natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Näiteks 2005. aastal tuvastati ligikaudu 43,5% rikkumistest kaebuste alusel
For instance, in 2005, complaints accounted for around 43.5% of the total infringements detected.
Komisjoni 23. aastaaruanne: ühenduse õiguse kohaldamise järelevalve (2005); KOM(2006)416 lõplik. .
23rd Annual report from the Commission on monitoring the application of Community law (2005); COM(2006) 416 final.
Kuigi komisjon võib algatada liikmesriigi vastu rikkumismenetluse, ei saa ta kaebuse esitajatele hüvitust määrata.
While the Commission may decide to initiate infringement proceedings against a Member State, it cannot award compensation to complainants.
Küll aga võib rikkumismenetluse algatamine nõude esitaja jaoks asju lihtsustada, et kahjunõuet Francovici kohtuasja alusel tõendada.
However, the launch of infringement proceedings may facilitate matters for a claimant to substantiate claims for damages under Francovich .
Käesolevat punkti käsitletakse üksikasjalikumalt allpool.
This point is further discussed below.
19. märtsi 2004. aasta komisjoni sisemärkuses, mille viimane edastas osana tõendist WE-CONF 11, sedastatakse, et kokku on nad saanud Equitable Life’i kohta seitse kaebust üksikkodanikelt, viis kirja Euroopa Parlamendi liikmetelt ning kaks Euroopa Parlamendi kirjalikult vastatavat küsimust.
In an internal Commission note dated 19 March 2004, which the Commission provided as part of WE-CONF 11 it is stated that " in total we have received 7 complaints from individual citizens, 5 letters from MEPs and two EP written questions [concerning Equitable Life] ".
Tõendis H1 tsiteeris hr TERTÁK voliniku vastust Euroopa Parlamendi liikme hr Perry kirjale: „ Tavatingimustes, kui kannatanud pool on seisukohal, et riiklikud järelevalve asutused ei ole õigesti austanud asjaomaste EÜ direktiivide nõudeid, võib hüvitust nõuda siseriiklikele kohtutele taotluse esitamise kaudu.
In H1, Mr TERTÁK quoted from the Commissioner's reply to a letter from Mr Perry, MEP: " In normal circumstances, where an aggrieved party considers that national supervisory authorities have not properly respected the requirements of the relevant EC directives, redress may be sought by application to national courts.
Sarnaselt oli tõendis WE-CONF 11 esitatud ütluste kohaselt komisjoni esialgne vastus kodanike esitatud kaebustele, et nad ootavad lord Penrose’i sõltumatu raporti järeldusi, enne kui määravad kindlaks, milliseid meetmeid, kui üldse, tuleks võtta.
Similarly, according to WE-CONF 11, the Commission's initial response to the complaints by citizens had been " that we would await the outcome of the independent report ... by Lord Penrose before determining what action, if any, should be taken ".
Selleks ajaks, kui Penrose’i raport oli avaldatud, rõhutas komisjon (sarnaselt positsiooniga, mida ta oli väljendanud vastuses petitsioonikomisjoni teabenõudele) kaebuse esitajatele, et kaebustega seotud sündmused on seotud eelneva reguleerimise ja järelevalve korraga, mis on vahepeal Ühendkuningriigi poolt asendatud uuega (WE-CONF 11).
By the time the Penrose report had been published, the Commission stressed (by analogy with the position it expressed in response to the request for information by the Petitions Committee) to complainants that the events complained about related to a prior regulatory and supervisory regime which has since been replaced by the UK (WE-CONF 11).
Tõendis WE 1
In WE 1
Leheküljed 7–9. selgitas komisjon oma seisukohta, väites, et komisjon ei ole sellises seisus, et võtta lõplik seisukoht, kas Equitable Life’i puhul toimus direktiivi rakendamisel rikkumisi, ning isegi kui ta oleks võimeline sellist seisukohta võtma ja veendunud, et rikkumine tegelikult toimus, ei ole komisjon võimeline Euroopa Kohtus rikkumismenetlust algatama.
Pages 7-9. , the Commission explained its position as follows: " The Commission is not in a position to take a definitive view on whether there might have been an infringement in the practical application of the directive in the case of Equitable Life and, even if it were able to take such a view and was convinced that there had been an infringement in practice, it would not be able to take infringement proceedings before the Court. ...
Euroopa Kohus oli otsustanud, et menetluste eesmärk on tuua tõrksa liikmesriigi käitumisse muutus, mitte aga üldiselt teadmiseks võtta, et minevikus on rikkumisi toimunud.
The Court of Justice had ruled that the purpose of proceedings was 'to bring about a change in behaviour on the part of the recalcitrant State, and not to record in abstracto that a failure existed in the past'.
Euroopa Kohus oli arvamusel, et komisjon ei või Euroopa Kohtus asutamislepingu rikkumise suhtes menetlust algatada, välja arvatud juhul, kui liikmesriik ei ole järginud põhjendatud arvamust ajavahemiku piires, millest teda sel eesmärgil on teavitatud
The Court had held that the 'Commission may not bring proceedings before the Court for Treaty infringement unless a Member State has failed to comply with the reasoned opinion within the time-limit notified to it for that purpose'
Kohtuasi C-349/99 komisjon v Itaalia, EÜT (2002) lk I-305. .
Case C-349/99 Commission v Italy , ECR (2002) p.I-305 . ...
Equitable Life’i puhul oli komisjon andnud teada, et on rahul asjaomase direktiivi Ühendkuningriigi poolse rakendamisega ja mis tahes probleemid tunduvad olevat seotud pigem praktilise rakendamise kui õigusaktide ülevõtmisega.
In the case of Equitable Life, the Commission had declared itself satisfied with the UK’s implementation of the relevant Directive and any problems appear to be problems of practical application rather than of transposition.
Komisjon ei näinud mingit põhjust rikkumismenetluse algatamiseks, ühtegi põhjendatud arvamust ei esitatud ja oli küllaltki selge, et eri korrespondentide, kaebuse ja avalduse esitajate poolt küsitavaks muudetud Ühendkuningriigi reguleerimise ja järelevalvega seotud korda oli probleemide esinemisest saadik, millele komisjoni ja Euroopa Parlamendi tähelepanu juhiti, radikaalselt muudetud.
The Commission had seen no reason to begin infringement proceedings, no reasoned opinion was issued and it was quite clear that the UK life insurance regulatory and supervisory regimes that had been called into question by various correspondents, complainants and petitioners had been radically amended since the occurrence of the problems brought to the Commission’s and Parliament’s attention ."
Komisjon märkis oma järeldustes, et kuna põhiküsimus tundus olevat hüvituse maksmine, oli ta pidevalt sedastanud, et hüvitise saamiseks võetavad meetmed tuli teostada riiklike asutuste ja kohtute kaudu, mis on õige isegi nendel juhtudel, kui ühenduse direktiividega antakse õigused üksikisikutele (WE 1
The Commission noted in conclusion that " since the main point at issue appeared to be the payment of compensation ... it had consistently stated that action to seek compensation had to be pursued before the national authorities and courts ", which would be " true even where the Community directives directly conferred rights on individuals " (WE 1
Kaebuse ja avalduse esitajad pidasid komisjoni vastumeelsust uurida Ühendkuningriigi reguleeriva korra mittevastavust kolmandale elukindlustusdirektiivile tõsiselt ebarahuldavaks.
Complainants and petitioners regarded the Commission's reluctance to investigate the alleged incompatibility of the former UK regulatory regime with the Third Life Directive as highly unsatisfactory.
EMAG märkis näiteks tõendis WE 44, et pensionisäästud on toode, mida kogutakse vanaduspõlve jaoks 50 ja enam aastat, ning et see võib võtta aastakümneid, et paljastada puudujäägid, nagu see juhtus Equitable Life’i puhul.
For instance, EMAG notes in WE 44 that " pensions savings are products accumulated over 50 years or more, to provide for old age " and that " it can take decades for black holes to be revealed, as with Equitable ".
EMAG arvas seepärast, et oleks vastuvõetamatu komisjoni poolt keelduda mineviku eksimustega tegelemast ja küsis, millises tõhusas õiguslikus raamistikus pääsevad seaduserikkujad vaid reformilubadusega.
EMAG suggests that it would therefore be " unacceptable for the Commission to refuse to address past failures " and asks: " In what effective legal framework can offenders walk away just with promises to reform? "
Komisjon vastas tõendis WE 1, et on täiesti teadlik sellest, et avalduse esitajad peavad käesolevat seisukohta ebarahuldavaks.
The Commission says in WE 1 that it is " fully aware that petitioners find this position unsatisfactory ". "
Sellele vaatamata on see ainus seisukoht, mille komisjon saab võtta, arvestades tema rolli ja rikkumismenetluse iseloomu ühenduse õiguse kohaselt (WE 1
Nevertheless this is the only position the Commission can adopt given its role and the nature of infringement proceedings under Community law " (WE 1
Komisjon ei usu, et tema seisukoht oleks puudulik, kuna ta ei mõista, mis eesmärk on menetluse algatamisel, et kindlaks teha võimalik rikkumine minevikus (WE 1
The Commission does not believe that there is a loophole since it " did not see what would be the purpose of bringing proceedings to establish that an infringement might have existed in the past " (WE 1
Eespool nimetatud põhjustel ei saa Euroopa Parlament ega komisjon nõuda liikmesriigi poolt ELi õiguse puuduliku rakendamise või kohaldamise tõttu kahju kannatanud avalduse või kaebuse esitajatele hüvituse maksmist.
For the reasons set out above, neither the European Parliament nor the European Commission can order the payment of compensation to petitioners or complainants, who have suffered loss as a consequence of an alleged failure by a Member State to implement and apply EU legislation correctly.
Kui siiski ELi institutsioon tuvastaks, et liikmesriigi tegevus või tegevusetus ei vastanud ELi õigusaktidele, aitaks see hagejatel taotleda oma õiguste kaitset asjaomaste kohtulike kanalite kaudu.
However, if an EU institution were to establish that actions or omissions by a Member State were not in conformity with EU legislation, this could help plaintiffs to pursue claims through the appropriate judicial channels.
Seepärast on mõistetav, et avalduse ja kaebuse esitajad on pettunud komisjoni tõrksuses uurida väidetavaid minevikus aset leidnud ja nüüdseks parandatud rikkumisi.
It is therefore understandable that petitioners and complainants are disappointed by the Commission's reluctance to look into alleged breaches that lie in the past and have since been remedied.
Uurimiskomisjon tunnistab vastuvõetavaks, et komisjon ei saa selliste juhtumite korral rikkumismenetlusi algatada.
The committee accepts that the Commission cannot launch infringement proceedings in such cases.
Nagu ta märgib tõendis WE 1
Indeed, as it notes in WE 1
Lehekülg 9. , peab komisjon austama EÜ asutamislepingu sätteid ja Euroopa Kohtu pädevust ning kõik rikkumismenetluse eeskirju puudutavad muudatused nõuavad ametlikku EÜ asutamislepingu muutmist.
Page 9. , the Commission has to respect the rules of the Treaty and the jurisprudence of the Court and any modifications of the rules on infringement proceedings would require a formal Treaty amendment.
Käesoleval põhjusel ei ole Euroopa Parlament võimeline rahuldama nende kindlustusvõtjate taotlust, kes avaldasid lootust, et Euroopa Parlament teeks komisjonile ettepaneku õhutada Euroopa Kohtus menetluste algatamist Ühendkuningriigi valitsuse vastu suutmatuse eest toimida kooskõlas EÜ direktiividega (hr BRAITHWAITE, H 10).
For this reason, Parliament will not be able to satisfy those policyholders who had expressed their hope that the European Parliament would make a recommendation to the Commission " to instigate proceedings in the European Court of Justice (ECJ) to bring an action against the UK Government for failing to operate in accord with the EC Directives " (Mr BRAITHWAITE, H 10).
EÜ asutamislepingu sätted iseenesest siiski ei takista komisjonil uurida väidetavaid minevikus toimunud rikkumisi (ilma järgnevalt rikkumismenetlust algatamast).
However, the Treaty provisions do not prevent the Commission from investigating alleged past breaches as such (without subsequently launching infringement proceedings).
Uurimiskomisjoni arvamuse kohaselt oleks see eriti õigustatud sellistel juhtudel nagu Equitable Life, kus väidetavad rikkumised puudutavad suurt hulka kodanikke üle kogu Euroopa.
In the committee's view, this would be particularly justified in cases such as Equitable Life, where a large number of citizens across Europe are affected by the alleged breaches.
Rikkumismenetlust käsitlevate EÜ asutamislepingu sätete suhtes on uurimiskomisjon arvamusel, et lüngad on olemas, kuna puudulik rakendamine tuli paljudel juhtudel ilmsiks alles aastakümned hiljem.
As regards the Treaty provisions on infringement proceedings, the committee considers that there are loopholes because failures to implement in many cases become apparent only decades later.
Seepärast tuleks kaaluda EÜ asutamislepingu sätete muutmist viisil, mis muudaks märgatavalt rikkumismenetluse olemust, et liikmesriike saaks minevikus tehtud rikkumiste eest karistada.
One may therefore consider amending the Treaty provisions in a way that would fundamentally change the nature of infringement proceedings, so that Member States can be penalised for past breaches.
Uurimiskomisjon usub, et oleks kasulik hinnata sellise muutmise võimalikke hüvesid, nagu liikmesriikide poolsete algatuste kasvu, et rakendada EÜ seadusakte korralikult ja õigeaegselt.
The committee believes it would be worthwhile to assess the potential merits of such a modification, such as increased incentives for Member States to implement EU legislation in a correct and timely manner.
Equitable Life’i juhtum rõhutab veel kord, kui tähtis ja oluline on ELi kodanike õigus pöörduda avaldusega Euroopa Parlamendi poole.
The Equitable Life case highlights once more the importance and significance of the right of EU citizens to petition the European Parliament.
Sel ajal kui komisjon keeldus kaebuse esitajate poolt tõstatatud küsimusi uurimast, otsustas Euroopa Parlament, et avalduse esitajate väited on piisavalt tõsised, et õigustada põhjalikku uurimist ja asutada vastusena uurimiskomisjon.
While the Commission refused to investigate the matters raised by complainants, Parliament decided that the allegations made by petitioners are serious enough to warrant an in-depth investigation and set up the Committee of Inquiry in response.
Kuigi Euroopa Parlamendil endal puuduvad volitused avalduse esitajatele hüvitise määramiseks, võib ta anda mis tahes soovitusi, mida ta selles suhtes vajalikuks peab.
Although it does not itself have the power to award compensation to petitioners, Parliament may make any recommendations it deems appropriate in this regard.
Nagu rõhutati käesoleva raporti II ja III osas, tegi uurimiskomisjon kindlaks mitu reguleerimisega seotud puudust Ühendkuningriigi ELASi järelevalve eest vastutavate asutuste töös.
As outlined in Parts II and III of this report, the committee identified several regulatory failures by the UK authorities responsible for the supervision of ELAS.
Lisaks jõuti järeldusele, et Ühendkuningriigi asutused ei kohaldanud korralikult direktiivis 2002/83/EÜ sätestatud järelevalve standardeid usaldatavusnormatiivide täitmise üle.
It furthermore concluded that the UK authorities failed to apply properly the standards of prudential supervision laid down in Directive 2002/83/EC.
Allpool käsitletud märkustes uuritakse, kas Ühendkuningriigi poolne direktiivi sätete puudulik järgimine võib tekitada kahju kandnud kindlustusvõtjate poolt hüvitisnõudeid.
In the comments set out below, we will examine whether the failure by the UK to comply fully with the provisions of the Directive may give rise to claims by aggrieved policyholders for compensation.
Euroopa Kohtu pretsedendiõiguse kohaselt võib liikmesriiki, kes ei järgi ühenduse õigust, pidada vastutavaks üksikisikule selle tulemusel põhjustatud kahju eest.
According to the case law of the European Court of Justice, a Member State which fails to comply with Community law may be liable in damages to a person who has suffered loss as a result.
Francovichi pretsedendiõiguse
Under the Francovich case law
Vt liidetud kohtuasjad C-6 ja C-9/90 Francovich jt [1991] EKL I-5357; liidetud kohtuasjad C-46 ja 48/93 Brasserie du Pecheur v Saksamaa ja transpordiminister ex parte Factortame [1996] EKL I-1029; liidetud kohtuasjad C-178, C-179, C-188-190/94 Dillenkofer jt v Saksamaa Liitvabariik [1996] ECR I-4845, lõiked 21–24. alusel on vastutustingimused järgmised:
See Joined Cases C-6 and C-9/90 Francovich and others [1991] ECR I-5357; Joined Cases C-46 and 48/93 Brasserie du Pecheur v Germany and the Queen v SS for Transport ex parte Factortame [1996] ECR I-1029; Joined Cases C-178, C-179, C-188-190/94 Dillenkofer and others v Federal Republic of Germany [1996] ECR I-4845, paras 21-24. , the conditions of liability are the following:
· rikutud õigusnorm peab andma õigusi üksikisikutele;
· the rule of law infringed must be intended to confer rights on individuals;
· rikkumine peab olema piisavalt tõsine;
· the breach must be sufficiently serious;
· liikmesriigile pandud kohustuse rikkumise ja kahjustatud isikute kantud kahju vahel peab olema otsene põhjuslik seos.
· there must be a direct causal link between the breach of the obligation resting on the State and the damage sustained by the injured party.
Vt leheküljed 98–100. on esimene tingimus automaatselt täidetud, kui liikmesriik jätab rakendusmeetmed kohaldamata.
See pages 98 to 100. , the first condition is automatically met where a Member State fails to adopt implementing measures.
Kui liikmesriik jõustab rakendusmeetmed, kuid need ei vasta piisavalt direktiivi nõuetele, ei ole rikkumine tingimata tõsine.
Where a Member State enacts implementing measures but they fall short of the requirements of the Directive, the breach is not necessarily serious.
Selleks, et kindlaks teha, kas puudulik ülevõtmine on võrdväärne tõsise rikkumisega, tuleb arvesse võtta kõiki juhtumi asjaolusid.
In order to determine whether the incorrect transposition amounts to a serious breach, all the circumstances of the case must be taken into account.
Olulised tegurid tuvastamaks, kas rikkumine ületab tõsiduse piiri, on Euroopa Kohtu poolt loetletud kohtuasjas Brasserie .
The factors being material in determining whether the infringement passes the threshold of seriousness are listed by the ECJ in the Brasserie case.
Need on järgmised: rikutud õigusnormi selgus; kas toimepandud rikkumine või kahju tekitamine oli tahtlik või tahtmatu; kas võimalik õigusnormi rikkumine on vabandatav või mitte; kas ühenduse institutsiooni võetud meetmed võisid soodustada ühenduse õigusega vastuolus olevate siseriiklike meetmete vastuvõtmist või säilitamist.
These are: the clarity of the rule breached; the measure of discretion left to the national authorities; whether the infringement and the damage caused was intentional or involuntary; whether any error of law was excusable or inexcusable; whether the position taken by a Community institution may have contributed towards the omission; the adoption or retention of national measures or practices contrary to Community law.
Oma 25. jaanuari 2007. aasta otsuses kohtuasja C-278/05 ( Robins ) kohta tuletas Euroopa Kohus meelde, et tingimus, mille kohaselt ühenduse õiguse rikkumine peab olema piisavalt tõsine, tähendab liikmesriikide poolt nende suhtes kehtestatud piirangute ilmset ja tõsist tähelepanuta jätmist, ning tegurid, mida sellega seoses arvesse tuleb võtta, on muu hulgas rikutud normi selguse ja täpsuse aste ning riiklikele ametiasutustele kõnealuse eeskirjaga jäetud kaalutlusmeede.
In its judgment on case C-278/05 (" Robins ") of 25 January 2007, the ECJ recalled that the condition requiring a sufficiently serious breach of Community law implies manifest and grave disregard by the Member State for the limits set on its discretion, the factors to be taken into consideration in this connection being, inter alia, the degree of clarity and precision of the rule infringed and the measure of discretion left by that rule to the national authorities.
Euroopa Kohus soovitab lõikes 81, et komisjoni raport, milles teatati, et komisjon oli rahul asjaomaste õigusaktide rakendamisega Ühendkuningriigi poolt, võib olla tegur, mis näitab, et rikkumine ei ole piisavalt tõsine ega ilmne.
The Court suggests, in paragraph 81, that a Commission report indicating that it was satisfied with the implementation of the relevant legislation by the United Kingdom, may be a factor indicating that the breach is not sufficiently grave or manifest.
Kuigi ühenduse institutsiooni seisukoht on asjassepuutuv tegur, võib siiski tekitada kahtlusi see, kas ühenduse õigust rikkunud liikmesriigil peaks olema õigus saada kasu ühe ühenduse institutsiooni ebaselgest ja ettevaatlikust arvamusest, eriti kui ollakse seisukohal, et ühenduse õiguse rakendamise kontseptsioon on dünaamiline ja võib aja jooksul areneda.
However, even though the position taken by the Community institutions is a relevant factor, doubts could be raised as to whether a Member State in breach of Community law should be entitled to benefit from equivocal or cautious pronouncements by one of the Community institutions, especially when one considers that the concept of implementation of Community law is a dynamic one, which may evolve in the course of time.
Nagu tehti kindlaks käesoleva aruande II ja III osas, oli ELASi suhtes Ühendkuningriigi peamine ebaõnnestumine mitte puudulik ülevõtmine, vaid direktiivi sätete juhtkonna poolne ebaõnnestunud kohaldamine ja jõustamine.
In relation to ELAS, the main failure of the UK, as established in Parts II and III of this report, was not incorrect transposition but failure by the administration to apply and enforce the provisions of the Directive.
Tõendis ES 3 selgitatakse, et sellist ebaõnnestumist peetakse ühenduse õiguse rikkumiseks ja käsitletakse seepärast vastavalt.
ES 3 makes it clear that such failure is considered to be a breach of Community law and is therefore treated accordingly.
Tegurid, mida kasutatakse rikkumise tõsiduse kindlaksmääramisel, on samad, mis on ära toodud eespool olevas lõigus puuduliku ülevõtmise kohta.
The factors used in determining whether the breach is serious are the same as the ones mentioned in the above paragraph in relation to incorrect transposition.
Tõendis ES 3 sedastatakse, et on raske tuvastada, kas Ühendkuningriigi asutuste poolt ühenduse normide rikkumine ELASi suhtes oli tõsine.
ES 3 states, that it would be difficult to establish that the breach of Community rules by the UK authorities in relation to ELAS was serious.
Üksnes ametiasutuste ebaõnnestumist Equitable Life’i poolt 1999. aastal sõlmitud edasikindlustuslepingut kontrollida ja selle üle järelevalvet teostada, mida eriti kritiseeriti nii lord PENROSE’i
Only the " authorities' failure to examine and monitor the reinsurance agreement entered into by Equitable in 1999 ", which was particularly criticized both by Lord PENROSE
WE 16. kui ka Bairdi raportis
WE 16. and in the Baird report
WE 17. , võib pidada järelevalve teostamise mittetäitmiseks, mis võib endast kujutada kohtuasja Francovich tingimustele vastavalt tõsist rikkumist (ES 3
WE 17. may be considered to be a supervisory failure that " might be taken to constitute a serious breach for the purposes of Francovich " (ES 3
Lehekülg 108. ).
Page 108. ).
Sarnasele arvamusele jõuab tõendis WE 71 advokaadibüroo, kes hindas ELASi teeneid reguleerivate asutuste vastu esitatud võimalike nõuete osas, väites, et nad on seisukohal, et kindlustusvõtjad on kolmanda elukindlustusdirektiivi rikkumise eest esitanud ühe potentsiaalselt vaieldava nõude teatava piiratud küsimuse suhtes, täpsemalt väidetava ülemäärase väärtuse suhtes, mis on omistatud edasikindlustuslepingule Equitable Life’i kindlustustehnilistes eraldistes (WE 71).
A similar view is taken in WE 71 by the law firm who considered for ELAS the merits of possible claims against the regulators: " We consider there is a potentially arguable claim on the part of the policyholders for breach of the Third Life Directive, in respect of one limited issue, namely the arguably excessive value ascribed to the reinsurance treaty in the Society's technical provisions " (WE 71).