natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hr Arnoldi tegelik sõltumatus seati kahtluse alla tõendis WE75 (punkt f), kaevates, et Equitable Life’i juhatus oli teda kontrollinud, piirates tema korraldusi ja lubades tal keelduda mis tahes abi osutamisest kindlustusvõtjatele ning hiljem taganud talle väga tasuva töö.
The factual independence of Mr. Arnold was put in doubt in WE75 (point f), complaining that the EL board had " exercised control over him by restricting his instructions and permitting him to disclaim any duty of care to policyholders, and subsequently provided him with highly remunerative work."
FSA märkis seejärel, et selleks ametissenimetamiseks ei olnud mingit juriidilist kohustust.
The FSA subsequently noted that " there had been no legal obligation for this appointment".
Aruande kokkuvõttes arvas hr Arnold, et kompromissi tingimused on kehtestatud aktuaari seisukohalt õiglaselt ja mõistlikult (WE67) ning et Equitable Life on arvutanud tagatud annuiteedimäära maksumuse realistliku hinnangu alusel (WE29).
In the report's summary, Mr. Arnold considered the terms of the Compromise to have been established " in a fair and reasonable way from an actuarial point of view " (WE67) and that " the Society has established the GAR cost on a realistic estimate basis ..."
Ta hoiatas ka, et kava ei kõrvalda kõiki potentsiaalseid garanteeritud kasumitega seotud riske ja lisas, et on aru saadud, et kava võib tagatud annuiteedimääraga individuaalsetele kindlustusvõtjatele kahjulik olla pensionieale lähenedes, kui nad peaksid kavatsema oma tagatud annuiteedimäära õigust kasutada.
He also warned that " the Scheme does not eliminate all potential risks related to guaranteed benefits", adding that "it is recognized that the Scheme may be disadvantageous for individual GAR policyholders ... close to retirement who may intend to exercise their GAR rights."
Kokkuvõtteks ütles hr Arnold, et kava põhimõtteline eelis tagamata annuiteedimääraga kindlustusvõtjate jaoks on, et selgub tagatud annuiteedimäära õiguste maksumus ja seda puudutava ebakindluse kõrvaldamine on kasulik kõigi kasumiosalusega kindlustusvõtjate ja Equitable Life’i tulevase juhatuse jaoks.
His conclusion was: " The principal advantage of the Scheme for non-GAR policyholders is that the cost of the GAR rights is crystallized ... and the removal of such uncertainty will have advantages to all with-profits policyholders and for the future management of the Society."
3d) FSA roll kompromisskavas
3d) FSA's role in 'Compromise Scheme'
Kuna kompromisskava ettepanek tehti kindlustusseltside 1985. aasta seaduse 425. jaotise alusel, ei mänginud FSA protsessis ametlikult mingit rolli, kuid reguleeriva asutusena oli tal 2000. aasta finantsteenuste ja -turgude seaduse kohaselt õigus kindlustusvõtjate huvide kaitsmiseks meetmeid võtta, kui ta oleks kava kõlbmatuks pidanud.
As the Compromise Scheme was proposed under Section 425 of the ICA 1985, the FSA had no formal role in the process but, as a regulator, it had, under the FSMA 2000 , the power to take action if it considered it appropriate, in order to protect the policyholders' interests.
FSA oleks samuti saanud taotleda enda ära kuulamist, kui kava oleks pärast kindlustusvõtjate hääletust kohtusse ametlikule kinnitamisele saadetud.
The FSA could also seek to be heard if the scheme was taken to court for formal approval after the policyholders' vote.
Oma 7. detsembril 2001. aastal avaldatud hinnangus kompromisskavale (WE67) kiitis FSA tehingu tingimused heaks, öeldes, et tal ei olnud kavas sekkuda, et kindlustusvõtjatele esitatavatele ettepanekutele vastu seista, ning täpsustas, et FSA on rahul, et asjaomaste tagatud annuiteedimääraga ja tagamata annuiteedimääraga kindlustusvõtjate rühmade suhtes on poliisiväärtuse kasvu tase õiglane pakkumine vastutasuks tagatud annuiteedimääraga seotud õiguste ja potentsiaalsetest eksitava müügi nõude esitamise õigustest loobumise eest.
In its assessment of the Compromise Scheme published on 7 December 2001 (WE67), the FSA endorsed the terms of the deal, stating that " it had no reason to intervene to object to the proposals being put to policyholders" and specifying that " the FSA is content that, in relation to the relevant groups of GAR and non-GAR policyholders, the level of increase to policy values is a fair offer in exchange for the GAR rights and potential mis-selling claims that would be given up.
Kuigi kummaski rühmas on isikuti erinevaid asjaolusid, on FSA rahul, et rühmades ei ole ühtki kindlustusvõtjate kategooriat, kes saaks ebaproportsionaalselt suuremat või väiksemat kasu.
While there are variations from person to person, within each relevant group, we are content that there are no categories of policyholder within the groups who would receive disproportionately greater or lesser benefits ..."
Lõpetuseks teatati, et FSA usub kindlalt, et edukas kompromiss pakub põhimõtteliselt parimat väljavaadet kasumiosalusega fondi stabiliseerimiseks ja asjaomaste kindlustusvõtjate väljavaadete parandamiseks.
It concluded that the FSA " firmly believes that a successful compromise would, in principle, offer the best prospect of bringing stability to the with-profits fund and improving the outlook for concerned policyholders ."
Mis puutub kavandatud kompromissi keerulisusse, arvas FSA, et kindlustusvõtjatele pakutav kompromiss peaks olema selge ja andma neile teavet, mida nad vajavad otsuse langetamiseks, kuidas neile esitatud ettepanekute üle hääletada.
As far as the complexity of the proposed compromise is concerned, the FSA said it " believed it was important that the Compromise put to policyholders should be clear and should provide them with the information they need to form their own judgement about how to vote on the proposals put to them."
Tunnistati aga ka, et paljud kindlustusvõtjatele hääletamise kohta saadetud kompromissi dokumendid on keerulised.
However, it acknowledged that " much of the Compromise documentation sent to policyholders for the vote is complex ...
Samas on FSA rahul, et need on piisavalt selged, võimaldades neil kujundada oma arvamust selle kohta, kuidas nad peaksid hääletama, pidades silmas konkreetseid asjaolusid.
We are content that it is sufficiently clear to enable them to form their own view on how they should vote, in the light of their individual circumstances ."
FSA täpsustas samuti, et nad ei saa kindlustusvõtjaid personaalselt nõustada, lisades, et kui Equitable Life’i kindlustusvõtjad arvavad, et nad vajavad abi, et otsustada, kuidas hääletada, peaksid nad pöörduma mõne sõltumatu finantsnõustaja poole.
The FSA further specified that it could not provide personal advice to policyholders, adding that "where Equitable Life policyholders believe they require assistance in deciding how to vote, they will need to seek independent financial advice ."
3e) Kindlustusvõtjate kaebused
3e) Complaints by policyholders
Väga paljud tagamata annuiteedimääraga kindlustusvõtjad ja kindlustusvõtjate tegevusrühmade esindajad on esitanud kompromisskava kohta tõendeid ja kaebusi.
A large number of non-GAR policyholders and representatives of policyholders' action groups have submitted evidence and complaints about the Compromise Scheme.
Nende väidete järgi oli kava koostatud nii, et kindlustusvõtjatele kahju tekitada kohe algusest peale, oletades, et Equitable Life’i juhtkond oli 2002. aasta aprillis ja juulis toimunud üksteisele järgnevaid poliiside vähendamisi, mis muutsid kava alusel saadud tagasihoidliku tõusu ühe hetkega olematuks
According to their claims, the Scheme had been devised in such a way as to harm policyholders from the beginning, suggesting that the subsequent policy cuts in April and July 2002 that promptly annihilated the modest uplift the Scheme had awarded them
Vt WE6, WE7, WE-CONF16, WE-CONF. , ette näinud, kui mitte sihilikult planeerinud juba kava esmakordselt esitlusel 2001. aasta septembris.
see WE6, WE7, WE-CONF16, WE-CONF. , had been foreseen, if not deliberately planned, by the EL management already when first proposing the Scheme in September 2001.
Lisaks sellele oleks reguleeriv asutus pidanud teadma, et kavandatud suurendamised olid fiktiivsed, kuna nad ei olnud piisavalt varadega kaetud.
Additionally, the regulator would have been aware of the fact that the proposed uplifts were fictitious, because they were not covered by sufficient assets.
Kindlustusvõtjad kaebasid ka, et neid oli pandud uskuma, et kompromisskava oleks kasumiosalusega fondi stabiliseerinud, mis osutus valeks, kuna fond sõltus endiselt turuhinna kõikumistest ja sellele järgnenud 2002. aasta jooksul toimunud aktsiaturu langusest.
Policyholders also complained that they had been led to believe that the with-profits fund would have been stabilized by the Compromise Scheme, a fact which proved to be untrue, as the fund remained subject to market fluctuations and the subsequent stock market fall during 2002.
Selle tulemusena väitsid haavunud kindlustusvõtjad, et pärast kava vastuvõtmist 2002. aasta veebruaris muutus tagamata annuiteedimääraga kindlustusvõtjate olukord märksa halvemaks kui enne – nad olid loobunud õigusest seltsilt hüvitist nõuda mingit praktilist vastutasu saamata.
As a result, aggrieved policyholders claimed that after the Scheme was adopted in February 2002, non-GAR policyholders were definitely worse off than before, having signed away their right to claim redress from the Society, without having obtained any factual counterpart.
Equitable Life ja FSA (H4) on korduvalt väitnud, et järjestikused poliisiväärtuste kärped polnud kuidagi seotud kompromissi tingimuste kui sellistega, vaid need olid tingitud aktsiaturu järsust langusest 2002. aastal, mis nõrgendas kasumiosalusega fondi varalist alust, ja kinnitasid, et sellist turulangust ei olnud võimalik ette näha kava väljatöötamise ajal 2001. aasta septembris.
Equitable Life and the FSA (H4) have repeatedly argued that the subsequent policy cuts had nothing to do with the terms of the Compromise as such but were due to the drastic stock market fall in 2002 that weakened the asset base of the with-profits fund, and claimed that a market downturn of that magnitude could not have been foreseen at the moment the Scheme was devised in September 2001
2001. aasta septembrist 2002. aasta septembrini langes börsiindeks FTSE-100 29% võrra, kuid 2001. aasta detsembrist 2002. aasta aprillini see praktiliselt ei muutunud.
Between September 2001 and September 2002 the FTSE-100 stock market index fell by 29%, but between December 2001 and April 2002 it remained basically unchanged. .
2001. aasta jaanuaris rahanduskomisjonile saadetud Cazalet märgukirjas nõustuti sellega, et oleks olnud Equitable Life’i kui terviku huvides lahendada tagatud annuiteedivõimaluse probleem, lastes edasilükatud pensionidega kindlustusvõtjatel oma valikuvõimalustest loobuda.
The Cazalet Memorandum of January 2001 sent to the Treasury Committee agreed that " it would be in the interest of the Society as a whole to resolve the guaranteed annuity option problem by having policyholders with pensions in deferment relinquish their options ...
Kuid ei ole üldse selge, kas tagatud annuiteedimääraga kindlustusvõtjad taolise kava poolt hääletavad, kuna selgub, et võimalik ettepanek näeb ette tagatud annuiteedimääraga kindlustusvõtjate poliisiväärtuse suurendamist ettemaksega kapitali suurendamise tulemusena, aga praegustes turutingimustes põhjustaks sellele järgnev tagatud annuiteedimäära kaotamine pensionipõlves sellega kaasnevat annuiteeditulu langust.
However, it is not at all clear that the GAR policyholders will vote for such a scheme, as it appears that the likely proposal will see the value of the GAR group's policies enhanced as a result of the up-front capital boost but that, on the basis of current market conditions, the subsequent loss of the GAR would cause a concomitant fall in annuity income in retirement ...
Cazalet märgukirjas ollakse arvamusel, et kui Equitable Life’il õnnestuks veenda oma kindlustusvõtjaid hääletama selle poolt, mida nad nimetavad „kompromissiks“, ei parandaks see oluliselt nende finantsseisundit, vaatamata 250 miljoni euro suurusele panusele Halifaxilt, kuna Equitable Life peaks tegema suuri kulutusi tagatud annuiteedimäärade väljaostmisel.
If Equitable did succeed in persuading its policyholders to vote for what it calls the "compromise", this would not strengthen its financial situation considerably, notwithstanding the £250m kicker from Halifax, as the Society would incur substantial expenditure in buying out the GARs.
Tegelik kasu ei seisneks mitte Equitable Life’i maksevõime seisundi tagasihoidlikus paranemises, vaid tõsiasjas, et kaob ära ülimalt ebastabiilne tagatud annuiteedimäära valimise võimaluse probleem. (vt WE58, lk 14)
The real benefit would not be the modest improvement in Equitable's solvency position, but the fact that the fundamentally unstable GAO problem would be eliminated" (WE58, page 14)
Viidates kompromisskavale, väitis kindlustusvõtja hr WEIR (WE6), et kui Equitable Life pakkus (FSA osavõtul) välja kompromisskava, mille kohaselt kindlustusvõtjad loobuksid kõigist oma õigushüvedest, saades vastutasuks väga väikese poliisiväärtuse tõusu, lubas Equitable Life suuremat stabiilsust ja tulevikulootust ning et selts suunab 4 miljardit naelsterlingit tagasi väärtpaberite investeeringutesse, kui kompromiss hääletamisel läbi läheb.
Referring to the Compromise Scheme, policyholder Mr. WEIR (WE6) claimed that " when Equitable Life proposed (with the participation of the FSA) a Compromise scheme in which policyholders would give up all their legal rights to sue in return for a very small increase in policy values, Equitable promised greater stability and hope for the future and that the Society would be putting £4 billion back into equity investments if the Compromise was voted through.
Kuid poliisiväärtuste tõusu ei kindlustatud – kõigest paari nädala pärast olid 2,5%-lised tõusud muutunud 4%listeks fondide vähendamisteks.
But the increases in policy values were not guaranteed – indeed within just a matter of weeks the 2.5% increases had magically turned into 4% fund reductions! ...
Hr WEIRi arvates on raske uskuda, et Equitable Life’i juhtkond ei teadnud juba kompromissi välja töötamise ajal väga hästi, et nad kavatsesid saavutada, et inimesed loobuvad oma õigustest täiesti valede lubaduste alusel, FSA täielikul teadmisel.
It is difficult to believe that at the time the Compromise was devised the management of Equitable Life didn’t already know full well that they were going to get people to sign away their rights based on a totally false prospectus, with the full knowledge of the FSA.
Ilma kindlustusvõtjatele hagi algatamise õigusest loobumise eest vastutasuks rahalist hüvitist pakkumata oleks kompromisskava olnud juriidiliselt kehtetu.
Without a financial 'consideration' (however small) being offered to policyholders in return for giving up their rights to take legal action, the Compromise scheme would have been legally invalid.
Ent tegelikult hääletasid inimesed (kuigi nad seda ei teadnud) oma kapitali vähendamise ja Equitable Life’i kohtussekaebamise õiguse äravõtmise poolt.
Yet in effect people were voting (although they didn’t know it) for a reduction in their funds and the removal of their right to sue the Society.
FSA lubas sellel aset leida.
The FSA allowed this to happen."
Charles Thompson (Equitable Life’i tegevjuht) pidi kohtuprotsessi toimumise ajal 2002. aasta veebruaris teadma, et neil ei olnud raha, kuid ta jättis selle kohtule ütlemata.
Charles Thompson (EL CEO) must have known at the time of the court hearing in February 2002 that they had not got the money, but he failed to tell the court.
Tõendis WE-CONF5 lükati need oletused tagasi kui „valed ja pahatahtlikud”, väites, et kompromisskava dokumendid kirjeldasid sel ajal olukorda üksikasjalikult.
These allegations were denied as "wrong and mischievous" in WE-CONF5, claiming that " the Compromise Scheme documents set out the position at that time in full detail."
Järgmine punkt, mis vajab uurimist, on see, et reguleerijad soovitasid kompromissiga nõustuda.
Another point that needs exploring is that the regulators recommended acceptance of this compromise."
Hr WEIR (WE6) väitis, et FSA tegelikult soovitas kompromissi kui kindlustusvõtjate jaoks parimat lahendust, kuid oli väga hoolikas selle soovituse mitteavaldamisega enne kaheksa päeva möödumist sellest, kui parlamendi ombudsman
Mr. WEIR (WE6) claimed that " the FSA effectively recommended the Compromise as the best option for policyholders but was very careful not to publish this advice until 8 days after it had been granted immunity from scrutiny by the Parliamentary Ombudsman
Kui FSA 1. detsembril 2002. aastal sai Ühendkuningriigi ainsaks asjaomaseks reguleerivaks asutuseks, oli ta ametlikult valitsusest ja seega ka parlamendi ombudsmani kontrollist sõltumatu. oli neile lubanud, et nad jäävad kontrollist puutumata.
On becoming the single UK Regulator on 1 December 2002, the FSA was formally independent from government and thus also from PO scrutiny. !
Väga veidra kokkusattumisena valis FSA just selle päeva, kui kõrgemas kohtus toimus kompromissi esimene kohtulik arutelu (26. november 2001), kõigist päevadest välja oma sensatsioonilise, nn Headdoni arvamuskirja puudutava pressiteate avaldamiseks, summutades seeläbi kompromissi tingimused uudisena täielikult – see on klassikaline pettemanööver hr Weiri arvates.
By a very strange coincidence, on the date of the first Compromise hearing in the High Court (26 November 2001) the FSA chose that particular date of all dates to put out a sensational press release concerning the so-called ‘Headdon side letter’ thereby completely drowning out news coverage of the terms of the Compromise: a 'classic spoiler'.
See on kaudne tõend, mis näitab, et FSA tegutses käsikäes Equitable Life’i ja võib-olla ka riigikassaga, et kompromiss kiiremas korras läbi viia.
This is circumstantial evidence that the FSA was working closely with Equitable Life and probably the Treasury to railroad the Compromise through."
Tõendis WE7 väitis hr NASSIM, et rida valikulisi tegematajätmisi osutab kompromissi – mis teatavasti oli ja jääb meelevaldseks – eel ja järel valitsenud reguleerimise ebaõnnestumisele.
In WE7 Mr. NASSIM claimed that " the list of elective omissions denotes regulatory failure before and after the Compromise, which was and remains knowingly deliberate ...
Korralduse kompromisskava viidi läbi liikmete kahjuks ja nende õigushüvesid kaotades.
The Compromise Scheme of arrangement was carried through to the detriment of members and with forfeiture of their legal rights."
Ka hr DEPPE esitas tõendis WE81 süüdistusi, et Equitable Life pani 1999. aasta mais toime pahatahtliku väärandmete esitamise.
Mr. DEPPE in WE81 also presented allegations of " fraudulent misrepresentation made by Equitable in May 1999 ...
Equitable Life oli varjanud tagatud annuiteedimäära kohustust ja soovitanud kasumiosalusega annuiteetide müümist.
Equitable had concealed the GAR liability and recommended the sale of with-profits annuities.
Nende üks ja ainuke eesmärk 2001. aasta aprillist alates oli oma kompromissi müümine.
The single and only focus from April 2001 was to sell their 'Compromise'."
Seejärel peatus hr Deppe sellel, kuidas Equitable Life’i ja kindlustusvõtjate kohtumisel palus Arthur White (Euroopa Parlamendi hageja) Equitable Life’i esimehel hr Treves’l kinnitada, et kõik pettusega seotud seigad olid juba ette lahendatud kohtuliku kompromissi kohaldamisega.
He further related how at a meeting of Equitable with policyholders the ELAS Chairman Mr. Treves " was asked by the late (EP-Petitioner) Arthur White to state that all matters of a fraudulent nature had been dealt with in advance of the judicial 'Compromise' application.
Hr Treves keeldus seda tagatist andmast ja hr White palus tal oma palve üles märkida ja tagada, et eesistujat teavitataks väga reaalsest võimalusest, et pettus võis toimuda.
Mr. Treves refused to give this undertaking and Mr. White asked him to note his request and ensure the presiding judge at the application was made aware the very real possibility of fraudulent behaviour could exist.
Hr Treves ei täitnud seda selgesõnalist soovi, kuna see oleks võinud kompromissile kinnituse andmist edasi lükata või takistada.
Mr. Treves did not carry out the express wish ... because it might have delayed or obstructed the granting of approval for the 'Compromise'.
Seetõttu ei juhitud eesistuja tähelepanu mitte kunagi sellele, et tagatud annuiteedimääraga seotud kohustusi varjati ja kasumiosalusega annuiteete oli müüdud pahaaimamatutele kindlustusvõtjatele.
It was therefore never brought to the attention of the presiding judge that GAR liabilities had been concealed and WP annuities had been sold to unsuspecting policyholders."
Viidates FSA rollile kompromisskava vahendamisel, selgitas FSA esindaja hr STRACHAN (H4) et Equitable Life’i 2002. aasta kompromisskava teostati pigem kindlustusseltside seaduse alusel kui (finantsteenuste ja -turgude 2000. aasta seaduse) VII jao alusel ning lõppotsus kinnitati sõltumatus kohtuprotsessis.
Referring to the FSA's role in brokering the Compromise Scheme, the FSA representative Mr. STRACHAN (H4) explained that "the Equitable Life 2002 Compromise Scheme was carried out under the Companies Act rather than under Part VII (of the Financial Services and Markets Act 2000) and the final decision was sanctioned under an independent Court process.
Sellele vaatamata julgustas FSA Equitable Life’i minema kaugemale kindlustusseltside seaduses nõutud kindlustusvõtjate huvide võimalikult hea kaitstuse tagamisest, eriti sõltumatu aktuaari ametisse nimetamise kaudu, kes avaldaks arvamust ettepanekute õigluse kohta.
Nevertheless, we encouraged Equitable to go beyond what was required by the Companies Act to ensure that policyholders' interests were protected as far as possible, particularly through the appointment of an independent actuary to opine on the fairness of the proposals.
Samuti kontrollis FSA õiglase hüvitise maksmist kindlustusvõtjatele, kes lahkusid Equitable Life’ist liiga vara, et kompromisskavast kasu saada.
We also oversaw the process of giving appropriate compensation to policyholders who left Equitable too early to benefit from the Compromise Scheme ...
FSA järeldas, et nii tagatud annuiteedimäära kui ka tagamata annuiteedimääraga kindlustusvõtjatele esitatava kava alusel oli poliisiväärtuse suurenemise tase õiglane pakkumine tagatud annuiteedimääraga seotud õiguste ja eksitava müügi nõude esitamise õigusest loobumise eest.
We concluded that, on the basis of the scheme that was presented for both GAR and non-GAR policyholders, the level of the increase in policy values was a fair offer for the GAR rights and mis-selling claims given up.
Esines muidugi erinevaid olukordi, kuid üldiselt oli see mõistlik kompromisskava.
Clearly, there were variations, but, overall, this was a reasonable compromise scheme."
Süüdistused, et Equitable Life ei teavitanud kindlustusvõtjaid avalikult, et kompromisskava ei stabiliseeri kasumiosalusega fondi (WE-CONF16), vaid igasugune aktsiaturu langus nõuab poliisiväärtuste täiendavat vähendamist (nagu tegelikult juhtus 2002. aasta aprillis ja juulis), lükkas ümber ka tegevjuht hr Thomson, kes kinnitas, et kasumiosalusega fond on alati investeerinud erinevatesse investeerimisvõimalustesse ja on seetõttu alati allunud turuhinna kõikumistele.
Allegations that policyholders were not openly informed by EL that the Compromise scheme would not bring final stabilisation to the with-profits fund (WE-CONF16) but that any stock market fall would require further cuts in policy values (as indeed happened in April and July 2002), were also rejected by CEO Mr. Thomson, who claimed that " the with-profits fund has always been invested in a mix of investments and has consequently always been subject to the impact of market movements.
Kunagi ei vihjatud, et kompromisskava muudaks kasumiosalusega annuiteetide ideed.
There was never any suggestion that the Compromise Scheme would change the concept of with-profits.
Veelgi enam, juhatuse pädevusse ei kuulunud investeeringuturgude tuleviku ennustamine.
Further, the Board was not in a position to second-guess the future of investment markets."