natgillin/translations-raw huggingface dataset:
d) Taotluses esitatud küsimuste ümbersõnastamine
(d) Reformulation of questions referred
e) Juhised küsimuste esitamisel Euroopa Kohtule
(e) Guidance in referring questions to the ECJ
f) Euroopa Kohtu otsuste mõju riiklikele menetlustele
(f) Impact of ECJ ruling on national proceedings
g) Soovitused menetluse parandamiseks
(g) Recommendations for improving the procedure
i) Rohkem koolitusi ja parem juurdepääs teabele
(i) More training and better access to information
ii) Menetluse kiirendamine
(ii) Speeding up the procedure
iii) Euroopa Kohtu otsuste stiil ja sisu
(iii) Style and content of ECJ judgments
iv) Eelotsusetaotluse esitanud kohtu aktiivsem osalemine
(iv) Engaging more intensively with the referring court
v) Euroopa Kohtu töökorraldusviiside reformimine
(v) Reforming the working structures of the ECJ
vi) Eelotsusetaotluse esitamise õiguse piiramine
(vi) Limiting the right to refer
vii) Euroopa Kohtu materiaalse kohtualluvuse suurendamine
(vii) Increasing the ECJ's material jurisdiction
viii) Erialane abi
(viii) Specialised assistance
ix) Üheselt mõistetava õigusakti kriteeriumi leebemaks muutmine
(ix) Relaxing the acte clair criteria
x) Riikliku menetlusõiguse parandamine
(x) Improving national procedural law
Osapoolte tuginemine ühenduse õigusele
Raising of Community law by the parties
b) Seotud valdkonnad
(b) Areas concerned
c) Miks nimetatud valdkonnad tulevad riiklike kohtunike ette
(c) Why such areas come before national judges
Riiklikud kohtunikud ühenduse õiguse esimeste kohtunikena
The national judge as a "first judge" of Community law
a) Kohtunike seisukoha üldpilt
(a) A general indication of judges’ attitudes
b) Ülevaade üksikutest vastustest
(b) Overview of individual responses
i) Ühenduse õigus riikliku õiguse lahutamatu osana ja riiklikud kohtunikud passiivsete vahekohtunikena
(i) Community law as an integral part of national law and the national judge as a passive arbiter
ii) Ettekujutus, et ühenduse õigus puudutab üksnes piiriüleseid olukordi
(ii) Perception that Community law only affects cross-border situations
iii) Ühenduse õigusaktide kvantiteet ja keerukus
(iii) Quantity and complexity of Community legal acts
v) Vaenulikkus ühenduse õiguse enda suhtes
(v) Hostility to Community law per se
vi) Paraku spetsialistidele mõeldud valdkond
(vi) An area unfortunately reserved for specialists
vii) Vanusega seotud väljakutsed
(vii) Generational challenges
viii) Roll, mida arendada tulevikus
(viii) A role to develop in the future
x) Ilmselge tegelikkus
(x) An obvious reality
xi) Kohtunike aktiivne hoiak
(xi) Proactive attitude of judges
xii) Õigusalane koostöö tsiviilasjades
(xii) Judicial cooperation in civil matters
xiv) Üheselt mõistetava õigusakti doktriini kohaldamise keerukus
(xiv) Difficulty in applying the acte clair doctrine
Meetmed tagamaks ühenduse õiguse paremat mõistmist ja kasutamist riiklike kohtunike poolt
Measures to ensure a better understanding and use of Community law by national judges
a) Kokkuvõte soovitustest
(a) Summary of suggestions
b) Kohtunike koolituse kõigi aspektide parandamine ühenduse õiguse valdkonnas
(b) Improvements in all aspects of Community law training for judges
i) Rohkem õigusalast koolitust
(i) More legal training
ii) Suurema tähelepanu pööramine koolituse praktilistele aspektidele
(ii) Specific emphasis on practical aspects of training
iii) Vahetused ja kontaktid eri liikmesriikidest pärit kohtunike vahel
(iii) Exchanges and contacts between judges from different Member States
iv) Ühise õiguskultuuri loomine
(iv) Creating a common judicial culture
vi) Konkreetsed märkused Euroopa Õigusakadeemia kohta
(vi) Specific comments regarding ERA
vii) Euroopa kohtunike kool
(vii) A European school for the judiciary
viii) Kohtuotsuste koostamisviiside ühtlustamine
(viii) Harmonising the way in which judgments are drafted
c) Parem juurdepääs teabele
(c) Better access to information
i) Rohkem üldist teavet
(i) More information generally
ii) Teadus- ja erialakirjandus
(ii) Academic or specialised literature
iii) Perioodilised teemakohased uudiskirjad
(iii) Regular thematic newsletters
iv) Kohtuotsuste andmebaasid
(iv) Judgment databases
v) Ühenduse õiguse integreerimine riiklikesse eeskirjadesse ja õppekirjandusse
(v) Integrating Community law in national codes and textbooks
vi) Otsingufunktsiooni parandamine Curia ja Eur-Lexi veebilehel
(vi) Improving the search function on Curia and Eur-lex
vii) Suurem teadlikkus ühenduse õiguse kohta ja selle parem nähtavus
(vii) More awareness and better visibility of Community law
viii) Riiklike ja ühenduse õigusaktide andmebaaside ristkasutatavus
(viii) Interoperability of national and Community legal databases
d) Ühenduse õigusaktide koostamisviiside parandamine
(d) Improvements in the way Community legislation is made
i) Parem õigusloome
(i) Better law-making
ii) Ühenduse õiguse kodifitseerimine ja ametlikud lühikokkuvõtted
(ii) Codification and official compendia of Community law
iii) Õigusaktide ja Euroopa Kohtu otsuste parem tõlge
(iii) Better translation of legal acts and ECJ judgments
e) Kohtunike keeleoskuse parandamine
(e) Improve the linguistic capacity of judges
f) Riigi ametiasutuste ja kohtunike tehtud parandused
(f) Improvements by national authorities and judiciary
i) Ühenduse õiguse parem ülevõtmine ja rakendamine
(i) Better transposition and implementation of Community law
ii) Rohkem aega koolituseks
(ii) More time available for training
iii) Ministeeriumi asutus, mis aitaks kohtunikke ühenduse õigusega seotud küsimustes
(iii) A body within the ministry to assist judges with Community law matters
iv) Eripädevusega kohtunikud riiklikes kohtutes ja sidekohtunikud
(iv) Specialised judges within national courts and "liaison" judges
vi) Riiklike ülemkohtute roll
(vi) Role of national supreme courts
d) EL peab tegema vähem, aga paremini
(g) The EU must "do less better"
vii) Vähem õigusakte, rohkem viitamist subsidiaarsusele
(vii) Less legislation, more reference to subsidiarity
viii) Vahetu mõju kaotamine
(viii) Abolishing direct effect
h) Parandused Euroopa Kohtu tasandil
(h) Improvements at ECJ level
i) Kohtuotsuste vorm ja stiil
(i) Form and style of judgments
ii) Tihedamad kontaktid riiklike kohtunikega
(ii) Closer contact with national judges
i) Advokaatide koolitamine
(i) Training lawyers
j) Liidu põhijoonte muutmine
(j) Changing fundamental characteristics of the Union
Koopia riiklikele kohtunikele saadetud küsimustikust 1.
Copy of the questionnaire sent to national judges 1.
18. juulil 2007. aastal saatis raportöör küsimustiku kõigile alalistele esindustele, et need saadaksid selle edasi riiklikele kohtunikele.
On 18 July 2007, a questionnaire was sent by your Rapporteur to all Permanent Representations, for circulation to national judges.
Vastuseid saadi kokku üle 2300, kaheksas ühenduse keeles.
The total number of responses exceeded 2300, in eight Community languages.
Praktilistel põhjustel langetati esimene valik saadud vastuste terviklikkuse alusel ning et peegeldada parimat võimalikku tasakaalu liikmesriikide vahel.
For practical reasons, a first selection was made on the basis of the completeness of the answers received, and to reflect the best possible balance between Member States.
Esimeses etapis töödeldi kokku 1160 vastust; ülejäänud vastused ja mitmed küsimused hoiti alles järgneva analüüsi jaoks.
The total number of answers processed as a first step was 1160, with the remaining answers and several questions kept for a subsequent analysis.
Vastuseid saadi kõigist 27 liikmesriigist, kõige rohkem analüüsitud vastuseid oli pärit Saksamaalt (44%), Poolast (19%), Prantsusmaalt (6%), Bulgaariast (6%), Sloveeniast (5%) ja Austriast (4%).
Answers were received from all 27 Member States, with most answers analysed coming from Germany (44%), Poland (19%), France (6%), Bulgaria (6%), Slovenia (5%) and Austria (4%).
Suur osa vastajaid oli pärit 2004. ja 2007. aastal (37%) liitunud liikmesriikidest ja seega valitses õiglane tasakaal nimetatud ja muudest liikmesriikidest (63%) saadud vastuste vahel.
A substantial number of respondents came from Member States having acceded in 2004 and 2007 (37%) and thus there is a fair balance between these answers and those from other Member States (63%).
Küsitlus hõlmas palju eri kohtuid, kusjuures kõige suurema osa moodustasid haldus-, tööõiguse, finants-, sotsiaal- ja töövaidlusi lahendavad kohtud.
The survey covered a wide variety of courts, with the largest contingents being administrative, employment, financial, social and labour courts.
Väga vähesed vastajad (8 %) väitsid, et nad ei tea üldse, kuidas pääseda juurde ühenduse õiguse allikatele.
A small minority of respondents (8%) claimed they did not know how to access Community law sources at all.
Nendest, kes teadsid, kuidas pääseda juurde ühenduse õigusele, kasutas 18 % võimalust pääseda juurde Euroopa Kohtu
Of those who did know how to access Community law, 18% accessed case-law of the Court of Justice (hereinafter, ECJ
Nimetatud mõistet kasutatakse selle kõige laiemas tähenduses, hõlmates samuti esimese astme kohust ja Avaliku Teenistuse Kohust. ) pretsedendiõigusele korrapäraselt, samas kui suurem enamik (65 %) kasutas seda harva ja 17 % mitte kunagi.
This expression is understood in the widest sense, comprising the Court of First Instance and Civil Service Tribunal. ) regularly whilst a large majority (65%) only did so rarely, and 17% never did so.
Ilmnesid teatavad erinevused teadmiste osas kogu ELis.
Certain discrepancies in knowledge were apparent throughout the EU.
Teadmised juurdepääsu kohta ühenduse õigusele puudusid tõenäolisemalt vanades (10 %) kui uutes liikmesriikides (5 %).
Knowledge of access to Community law was more likely to be unknown in "old" Member States (10%) than in "new" ones (5%).
Sellegipoolest konsulteerisid need vanade liikmesriikide kohtunikud, kes teadsid, kuidas pääseda juurde ühenduse õigusele, Euroopa Kohtu pretsedendiõigusega korrapärasemalt (vt allpool toodud diagrammi).
However, amongst those judges who did know how to access Community law, judges from the "old" Member States consulted ECJ case-law more regularly (see chart below).
Vastused erinesid seega ulatuslikult riikliku kohtu valdkondade osas.
The answers varied also widely in relation to the subject area of the national court.
Näiteks intellektuaalomandi küsimustega tegelevad kohtunikud, peamiselt finants- ja maksuküsimustega tegelevad kohtunikud ja halduskohtunikud (vastavalt 75 %, 60 % ja 46 %) konsulteerisid korrapäraselt palju tõenäolisemalt Euroopa Kohtu pretsedendiõigusega kui nende kolleegid töövaidlusi lahendavate küsimustega / tööõiguse või sotsiaalõiguse küsimustega tegelevatest kohtutest (vastavalt 20 % ja 25 %).
For example, intellectual property judges, judges dealing mainly with financial or taxation matters, and administrative judges (75%, 60% and 46% respectively) were much more likely to consult ECJ case-law regularly than their colleagues in courts dealing with labour/employment issues or social law (20% and 25% respectively).
Lõpuks ei väitnud mitte ükski kohtunik, kes tegeleb perekonna- või kriminaalõiguse küsimustega, et konsulteerib Euroopa Kohtu pretsedendiõigusega korrapäraselt.
Finally, not a single responding judge dealing with family or criminal law claimed to consult ECJ case-law regularly.
39 % vastanutest olid seisukohal, et võõrkeeled on takistuseks piisava teabe saamisel ühenduse õiguse kohta.
39% of respondents considered that foreign languages constituted a barrier to adequate information on Community law.
Peamine kaebus oli seotud juurdepääsuga välisriikide kohtuotsustele, sealhulgas näiteks iga liikmesriigi kõrgeimate kohtute omadele.
The main complaint concerned access to foreign judgments, including for example those of the supreme courts of each Member State.
Mitmed kohtunikud märkisid asjaolu, et võõrkeeles on eriti raske saada aru tehnilistest terminitest.
Several judges mentioned the fact that technical terms were particularly difficult to understand in a foreign language.
Üks Saksamaa finantsküsimustele spetsialiseerunud kohtunik oli seisukohal, et teiste liikmesriikide kohtuotsuste lugemine on oluline, kuid nõnda aeganõudev, et osutub peaaegu võimatuks, võttes arvesse kohtunike ajalisi piiranguid.
One German judge specialised in financial matters considered that reading the decisions of courts in other Member States was important but so time-consuming it was almost impossible, given judicial time-constraints.
Prantsuse kohtunik ei tugineks välisriikide kohtupraktikale või märkustele ebatäpsuse ja vääritimõistmise ohu tõttu, millel oleksid üksikisikutele tõsised tagajärjed.
A French judge would not refer to foreign jurisprudence or commentary because of the risk of imprecision or misunderstanding which could have very serious consequences for individuals.
Lõpuks oli ühel teisel kohtunikul väga keeruline kohaldada välisriigi õigust, kui nimetatud õigust määrasid asjaomased kollisiooninormid.
Finally, another judge had real difficulties in applying foreign law when that law was designated by the relevant conflict rules.
Paljud uutest liikmesriikidest, eriti Poolast, Sloveeniast ja Ungarist pärit kohtunikud kaebasid, et mitte kõiki enne nende ühinemist vastu võetud Euroopa Kohtu pretsedendiõigusi ei ole tõlgitud nende keeltesse.
Many judges from "new" Member States, in particular Poland, Slovenia and Hungary, complained that not all ECJ case-law prior to accession had been translated into their language.
Mitmed uutest liikmesriikidest pärit kohtunikud ei olnud teadlikud, et ühenduse õigustik, eriti Euroopa Kohtu pretsedendiõigus, on olemas nende oma keeles.
Several judges from "new" Member States were not aware that any of the acquis , and in particular that ECJ case-law existed in their own language.
Paljud eri liikmesriikidest pärit kohtunikud tegid märkusi kohtuotsuste tõlke küsimuse kohta.
A substantial number of judges from a wide variety of Member States commented on the question of translation of judgments.
Paljud kohtunikud väljendasid muret aja üle, mis kulus Euroopa Kohtu kohtuotsuse või kohtujuristi ettepaneku kõigi keeleversioonide kättesaamisele.
Many judges expressed concern at the time it took for all linguistic versions of an ECJ judgment or Advocate General Opinion to be available.
Mitmed kohtunikud olid seisukohal, et nende keelde tehtud ühenduse õigusaktide või pretsedendiõiguse tõlke kvaliteet ja usaldusväärsus on ebapiisav.
Numerous judges considered the quality or reliability of translations of Community acts or case-law into their language to be inadequate.
Üks Saksamaa kohtunik märkis samuti teatavaid erinevusi ühe ja sama ühenduse õigusakti eri keeleversioonide vahel.
A German judge also noted certain discrepancies between linguistic versions of a same Community act.
Mitmetel kohtunikel oli väga raske võrrelda ühenduse õigusakti eri keeleversioone tõlgendamise eesmärgil, et näha, kas on vaja esitada eelotsusetaotlust.
Several judges had substantial difficulties in comparing different language versions of a Community act for interpretation purposes, to see whether there existed a need to make a preliminary reference.
Nimetatud võrdleva tegevuse ulatus ja kvaliteet sõltuvad kohtuniku keeleoskusest.
The breadth and quality of this comparative exercise will depend on the judge's linguistic capacity.
Mitmed kohtunikud viitasid nimetatud tegevusele, järeldades, et nad ei ole suutelised tegema seda sisuliselt (vt samuti asjaomase punkti neljanda jao punkti g alapunkti ix).
Several judges referred to this exercise, concluding that they were unable to carry it out meaningfully (see also section 4(g)( ix ) on a related point).
Mõned kohtunikud märkisid, et akadeemiliste märkuste mittekättesaadavus ühenduse õiguse kohta nende keeles valmistab probleeme.
A few judges mentioned the unavailability of academic commentaries on Community law in their language to be problematic.
Lõpuks viidati mitmetele konkreetsetele teabega seotud küsimustele, näiteks ELi asutuse (Siseturu Ühtlustamise Amet
Several specific items of information were finally referred to, such as the newsletter of an EU agency (the OHMI
Uudiskiri on kättesaadav aadressil
The newsletter is available at
http://oami.europa.eu/en/office/press/default.htm . ) uudiskirjale või teatavatele selgitustele, mida pakkus õigusloomega seotud ettepanekute komisjon.
http://oami.europa.eu/en/office/press/default.htm . ) or certain explanations provided by the Commission of legislative proposals.
Kui mitte arvestada tõlke küsimust, siis olid paljud kohtunikud seisukohal, et kõige keerulisem oli ühenduse õigusele juurdepääsul selle sõnastus.
Setting aside the issue of translation, many judges considered that what made access to Community law the most difficult was the way it was framed.
Üks kohtunik märkis, et ühenduse õiguse selgusetus muutis keeruliseks selle kohaldamise riiklike kohtute poolt.
One judge commented that the obscurity of Community law in general made it difficult to apply in national courts.
Sarnane märkus tehti rõhutatumalt Euroopa Kohtu kohtuotsuste stiili kohta, ning eriti arutluskäigu ja põhjenduse kohta, mida riiklikud kohtunikud alati selgelt ei mõistnud (vt allpool 7. jagu).
A similar comment was made more insistently in respect of the style of the ECJ's judgments, and in particular the reasoning or justification which was not always clearly understood by national judges (see section 7 below).
Keskmiselt oli üksnes 20 % vastanutest osalenud vähemalt ühel keelekursusel, mis hõlmas õigusküsimusi.
On average, only 20% of respondents had participated in at least one language course covering legal issues.
Nimetatud arv näib peitvat teatavaid erinevusi liikmesriikide vahel, nagu on näha allpool toodud diagrammis.
This figure would seem to hide certain discrepancies between Member States, as can be seen in the chart below.
Eespool toodud diagrammis võeti arvesse üksteist liikmesriiki, kuna ülejäänud liikmesriikidest pärit vastajate arvu ei peetud piisavaks usaldusväärsete andmete pakkumisel.
Eleven Member States were taken into account in the above chart, as the number of responses from the remaining Member States was not considered sufficient to provide reliable data.
Olemasolevate andmete põhjal selgub, et osalusmäärad nimetatud õigusalastel keelekursustel jäävad kõigis liikmesriikides suhteliselt piiratuks (alla 40 %), et need on madalad enamikus, kuigi mitte kõigis 2004. aastal liitunud liikmesriikides ning et need on väga madalad (alla 10 %) Rumeenias ja Bulgaarias.
It appears from the data available that participation rates at such legal linguistic courses remains relatively limited in all Member States (below 40%), that it is low for most but not all Member States having acceded in 2004, and that it is very low (less than 10%) for Romania and Bulgaria.
Eespool toodud diagramm näitab, et suurem osa vastajatest, kes õppisid võõrkeelset õigusterminoloogiat, tegid seda ülikoolis, üldiselt oma õigusalaste õpingute raames.
The above chart shows that a large majority of respondents who studied foreign legal terminology did so at university, generally during their law studies.
Suur osa nimetatud inimestest õppis nimetatud kursustel samal ajal mõne muu liikmesriigi ülikoolis, näiteks osana Erasmuse või LLM programmist.
A substantial proportion of these people studied such courses whilst at a university in a Member State other than their own, for example, as part of the Erasmus programme or on an LLM programme.
Väga vähesed (6 %) osalesid kursustel, mida ei korraldanud ülikool, riiklik ministeerium või õigusalase koolituse asutus.
A small minority (6%) attended courses which were not provided by a University, their national ministry or a judicial training body.
Nimetatud „muid” kursuseid pakkusid Briti Nõukogu, Goethe Instituut, Euroopa Õigusakadeemia, Euroopa õigusalase koolituse võrgustik, PHARE ja ühel juhul ka eraõpetaja.
Such "other" courses were provided by the British Council, the Goethe Institute, the European Law Academy, the European Judicial Training Network, PHARE, and in one case, by a private teacher.
Kõige enam nõutud keel oli inglise keel (53 %), sellele järgnes prantsuse keel (37 %).
English was the most sought-after language (53%), with French being the other major language (37%).
Mõned kohtunikud võtsid kursuseid hispaania ja saksa keeles (mõlemaid 4 %), ülejäänud keeli esines väga harva (vt allpool).
Some judges took courses in Spanish and German (4% each), with other languages appearing only very rarely (see below).
61 % vastanutest ei olnud kunagi võtnud osa Euroopa ega riiklikust koolitusprogrammist ühenduse õiguse valdkonnas.
61% of respondents had never attended a European training programme or any national training programme concerning Community law.
33 % vastanutest oli võtnud osa riiklikust koolitusprogrammist ühenduse õiguse valdkonnas.
33% of respondents had attended a national training programme concerning Community law.
14 % vastanutest oli võtnud osa Euroopa asutuse korraldatud programmist.
14% of respondents had attended a programme organised by a European body.
Kõige vähem, 10 % vastanutest oli võtnud osa nii riigi ametiasutuse kui ka Euroopa asutuse korraldatud kursustest.
Finally, 10% of respondents had attended courses organised both by national authorities and courses organised by a European body.
Oli olemas selge seos riiklikel ja Euroopa koolitustel osalemise vahel.
A clear link existed between the attendance of national and European training courses.
Riigi ametiasutuse korraldatud kursusel osalenud kohtunikud olid suurema tõenäosusega osalenud samuti Euroopa asutuse korraldatud kursusel.
Judges that had attended a course organised by a national authority were more likely to also have attended courses organised by European bodies.
Kõige enam osutati Trieris asuva Euroopa Õigusakadeemia korraldatud seminaridele ja kursustele.
Seminars and training courses organised by the European Law Academy in Trier were most cited.
Sageli märgiti Euroopa õigusalase koolituse võrgustikku ja selle kohtunike vahetusprogrammi, samas võtsid mitmed uutest liikmesriikidest pärit kohtunikud osa TAIEXi ja PHARE programmidest (vt allpool).
The European Judicial Training Network and its exchange programme for judges came up often, whilst several judges from "new" Member States attended TAIEX and PHARE programmes (see below).
Mitmed kohtunikud tõstatasid kulude küsimuse ja suurem osa neist oli seisukohal, et nimetatud kursused ei peaks asjaomastele kohtunikele tooma kaasa isiklikku rahalist koormust.
Several judges raised the question of cost, and a large majority considered that such courses must not entail any personal financial burden for the judges concerned.
Üks Saksamaa kohtunik oli seisukohal, et üksnes transpordi- ja majutuskulude katmisest ei piisa, kuna koolitus ise on juba kallis.
One German judge considered that covering travel and accommodation costs alone was insufficient as the training course itself was expensive.
Märkus: liigitus on pelgalt osutav, võttes arvesse, et näiteks Euroopa Õigusakadeemia (ERA) korraldas palju seminare TAIEXi ja PHARE nimel uutele liikmesriikidele.
Note: this classification is purely indicative, given that ERA has organised a large number of seminars on behalf of TAIEX and PHARE for the “new” Member States, for example.
Selge enamus vastanud kohtunikest (54 %) oli seisukohal, et tunneb Euroopa Kohtu poole pöördumise menetlust.
A clear majority of responding judges (54%) considered themselves familiar with the procedure to refer to the European Court of Justice.
Siiski selgub samuti, et vastajad olid kaks korda suurema tõenäosusega seisukohal, et nad ei tunne menetlust (32 %), kui seisukohal, et tunnevad seda väga hästi (14 %).
However, it also appears that respondents were twice as likely to consider themselves unfamiliar with the procedure (32%), as they were to consider themselves very familiar with it (14%).
Näib, et liikmesriikide vahel eksisteerivad suured erinevused.
There would appear to exist wide discrepancies between the different Member States.
Näiteks Bulgaarias, Belgias ja Prantsusmaal oli suurem osa vastanutest seisukohal (vastavalt 84 %, 87 % ja 94 %), et nad ei tunne eelotsusemenetlust.
In Bulgaria, Belgium and France for instance, the vast majority of respondents (84%, 87% and 94% respectively) considered themselves unfamiliar with the preliminary ruling procedure.