natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Euroopa Liit peab aktiivselt ja süsteemselt otsima võimalusi kõrvaldada nimetatud takistused ning saavutada tasakaal tarbijate ja ettevõtjate õiguskaitse vahel (pannes rõhku väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete eriomastele tunnusjoontele).
The Union must actively and systematically seek to remove these obstacles and to strike the right balance between legal protection of consumers and business operators (with emphasis on the specific characteristics of small and medium-sized businesses).
Võttes arvesse tarbijaõigustiku, elektroonilise kaubanduse, lepinguõiguse ja intellektuaalomandi kaitse eelseisvat läbivaatamist, on käesolev raport õigeaegne poliitiline avaldus Euroopa Parlamendilt komisjonile ja liikmesriikidele.
This report, taking into account the forthcoming review of the acquis on consumer protection, e-commerce, contract law and the protection of intellectual property, is a timely political appeal by Parliament to the Commission and the Member States.
Võttes samuti arvesse 24. jaanuaril 2007 Euroopa Parlamendis toimunud avalikku kuulamist tarbijate usalduse kohta digitaalse keskkonna vastu, on Euroopa Parlament seisukohal, et Euroopa on otsustavas etapis, mis määrab, kas EL kujundab siseturu globaliseeritud ja virtuaalselt piirivabaks digitaalseks keskkonnaks koos suhtelise eelisega teiste globaalsete konkurentide ees või kujutavad siseturg ja eraldatud riiklikud turud (praegu 27) digitaalses keskkonnas pigem takistust ELile infoühiskonna ja Lissaboni strateegia täieliku väljaarendamise jaoks.
Taking into account also the public hearing on consumer confidence in the digital environment held on 24 January 2007, Parliament considers that Europe is at crucial stage that will determine whether the EU will transform the internal market in the globalised and virtually border-free digital environment into a comparative advantage over other world competitors or whether the internal market and the (currently 27) isolated national markets in the digital environment will represent more of an obstacle for the EU to fully developing the information society and the Lisbon strategy.
Vajadusest raporti järele tarbijate usalduse kohta digitaalse keskkonna vastu annavad tunnistust ka mitmed statistilised andmed.
The need for a report on consumer confidence in the digital environment is evidenced also by the figures provided by a range of statistics.
Vastavalt eurobaromeetri uuringule teatas 33% tarbijatest, et ettevõtted keeldusid kaupu või teenuseid müümast või osutamast, kuna tarbija ei olnud sama riigi resident.
According to a Eurobarometer survey, 33 % of consumers stated that businesses had refused to sell or to provide goods or services because the consumer was not resident in the same country.
Kuigi 48% ELi jaemüüjatest oli valmis tegelema piiriülese kaubandusega, oli piiriülese müügiga vähemalt ühte ELi liikmesriiki seotud tegelikkuses vaid 29% ettevõtetest; analoogiliselt eelöeldule, kui 18% jaemüüjatest teatas, et nad oleksid valmis tegelema piiriülese kaubandusega kümne või enama liikmesriigiga, teeb seda praegu vaid 5% ettevõtetest.
Although 48 % of retailers from the EU would be prepared to engage in cross-border trade, only 29 % of companies actually sell cross-border to at least one other EU country; similarly, while 18 % of European retailers state that they would be prepared to engage in cross-border trade with 10 or more Member States, only 5 % of companies currently do so.
Vastavalt uuringule müüb ELis 57% jaemüüjatest oma kaupu/teenuseid Interneti kaudu.
According to the survey, 57 % of retailers in the EU sell over the internet.
Suurimateks takistusteks piiriülesele kaubandusele peeti tehingute ebakindlust (61% vastanutest), erinevaid raamatupidamiseeskirju (58% vastanutest), kaebuse esitamise ja vaidluste lahendamise keerulisust (57% vastanutest), erinevaid riiklikke tarbijakaitsealaseid õigusakte (55% vastanutest), müügijärgsete teenuste osutamise raskust (55% vastanutest), piiriülese kättetoimetamisega kaasnevaid ülemääraseid kulusid (51% vastanutest) ning tõlkekulusid (43% vastanutest).
The biggest obstacles to cross-border commerce were considered to be uncertainty over transactions (61 % of respondents), different accounting rules (58 %), the complicated nature of complaint and dispute resolution (57 %), divergent national consumer protection legislation (55 %), difficulty providing after-sales service (55 %), excessive costs arising from cross‑border deliveries (51 %) and translation costs (43 %).
Pooled jaemüüjatest usuvad, et kui tarbijatega sooritatud tehingute suhtes eksisteeriksid kogu ELis ühtsed õigusaktid, kasvaks nende piiriülese müügi maht.
Half of retailers believe that if uniform legislation on transactions with consumers existed throughout the EU, then their cross-border sales would increase.
On tähelepanuväärne, et 62% ELi jaemüüjatest ei tea, kust saada teavet teistes liikmesriikides kehtivate tarbijakaitsealaste õigusaktide kohta.
Significantly, 62 % of retailers in the EU do not know where to obtain information on the consumer protection legislation in force in other Member States.
Eurobaromeetri uuringus tuuakse samuti esile, et 6% tarbijatest on sooritanud Interneti kaudu oste teise liikmesriigi tarnijalt.
The Eurobarometer survey also reveals that 6 % of consumers made purchases by internet from a supplier in another Member State.
Selle üks põhjus on, et 45% tarbijatest ei usalda teha oste välismaal asuvatest äriühingutest Interneti kaudu (ühes liikmesriigis oli see näitaja 73%).
One reason to this is that as many as 45 % of the consumers feel less confident in making purchases on the internet from businesses located abroad (in one Member State this figure amounted to 73 %).
Üldiselt oli 56% tarbijatest arvamusel, et kui ostetakse kaupu ja teenuseid teistes liikmesriikides asuvatest ettevõtetest, siis tõenäoliselt peavad ettevõtted tarbijakaitsealastest õigusaktidest vähem kinni.
In general terms, 56 % of consumers were of the opinion that, when purchasing goods and services from businesses in other Member States, businesses are less likely to respect consumer protection laws.
71% tarbijatest arvas, et on raskem lahendada selliseid probleeme nagu kaebused, tagastamised, hinnaalandused, garantiid jne, kui tehakse sisseoste teiste liikmesriikide ettevõtetest.
71 % of consumers believed it is harder to resolve problems such as complaints, returns, price reductions, guarantees etc. when purchasing from businesses in other Member States.
65% tarbijatest pidas kaugmüügi teel ostetud toote tagastamist lepingust taganemise aja jooksul keerulisemaks teise liikmesriigi tarnijalt ostmise korral.
65 % of consumers considered it to be more problematic returning a product bought by distance selling within the cooling-off period when purchasing from a supplier in a different Member State.
Uuringud näitasid, et üks põhjus, miks tarbijad ei ole valmis piiriüleseid oste tegema, on asjaolu, et tarbijad ei saa olla kindlad, et neile on piiriülese ostmise korral tagatud sama tarbijakaitse, mis kehtib nende elukohariigis.
Studies have shown that one reason for consumers being reluctant to make cross-border purchases is that consumers cannot be sure that the level of protection that they enjoy at home will apply when they buy cross‑border.
Üldiselt võib öelda, et Euroopa tarbijate ja ettevõtjate usaldus digitaalse keskkonna vastu on madal ning et Euroopa jääb teatavates elektroonilise kaubanduse aspektides Ameerika Ühendriikidest ja Aasiast maha.
Generally, it can be said that European consumer and business confidence in the digital environment is low and that, in some aspects of e-commerce, Europe is lagging behind the United States and Asia.
See aga kehtib ka teiste kaugmüügi vormide kohta (nt müük mobiiltelefonide kaudu).
However, this applies also to other forms of distance commerce (e.g. via mobile telephones).
Elektroonilise turu killustatus ELis teatavates kaupade, teenuste ja infosisuga kauplemise valdkondades seab ohtu siseturu ühised eesmärgid, kahjustab tarbijate usaldust ning ohustab isegi ühenduse õigustikuga kehtestatud õigusi ja vabadusi.
The fragmentation of the electronic market within the EU in certain areas of the provision of goods, services or content jeopardises the common objectives of the internal market, damages consumer confidence and even threatens the rights and freedoms laid down in the acquis communautaire .
Arvestades tarbijate usalduse puudumist digitaalse keskkonna vastu ja mitmeid tegureid, mis piiravad piiriülest elektroonilist kaubandust, on kahetsusväärne, et ELil puudub praegu oma strateegia, mis aitaks olukorda lahendada.
In the light of the lack of confidence of European consumers in the digital environment and the many factors that limit cross-border e‑commerce, it is regrettable that the EU currently has no strategy of its own that would help resolve the situation.
Kahjuks ei ole Euroopa tarbijatel ja ettevõtjatel normideülest kindlust ja kaitset piiriüleses elektroonilises kaubanduses ELis, seda isegi võrreldes samade tehingute teostamisega väljaspool ELi asuvate üksustega.
Sadly, European consumers and business operators often do not enjoy above-standard certainty and protection for cross-border e-commerce within the EU, even compared with carrying out the same transaction with entities outside the EU.
Kuigi ELi õigusaktide panust elektroonilise kaubanduse õigusliku reguleerimise globaalsesse arengusse tuleb hinnata, peab samal ajal tõdema, et praegused Euroopa õigusaktid ei võta küllaldaselt arvesse uusimaid suundumusi digitaalses keskkonnas ning on teatavates valdkondades pigem takistuseks; näiteks kehtib üheainsa elektroonilise tehingu suhtes mitu õigusnormi, millega kehtestatakse vastandlikud nõuded, mis tähendab, et ei ettevõtjate ega tarbijate jaoks ei ole selgeid ja kergesti jõustatavaid eeskirju.
While the contribution of EU legislation to the global development of legal regulation of e-commerce is to be valued, it must at the same time be acknowledged that current European legislation does not take sufficient account of the newest trends in the digital environment, and in certain areas it is even more of a hindrance; e.g. one single electronic transaction is usually subject to several legal provisions setting divergent requirements, meaning that neither business operators nor consumers have clear and easily enforceable rules.
Raportöör on veendunud, et tähtis samm tarbijate usalduse parandamiseks digitaalse keskkonna suhtes on vastu võtta strateegia, milles sisalduvad eelkõige järgmised tingimused:
The rapporteur believes that an important step towards improving consumer confidence in the digital environment is to adopt a strategy containing in particular the following conditions:
– atraktiivse ärikeskkonna loomine piiriülese elektroonilise kaubanduse jaoks;
- the creation of an attractive business environment for cross-border e-commerce,
– elektroonilise kaubanduse kultuuri edendavate Euroopa standardite loomine;
- the creation of European standards enhancing e-commerce culture,
– tarbijate ja ettevõtjate õiguste ning kohustuste selgitamine digitaalses keskkonnas;
- clarification of the rights and obligations of consumers and businesses in the digital environment,
– siseturu killustatuse peatamine digitaalses keskkonnas;
- halting the fragmentation of the internal market in the digital environment,
– tarbijate õiguskaitse täitmise tugevdamine ja parandamine digitaalses keskkonnas.
- strengthening, and improving the enforceability of, the legal protection of consumers in the digital environment.
Seoses nimetatuga peab raportöör asjakohaseks jätkata eelnevalt kavandatud tegevusi ning komisjon peaks seepärast taaskäivitama ja uuendama eespool sätestatud viisil e-usalduse algatuse, mis on kavandatud komisjoni töödokumendi vormis.
In direct connection with this, the rapporteur considers it appropriate to continue the activities already drawn up, and the Commission should therefore relaunch, and modernise in the way set out above, the e-confidence initiative proposed in the form of a Commission staff document.
Kooskõlas oma eespool viidatud resolutsioonidega on Euroopa Parlament jätkuvalt seisukohal, et infoühiskonna kasvavaid vajadusi arvesse võttes on mõiste „tarbija” praegune määratlus liiga kitsas, kuna see asetab (ühe inimesega) väikeettevõtted tarbijatega piiriüleses kaubanduses samasse olukorda, kuid ei taga neile võrreldavat kaitset (garantiitähtajad, taganemisõigus, jne).
In line with its resolutions referred to above, the European Parliament maintains that the current definition of ‘consumer’ is too narrow, given the growing needs of the information society, which puts small businesses (of one person) in the same position as consumers in cross‑border trade but without comparable protection (guarantee periods, right of withdrawal etc.).
Digitaalne keskkond ületab riikide ja mandrite piire ning seepärast on samuti oluline parandada Euroopa tarbijate kaitstuse taset elektrooniliste ostude tegemisel kolmandates riikides.
The digital environment transcends national and continental borders, and it is therefore also crucial to improve the level of protection afforded to European consumers when making electronic purchases in third countries.
Raportöör on seega arvamusel, et on vaja kokku leppida tarbijakaitse koostöölepingute sõlmimises väljaspool ELi asuvate riikidega (eriti OECDsse kuuluvate ning ELile geograafiliselt lähedal asuvate riikidega).
Therefore, the rapporteur is of the opinion that it is necessary to agree on the conclusion of consumer protection cooperation agreements with countries outside the EU (particularly those within the OECD and countries geographically close to Europe).
Eespool öeldu nõuab uue ja märkimisväärselt laiaulatuslikuma e-usalduse algatuse väljatöötamist, võttes arvesse, et tarbijate usalduse suurendamine digitaalse keskkonna vastu võimaldab kaasata rea meetmeid (eelkõige õigusloomega mitteseotud meetmed, nagu tarbijaorganisatsioone hõlmavate sihipäraste haridus- ja teabekampaaniate finantseerimine), samuti üksikute tegevuste suuremat koordineerimist komisjoni ja liikmesriikide poolt (näiteks Euroopa tarbijakeskuste volituste suurendamine, et tõsta nende tõhusust digitaalses keskkonnas ja luua üleeuroopalised ekspertide foorumid riikide heade tavade vahetamiseks).
This call to work on a new and considerably broader e-confidence initiative with a view to increasing consumer confidence in the digital environment provides the opportunity to include a range of measures (particularly non-legislative measures, such as financing targeted educational and information campaigns involving consumer organisations), as well as greater coordination of individual activities by the Commission and the Member States (e.g. increasing the powers of European Consumer Centres to increase their effectiveness in the digital environment and creating pan-European expert forums for the exchange of best national practice).
Siiski tuleb tagada, et edasiste meetmete suhtes kõnealuses dünaamilises valdkonnas peetakse nõu huvitatud isikutega (tööstuse esindajad, tarbijaorganisatsioonid jmt) ning et selliseid meetmeid toetavad ka soovituslikud meetmed (nt isereguleeruvad koodeksid ja komisjonipoolne ettepanek kõrgema elektroonilise kaubanduse kultuuri standardite kohta ELis).
However, the emphasis must be placed on ensuring that interested parties (industry representatives, consumer organisations, and suchlike) are consulted on future measures in this dynamic area and that such measures are supported also by ‘soft law’ measures (e.g. self‑regulatory codices and the proposal of standards by the Commission for a greater e‑commerce culture within the EU).
Kuna uuringud ja statistika näitavad, et pettused Internetis (näiteks võlts-veebilehed) on praegu suurim oht (suurem kui pealesunnitud kommertsteadaanded ehk rämpspost), tuleb luua Euroopa varajase hoiatamise süsteem (sealhulgas andmebaas), et võidelda pettuste vastu digitaalses keskkonnas.
As studies and statistics show that fraudulent activities on the internet (e.g. ‘phishing’) are currently the greatest threat (greater than unsolicited commercial messages – ‘spam’), a European early-warning system (including database) should be set up to combat fraudulent activities in the digital environment.
Tarbijate suurema usalduse digitaalse keskkonna vastu saab saavutada ka nõuete, kaebuste ja vaidluste kohese ja täieliku lahendamisega, mis on kõige paremini saavutatav, kasutades elektroonilisi alternatiivseid vaidluste lahendamise süsteeme.
Greater consumer confidence in the digital environment can also be achieved by prompt and proper resolution of claims, complaints and disputes, which can best be achieved by online alternative dispute resolution systems.
Komisjon peaks samuti tagama, et uus e-usalduse algatus ei piirdu üksnes tarbijakaitsega, vaid sätestab ka koordineeritud lähenemisviisi digitaalse keskkonna teemale tervikuna (sealhulgas turuväliste tegurite analüüs).
The Commission should also ensure that the new e-confidence initiative is not limited only to consumer protection but that it also sets out a coordinated approach for the whole issue of the digital environment (including analyses of non-market factors).
Kuna enamik tarbijaid ja ettevõtjaid ei ole õigus- ja tehnikaeksperdid, peaks komisjon toetama elektroonilise kaubanduse jaoks ühtlustatud lepingute loomist, mis tagaks õiglase lähenemisviisi mõlemale osapoolele.
As most consumers and business operators are not legal and technical experts, the Commission should support the creation of standardised e-commerce contracts, which would guarantee a fair approach for both parties.
Kuna puudub eriusaldusmärk piiriüleste elektrooniliste tehingute jaoks, soovitab raportöör sisse seada Euroopa usaldusmärgi süsteemi (mis nõuab loomulikult hulga tingimuste täitmist, sealhulgas kulutuste kandmine üksnes vaidluse korral (st Euroopa usaldusmärgi omandamine ja kasutamine toimuks tasuta)).
As there is no specialised trustmark for cross-border electronic transactions, the rapporteur recommends the introduction of a European trustmark system (which would, of course, require the fulfilment of a range of conditions, including costs being borne only in the event of the dispute (i.e. the European trustmark would be obtained and operated free of charge)).
Euroopa usaldusmärgi eesmärk on – muude meetmete seas – saavutada rahulolevate klientide kriitiline mass, mis on piiriülese elektroonilise kaubanduse tööks vajalik.
The objective of the European trustmark, among other measures, is to reach the critical mass of satisfied customers required for cross-border e-commerce to work.
Teise tähtsa vahendi tarbijate usalduse suurendamiseks digitaalse keskkonna vastu annab raportööri arvates Euroopa kasutajaõiguste harta loomine infoühiskonnas, mis ei selgitaks mitte üksnes praegu infoühiskonna osalejatele (sealhulgas tarbijatele) kehtivaid õigusi ja kohustusi, vaid teeks ettepaneku ka uute Euroopa õiguste ja kohustuste kohta (nt digitaalse keskkonnaga seotud kasutajaõigused, sh kasutaja õiguste selgitamine intellektuaalomandi kasutamisel, kasutajaõigused, mis tagavad põhilised koostalitlusvõime standardid, ning eriti vähe kaitstud kasutajate õigused, sh Interneti-lehekülgedele juurdepääsu parandamine puuetega inimesele).
Another important tool for increasing consumer confidence in the digital environment will, in the view of the rapporteur, be provided by the creation of a European charter of users’ rights in the information society that would clarify not only the current rights and obligations of information society actors, including consumers, but would also put forward new European rights and obligations (e.g. users’ rights relating to digital content, i.e. clarification of users’ rights when using intellectual property, users’ rights guaranteeing basic interoperability standards, and the rights of particularly vulnerable users, i.e. improving accessibility of internet pages for handicapped persons).
Raportöör hoiatab siseturu kasvava killustatuse eest digitaalses keskkonnas (st piiriüleses kontekstis pakutavatele kaupadele, teenustele ja infosisule juurdepääsu keelamine), mis mõjutab märkimisväärselt tarbijaid eriti uutes ja väikestes liikmesriikides üksnes nende rahvuse või elukoha alusel või seetõttu, et nende maksekaart on väljastatud teatavas liikmesriigis.
The rapporteur warns of the increasing fragmentation of the internal market in the digital environment (i.e. the refusal of access to goods, services and content provided in a cross‑border context), which significantly affects consumers particularly from new and small Member States solely on the basis of their nationality, place of residence and whether they own a payment card issued in a certain Member State.
Raportööri arvates tuleb sellisele käitumisele tõhusalt vastu astuda.
It is the rapporteur’s view that such conduct needs to be confronted effectively.
Selgem ja läbipaistvam ühenduse tarbijaõigustik digitaalses keskkonnas, eriti kui see on orienteeritud horisontaalsetele õiguslikele vahenditele, ning tarbijalepinguõiguse parandamine saavad kaasa aidata tarbijate suurema usalduse loomisele.
A clearer and more transparent acquis communautaire in the area of consumer protection in the digital environment, particularly if it is oriented towards horizontal legal measures and a revision of consumer contract law, can contribute towards higher consumer confidence.
Raportööri arvamuse kohaselt tuleb praegused puudused tarbijaõigustikus lahendada vähemalt järgmistes valdkondades: eeskirjad ebaõiglaste lepingutingimuste kohta peaksid kehtima ka lõppkasutaja litsentsilepingute ning tehniliste lepingutingimuste suhtes; sidevahendi abil sõlmitud lepinguid reguleerivad eeskirjad peaksid kehtima ka tarbijate ja ettevõtjate vahel elektroonilistel enampakkumistel sõlmitavate lepingute ja turismiteenuslepingute (lennupiletid, hotellimajutus, autorent, vabaajateenused jne) suhtes, mis tellitakse individuaalselt Interneti kaudu; elektroonilises kaubanduses müüja poolt ostjale esitatavat kohustuslikku teavet tuleks lihtsustada ja ühtlustada; tuleks suurendada müüjapoolset turustusahela läbipaistvust digitaalses keskkonnas, tagamaks, et tarbija teab alati tarnija isikut (sealhulgas seda, kas tegemist on vahendaja või lõpptarnijaga); tuleks luua tõhus tarbijakaitsevahend juhtudeks, kui tarbija kanda on kõik riskid (sealhulgas rahalised riskid, nagu näiteks ettemaksenõude puhul), eriti piiriülese elektroonilise kaubanduse kontekstis.
In the rapporteur’s view, current shortcomings in the consumer acquis must be resolved at least in the following areas: end-user licence agreements and ‘technical contract terms’ should be subject to the rules on unfair contract terms; contracts concluded between consumers and professional traders in online auction sales, as well as contracts for tourists services (airline tickets, hotel accommodation, car rental, leisure time services etc.) ordered individually over the internet, should be subject to the rules on distance selling; the information that the vendor must provide to the purchaser in an electronic transaction should be simplified and standardised; the transparency of the supply chain in the digital environment on the vendor’s side should be increased to ensure that the consumer knows the actual identity of the supplier (including whether it is an intermediary or an end supplier); an effective consumer protection tool should be created for cases where the consumer assumes all contractual risks (including financial risks, e.g. when there is a requirement to pay in advance), particularly in the context of cross-border e-commerce.
tarbijate usalduse kohta digitaalse keskkonna vastu
on Consumer confidence in the digital environment
6. rõhutab, et digitaalse loomingulise sisu turg on ikka veel varases arenguetapis ja et isereguleeruvad koodid võiksid mängida olulist rolli.
Stresses that the market for digital creative content is still at an early stage of development and that self-regulatory codes could play an important role.