natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Direktiiv seevastu lubab teabe edastamist kokkuvõtte kujul või üldistatuna, et elukindlustusseltsi poleks võimalik identifitseerida.
In contrast, what the Directive allows is the dissemination of information “in the form of a summary [or aggregate form] such that individual assurance undertakings cannot be identified.”
Artikkel 19 – Uue tegevusega seotud kindlustusmaksed (konsolideeritud direktiivi artikkel 21)
Article 19 - Premiums for new business (Article 21 of CD)
Kõnealuses artiklis nähakse ette mõned üldised juhised uue tegevusega seotud kindlustusmaksete piisavuse kohta, nimelt peavad need mõistlike kindlustusmatemaatiliste hinnangute kohaselt olema piisavad, et võimaldada elukindlustusseltsil täita oma kohustusi ja määrata piisavad kindlustustehnilised eraldised.
This article provides for some general guidelines on the adequacy of the premiums for new business, viz.: they must be sufficient on reasonable actuarial terms to enable the company to meet its commitments and to establish adequate technical provisions.
Selleks tuleb solventsusmarginaalist kinnipidamiseks võtta arvesse üksnes kindlustusmaksetest ning teistest süstemaatilistest ja püsivatest sissetulekuallikatest tulevaid sisendeid.
For this purpose, the only inputs to be taken into account in order to respect the solvency margin are those coming from premiums and other systematic and permanent income sources.
Uue tegevusega seotud kindlustusmaksed peavad mõistlike kindlustusmatemaatiliste hinnangute kohaselt olema piisavad, et võimaldada elukindlustusseltsidel täita kõik kohustused ja eelkõige määrata piisavad kindlustustehnilised eraldised .
Premiums for new business shall be sufficient, on reasonable actuarial assumptions, to enable assurance undertakings to meet all their commitments and, in particular, to establish adequate technical provisions.
Selleks võib arvesse võtta elukindlustusseltsi varalise seisundi kõiki aspekte, ilma et muude varade kui kindlustusmaksete ja neilt teenitud kasumi osa oleks süstemaatiline ja püsiv viisil, mis võiks pikema aja jooksul kindlustusseltsi maksevõimet ohustada .
For this purpose, all aspects of the financial situation of an assurance undertaking may be taken into account, without the input from resources other than premiums and income earned thereon being systematic and permanent in such a way that it may jeopardize the undertaking's solvency in the long term.
Need standardid võeti Ühendkuningriigi õigusaktidesse üle 1994. aasta kindlustusseltside (kolmandate kindlustusdirektiivide) eeskirjadega.
These standards were transposed into UK legislation by the Insurance Companies (Third Insurance Directives) Regulations 1994.
Kõnealuste eeskirjade punktiga 18 lisati kindlustusseltside 1982. aasta seadusse lisa 3B, millega võetakse direktiivi säte nõuetekohaselt üle, sealhulgas kõik selle juhised kindlustusmaksete piisavuse kohta.
Regulation 18 of these regulations inserted section 35B into the ICA 1982, which rightly transposes the Directive’s provision, including all its guidelines on the adequacy of the premiums.
Ühendkuningriigi sättes minnakse direktiivist kaugemale ning nõutakse, et pikaajalise kindlustustegevusega tegeleva kindlustusseltsi määratud aktuaar kinnitaks, et majandusaasta jooksul jõustunud lepingute kindlustusmaksed ja nendelt saadud sissetulekud on kooskõlas nimetatud standarditega.
UK legislation goes beyond the Directive and requires that the appointed actuary of a company carrying long-term business certify that premiums for contracts entered into during the financial year and the income earned thereon comply with these standards.
Puudub selge seos juhtumiga.
There is no clear link to the case.
Täiendava teabe saamiseks selle kohta vt III osa reguleerimistegevuse kohta.
For further information on this point, see Part III on Regulatory Action.
Lahknevused kolmanda elukindlustusdirektiivi ja rakendussätete vahel : ei ole leitud.
Divergences between the 3LD and implementing provisions : none found.
Artikkel 20 – Kindlustustehnilisi eraldisi katvad varad (konsolideeritud direktiivi artikkel 22)
Article 20 - Assets covering matching provisions (Article 22 of CD)
Kõnealuses artiklis nähakse ette mõned üldised juhised investeerimisstandardite kohta, mida peavad täitma kindlustustehnilisi eraldisi katvad varad: need peavad tagama investeeringute turvalisuse, tootlikkuse ja turustatavuse ning peavad olema mitmekülgsed ja piisavalt hajutatud.
This article provides for some general guidelines on the investment standards the assets covering technical provisions must aim to meet: they must secure the safety, yield and marketability of its investments and must be diversified and adequately spread.
Kindlustustehnilisi eraldisi katvate varade puhul võetakse arvesse elukindlustusseltsi majandustegevuse liiki tema investeeringute ohutuse, tulu ja likviidsuse tagamiseks ning kindlustusselts peab tagama nende investeeringute mitmekesisuse ja piisava hajutatuse .
The assets covering the technical provisions shall take account of the type of business carried on by an undertaking in such a way as to secure the safety, yield and marketability of its investments, which the undertaking shall ensure are diversified and adequately spread.
Need standardid võeti Ühendkuningriigi õigusaktidesse üle kindlustusseltside 1994. aasta (kolmandate kindlustusdirektiivide) eeskirjadega.
These standards were transposed into UK legislation by the Insurance Companies (Third Insurance Directives) Regulations 1994.
Tuleks vaadata üle ELASi mitme aasta ja isegi aastakümnete investeerimisstrateegia, et veenduda, kas kindlustustehniliste eraldiste kattevarad olid turvalised ja hajutatud.
It would be necessary to review the investment strategy of ELAS over a number of years and even decades to ascertain whether the assets covering the technical provisions were secure and diversified.
Igal juhul ei seisne juhtumi peamine küsimus niivõrd kindlustustehnilisi eraldisi katvate varade investeerimisstandardis, vaid pigem piisava reservi võimalikus puudumises.
In any case, the main contentious point in the case is not so much the investment standard of the assets covering technical provisions but rather the possible lack of sufficient reserving.
Täiendava teabe saamiseks selles punktis vt III osa reguleerimistegevuse kohta.
For further information on this point, see Part III on Regulatory Action.
Artikkel 22 – Investeeringute hajutamise eeskirjad
Article 22 - Rules for investment diversification
Kõnealuses artiklis viidatakse eeskirjadele ja põhimõtetele, mida liikmesriigid peavad järgima elukindlustusseltsi investeeringute reguleerimisel.
This article refers to the rules and principles that Member States must observe when regulating on assurance undertakings’ investments.
See hõlmab nii investeeringute piiranguid teatud varaliikidele kui ka üldisi investeerimise põhimõtteid lubatavatele varadele.
It covers, on the one hand, investment limits on specific assets and, on the other hand, general investment principles for admissible assets.
Kindlustustehniliste eraldiste kattevarade puhul nõuab päritoluliikmesriik, et ükski elukindlustusselts ei investeeriks rohkem kui:
As regards the assets covering technical provisions, the home Member State shall require every assurance undertaking to invest no more than:
a) 10% oma kindlustustehniliste eraldiste kogusummast ühte maatükki või ehitisse või mitmesse omavahel nii lähestikku paiknevasse maatükki või ehitisse, et neid võib lugeda üheks investeeringuks ;
(a) 10 % of its total gross technical provisions in any one piece of land or building, or a number of pieces of land or buildings close enough to each other to be considered effectively as one investment;
b) 5% oma kindlustustehniliste eraldiste kogusummast sama kindlustusseltsi aktsiatesse ja muudesse vabalt kaubeldavatesse aktsiatena käsitletavatesse väärtpaberitesse, võlakirjadesse ning muudesse raha- ja kapitalituru instrumentidesse, või samale laenusaajale antud laenudesse kokku, mis on muud kui riigiasutusele, piirkondlikule või kohalikule asutusele või rahvusvahelisele organisatsioonile, mille liikmed on üks või mitu liikmesriiki, antud laenud.
(b) 5 % of its total gross technical provisions in shares and other negotiable securities treated as shares, bonds, debt securities and other money- and capital-market instruments from the same undertaking, or in loans granted to the same borrower, taken together, the loans being loans other than those granted to a State, regional or local authority or to an international organization of which one or more Member States are members.
Seda piirmäära võib tõsta kuni 10%ni, kui kindlustusselts investeerib kuni 40% oma kindlustustehniliste eraldiste kogusummast nende emiteerivate organite või laenusaajate laenudesse või väärtpaberitesse, millesse ta investeerib vähemalt 5% oma varadest ;
This limit may be raised to 10 % if an undertaking invests not more than 40 % of its gross technical provisions in the loans or securities of issuing bodies and borrowers in each of which it invests more than 5 % of its assets;
c) 5% oma kindlustustehniliste eraldiste kogusummast tagatiseta laenudesse, sealhulgas 1% iga tagatiseta üksiklaenu kohta, mis on muud kui krediidiasutustele, elukindlustusseltsidele – niivõrd kui artikkel 6 seda võimaldab – ja mõnes liikmesriigis asutatud investeerimisühingutele antud laenud.
(c) 5 % of its total gross technical provisions in unsecured loans, including 1 % for any single unsecured loan, other than loans granted to credit institutions, assurance undertakings - in so far as Article 8 of Directive 79/267/EEC allows it - and investment undertakings established in a Member State.
Päritoluliikmesriigi pädev asutus võib neid piirmäärasid igal üksikjuhul tehtud otsusega tõsta vastavalt 8 ja 2%ni ;
The limits may be raised to 8 and 2 % respectively by a decision taken on a case-by-case basis by the competent authority of the home Member State ;
d) 3% oma kindlustustehniliste eraldiste kogusummast kassas olevasse sularahasse ;
(d) 3 % of its total gross technical provisions in the form of cash in hand;
e) 10% oma kindlustustehniliste eraldiste kogusummast aktsiatesse, muudesse aktsiatena käsitletavatesse väärtpaberitesse ja võlakirjadesse, millega ei kaubelda reguleeritud turul .
(e) 10 % of its total gross technical provisions in shares, other securities treated as shares and debt securities which are not dealt in on a regulated market.
Teatavasse varaliiki tehtavaid investeeringuid käsitleva piirangu puudumine ei tähenda, et sellesse liiki kuuluvat vara võib kindlustustehniliste eraldiste kattena piiramatult aktsepteerida.
The absence of a limit in paragraph 1 on investment in any particular category does not imply that assets in that category should be accepted as cover for technical provisions without limit.
Päritoluliikmesriik sätestab üksikasjalikumad eeskirjad, mis kinnitavad lubatavate varade kasutamise tingimused .
The home Member State shall lay down more detailed rules fixing the conditions for the use of acceptable assets.
Kõnealuste eeskirjade kindlaksmääramisel ja kohaldamisel tuleb eeskätt järgida järgmisi põhimõtteid :
In particular it shall ensure, in the determination and the application of those rules, that the following principles are complied with:
i) kindlustustehniliste eraldiste kattevarad peavad olema mitmekesised ja hajutatud, et vältida liigset sõltuvust teatavasse liiki kuuluvast varast, investeerimisturust või investeeringust ;
(i) assets covering technical provisions must be diversified and spread in such a way as to ensure that there is no excessive reliance on any particular category of asset, investment market or investment;
ii) investeerimist teatava liigi varasse, millel on kõrge riskitase kas vara laadi või emiteerija seisundi tõttu, tuleb piirata usaldusväärse tasemega ;
(ii) investment in particular types of asset which show high levels of risk, whether because of the nature of the asset or the quality of the issuer, must be restricted to prudent levels;
iii) teatavate varaliikide piirangute puhul tuleb arvesse võtta, kuidas edasikindlustust käsitletakse kindlustustehniliste eraldiste arvutamisel ;
(iii) limitations on particular categories of asset must take account of the treatment of reassurance in the calculation of technical provisions;
v) kindlustustehnilisi eraldisi katvate mittelikviidsetest investeeringutest sõltuvate varade protsent tuleb hoida usaldusväärsel tasemel ;
(v) the percentage of assets covering technical provisions which are the subject of non-liquid investments must be kept to a prudent level;
vi) kui varad hõlmavad laene teatavatele krediidiasutustele või nende emiteeritud võlakirju, võib päritoluliikmesriik käesolevas artiklis sätestatud eeskirjade ja põhimõtete kohaldamisel arvestada selliste krediidiasutuste alusvara.
(vi) where the assets held include loans to or debt securities issued by certain credit institutions, the home Member State may, when applying the rules and principles contained in this Article, take into account the underlying assets held by such credit institutions.
Seda kohtlemist võib kohaldada ainult juhul, kui krediidiasutuse peakontor asub liikmesriigis, kui see kuulub täielikult sellele liikmesriigile ja/või selle riigi kohalikele asutustele ning tema tegevus seisneb vastavalt asutamislepingule ja põhikirjale laenude vahendamises riigile või kohalikele asutustele või nende tagatud laenude vahendamises või laenude vahendamises riigi või kohalike asutustega märkimisväärses seoses olevatele organitele .
This treatment may be applied only where the credit institution has its head office in a Member State, is entirely owned by that Member State and/or that State's local authorities and its business, according to its memorandum and articles of association, consists of extending, through its intermediaries, loans to, or guaranteed by, States or local authorities or of loans to bodies closely linked to the State or to local authorities.
Seoses aktsepteeritavate varade kasutamise tingimusi sätestavate üksikasjalike eeskirjadega käsitleb liikmesriik piiravamalt :
In the context of the detailed rules laying down the conditions for the use of acceptable assets, the Member State shall give more limitative treatment to:
– laene, millega ei kaasne pangatagatist, elukindlustusseltsi antud tagatist, hüpoteeki või muud tagatist, võrrelduna laenudega, millel on selline tagatis ,
- any loan unaccompanied by a bank guarantee, a guarantee issued by an assurance undertaking, a mortgage or any other form of security, as compared with loans accompanied by such collateral,
– avatud investeerimisfonde (UCITS), mille tegevus ei ole kooskõlastatud direktiivi 85/611/EMÜ (¹) tähenduses, ja muid investeerimisfonde, võrrelduna avatud investeerimisfondidega (UCITS), mille tegevus on kooskõlastatud selle direktiivi tähenduses ,
- UCITS not coordinated within the meaning of Directive 85/611/EEC (¹) and other investment funds, as compared with UCITS coordinated within the meaning of that Directive,
– väärtpabereid, millega ei kaubelda reguleeritud turul, võrrelduna väärtpaberitega, millega seal kaubeldakse ,
- securities which are not dealt in on a regulated market, as compared with those which are,
– võ lakirju ning muid raha- ja kapitalituru instrumente, mida ei ole emiteerinud riigid, kohalikud või piirkondlikud asutused või direktiivis 2000/12/EÜ määratletud A-tsooni kuuluvad kindlustusseltsid või mille emiteerijad on rahvusvahelised organisatsioonid, mille liikmete hulgas ei ole ühtki liikmesriiki, võrrelduna samade finantsinstrumentidega, mille on emiteerinud sellised organid .
- bonds, debt securities and other money- and capital-market instruments not issued by States, local or regional authorities or undertakings belonging to Zone A as defined in Directive 89/647/EEC (²), or the issuers of which are international organizations not numbering at least one Community Member State among their members, as compared with the same financial instruments issued by such bodies.
Eriti tuleb selliste võlakirjade emiteerimisest tulenevad summad vastavalt seadusele investeerida varadesse, mis kogu võlakirjade kehtivusaja vältel suudavad tagada võlakirjadega seotud nõuete katmise ja mida emiteerija maksejõuetuse korral kasutataks esmajärjekorras põhisumma tagasimaksmiseks ning kogunenud intressi tasumiseks .
In particular, sums deriving from the issue of such debt securities must be invested in accordance with the law in assets which, during the whole period of validity of the debt securities, are capable of covering claims attaching to debt securities and which, in the event of failure of the issuer, would be used on a priority basis for the reimbursement of the principal and payment of the accrued interest.
Liikmesriigid ei nõua, et elukindlustusseltsid investeeriksid teatavatesse varaliikidesse .
Member States shall not require assurance undertakings to invest in particular categories of assets.
Olenemata lõikest 1 võib päritoluliikmesriik erandlike asjaolude korral elukindlustusseltsi taotluse põhjal ajutiselt ja nõuetekohaselt põhjendatud otsusega lubada erandeid lõike 1 punktides a–e sätestatud eeskirjadest, kui artiklist 20 ei tulene teisiti.
Notwithstanding paragraph 1, in exceptional circumstances and at the assurance undertaking's request, the home Member State may, temporarily and under a properly reasoned decision, allow exceptions to the rules laid down in paragraph 1 (a) to (e), subject to Article 20.
Ühendkuningriigi õigusaktid ei sätesta kindlustusseltsi investeeringute valikule otseseid piiranguid.
UK legislation does not impose direct restrictions on a company’s choice of investments.
Siiski avaldavad varade hindamise eeskirjad märkimisväärset kaudset mõju kindlustusseltsi investeerimispoliitikale.
However, valuation of assets regulations exert a significant indirect influence over a company’s investment policies.
Nähes ette, et teatud liiki varad on lubamatud, või piirates nende varade väärtust, mida võib reguleerimisel arvesse võtta, julgustavad varade hindamise eeskirjad kindlustusseltse säilitama direktiivi investeeringute hajutatuse sätetega kooskõlas olevate suhteliselt madala riskiga varade usaldusväärset hajutatust.
Either by providing that certain type of assets are inadmissible or by limiting the value of those assets that can be taken into account for regulatory purposes, valuation of assets regulations encourage companies to hold a prudent spread of relatively low-risk assets, which are in line with the Directive’s prescriptions for investment diversification.
Investeeringute piirangud teatud varade puhul: direktiivis nähakse ette mõned teatavasse varaliiki tehtavaid investeeringuid käsitlevad piirangud kindlustustehniliste eraldiste kogusumma tähenduses.
Investment limits on specific assets: the Directive prescribes some investment limits on certain type of assets expressed in terms of percentages of total gross technical provisions.
Näiteks ei tohi investeerida rohkem kui 10% ühte maatükki, rohkem kui 3% kassas olevasse sularahasse jne.
For instance, no more than 10% can be invested in any piece of land, no more than 3% in the form of cash in hand, and so forth.
Sarnaselt direktiiviga sisaldavad Ühendkuningriigi õigusaktid eeskirju, mis kehtestavad iga varaliigi puhul piirangu maksimaalsele lubatavale väärtusele, mida võib reguleerimisel arvesse võtta.
Similarly, UK legislation includes rules that impose a limit on the maximum admissible value of each type of asset that can be taken into account for regulatory purposes.
Eeskirjaga 57 nähakse ette, et kui kindlustusseltsi varade kogurisk teatud kirjelduse kohaselt ületab selle kirjelduse varade maksimaalse lubatud väärtuse, tuleb raamatupidamisest jätta välja ülemäärase väärtusega võrdselt varasid.
Regulation 57 provides that, where the aggregate exposure of the company to assets of any one description exceeds the “maximum admissible value” for assets of that description, “there shall be left out of account assets equal in value to the excess”.
Eeskirjas 57 määratletakse lisaks pikaajalise äritegevusega tegeleva kindlustusseltsi maksimaalne lubatav väärtus kui pikaajalise äritegevuse summa protsendimääraga võrdne summa, mis on määratletud I osa lisas 12.
Regulation 57 goes on to define “maximum admissible value” for a company carrying on long-term business as an amount equal to the percentage of the “long-term business amount” specified in Schedule 12, Part I.
Erinevalt direktiivist kehtestatakse Ühendkuningriigi õigusaktides protsendimäära piirangud mitte viitega kindlustustehnilistele eraldistele, vaid pikaajalise äritegevuse summa suhtes.
Unlike the Directive, UK legislation imposes the percentage restrictions by reference not to technical provisions but with regard to “long-term business amount”.
Kaubandus- ja tööstusministeerium väitis, et ei olnud vaja lisada muutusi, kuna Ühendkuningriigi eeskirjad on enamasti usaldusväärsemad kui direktiivis sätestatud eeskirjad.
The DTI argued that it was not necessary to introduce any changes because UK rules are, in the majority of cases, more prudent than the rules set out in the Directive.
Vt märkusi Wilde Sapte’i raporti artikli kohta EQUI veebisaidil avaldatud kirjalikust tõendist 20, käesoleva osa jaotises II.2.2.
See comments on article 21.1 in WE 20, Wilde Sapte Report, 'Section II.2.2' of this Part.
Näiteks on sularaha maksimaalne lubatav väärtus 3% pikaajalise äritegevuse summast.
For instance, the maximum admissible value for cash is 3% of the long-term business amount.
Ühendkuningriigi eeskirjades ei sätestata selgelt, et elukindlustusselts ei või investeerida rohkem kui 3% sularahasse; Ühendkuningriigi eeskirjades sätestatakse, et kui kindlustusselts investeerib sularahasse üle 3%, ei arvestata ülemäärast investeeringut antud vara hindamisel.
The UK rule does not expressly prescribe that assurance undertakings cannot invest more than 3% on cash; what the UK rule does prescribe is that, if the company does invest more than 3% on cash, the excess will not be counted for the valuation of that particular asset.
Mõnel juhul on siseriiklikud koguriski piirnormid usaldusväärsemad kui direktiivi investeeringute piirnormid.
In some cases the national aggregate exposure limits are more prudent than the Directive’s investment limits.
Näiteks piiratakse direktiivis investeeringuid iga maatüki puhul kuni 10% kindlustusseltsi kogu kindlustustehniliste eraldiste kogusummast, samal ajal kui siseriiklik meede piirab kindlustusseltsi koguriski piirnorme maatüki suhtes kuni 5% kindlustusseltsi pikaajalise äritegevuse summast.
For instance, the Directive limits investments in any piece of land to up to 10% of the company’s total gross technical provisions, while the national measure limits the company’s aggregate exposure to a piece of land to up to 5% of the undertaking’s long-term business amount.
Teistel juhtudel on piirnormid samad, näiteks noteerimata aktsiate (10%) ja sularaha (3%) puhul.
In other cases the limits are the same, for instance for unlisted shares (10%) and cash (3%).
Ühendkuningriigi õigusaktides nähakse lisaks ette mõned direktiivis mitteesinevad piirnormid, näiteks 5% avatud investeerimisfondi osaluste puhul, 5% arvutiriistvara ja 2,5% kontorimasinate puhul.
UK regulation goes on to prescribe some limits not prescribed by the Directive, for example, 5% on holdings in authorised unit trust schemes, 5% on computer equipment and 2.5% on office machinery.
Kõnealune artikkel on juhtumiga seotud lõike 6 tähenduses, mis lisab ülejäänud artiklis sisalduvatele nõuetele vabastusklausli.
This article is linked to the case within the terms of paragraph 6, which introduces an escape clause to the requirements contained in the rest of the article.
Vastavalt sellele sättele võib päritoluliikmesriik „erandlike asjaolude korral” ja „elukindlustusseltsi taotluse põhjal” „ajutiselt” ja „nõuetekohaselt põhjendatud otsusega” lubada erandeid lõikes 1 sätestatud eeskirjadest.
According to this provision, "in exceptional circumstances” and “at an assurance undertaking’s request”, the home Member State may “temporarily” and “under a properly reasoned decision" allow exceptions to the rules laid down in paragraph 1.