natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Selleks et paremini hinnata elukindlustust reguleerivate asutuste vastavust ühenduse õigusaktidele Ühendkuningriigis ja teistes asjaomastes liikmesriikides, kutsus uurimiskomisjon mitmeid eksperte ja tunnistajaid üles esitama komisjonile suulisi ja kirjalikke tõendeid Equitable Life’i juhtumi kohta
In order better to assess the life insurance regulators' compliance with the Community law provisions in the UK and the other Member States concerned, the Committee of Inquiry invited a number of experts and witnesses to present the committee with oral and written evidence on the Equitable Life case
Tuletame meelde, et käesolevas raportis kasutatud lühendid komisjonile esitatud tõendite kohta on järgmised :
We recall the abbreviations used in this report for evidence submitted to the Committee :
H # = EQUI kuulamisel esitatud suuline tõend; WS # = EQUI seminaridel esitatud suuline tõend;
H # = oral evidence given at EQUI Hearing; WS # = oral evidence given at EQUI Workshop;
WE # = EQUI avalikul veebisaidil avaldatud kirjalik tõend; ES # = välisekspertiis;
WE # = written evidence filed on EQUI website accessible to public; ES # = external study;
WE-FILE # = veebisaidil avaldamata kirjalik tõend; WE-CONF # = konfidentsiaalne kirjalik tõend. .
WE-FILE # = written evidence not filed on website; WE-CONF # = confidential written evidence. .
Kutsutud tunnistajate seas olid individuaalsed kindlustusvõtjad ja kindlustusvõtjate ühenduste esindajad, valitsuse esindajad, praeguste ja eelmiste Ühendkuningriigi, Iirimaa ja Saksamaa elukindlustust reguleerivate asutuste vanemametnikud, komisjoni esindajad, elukindlustuse, pensionikindlustuse ja raamatupidamisekspertiisi aktuaarid ja eksperdid, samuti muud eksperdid või sidusrühmad, sealhulgas Equitable Life’i praegune juhtkond.
Witnesses invited included individual policyholders and representatives of policyholder associations, government representatives, senior officers of present and past life insurance regulators in the UK, Ireland and Germany, representatives of the Commission, actuaries and experts in life insurances, annuities and forensic accounting, as well as other experts or stakeholders, including the current management of Equitable Life.
Vastavalt hr THOMSONi, Equitable Life’i praeguse tegevjuhi 2001. aastal esitatud andmetele, tundis ligikaudu 1,5 miljonit inimest huvi Equitable Life’i kasumiosalusega fondide vastu; see hõlmas umbes 8000 kasumiosalusega kindlustusvõtjat Iirimaal ja umbes 4000 kasumiosalusega kindlustusvõtjat Saksamaal.
According to data provided by Mr. THOMSON, current Chief Executive of Equitable Life, in 2001 " roughly 1.5 million people had an interest in the Society's with-profits fund; this included about 8.000 with-profits policyholders in Ireland and about 4.000 with-profits policyholders in Germany .
Lisaks müüdi umbes 6500 rahvusvahelist poliisi Equitable Life’i Guernsey büroos üksikisikutele üle kogu maailma, kellest mõned elavad Euroopas (WE47).
In addition there were approximately 6.500 international policies sold through the Society's Guernsey office to individuals resident throughout the world, some of whom will be in Europe "(WE47).
Equitable Life’i rahvusvaheliste kindlustusvõtjate kohta pakkus hr SEYMOUR (WE53) täpsemaid andmeid, väites et Equitable Life’il oli 1990ndate lõpus 13 405 kindlustusvõtjat väljastpoolt Ühendkuningriiki, kes olid pärit 13 erinevast ELi liikmesriigist.
Regarding Equitable Life's international policyholders, Mr. SEYMOUR (WE53) offered more precise data, stating that the Society had in the late 90s " 13.405 policyholders outside the UK , residing in 13 different EU Member States.
Kokku 12 425 kindlustusvõtjat ELi liikmesriikides (Iirimaa, Saksamaa, Belgia, Austria, Taani, Soome, Prantsusmaa, Kreeka, Itaalia, Luksemburg, Madalmaad, Portugal, Hispaania, Rootsi) ja 980 Ühendkuningriigi piirkondades (Kanalisaared, Man, Gibraltar).
In all, 12.425 policyholders in EU Member States (Ireland, Germany, Belgium, Austria, Denmark, Finland, France, Greece, Italy, Luxembourg, Netherlands, Portugal, Spain, Sweden) and 980 in UK-dependencies (Channel Islands, Isle of Man, Gibraltar). "
Teiste tunnistajate esitatud tõendid keskendusid mitmetele põhiteemadele, mida võib liigitada järgmiselt:
The evidence presented by other witnesses focused on a number of key issues which can be grouped as follows:
Väidetav hooletus usaldatavusnormatiivide ja järelevalve valdkonnas
Negligence in prudential regulation and supervision
Tunnistajad esitasid vastandlikke seisukohti (hagejad, mõjutatud kindlustusvõtjad või kindlustusvõtjate tegevusrühmade esindajad), rõhutades mitmeid tõsiseid muresid ja kaebusi seoses Ühendkuningriigi kindlustust reguleerivate asutustega, samuti teiste asjaomaste liikmesriikide reguleerivate asutustega.
Converging views were expressed by witnesses (petitioners, affected policyholders or representatives of policyholders' action groups) in highlighting a number of wide-ranging concerns and complaints against the UK insurance regulators, as well as regulators in other Member States concerned.
Antud teemal esitasid komisjoni poolt uurimises arvesse võetud suulisi ja kirjalikke tõendeid: Tom LAKE, John NEWMAN ja Paul BRAITHWAITE EMAGi
On this specific issue, oral and written evidence considered by the Committee of Inquiry were submitted by Tom LAKE, John NEWMAN and Paul BRAITHWAITE on behalf of EMAG
Oma avaldustes süüdistasid nad (erineval määral) Ühendkuningriigi reguleerivaid asutusi selles, et nad ei täitnud nõuetekohaselt oma reguleerimisalaseid ülesandeid Equitable Life’i suhtes ja selles, et nad suhtumine oli aastate jooksul hooletu, nad ei tuvastanud ja ei reageerinud mitmetele selgetele hoiatusmärkidele Equitable Life’i usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalves.
In their statements they have - to different degrees - accused the UK regulators of failing to exercise properly their regulatory functions in respect of Equitable Life and of negligently failing, over a number of years, to recognize, and to react to, a number of clear warning signs in the prudential supervision of Equitable Life.
Artiklis sätestatakse samuti, et järelevalvaja peab heastama kindlustatud isikute huve kahjustavad rikkumised.
It also states that the supervisor had to “remedy any irregularities prejudicial to the interests of the assured persons”.
Esindades kindlustusvõtjate tugirühma, väitis pr KWANTES (H7), et Ühendkuningriigi valitsus oli üks peamistest kolmanda elukindlustusdirektiivi toetajatest 1990ndate alguses ja nõudis jõuliselt kindlustussektori reguleerimist.
Representing a policyholders' support group, Ms. KWANTES (H7) claimed that " the UK government was one of the main backers of the Third Life Directive in the early 1990s and were very insistent on robust regulation of the Life Industry.
Kümme aastat hiljem öeldi neile, et reguleerimine oli üksnes „leebe”, mida iganes see ka tähendas.
A decade later we are told that the regulation was only 'light touch', whatever that means.
Pr KWANTESi arvates tuleb kas reguleerida või mitte reguleerida, poolikult ei saa tegutseda.
In my opinion you either regulate or you don't regulate, there is no half-way house."
Tõendis WE7 väitis hr NASSIM, et reguleerivad asutused kulutasid liiga palju aega vaidlemisele selle üle, millistel tingimustel võivad nad kasutada oma kaalutlusõigust, ning tegelikkuses ei kasutanud seda kunagi, kui üldine olukord seda nõudis.
In WE7 Mr. NASSIM claimed that " the regulators spent over-much time debating the circumstances under which they might use their discretionary powers and in the event never used them when the overall situation required them to do so.
Selle tulemusena ei tuvastanud nad ega reageerinud selle olukorra arengu mitte ühelgi olulisel järjestikusel etapil.
As a result they did not recognise or react to any of the important successive stages in the development of that position."
Tõendis H8 väitis hr BAIN, et järelevalve puudumise tõttu uskus Equitable Life, et ta võib teha, mis talle meeldib, kuna tegutseb reguleerimata valdkonnas.
In H8 Mr. BAIN claimed that " lack of supervision allowed Equitable Life to believe it could do whatever it liked, because it was operating in a regulation-free zone."
Ühendkuningriigi parlamendi alamkoja rahanduskomisjonile esitatud märgukirjas esile, et ajalooliselt ei peljanud Equitable Life paljastada oma suhteliselt väikest maksevõimet, vaid esitles seda selle asemel kui oma tõhusa lähenemisviisi soovitud tulemust, et tagastada kindlustusvõtjatele nende kindlustusmaksete pealt teenitud tootlikkuse suurusega võimalikult sarnane osa.
see WE58 for more details. highlighted how " Equitable historically did not shy away from revealing its relatively thin solvency cover but, instead, promoted it as the desirable outcome of what it viewed as its virtuous approach to returning to policyholders as high as possible a proportion of the returns earned on their premiums.
Võttes arvesse selle ulatuslikku kajastamist meedias, oleme seisukohal, et tõenäoliselt paljud inimesed, kes hakkasid kindlustusvõtjateks viimase kahekümne aasta jooksul ... olid teadlikud Equitable Life’i filosoofiast mitte suurendada ega säilitada olulist lisamaksevõimet.
Given the wide reporting of this in the media, we think it likely that many persons who became policyholders during the past two decades ... would have been aware of EL's philosophy on not accruing and maintaining substantial excess solvency.
Equitable Life’i suhteliselt väikese maksevõime mõte seisnes selles, et Equitable Life kavatses alati näidata teistest kindlustusseltsidest rohkem majanduslikku ebaõnne, kas siis halbade uudiste näol aktiva poolel investeerimisturu kehvade tingimuste tõttu või passiva poolel kohustuste ootamatu inflatsiooni tõttu, mida põhjustas näiteks reguleeriv sekkumine.
The point about EL's relatively thin solvency cover is that it always was going to be more exposed than most other life offices to financial adversity, whether in the form of bad news on the asset side in the event of poor investment market conditions, or on the liability side in the event of unplanned liability inflation brought on by issues such as regulatory intervention".
Equitable Life’i endine müügiesindaja hr LLOYD (H5) tundis, et isegi Equitable Life’i müügipersonali vedas Equitable Life’i juhatus alt.
The former Equitable Life sales representative Mr. LLOYD (H5) felt that even the Equitable's sales force were all " let down by the board of Equitable Life ...
Hr Lloydi kohuseks oli rääkida kindlustusvõtjatele ja müügipersonalile riskidest, mis olid seotud täiendavate summade lisamisega olemasolevatesse kasumiosalusega fondidesse, ning sellest, et need riskid selguvad 1998. aastaks ja võimaluse korral varemgi.
It had the duty to tell the policyholders and the sales staff about the risks associated with adding further sums to the existing with-profits fund, and those risks should have been known by 1998, and possibly sooner ...
Vastates nendele süüdistustele, hindas FSA esindaja hr STRACHAN
Replying to these allegations, the FSA representative Mr. STRACHAN
FSA oluliste jaemüügigruppide osakonna direktor.
Director of the Major Retail Groups Division at the FSA.
(H4) kaebusi järgmiselt: need peegeldavad arusaamatust seoses sellega, mida reguleerivad asutused oleksid võinud või pidanud saavutama Equitable Life’i juhtumi osas.
(H4) considered the complaints "reflect a misunderstanding of what the regulators could or should have achieved in a case such as Equitable Life."
Samas tuletas ta meelde, et FSA riskipõhine järelevalve tunnistab, et reguleerimissüsteem ei saa ega või seada eesmärgiks kõigi läbikukkumiste vältimist.
He equally recalled that FSA's " risk based supervision accepts that a regulatory system neither can nor should aim at avoiding all failures ...
Hr Strachan ütles, et nad ei püüdle sellise korra alusel tegutsemise poole, kus firmal ei õnnestu eksisteerida, kuna tunnistavad, et selline kord ei ole soovitatav ega saavutatav vaba turumajanduse tingimustes.
We are not seeking to operate a regime in which firm failures do not occur, since we recognise that such a regime is neither desirable nor possible to achieve in a free market economy.
Selline põhimõte iseloomustab Ühendkuningriigi praegust ja eelmist lähenemisviisi kindlustussektori reguleerimisele, lisab hr Strachan.
This key principle characterises both the UK 's current and former approach to insurance regulation."
Sellele positsioonile kajas vastu Ühendkuningriigi riigikassa esindaja hr MAXWELL
This position was echoed by the UK Treasury representative Mr. MAXWELL
HMT finantsteenuste poliitika direktor.
Director for Financial Services Policy at HMT.
(H4), kes väitis, et reguleerimine ei olnud paigalseisev.
(H4) who stated that " regulation was not static.
Areng toimus nii õigusloomega seotud poliitika kui ka reguleerimispoliitika tasandil vastavalt turu arengule, aga nimetatud kord ei taotle endiselt kõigi reguleeritud firmade läbikukkumiste või probleemide vältimist.
There was evolution at both the legislative and regulatory policy level as the market evolved, but the regime did not, and still does not, seek to prevent all failures of or problems with regulated firms ...
Kui 1998. aastal selgus, et Equitable Life ei olnud eraldanud selgeid varusid pensionitagatistele oma reservide seadmisel, reageeris riigikassa kiirelt ja kindlakäeliselt.
When it became clear in 1998 that Equitable Life had made no explicit provision for annuity guarantees when setting its reserves, the Treasury reacted swiftly and firmly."
Sarnase märkuse tegi hr McELWEE (H3), kes väitis, et tehnilisest vaatenurgast ei ole turuprobleemid vasturääkivad heale järelevalvekorrale, ning hr BJERRE-NIELSEN (H7), kes ütles, et tema ei arva, et nad reguleerivate asutustena või järelevalve teostajatena suudavad tagada, et mitte kunagi ei juhtu kriise, krahhe, läbikukkumisi või kaebusi.
A similar note had been struck by Mr. McELWEE (H3) when stating that from a technical point of view " market failure is not inconsistent with a good supervisory regime" and by Mr. BJERRE-NIELSEN (H7) saying " I do not think that we as regulators or supervisors are able to guarantee that there will never be any kind of crisis, collapse, failures or complaints. "
Komisjoni esindaja, finantsteenuste direktor hr TERTÁK (H1) keeldus kommenteerimast mis tahes hinnangut tulevaste ja praeguste Ühendkuningriigi reguleerivate asutuste tõhususe või võimalike puuduste kohta, rõhutades selle asemel oma rolli asjaomaste ELi direktiivide riiklike õigusaktide rakendamise järelevalves.
The Commission representative Mr. TERTÁK (H1), director for financial services, declined to comment on any appreciation of the effectiveness or possible shortcomings of former or current UK financial regulators, highlighting instead its role in the supervision of national implementations of the relevant EU Directives.
Siiski rõhutas komisjoni esindaja hr BEVERLY tõendis H7, ja seda kordas volinik McCREEVY tõendis H8, et komisjon ei saa olla ning tal ei ole ka vahendeid selleks, et olla järelevalveasutuste järelevalvaja.
However, as emphasised by Commission representative Mr. BEVERLY in H7 and repeated by Commissioner McCREEVY in H8, the Commission " could not - and had no means to - be the regulator of regulators".
Lükates tagasi komisjoni kutse ilmuda ühele aruteludest, väljendas Equitable Life’i endine tegevjuht (ja määratud aktuaar) Christopher HEADDON tõendis WE45 avalikult oma muret komisjoni liikmete objektiivsuse üle ning selle üle, kuidas tõendeid kontrollitakse (või täpsemalt – ei kontrollita).
Declining the committee's invitation to appear at one of the hearings, the former Equitable Life Chief Executive (and Appointed Actuary) Christopher HEADDON in WE45 aired his "concerns about the objectivity of the committee members and the way in which evidence is tested (or, more accurately, not tested).
Näib, et eeldatakse Equitable Life’i juhatuse tegevuse läbikukkumist 20 aasta jooksul või enne uue seltsi loomist 2000. aasta detsembris.
It appears that there is a presumption of huge failing in the management of Equitable Life in the 20 years or so prior to its closure to new business in December 2000 ...
Kommentaatorid ei suutnud tunnistada pikaajalise langevate hindadega turu mõju aktsiatele aastatel 2000–2003, mille tulemusel vähenes kõigi elukindlustusseltside poliiside tootlikkus märgatavalt.
Commentators fail to recognise the influence of the long bear market in equities in 2000-2003, which saw the policy results for all life offices reduce significantly.
Näib, et komisjoni liikmed, kes ilmselt eeldavad eespool kirjeldatud läbikukkumist, kannatavad ise sama läbikukkumise tõttu.
The committee members’ apparent presumption of huge failing, as described above, would seem to suffer from the same failure.
Kindlustusvõtjad ei suuda hõlpsalt teha vahet poliisiväärtuse languse vahel, mille on põhjustanud teatud sündmused Equitable Life’is, ja üldise languse vahel, mis mõjutab kogu valdkonda.
Policyholders cannot easily distinguish between a reduction in policy values caused by the particular events at the Society and the general reduction which affected the whole industry.
Näib, et paljud kaebavad vähenenud ootuste üle, mitte tegeliku turuga seotud kahjumi üle.
Many of them appear to be complaining of reduced expectations rather than any actual loss relative to the market.
Siiski on kasumiosalusega kindlustusvõtjad kogu valdkonnas vähendanud märkimisväärselt oma ootusi investeerimistingimuste tõttu.
However, with-profits policyholders across the industry have had their expectations sharply reduced due to investment conditions."
Oma kokkuvõttes möönis ta, et on täiesti arusaadav, et kindlustusvõtja ei suuda nende kahe vahel vahet teha, aga väitis, et lord Penrose’i raport oli väga vigane, kuna ta ei püüdnudki seda teha, hoolimata selgetest viidetest turuvõrdlustele oma pädevusalas (WE45).
In his conclusion, he conceded that it was "entirely understandable that an individual policyholder should not be able to disentangle those two things" but claimed that Lord Penrose's report was "deeply flawed because he made no attempt to do so either, despite having an explicit reference to market comparisons in his terms of reference."
Nagu teatati tõendis WS2, jõuti teaduslike uurimuste käigus järeldusele, et Ühendkuningriigis enne 2001. aastat eksisteerinud finantssektori reguleerimissüsteem oli selgelt ebapiisav ja ebajärjekindel, mis õõnestas selle tõhusust, nagu tõestasid mitmete suurte pankade läbikukkumised ja finantsskandaalid 1980. ja 1990. aastatel, mis raputasid Ühendkuningriigi finantsteenuste sektorit.
As reported in WS2, academic studies have come to the conclusion that the pre-2001 UK financial regulatory system was "clearly inadequate and lacking coherence, which undermined its effectiveness, as proven by a number of major bank failures and financial scandals in the 1980s and 1990s which rocked the UK financial industry."
Dr Kern Alexander viitas järgmistele Ühendkuningriigi finantsteenuste sektori kriisidele enne Equitable Life’i juhtumit: Johnson Matthey Bankers’i maksejõuetus (1984), BCCI kriis (1991), Lloyd’si skandaal (1994), Barings Banki kriis (1995), sihtkapitali hüpoteekide skandaal (1999).
Dr. Kern Alexander cited the following UK financial sector crisis prior to the Equitable Life case: Johnson Matthey Bankers insolvency (1984), BCCI collapse (1991), Lloyd's scandal (1994), Barings Bank collapse (1995), endowment mortgages scandal (1999).
Nimetatud juhtumid vihjavad sellele, et Ühendkuningriigi pangandus- ja kindlustuse järelevalvesüsteem oli 1980. ja 1990. aastatel loomupäraselt nõrk, edendades reguleerivat reformi nii, nagu oli määratletud finantsteenuste ja -turgude 2000. aasta seaduses .
These cases suggest that an inherent weakness existed in the UK banking and insurance supervising system throughout the 1980s and 1990s, prompting the regulatory reform as defined in the Financial Services and Market Act (FSMA) 2000 .
Tõendis WE7 kirjeldas hr Michael NASSIM süüdistusi Ühendkuningriigi reguleerivate asutuste tegevusega seotud puuduste kohta, väites, et reguleerivad asutused ei sekkunud ühelgi tõhusal viisil, ehkki nad oleksid pidanud teadma, et ülemäärastel väljamaksetel on vältimatud tagajärjed.
In WE7, Mr. Michael NASSIM detailed allegations of operational failure by the UK regulators, stating that "the Regulators did not intervene in any effective way, although they should have known that such over-bonusing would have inevitable effects.
Teisisõnu – reguleeriva asutuse tegevusetus võimaldas Equitable Life’il suurendada maksevõime riski, seda nii koheste kui ka konstruktiivsete tingimuste osas.
In other words, the Regulator, by inaction, allowed the Society to be put in grave solvency peril, both in immediate terms and in constructive terms.
Nõude esitajate kahjum tulenes eelkõige Equitable Life’i juhtkonna hoolimatust käitumisest, millel olid ajavahemikus 1973–1987 tõsised tagajärjed.
The claimants’ losses flowed primarily from reckless behaviour by the Society’s management which over the period 1973-1987 had critical consequences.
Selline käitumine kuulus kindlasti reguleerivate asutuste pädevusalasse ning neil oli õigust kontrollida, hoiatada ning sundida tagasi tõmbuma.
This behaviour was of a kind which fell squarely within the scope of the Regulator’s duties and powers to monitor, warn and compel retraction.
Reguleeriv asutus ei võtnud meetmeid ega tõhusaid meetmeid ning tema käitumist suunas põhiseaduslike kohustuste asemel aktuaaride kutseeetika.
The Regulator took no action or no effective action and allowed actuarial etiquette to guide its conduct instead of statutory duty.
Selle tulemusel muutus usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve asutus võrdselt vastutavaks kõnealuste kahjumite eest.
As a result the Prudential Regulator became equally responsible for the losses in question."
Hr NASSIM väitis samuti, et reguleerivad asutused ei küsinud, miks Equitable Life suurendas sobimatult oma kroonilist ülemäärast eraldamist, kasutades selleks sobimatuid korrigeerimisi ning täiendavaid laene, mis eeldasid tulevast tulu kindlustusmakselt ja mõjutasid vastupidiselt edaspidist kasumit.
Mr. NASSIM also claimed that "the regulators failed to question why the Society inappropriately extended its chronic over-allocation by using inappropriate adjustments and subordinated loans which anticipated future premium income and impacted adversely upon future profits.
Selle tulemusena ei õnnestunud neil läbi töötada usaldatavusnormatiivide ja kindlustusvõtjate põhjendatud ootustega seotud järeldusi.
As a result they failed to digest the prudential and PRE implications.
Reguleerivad asutused ei märganud edasikindlustusskeeme, mis olid tehtud katmaks kinni Hymani olukorda, ning ei tutvunud ELASi avaliku teatisega 2000. aasta veebruaris, mille kohaselt Hymani protsessi kaotamine läheks liikmetele maksma rohkem kui 50 miljonit naelsterlingit, samal ajal kui edasikindlustamine 800 miljoni naelsterlingi suuruse kulu eest pidi nominaalselt katma sama olukorda.
The regulators could not detect the reinsurance arrangements made to cover the Hyman position and did not examine ELAS’ public statement in February 2000 that losing Hyman would cost members no more than £50 million, when reinsurance to the tune of £800 million was nominally being sought to cover the same situation."
Kokkuvõtteks ütles ta, et kui reguleeriv asutus oleks nõudnud sel ajal või varem usaldatavusnormatiividele vastavat tegutsemist, oleks kõik lõplikud (st vabalt kasutatavad) boonused määramata ajaks, kuni Equitable Life’i finantsseisundi täieliku tõendamiseni, edasi lükatud.
He concludes saying "if the Regulator had insisted on truly prudent action at that time or earlier, all final (i.e. discretionary) bonuses would have been suspended indefinitely until the financial condition of the Society could be fully established.
Seega oli kokkuvõttes piisavalt tõendusmaterjali väitmaks, et tegevusega seotud puudused olid olemas pikema aja vältel, ning et hilisematel etappidel oli see tahtlik, mille tulemusel n-ö kustutati paljud nõuded, ilma hüvitamise võimaluseta.
In sum, therefore, there is sufficient evidence to maintain that operational regulatory failure was total over an extended period, and that in the later stages it was deliberate, such that it had the effect of extinguishing many just claims without opportunity of recompense.