisel pigem laevastikul ja piirkondadel, mitte kalavarudel põhineva juhtimise suunas ning arendada ökosüsteemil põhinevat lähenemisviisi kalanduse juhtimisele.
‘The revised data collection regulation is intended to meet new demands generated by the need to move towards fisheries management (i.e. fleet- and area-based management, rather than fish stock-based) and towards the ecosystem approach to fisheries management.
Olulise uuendusena on ettepanekusse lisatud keskkonnaandmete kogumine, mille peamine eesmärk on jälgida kalapüügi mõju mere ökosüsteemile.”
A significant innovation in the proposal is the inclusion of collection of environmental data with the primary purpose of monitoring the impact of fishing activity on the marine ecosystem’.
Liikmesriikide 2005. aasta jõupingutused püügivõimsuse ja kalapüügivõimaluste püsiva tasakaalu saavutamiseks
Member States’ efforts during 2005 to achieve a sustainable balance between fishing capacity and fishing opportunities
Säästva lähenemisviisi rakendamine ELi kalanduses maksimaalse jätkusuutliku saagikuse kaudu
on the implementation of sustainable fishing in the EU on the basis of maximum sustainable yield
– võttes arvesse ÜRO 10. detsembri 1982. aasta mereõiguse konventsiooni;
– having regard to the UN Convention on the Law of the Sea of 10 December 1982,
– võttes arvesse 2.–4. septembrini 2002. aastal toimunud säästva arengu tippkohtumisel vastu võetud Johannesburgi deklaratsiooni;
– having regard to the Johannesburg Summit Declaration, made at the World Sustainable Development Summit of 2-4 September 2002,
– võttes arvesse komisjoni teatist nõukogule ja Euroopa Parlamendile säästva lähenemisviisi rakendamise kohta ELi kalanduses maksimaalse jätkusuutliku saagikuse kaudu ( KOM(2006)0360 );
– having regard to the Commission communication to the Council and the European Parliament on implementing sustainability in EU fisheries through maximum sustainable yield ( COM(2006)0360 ),
– võttes arvesse Regioonide Komitee ning Majandus- ja Sotsiaalkomitee aruandeid komisjoni teatise kohta
– having regard to the reports of the Committee of the Regions and the European Economic and Social Committee
MSK 1503/2006. ;
CESE 1503/2006. on the Commission communication,
– võttes arvesse kalanduskomisjoni raportit ( A6‑0298/2007 ),
– having regard to the report of the Committee on Fisheries ( A6‑0298/2007 ),
A. arvestades, et suur osa ühenduse kõrge kaubandusliku väärtusega kalavarudest on ülepüütud või lähedal sellele;
A. whereas the greater part of the Community's fisheries resources having significant commercial value are being overfished or are almost in that situation,
B. arvestades, et pikaajalise kalandustegevuse ja kalapüügisektori elujõulisuse tagamiseks on kõige olulisem kalavarude säilitamine;
B. whereas the sustainability of fishery resources is essential for guaranteeing fishing activity and the viability of the fishing industry in the long term,
C. arvestades, et lubatud kogupüügil ja kvootidel põhinev ühenduse kalavarude kaitse- ja juhtimissüsteem ei võimalda varude mõistlikku kasutamist, vaid hoopis takistab oma jäikuse ning poliitiliste eesmärkide teenimise tõttu bioloogiliste eesmärkide asemel mõistuspärast juhtimist, häirides kontrolli ja soodustades vette tagasi laskmist;
C. whereas the Community system of conservation and management based on total allowable catch (TAC) and quotas has not led to the rational exploitation of stocks; whereas, on the contrary, the rigidity of the system and its dependence on political rather than biological guidelines have proved obstacles to rational management, making controls difficult and encouraging discards,
D. arvestades, et ühenduse kalavarude kaitse- ja juhtimissüsteem peab põhinema kalanduse valdkonnas teostatavatel teadusuuringutel ning sisaldama usaldusväärset, üksikasjalikku ja pikka perioodi hõlmavat statistikat;
D. whereas the Community system of conservation and management must be based on scientific fisheries research and have at its disposal reliable and detailed statistical information covering many years,
E. arvestades, et ühise kalanduspoliitika juhtimisele tehtud erinevate muudatuste ja kohanduste põhjal, mis täiendavad lubatud kogupüügi ja püügikoormuse kvootide süsteemi, on tehtud erinevaid taastamiskavasid, millel on väga erinevad tulemused, ning see on viinud hulga meetmete võtmiseni laevade lammutamiseks, kuid needki pole andnud loodetud tulemusi ning neil on olnud negatiivsed majanduslikud ja sotsiaalsed tagajärjed;
E. having regard to the various successive modifications and adaptations of the CFP management system, superimposing the TAC and quota regime and the fishing effort regime, introducing different recovery plans which have had highly diverse results, and establishing successive measures for vessel scrapping which, in their turn, have not had the hoped-for results and have had negative economic and social repercussions,
F. arvestades, et nimetatud kohanduste tulemuseks on enamjaolt olnud vaid ühenduse kalalaevastiku tasuvuse ja konkurentsivõime vähenemine nii ELi sees kui ka rahvusvahelisel tasandil, muutes kalandusalase õigusloome kohaldamise üha raskemaks, kuna nimetatud sektorit puudutavad õigusnormid on üha keerulisemad ja pidevas muutuvuses, ilma et oleks vähimatki võimalust tegevust keskpikas ja pikas perspektiivis planeerida; arvestades, et sellisel lähenemisviisil pole olnud märkimisväärset positiivset mõju kalavarudele;
F. whereas the above adaptations have for the most part only reduced the profitability and competitiveness of the Community fleet, both within the EU and internationally, posing increasing obstacles to the application of the fisheries legislation to a sector which has to deal with ever more complex and endlessly changing rules while having no opportunity whatever to plan its activity in the medium and long term, at the same time as none of this has had any significant impact in terms of resource improvement,
G. arvestades, et EL kohustus Johannesburgi tippkohtumisel 2002. aastal tagama, et ühenduse kalavarud saavutavad enne 2015. aastat taseme, mis võimaldab rakendada maksimaalset jätkusuutlikku saagikust;
G. whereas the EU undertook at the Johannesburg Summit in 2002 to make all efforts to bring Community fish stocks to the maximum sustainable yield (MSY) limits by 2015,
H. arvestades, et kogu teadlaskonna hinnangul on maksimaalse jätkusuutliku saagikuse süsteemi algne formuleering end ammendanud, kuna väga raske on praktikas rakendada teoreetilise iseloomuga matemaatilist mudelit, mis nõuab täpseks formuleerimiseks varude populatsiooni dünaamika üksikasjalist tundmist ja pikki ajalooliste andmete jadasid, ning mis on välja töötatud ühe liigi põhiste püügipiirkondade jaoks; arvestades, et iga lünk, viga või ebamäärasus nimetatud mudelis viib vältimatult selleni, et püük ületab maksimaalse jätkusuutliku saagikuse taseme;
H. whereas the scientific community at large considers that the original formulation of the MSY mode is now outmoded, in view of the problems involved in transferring to the field of management a scientific mathematical model whose precise formulation requires detailed knowledge of the population dynamics of the stock and long historical strings of data, as well as the fact that any mistake, error or uncertainty in the model will inevitably push a fishery over the MSY limit,
I. arvestades vastukaaluks, et kalapüügisektori juhtimissüsteemis tuleb möönda teatud teadusliku ebamäärasuse olemasolu ning mudeli formuleerimise kõikumisi ja vigasid, mis tulenevad muu hulgas puudustest liikide valikul või erinevatest keskkonnatingimustest, tuues vältimatult kaasa vea maksimaalse jätkusuutliku saagikuse määramisel või eesmärgi täitmata jäämise;
I. whereas, on the contrary, a fisheries management system has to take account of a degree of scientific uncertainty, as well as deviations and errors in the definition of a model, since there may be, for example, errors in species recruitment or environmental variations, and this will inevitably lead to incorrect definitions of MSY and failure to reach the target,