natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia” ettepaneku seada ELi jaoks viis suurt eesmärki, sealhulgas eesmärgi vähendada vaesuse ohus elavate inimeste arvu 20 miljoni inimese võrra; tuletab meelde, et see tähendab taganemist Lissaboni strateegia esialgsetest eesmärkidest, mida ei suudetud kahjuks saavutada (vaesuse kaotamine); on arvamusel, et vaesus ja sotsiaalne tõrjutus tuleb kaotada tõsiseltvõetavate, konkreetsete ja siduvate meetmetega; on arvamusel, et see eesmärk on liiga tagasihoidlik ning ei tohi loobuda eesmärgist kaotada Euroopast vaesus; on seisukohal, et selleks tuleb võtta asjakohaseid meetmeid ning sellele absoluutväärtuses eesmärgile tuleb lisada eesmärk vähendada vaesust igas liikmesriigis, et julgustada iga liikmesriiki osalema kõnealuse eesmärgi saavutamisel, ja muuta see usutavaks asjakohaste meetmetega, pidades silmas abivajajaid toetavate poliitikameetmete tõhusust; on arvamusel, et see eesmärk tuleb saavutada konkreetsete ja asjakohaste meetmetega, eelkõige miinimumsissetuleku tagamise kavade kasutuselevõtmisega kõigis liikmesriikides;
Notes that, in its communication entitled ‘Europe 2020: a strategy for a smart, sustainable and inclusive growth’, the Commission proposes setting five headline targets for the EU, one of which is to reduce the number of people at risk of poverty by 20 million; points out that this target falls short of the initial ambitions of the Lisbon Strategy (to overcome poverty), which, regrettably, have not been achieved; believes that poverty and social exclusion must be eradicated by credible, concrete and binding measures; believes that this target is too low and that the objective of a poverty-free Europe must not be abandoned; takes the view that, in order to achieve this goal, appropriate measures should be taken and this absolute target should be combined with a target for reducing poverty in each Member State, in order to encourage every Member State to contribute to the task of achieving it, and should be made more credible with appropriate measures, particularly as regards the effectiveness of policies targeting those in need; believes that this target should be achieved through concrete and appropriate measures, in particular through the introduction of minimum income schemes by all EU Member States;
32. on seisukohal, et iga liikmesriigi kohus on võtta kõik asjakohased meetmed, et vältida oma kodanike sattumist raskesse rahalisse olukorda, hoides ära ülemäärase võlakoorma tekkimise, eriti pangalaenude kasutamise puhul, kaaludes selliste pankade ja finantsasutuste maksustamist, kes on nõus maksejõuetutele inimestele laenu andma;
Regards it as the duty of every Member State to take all appropriate measures to protect their citizens against extreme financial vulnerability by ensuring that they do not take on excessive levels of debt, in particular in the form of bank loans, for example by taxing the banks and financial institutions which agree to lend to persons who are not creditworthy;
34. on seisukohal, et erinevad kogemused miinimumsissetuleku ja igaühe jaoks tingimusteta põhisissetuleku tagamise valdkonnas koos täiendavate sotsiaalse kaasamise ja sotsiaalkaitsemeetmetega näitavad, et need on tõhusad vahendid vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemiseks ja kõigile inimväärse elu tagamiseks; palub seetõttu komisjonil teha algatusi, et toetada liikmesriikides teisi, parimate tavadega arvestavaid ja liikmesriike innustavaid kogemusi, mis võimaldavad igal üksikul liikmesriigil vaesuse kaotamise eest võitlemise meetmena tagada vaesust vältida aitava piisava miinimum- ja põhisissetuleku eri mudelite kasutuselevõtmise ning sotsiaalse õigluse ja võrdsed võimalused kõigile kodanikele, kelle abivajadust tuleb vastavas piirkondlikus kontekstis tõestada, järgides subsidiaarsuse põhimõtet ning jätmata seejuures tähelepanuta iga liikmesriigi eripärasid; on seisukohal, et komisjoni algatustele peaks järgnema tegevuskava, mis on mõeldud liikmesriikides miinimumsissetuleku tagamise Euroopa algatuse elluviimise toetamiseks, järgides liikmesriikide eri tavasid, kollektiivlepinguid ja õigusakte, et saavutada järgmised eesmärgid:
Believes that the various experiments with minimum incomes and with a guaranteed basic income for everyone, accompanied by additional social integration and protection measures, show that these are effective ways of combating poverty and social exclusion and providing a decent life for all; therefore calls on the Commission to prepare an initiative to support further experiments in the Member States, taking into account and promoting best practices, and ensuring various individually guaranteed poverty-preventing adequate minimum and basic income models as a means of fighting to eradicate poverty and guarantee social justice and equal opportunities for every individual whose need can be established on the basis of the relevant regional yardstick, in keeping with the subsidiarity principle, and without calling into question the specific situations in each Member State; takes the view that this Commission initiative should lead to the drawing-up of an action plan, designed to accompany the implementation of a European initiative on minimum income in the Member States, in accordance with different national practices, collective bargaining and Member States' legislation, in order to achieve the following objectives:
– kehtestada miinimumsissetuleku tagamise kavade kõlblikkus- ja juurdepääsutingimuste ühtsed standardid ja näitajad;
- setting common standards and indicators on the eligibility and accessibility conditions for the minimum income schemes,
– määrata kindlaks kriteeriumid, mille põhjal hinnata, millised institutsionaalsed ja territoriaalsed tasandid – sealhulgas sotsiaalpartnerite ja asjakohaste sidusrühmade kaasatus – võiksid olla miinimumsissetuleku tagamise kavadega seonduvate meetmete rakendamisel kõige sobivamad;
- setting criteria to evaluate which institutional and territorial levels - including the involvement of social partners and relevant stakeholders - could be most appropriate to implement the minimum income scheme measures,
– määrata kindlaks ühtsed näitajad ja võrdlusalused, et hinnata vaesuse vastu võitlemise poliitika tulemusi, mõju ja tõhusust;
- setting common indicators and benchmarks for the assessment of the results, outcomes and effectiveness of policy against poverty,
– tagada parimate tavade tõhus vahetamine ja järelevalve;
- ensuring follow-up and effective exchange of best practices;
36. on arvamusel, et komisjoni algatuses miinimumsissetuleku tagamise kohta tuleb arvesse võtta soovitust 92/441/EMÜ, milles tunnustatakse „inimese põhiõigust saada inimväärseks eluks piisavaid toimetulekuvahendeid ja sotsiaalabi”, ning rõhutab, et sissetulekutoetuse kavade keskne eesmärk peab olema inimeste vaesusest välja aitamine, võimaldades neil elada inimväärselt, see hõlmab õigust saada väärikat invaliidsuspensioni ja vanaduspensioni; soovitab komisjonil sel eesmärgil välja töötada ühtne meetod elatusmiinimumi ja elukalliduse arvutamiseks (kaupade ja teenuste ostukorv), et vaesuse taseme näitajad oleks võrreldavad, ja määrata kindlaks sotsiaalse sekkumise meetodid;
Believes that the Commission initiative on a guaranteed minimum income should take account of Recommendation 92/441/EEC, which recognises 'the fundamental right of the individual to sufficient resources in respect of human dignity', while insisting that the central objective of income support schemes should be that of taking people out of poverty and allowing them to live a decent life, decent invalidity and retirement pensions being included; with this in view, recommends that the Commission consider establishing a common method for calculating a minimum survival income and a cost-of-living minimum (a 'shopping-basket' of goods and services), with a view to ensuring the availability of comparative measurements of poverty levels and establishing means of social intervention;
45. on seisukohal, et seoses vaesuse vähendamise poliitikaga, mis kaasneb piisava miinimumsissetuleku kehtestamisega liikmesriikides, tuleks muuta avatud koordineerimismeetodit, et võimaldada tõelist heade tavade vahetust liikmesriikide vahel;
Takes the view that, in respect of the poverty reduction policies which accompany the establishment of an adequate minimum income in the Member States, the open method of coordination should be revised in order to make for a genuine exchange of best practices among the latter;
51. väljendab kahetsust selle üle, et mõned liikmesriigid ei arvesta nõukogu soovitusega 92/41/EMÜ, milles tunnustatakse „inimese põhiõigust saada inimväärseks eluks piisavaid toimetulekuvahendeid ja sotsiaalabi”;
Deeply regrets that some Member States appear not to have regard to Council Recommendation 92/441/EEC, which recognises the 'basic right of a person to sufficient resources and social assistance to live in a manner compatible with human dignity';
55. kutsub liikmesriike ja komisjoni üles võtma meetmeid noorte ja eakate integreerimiseks tööturule, sest need on haavatavad rühmad, keda mõjutab tugevalt praegusest majanduslangusest tingitud töökohtade vähesus;
Urges the Member States and the Commission to take measures for the integration of younger and older people into the labour market, since these are vulnerable groups that are severely affected by the lack of jobs in the present recession;
57. rõhutab, et ehkki enamikul ELi 27 liikmesriigist on riiklikud miinimumsissetuleku tagamise kavad, on riike, kellel neid ei ole; kutsub liikmesriike üles kehtestama sotsiaalse kaasatuse edendamiseks vaesust vältida aitava miinimumsissetuleku tagamise kavad ning jagama parimaid tavasid; tunnistab, et sotsiaalabi andmisel on liikmesriikide kohus tagada, et kodanikud mõistavad oma õigusi ja on suutelised neid kasutama;
Points out that, while most Member States in the EU-27 have national minimum income schemes, several do not; calls on the Member States to provide for poverty-preventing guaranteed minimum income schemes for social inclusion, and urges them to exchange best practice; recognises that, where there is provision of social assistance, Member States have a duty to ensure that citizens understand and are able to obtain their entitlements;
Vaesus ja sotsiaalne tõrjutus
Poverty and social exclusion
Viimased andmed vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse kohta avaldas Eurostat
Poverty and social exclusion figures were recently published by Eurostat
Elutingimused 2008. aastal – Eurostat, 18.1.10.
Living conditions in 2008, Eurostat, 18.1.10.
2010. aasta jaanuari uuringus, mis käsitles elutingimusi 2008. aastal ( vt tabel I ).
(January 2010) with regard to living conditions in 2008 (see Table I).
Sellest uuringust nähtub, et vaatamata kõikidele avaldustele vaesuse vähendamise kohta on sotsiaalne ebavõrdsus süvenenud ning Euroopa Liidus on vaesuse ohus ligikaudu 85 miljonit inimest (17% umbes 500 miljonist Euroopa Liidu elanikust elas 2008. aasta lõpus allpool vaesuspiiri, isegi pärast sotsiaaltoetusi
These figures show that, despite all the statements on eliminating poverty, social inequalities have worsened and around 85 million people are at risk of poverty in the European Union (at the end of 2008, 17% of the 500 million inhabitants of the European Union were living below the poverty threshold, even after social transfers)
Vaesuspiiriks on arvestatud igas riigis 60% selle riigi keskmisest tulust, mis on väiksem kui keskmine sissetulek. ), samas kui 2005. aastal oli see näitarv 16% ja 2000. aastal EL-15 riikides 15%.
The national poverty threshold is set at 60% of the national median income, which is less than the average income. , whereas in 2005 this percentage was 16% and in 2000 it was 15% in the EU-15.
Vaesuse ohu määr on laste ja kuni 17-aastaste noorte jaoks kõrgem kui kogu elanikkonna jaoks ning see ulatus 2008. aastal EL-27 riikides 20%ni, teisisõnu on iga viies laps ja noor vaesuse ohus, kusjuures kõige kõrgem oli see määr Rumeenias (33%), Bulgaarias (26%), Itaalias ja Lätis (25%), Hispaanias (24%), Kreekas, Portugalis, Leedus ja Ühendkuningriigis (kõigis 23%) ja Poolas (22%); kõige madalam oli see määr Taanis (9%), Sloveenias ja Soomes (mõlemas 12%).
The at-risk-of-poverty rate for children and young people up to 17 years is higher than for the total population, reaching 20% in the EU-27, i.e. one in five children and young people are victims of poverty, with the highest rates being recorded in Romania (33%), Bulgaria (26%), Italy and Latvia (both 25%), Spain (24%), Greece, Portugal, Lithuania and the United Kingdom (all 23%) and Poland (22%).
Samal ajal suureneb vaeste töötajate arv.
However, the number of poor workers is also increasing.
Üle 19 miljoni töötava inimese elab vaesuses.
More than 19 million workers live in a state of poverty.
Selleks et saada sotsiaalsest tõrjutusest Euroopa Liidus ulatuslikumat ülevaadet, on võimalik vaesuse ohu määra, mis on suhteline mõõtühik, täiendada materiaalse vara puudumise määraga, mis mõõdab sotsiaalset tõrjutust absoluutsemas väärtuses.
In order to draw a broader picture of social exclusion in the European Union, the at-risk-of-poverty rate, which is a relative measure, can be complemented by the material deprivation rate, which describes social exclusion in more absolute terms.
Materiaalse vara puudumise määra määratletakse kui üheksast materiaalsest kategooriast kolme soovimatut puudumist.
The material deprivation rate is defined as the enforced lack of at least three of nine items.
Need üheksa kategooriat, mis moodustavad selle näitaja, on järgmised:
The nine items included in this indicator are:
– ettenägematu kulutusega toimetuleku võime;
- ability to face unexpected expenses;
– võimalus veeta üks nädal puhkust aastas väljaspool elukohta;
- ability to pay for one week annual holiday away from home;
– võlgnevuste olemasolu (hilinemine kodu- või autolaenu maksete või muude arvete tasumisel);
- existence of arrears (mortgage payments, car loan payments or other bills in arrears);
– võimalus süüa iga päev liha, kala või samaväärse taimetoidu koostisega eine;
- capacity to have a meal with meat, fish or vegetarian equivalent every day;
– võimalus oma elukohta piisavalt kütta;
- capacity to keep home adequately warm;
– pesumasina omamine;
- possession of a washing machine;
– värviteleviisori omamine;
- possession of a colour television;
– telefoni omamine;
- possession of a telephone;
– isikliku sõiduki omamine.
- possession of a personal car.
Nagu võib näha tabelist II , oli materiaalse vara puudumise määr Euroopa Liidus 2008. aastal samuti 17%, kuid see oli palju kõrgem kümnes liikmesriigis: 51% Bulgaarias, 50% Rumeenias, 37% Ungaris, 35% Lätis, 32% Poolas, 28% Slovakkias, 27% Leedus, 23% Küprosel ja Portugalis, 22% Kreekas.
As can be seen in Table II, in 2008 in the European Union, this material deprivation rate was also 17%, but was much higher in 10 Member States: 51% in Bulgaria, 50% in Romania, 37% in Hungary, 35% in Latvia, 32% in Poland, 28% in Slovakia, 27% in Lithuania, 23% in Cyprus and Portugal, and 22% in Greece.
Väga oluline on integreerida vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vältimine ja nende vastu võitlemine teistesse poliitikavaldkondadesse, tagades juurdepääsu avalikele teenustele, kvaliteetsetele ja õigustega töökohtadele ning sissetulekule, mis võimaldaks elada inimväärselt.
Preventing and combating poverty and exclusion must be incorporated in other policies, with a guarantee of universal access to public services, high-quality jobs with rights and an income allowing people to live with dignity.
See nõuab Euroopa Liidu praeguse poliitika muutmist ja ümberkujundamist.
This means that we must change and break with the EU’s current policies.
Ei tohi unustada, et vastavalt hiljutisele Eurobaromeetri uuringule ELi kodanike hoiakute kohta seoses vaesusega on valdav enamus (73%) seisukohal, et vaesus on tema riigis levinud probleem, 89% nõuab oma valitsuselt kiiret tegutsemist selle vastu võitlemiseks ning 74% ootab, et ka EL astuks selles suhtes otsustavaid samme.
It should also not be forgotten that, according to a recent Eurobarometer survey of attitudes of EU citizens to poverty, the vast majority (73%) consider that poverty is a widespread problem in their country, 89% want urgent action by their government to tackle the problem and 74% expect the EU to also play an important role in this context.
Vaesuse vastu võitlemise Euroopa aasta
European Year for Combating Poverty
Euroopa Komisjoni sotsiaalmeetmete kavas aastateks 2005–2010 esitati ettepanek nimetada 2010. aasta vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aastaks eesmärgiga kinnitada ja tugevdada ELi poliitilisi jõupingutusi Lissaboni strateegia alguses, et „anda otsustav panus vaesuse kõrvaldamisse”.
The European Commission’s Social Agenda 2005-2010 proposed to designate 2010 as the ‘European Year for Combating Poverty and Social Exclusion’, with the stated objective of reaffirming and strengthening the political commitment of the EU at the start of the Lisbon Strategy to making ‘a decisive impact on the eradication of poverty’.
Eurostati uuringus
The Eurostat study
„Combating poverty and social exclusion – a statical portrait of the European Union 2010” (Vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemine – statistiline ülevaade Euroopa Liidust aastal 2010). vaesuse ohu kohta 2007. aastal vanuse- ja soorühmade kaupa enne ja pärast sotsiaaltoetusi täheldatakse sotsiaaltoetuste tähtsust vaesuse vältimisel, sellest hoolimata on kõige suuremas ohus tööpuuduse, ebakindla töösuhte ja madalapalgalise töö, palga osas diskrimineerimise ning madalamate pensionide ja vanaduspensionide tõttu jätkuvalt naised ja lapsed (vt alljärgnevast tabelist).
'Combating poverty and social exclusion – a statistical portrait of the European Union 2010'. for 2007 on the risk of poverty before and after social transfers, by age and gender, highlights the importance of social transfers in preventing poverty, although women and children continue to be the worst affected, due to unemployment, precarious and low-paid jobs, and wage and pension discrimination (see table below).
Vaesuse oht enne sotsiaaltoetusi
Before social transfers – risk of poverty
Alla 18-aastased
Under the age of 18
Üle 65-aastased
Over the age of 65
Vaesuse oht pärast sotsiaaltoetusi
After social transfers – risk of poverty
Tuleb arvesse võtta vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aasta järgmisi eesmärke ja juhtpõhimõtteid: õiguste tunnustamine, ühine vastutus ja osalus, ühtekuuluvus, kohustuste võtmine ja konkreetsed meetmed.
The objectives and guiding principles of the European Year for Combating Poverty, which are recognition of rights, shared responsibility and participation, cohesion, commitment and concrete action, should be taken into account.
Tuleb võtta konkreetseid meetmeid nende eesmärkide integreerimiseks üldisesse poliitikasse Euroopa Liidu ja liikmesriikide tasandil, kaasa arvatud majandus- ja sotsiaalkriisiga toimetulekuks võetavad meetmed, et anda neile eesmärkidele praktiline sisu ja saavutada konkreetsed tulemused vaesuse vähendamisel.
Concrete measures are needed, at both EU and Member State level, to include these objectives in general policies, including in measures to tackle the economic and social crisis, so that these policies have a practical content and concrete effects in terms of eliminating poverty.
Teiselt poolt tuleb märkida, et Euroopa Liit võttis kohustuse täita aastatuhande arengueesmärgid ja järgida ÜRO resolutsiooni, millega kuulutati välja ÜRO teine aastakümme vaesuse kaotamiseks (2008–2017).
Furthermore, it should be noted that the European Union has committed to achieving the UN Millennium Development Goals and complying with the Resolution proclaiming the Second United Nations Decade for the Eradication of Poverty (2008-2017).
Kahjuks ei kajastu see komisjoni dokumendis „Euroopa Liidu 2020. aasta strateegia”, mis piirdub seisukohaga, et ELi üks viiest suurest eesmärgist on vähendada vaesuse ohus elavate inimeste arvu 20 miljoni inimese võrra.
Regrettably, this commitment is not included in the European Commission’s ‘Europe 2020’ strategy document, which simply announces that removing the risk of poverty for 20 million people is one of the EU’s five headline targets.
See ettepanek ei tähenda seega mitte ainult taganemist Lissaboni strateegia algsetest eesmärkidest, vaid takistab ka lähenemist aastatuhande arengueesmärkidele vähendada allpool vaesuspiiri elavate inimeste osakaalu poole võrra.
However, this proposal not only represents a backward step with regard to the initial objectives of the Lisbon Strategy, but also prevents us even getting close to the Millennium Development Goals of halving the number of people living below the poverty threshold.
Seetõttu on vaja seda eesmärki vähemalt kahekordistada ja muuta see usutavaks asjakohaste meetmetega.
As a result, this target should be at least doubled and made more credible with appropriate measures.
Tuleb panustada sotsiaalse integratsiooni ja kaasatuse edendamisele, et tagada põhiliste inimõiguste kaitse, ning selgete kohustuste võtmisele vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemiseks võetavate Euroopa Liidu ja liikmesriikide poliitikameetmete kujundamisel, tagades üldise juurdepääsu põhilistele avalikele teenustele ja õiguse tervishoiule, haridusele ja kutsekoolitusele, eluasemele, sotsiaalkaitsele, õigustega töökohtadele, õiglasele palgale, inimväärsetele pensionidele ja piisavale sissetulekule kõigi jaoks.
We need to ensure the promotion of social integration and inclusion, in order to guarantee protection of fundamental human rights, and we need clear commitments to draw up EU and national policies to combat poverty and social exclusion, by ensuring universal access to essential public services and the right to health, vocational education and training, housing, social protection, employment with rights, fair wages, decent pensions and an adequate income for everyone.
Vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse kompleksne olemus nõuab sotsiaalset lähenemisviisi, mille eesmärk on saavutada makromajanduslike poliitikameetmete jätkusuutlikkus kriisist väljumise strateegia ning majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse lahutamatu osana.
The multidimensional nature of poverty and social exclusion means that there must be a social dimension ensuring the social sustainability of macroeconomic policies as an integral part of the crisis exit strategy and economic and social cohesion.
See eeldab prioriteetide ja poliitikameetmete, eelkõige rahanduspoliitika, sealhulgas stabiilsuse ja kasvu pakti, konkurentsipoliitika, siseturu-, eelarve- ja maksupoliitika muutmist.
This implies changing monetary priorities and policies, among others, including in the Stability and Growth Pact, and also competition policies, internal market policies, and budgetary and fiscal policies.
Samuti tuleb seada üldine eesmärk, pidades esmatähtsaks majanduslikku ja sotsiaalset ühtekuuluvust ning põhiliste inimõiguste kaitset, see eeldab majandus-, tööhõive-, sotsiaal- ja keskkonnapoliitika tasakaalu ning rikkuse ja tulude õiglast ümberjagamist.
A global objective also needs to be established, prioritising economic and social cohesion and the protection of fundamental human rights, which implies a balance between economic, employment, social and environmental policies and a fair redistribution of income and wealth.
Miinimumsissetuleku roll vaesuse vastu võitlemisel ja sotsiaalse kaasatuse edendamisel
Role of minimum income in combating poverty and promoting social inclusion
Juba nägime, et parim viis vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemiseks on ennetamine, mis nõuab
We have already seen that the best way of combating poverty and social exclusion is to prevent them, which means that we must: whereas it is necessary for this purpose:
– töökohtade ja palkade kvaliteedi kui arengu ja kriisist väljumise põhialuse parandamist;
- improve the quality of jobs and wages, which forms the fundamental basis for development and recovery from the crisis;
– seda, et kehtestatakse tõeline õigus sissetulekule, mida peetakse sotsiaalseks põhiinvesteeringuks;
- establish a genuine right to income, regarded as a basic social investment;
– õiglaste vanaduspensionide, pensionide ja peretoetuste tagamist;
- guarantee decent pensions and family benefits;