natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kuninglik õigusnõunik Anthony BOSWOOD väitis tõendis WE76, et tema arvates oli seoses Equitable Life’i äritegevuse probleemidega 2001. ja 2002. aastal mitmesuguseid probleeme ja küsimusi, mis vajasid käsitlemist ja lahendamist enne, kui välistati võimalus, et kindlustusvõtjad ja tegelikult ka kohus olid eksiteele viidud, sest neile ei avaldatud olulist materjali.
Mr. Anthony BOSWOOD QC stated in WE76 that, in his opinion, there were " in relation to the conduct of the Society's affairs in 2001 and 2002 various issues and questions which need to be addressed and answered, before excluding the possibility that policyholders, and indeed the court, were misled because relevant material was not put before them."
Anthony BOSWOOD oli seisukohal, et kava dokumentides esitatud finantsteave oli ajaks, kui kava häid külgi arutama hakati, ülimalt aegunud.
As it was, the financial information provided as part of the scheme documentation was seriously out of date by the time the merits of the scheme came to be debated.
Equitable Life’i juhatusel oli aga kindlasti uuematki finantsteavet, mis oleks näidanud, et kava alusel tekkivad poliisiväärtuse suurenemised jäävad tõenäoliselt petlikeks (lõiked 9 ja 10).
But the Society's board clearly did have financial information more recent than that ... which would have shown that the Scheme uplifts in policy values were likely to be illusory." (par.
Sellest tulenevalt lõpetas hr BOSWOOD oletusega, et vastutajad varjasid teavet, mille kohta nad teadsid, et see on kava puhul oluline.
9 and 10) As a consequence, Mr. BOSWOOD concluded suggesting that " those responsible concealed information which they knew to be relevant to the Scheme."
3f) Väited selle kohta, et Equitable Life’i juhtkond ei täida sobivuse ja nõuetele vastavuse kriteeriumeid
3f) Claims of EL management not qualifying as 'fit and proper'
Kompromisskava esitlemisel kindlustusvõtjatele aset leidnud väidetava teabe kinnihoidmise asjus saatis kindlustusvõtjate ühendus EMAG finantsteenuste järelevalve asutusele nõude uurimise alustamiseks finantsteenuste ja -turgude 2000. aasta seaduse 168. jaotise alusel, et teha kindlaks, kas kolm Equitable Life’i tippjuhti (juhataja, tegevjuht ja määratud aktuaar) kvalifitseeruvad sobivate ja nõuetele vastavate isikutena oma ülesannete täitmiseks.
In the context of the alleged withholding of information when presenting the Compromise Scheme to policyholders, in 2005 EMAG sent a request to the FSA to open an investigation under Section 168 of FSMA 2000, in order to verify if 3 EL top managers (the Chairman, the Chief Executive and the Appointed Actuary) qualified as 'fit and proper persons' to perform their functions.
Kui FSA uurimine oleks kava kohta esitatud tõendeid silmas pidades järeldanud, et nad olid tõesti teavet salajas hoidnud, ei pruugiks nad kvalifitseeruda oma ülesannete täitmiseks sobivaks ja nõuetele vastavaks.
If, in the light of evidence presented on the Scheme, the FSA investigation came to the conclusion that they had indeed withheld key information, they might not qualify as 'fit and proper' to perform their function.
Sel juhul oleks FSA saanud vastava isiku kinnitamise tühistada või alustada finantsteenuste ja -turgude 2000. aasta seaduse 63. ja 66. jaotise alusel distsiplinaarmenetlust.
In that case, the FSA could withdraw that person's approval or take disciplinary proceedings under Section 63 and 66 of FSMA 2000.
21. augusti 2006. aasta kirjas kinnitas FSA, et ta ei arva, et on olemas veenvad ja vastuvaidlematud tõendid ning põhjendused, mille põhjal saab esmapilgul teha järelduse, et FSA, kohtu või kindlustusvõtjate eest varjati 2001. aasta detsembrist 2002. aasta veebruarini sihilikult teavet, võttes kokku, et FSA jääb oma kompromisskava ajal koostatud avalduses toodud analüüsi ja järelduste juurde.
In a letter of 21 August 2006, the FSA stated that they "did not consider that there is cogent and compelling evidence and reasoning which leads to the prima facie view that information was deliberately concealed from us, the court or policyholders between December 2001 and February 2002", concluding that they " stand by the analysis and conclusions set out in our statement at the time of the Compromise Scheme ."
Vaadeldud tõendid ei viita sellele, et FSA sooviks – või näitaks üles kavatsust – taolist uurimist ametlikult alustada.
The evidence sighted gave no indication the FSA has been willing - or shown any intention of - formally opening such an investigation.
Väidetav hooletus äritegevuse järelevalve alal
Negligence in Conduct of Business (CoB) supervision
Süüdistusi seoses äritegevuse puudustega esitasid väga paljud kindlustusvõtjad mitte ainult Ühendkuningriigi reguleerivate asutuste, vaid ka Iirimaa reguleeriva asutuse (DETE/ISRA)
Allegations of CoB failure were addressed by a large number of policyholders not only against the UK regulators but also against the Irish Regulator (DETE/ISFRA)
Iirimaa 2003. aasta keskpanga ja FSA seadusega viidi kindlustussektori usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve ja vastavad teenused 2003. aasta mais täielikult ettevõtlus-, kaubandus- ja tööhõiveministeeriumist (DETE) Iirimaa finantsteenuste järelevalve asutuse (ISFRA) vastutusalasse ning sätestati, et DETE tegevust kindlustussektoris enne 2003. aasta seadust tuleb käsitleda ISFRA ja/või majandusministri tegevusena (WE64).
The Central Bank and Financial Services Authority of Ireland Act 2003 stated that prudential supervision of the insurance sector and the services provided moved in May 2003 in its totality from the Department of Enterprise, Trade and Employment (DETE) to the Irish Financial Services Authority (ISFRA), and that actions of DETE in the insurance sector before the commencement of the 2003 Act should be construed as actions of ISFRA and/or the Minister for Finance (WE64).
Tõendis WE80 selgitati veel, et kuni 2003. aastani ei olnud kindlustuse müügi jaoks eraldi tegevusjuhendeid, välja arvatud teabe esitamise eeskirjad (S.I. 15, 2001 ja S.I. 360, 1994), mõlema nõude täitmine kohtu kaudu tagatav. ja Saksamaa reguleeriva asutuse (BAV/BaFin)
WE80 further explains that until 2003, there were no CoB rules specific to the sale of insurance apart from the 'Provision of Information Regulations' (S.I. 15 of 2001) and S.I. 360 of 1994, both requirements enforceable through the Courts. and the German Regulator (BAV/BaFin)
Saksamaa finantsteenuste järelevalve asutus BaFin võttis BAVilt üle vastutuse kindlustussektori eest 2002. aasta mais. vastu, kes kolmanda elukindlustusdirektiivi kohaselt vastutasid oma territooriumil Equitable Life’i äritegevuse järelevalve eest.
BaFin took over responsibility for the insurance sector from BAV in May 2002. , who, according to 3LD provisions, were responsible for CoB supervision of EL's operations on their territory.
Nagu väideti tõendis WE-CONF26, oli kooskõlas kolmanda elukindlustusdirektiiviga, et FSA ei kehtestanud tegevusjuhendeid teistes liikmesriikides asuvate filiaalide suhtes, kuid just FSA pidi tagama tõhusa kindlustusvõtjate põhjendatud ootuste kaitse Equitable Life’i filiaalide jaoks.
As claimed by WE-CONF26, "it was in accordance with the Third Life Directive for the FSA not to impose the Conduct of Business rules on branches situated in other Member States ... (but) effective PRE protection for ELAS ... branch business had to be ensured by FSA."
Vt WE-CONF26, lk 4 ja 5, lõige 1.
see WE-CONF26, page 4 and 5, para.1.
Tõendis WE-CONF10 kaebas üks kindlustusvõtja eriti Saksamaa reguleerivate asutuste keeldumise üle – viidates süstemaatiliselt kolmanda elukindlustusdirektiivi kohaselt määratletud päritoluliikmesriigi põhimõttele – võtta endale vastutus Equitable Life’i sobimatu tegevuse eest Saksamaal.
In WE-CONF10 a policyholder complained in particular about the refusal by German regulators - systematically referring to the 'Home Country principle' as defined by 3LD - to assume any responsibility for improper operations of EL in Germany.
Väidet toetas hr WESTPHAL tõendis WS2, kinnitades, et riiklik järelevalve on sageli kontrollimisel ja jõustamisel liiga passiivne ja et kui kaebuste hulk ei ole jõudnud kriitilise määrani, ei muutu järelevalve mõnedes liikmesriikides aktiivseks.
This claim was supported by Mr. WESTPHAL in WS2 stating that " national supervision often plays a too passive role in the monitoring and enforcement process" and that "unless a 'critical mass' of complaints is reached, supervision will not get active in some Member States."
4a) Süüdistused seoses eksitava müügi ja faktide moonutamisega Ühendkuningriigis
4a) Allegations of mis-selling and misrepresentation in the UK
2003. aasta mais leidis Ühendkuningriigi finantsküsimuste ombudsmani teenistus, et Equitable Life on süüdi faktide olulises moonutamises.
In May 2003 the UK Financial Ombudsman Service found Equitable Life guilty of 'material misrepresentations of fact' .
Põhimõtteliselt on kindlustusvõtjad esitanud Equitable Life’i kohta kaht tüüpi süüdistusi:
Fundamentally, policyholders have been making two types of allegations against EL:
– eksitav müük ettevõtte finantsseisundit puudutavate andmete teadliku moonutamise abil, eriti seoses tagatud annuiteedimääraga seotud riskidega;
- mis-selling by knowingly misrepresenting facts about the company's financial position, especially in relation to the GAR risks;
– tegevusetus (võimalik, et pettusel põhinev) tagatud annuiteedimääraga seotud riskidele tähelepanu juhtimisel, kui see risk kuulus avaldamisele olemasolevatele ja potentsiaalsetele kindlustusvõtjatele.
- omission (possibly based on deceit), by failing to draw attention to the GAR risks, when that risk was a matter to be disclosed to existing and prospective policyholders.
Vt WE53, lisa D. See väide osutus ebaõigeks, kuna selgus, et Equitable Life ei olnud turu positiivse tegevuse aastatel kogunud märkimisväärseid reserve, et mingit leevendamist võimaldada.
see WE53, annex D. This claim proved to be untrue, as EL turned out not to have accumulated any significant reserves in the years of positive market performance to allow for any 'smoothing out'.
Vt WE53 lisa F. Sellest seisukohast taganeti hiljem 14. augusti 2000. aasta kirjas (vahetult pärast ülemkoja otsust) ja 18. septembri 2000. aasta kirjas kindlustusvõtjatele, kus teatati kasumiosalusega poliiside laiaulatuslikust kärpimisest.
see WE53, annex F. This point was later reneged in letters to policyholders dated 14 August 2000 (immediately after the House of Lords ruling) and 18 September 2000, where the widespread cuts in with-profit policies were communicated
Selle seisukoha eksitavust näitas tõend, et kõiki poliise, nii Ühendkuningriigis kui ka välisriikides sõlmituid, haldas üks ja sama fond ja rahvusvaheliste poliiside jaoks ei olnud eraldi fondi, nagu väitis Equitable Life.
This point was proved wrong by evidence that all policies, UK and non-UK, were managed in the same fund and there was no separate fund for 'international policies', as claimed by EL.
Järgmise süüdistuse Equitable Life’i poolse eksitava müügi ja faktide moonutamise kohta esitas hr NASSIM (WE7), väites, et reguleerivad asutused on sihilikult jätnud kahe silma vahele tahtlikult suurendatud teadmatuse ja üldise pettusliku ning eksitava müügi, kuna vaatamata sellele, mida Equitable Life kindlustusvõtjatele teenustasude puudumise kohta rääkis, maksis ta oma töötajatele seni veel täpsustamata suurusega vahendustasu läbimüügi pealt.
Another allegation of mis-selling and misrepresentation by EL was presented by Mr. NASSIM (WE7) who claimed that the regulators have " deliberately overlooked 'incentivised ignorance' and fraudulent general mis-selling, as despite what the Society told policyholders about the absence of commission fees, it paid its staff an as yet unspecified commission on sales.
Hr NASSIM lisas, et samuti ei tea me, kas vahendustasu oli kõigi Equitable Life’i toodete jaoks sama või oli see kasumiosalusega toodete puhul suurem.
Nor do we know whether the commission was the same for all the Society’s products, or if it was greater for with-profits products.
Keeldudes üles tunnistamast ja dokumentaalselt tõestamast üldist eksitavat müüki ning mitteavalikustamist, on Equitable Life ja ametiasutused andnud tõendamise kohustuse edasi individuaalsetele kindlustusvõtjatele.
By refusing to admit or document general mis-selling and non-disclosure, the Society and the authorities have transferred the burden of proof to each individual policyholder ...
Vaevalt üllatab see kedagi, et FSA on hilinenult öelnud, et viis läbi oma uurimise ja ei leidnud, et tegemist oleks olnud Equitable Life’i poolse eksitavat müügiga, keeldudes samal ajal tõendeid avaldamast.
It is hardly surprising that the FSA has belatedly said that it has conducted its own investigation and found no case for mis-selling by the Equitable, while refusing to publish the evidence."
Hr JOSEPHS (WE69) väitis, et on olemas pidev tõendite jada, mis näitab, et Equitable Life kavatses tekitada ebaseaduslikud ja eksitavad tulemuslikkuse näitajad, mis püsiksid vähemalt 15 aastat, ja kasutada neid riukalikke tulemuslikkuse andmeid esmase vahendina uute kindlustusvõtjate saamiseks ja Equitable Life’i varade suurendamiseks.
Mr. JOSEPHS (WE69) claimed that "a continuous chain of evidence exists that demonstrates that Equitable set out to create an unlawful and misleading performance record that would survive for at least 15 years, and to use these rigged performance figures as their primary tool to bring in new policyholders and to increase the assets of the Society.
Ent võltside tulemuslikkuse näitajate tekitamiseks vajalikud meetmed õõnestasid samal ajal Equitable Life’i rahaliste vahendite turvalisust, nii et mida kauem pettused kestsid, seda suurem oli kindlustusvõtjate kahju.
However, the measures required to create the false performance figures also undermined the security of EL’s finances, so that the longer the deceptions continued, the greater was the scale of policyholders’ losses ...
Equitable Life otsustas luua soodsa ja järjepideva tulemuslikkuse statistika lihtsa võtte abil, makstes ülemäära teatud kindlustusvõtjate rühmadele, kelle kindlustusmaksed laekusid ajavahemikul 1975–1980 või enne seda.
E quitable decided to create a favourable and continuing set of performance statistics by the simple device of overpaying specific cohorts of policyholders, whose premiums were received in or prior to the years 1975-1980.
See oli ebaseaduslik, kuna rikkus Equitable Life’i juhtide usaldusel põhinevat kohustust jagada erinevate kindlustusvõtjate rühmade vahel õiglaselt.
This was unlawful since it breached the Directors’ fiduciary duty to deal fairly between groups of policyholders ...
Seeläbi põhjustasid nad kasumiosalusega fondi sihiliku puudujäägi vähemalt nelja-aastase ajavahemiku jooksul.
They thereby deliberately put the WP Fund into effective deficit over a period of at least four years.
Kindlustusvõtjatele sellest ei vihjatud.
No hint of this was given to policyholders ...
Kindlustusvõtjate enamik viibis õndsas teadmatuses oma poliiside kohal rippuvatest ohtudest ja nende sellises seisundis hoidmiseks tehti suuri jõupingutusi.
The mass of policyholders remained in blissful ignorance of the threats overhanging their policies, and strenuous efforts were made to keep them in that state.
Nende tähelepanu suunati nende „poliisifondile”, mis tähistas osakut tsentraalses tasandatud hoiustamisfondis, samal ajal kui nende poliisi koguväärtus tähistas nende tasandatud varaosakut.
Their attention was focussed on their ‘policy fund’, described as a ‘share of a central smoothed managed fund’, with their Total Policy Value representing their ‘smoothed asset share’ " .
Ka hr BAIN süüdistas tõendis H8 sõnaselgelt eksitavas müügis, kutsudes uurimiskomisjoni üles võtma arvesse 20 000 Equitable Life’i kliendi kohtlemist, kellele müüdi ajavahemikul 1995–2000 „hallatavaks pensioniks“ nimetatavat toodet ja kellest suurem osa sai ajavahemikul 2001–2005 vähe või mitte mingit hüvitist, vaatamata sellele, et nad olid ohvrid juhtumis, mis, nagu tõendid näitavad, kujutas endast koordineeritud eksitavat müüki.
In H8 Mr. BAIN also made a clear allegation of mis-selling, calling the Committee of Inquiry "to consider the treatment of 20,000 EL customers who were sold a product called 'managed pensions' between 1995 and 2000, and most of whom between 2001 and 2005 received little or no redress, despite being victims of what the evidence suggests was an orchestrated culture of mis-selling ...
Equitable Life käitus äriühinguna, kellel puudus ausus, hoolsus ja usinus, kuigi neil oli palju omakasupüüdlikku osavust.
EL behaved as a company, without integrity, care or diligence, though with a great deal of self-interested skill."
Tõendis WE81 kirjeldas hr DEPPE, kuidas ta kohtus 2003. aasta jaanuaris Equitable Life’i tegevjuhi hr Thomsoniga, küsides temalt telesaates, kuidas õnnestus Equitable Life’il ergutada kasumiosalusega seotud toodete turustamist 1998. aasta septembri järgsel ajavahemikul ilma tahtlikku pettust abiks võtmata.
In WE81 Mr. DEPPE related meeting Equitable CEO Mr. Thomson in January 2003, asking him in a televised programme "how it had been possible for Equitable to instigate the marketing of with-profits related products in the post-September 1998 period without resort to wilful deception.
Hr Thomson ei vastanud küsimusele.
He did not answer ...
Tema lõpuks saabunud kirjalik vastus teatas, et hr Deppe kaebus oli lahendatud kompromissi abil ja juhtum oli lõpetatud.
His eventual written response was to advise me that my complaint had been resolved by the 'Compromise' and the case was closed."
Tõend WE-CONF2 lisas samuti mitmeid süüdistusi eksitava müügi kohta, eelkõige potentsiaalsetele klientidele tagatud annuiteedimääraga seotud ohtudest teatamata jätmise tõttu, mille tagajärjel said kahju peamiselt uutest liitujatest kliendid, kes sõlmisid Equitable Life’i poliisi pärast 1998. aasta septembrit, st pärast seda, kui Equitable Life oli juba otsinud tagatud annuiteedimäära probleemi asjus juriidilist abi oma õigusnõustajatelt ja reguleerivatelt asutustelt.
WE-CONF2 also added a number of mis-selling allegations, in particular for omitting to represent the GAR risk to prospective customers, a fact that damaged mostly Late-Joiner policyholders who took out EL policies after September 1998, i.e. after EL had already sought legal advice on the GAR problem with its solicitors and regulators.
Tõendis WE-CONF2 selgitatakse, et kõik liikmed (uued liitujad) või vähemalt enamik neist said Equitable Life’ilt ostetava poliisiga kaasa tähtsamate tingimuste lühikokkuvõtte.
"Each of the members (Late Joiners) or at any rate most of them, received from the Society a 'Key Features' document relevant to the policy he or she was buying.
Seda nõudsid PIA (erainvesteeringute asutus) eeskirjad.
It was a requirement of the PIA rules ...
On ilmne, et need mehed (Equitable Life’i tegevjuhid) teadsid soovitusi, mida Equitable Life’i advokaadid andsid (Hymani) protsessi ja sellega seotud probleemide kohta; ja kõik nad osalesid Equitable Life’i müügipersonalile teabe andmises, et need seda omakorda levitaksid kindlustusvõtjatele ja potentsiaalsetele kindlustusvõtjatele.
It is evident that these gentlemen (EL executive directors) knew the advice the Society was receiving from its lawyers about the (Hyman) litigation and the issues surrounding it; and they were all involved in the process of providing information to the Society's sales force for dissemination to policyholders and prospective policyholders ...
1999. aasta jaanuariks oli tagatud annuiteedimäära probleemist saanud pingeline arutlusteema ajakirjanduses, kus avaldati murettekitavaid artikleid ja aruandeid.
By January 1999 the GAR problem was the subject of intense discussions in the press, which was putting out alarming articles and reports ...
On selge, et see muutis uute lepingute sõlmimise keeruliseks.
Clearly this made the writing of new business problematic.
Ometi oli uusi lepinguid vaja, kui Equitable Life tahtis sulgemist vältida.
Yet new business was required f the Society was to avoid closure ...
Uued kasumiosalusega kindlustusvõtjad vajasid kõigi sündmuste puhul rahustamist, neile ei saanud tagatud annuiteedimääraga seotud ohtudest rääkida.
New with-profits policyholders needed reassurance at all events they could not be told of the GAR risks ...
Equitable Life võttis tarvitusele tagatud annuiteedimääraga seotud ohtude tegelikust väiksemana esitamise poliitika, esitades potentsiaalsetele kindlustusvõtjatele moonutatud fakte: tähtsamate tingimuste lühikokkuvõtte jaotis „Riskitegurid“ vaikis tagatud annuiteedimääraga seotud ohtudest.
The Society adopted a policy of downplaying the GAR risks, misrepresenting the facts to prospective policyholders: the 'Risk Factors' section of the Key Features document provided being silent about the GAR risks."
Vt tõend WE-CONF2, lõiked 38–40.
see WE-CONF2, para.38-40.
Kindlustusvõtja John GALVIN (WE-FILE15) kaebas, et tema Equitable Life’i poliisi ostmise otsus põhines osaliselt Equitable Life’i kinnitusel nende tugeva majandusliku olukorra kohta, mida kinnitas rahvusvaheliselt reitinguagentuurilt Standard & Poor’s
Policyholder Mr. John GALVIN (WE-FILE15) complained that his decision to buy an Equitable Life policy was partly based on EL's reassurance of its solid financial standing confirmed by the "AA" rating obtained by the international rating agency Standard & Poor's
Tegelikult oli Equitable Life’i Standard & Poor’si reiting AA (investeerimistase) 1993–1999, alandatud reitinguks A+(väljavaade neg) alles 1999. aasta mais, seejärel langes see investeerimistasemest madalamale (BB/ väjavaade neg) alles 2000 aasta detsembris.
In fact, the S&P rating of EL was 'AA' (investment grade) from 1993-1999, downgraded to A+ (watch neg.) only in May 1999, then below investment grade (BB/watch neg.) only in December 2000.
Edasi alandati see reitinguks B 2001. aasta juunis ja CCC (kõrge krediidirisk) 2001. aasta septembris.
It was then further downgraded to B in June 2001 and CCC (high default risk) in September 2001.
Alates 21. veebruarist 2001 ei ole Standard & Poor’s enam reitingut andnud (WE-FILE22). saadud reiting AA (lisa Equitable Life’i kirjale tõendis WE-FILE15).
No credit rating has been awarded by S&P since 21 February 2002 (WE-FILE22). (annex to EL letter in WE-FILE15).
Viidates Equitable Life’i eksitavale teabele, mis ta avaldas kindlustusvõtjatele, meenutas pr KWANTES (H7), et kui Equitable Life läks tagatud annuiteedimäära küsimuses kohtusse, said nad kõik kirjad, kus neile teatati, et kõik on korras, ajakirjanduses ilmunud negatiivsed kommentaarid pole midagi, mille üle peaks muretsema, ja toimus ka muljetavaldav reklaamikampaania, mis andis kõigile turvatunnet.
Referring to misleading information from EL to policyholders, Ms. KWANTES (H7) recalled that " when Equitable went to court on the GAR issue we all received letters to inform us that everything was fine, negative comments that had appeared in the press were nothing to worry about and there was a very impressive advertising campaign which gave us all a sense of security ."
Tõendis H5 luges hr LLOYD, Equitable Life’i endine müügiesindaja Lääne-Inglismaal ajavahemikul 1995–2001, selgesõnaliselt valeks kõik süüdistused, nagu tegeleks Equitable Life’i müügipersonal eksitava müügiga, väites, et ELASi kliendid suhtusid peaaegu alati väga hästi, kui neile helistati, et poliisi iga-aastaseks läbivaatamiseks või ajakohastamiseks aega kokku leppida.
In H5 Mr. LLOYD, a former sales representative of Equitable Life in western England between 1995 and 2001, clearly dismissed all allegations of mis-selling by the Equitable sales force: "Telephoning for appointments, often to offer an annual review or a current update on policies, was nearly always welcomed by our clients.
Uudised olid tihti head ning uute investeeringute soovitamine ei olnud raske.
The news was often good and it was not difficult to propose new investments.
Hr Lloydi sõnul mainisid kliendid sageli, et nende teised teenusepakkujad ei pakkunud sama tasemega teenindust.
The clients often commented on how their other providers did not offer the same level of service ...