natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hüvitis elusdoonoritele peab olema rangelt piiratud otseselt annetamisega seotud kuludega, nagu reisikulud, ja vältida tuleb rahalise stiimuli pakkumist võimalikule doonorile.
Introducing the compensation to the living donors should be seen strictly as making good the expenses directly related to the donation such as for example travelling fees, avoiding any financial incentives for potential donors.
Lisaks on isikul, kes on sekkumise tõttu kannatanud põhjendamatut kahju, õigus õiglasele hüvitusele.
Moreover, the person who has suffered undue damage resulting from an intervention is entitled to fair compensation.
Elundi jälgitavus doonorist retsipiendini ja vastupidi on üks olulisemaid ohutuskaalutlusi, mistõttu tuleb anonüümsuse mõiste asendada konfidentsiaalsusega, et vältida mõistete vastuolu.
Traceability of organ from the donor to the recipient and vice versa represents one of the major safety concerns, for that reason concept of anonymity needs to be replaced by confidentiality in order to avoid any contradiction in terms.
Raportöör toetab doonori ja retsipiendi andmete kaitsemeetmete lisamist ettepanekusse.
Rapporteur supported inclusion of the notion of sound data protection measures of donor and recipient into the proposal.
Heade tavade, mudelite ja kogemuste jagamine Euroopa Liidu tasandil on juba tõestanud oma kasulikkust, suurendades elundidoonorite hulka.
Sharing of best practices, models and expertise across the European Union has already proved useful in increasing organ donor rates.
Tuleks edendada koostööd, et teha kindlaks eri siirdamissüsteemide tugevad küljed ning propageerida neid Euroopa tasandil, suurendades seeläbi elundidoonorluse ja siirdamise kõrget kvaliteeti ja ohutust.
Cooperation should be fostered in order to identify successful elements of different transplantation systems and promote them on the European level, thus leading to the improvements in provision of high quality and safety of organ donation and transplantation.
Lõpuks esitab raportöör proportsionaalse arvu muudatusettepanekuid seoses murega doonori, pädevate asutuste ja siirdamisjärgse perioodi määratluse pärast ning täpsustab teksti kvaliteedi huvides teatavate artiklite sõnastust.
Finally, the rapporteur proposes proportionate number of amendments reflecting concerns with regard to the definition of donor, competent authorities, post transplantation period and more precise wording in certain articles to improve the text.
Raportöör otsustas lisada ka peaaegu kõik õiguskomisjoni ettepanekud.
Rapporteur decided as well to include almost all proposals by JURI committee.
Raporti projekt ei sisalda muudatusettepanekuid ettepaneku artiklite 25 ja 26 kohta, et viia need kooskõlla Lissaboni lepinguga kehtestatud rakendusaktide süsteemiga.
The draft report does not contain amendments to Article 25 and 26 of the proposal in order to align them to the system of implementing acts as introduced by the Treaty of Lisbon.
Need muudatusettepanekud esitatakse hiljem.
These amendments will be tabled at a later stage.
Ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv siirdamiseks ettenähtud inimelundite kvaliteedi- ja ohutusstandardite kohta
on the proposal for a directive of the European Parliament and of the Council on standards of quality and safety of human organs intended for transplantation
2007. aasta statistika kohaselt on Euroopas elundisiirdamise ootenimekirjas peaaegu 56 000 patsienti.
According to statistics from 2007 almost 56 000 patients in Europe are on waiting lists to receive organ transplants.
Maksa, kopsu ja südame siirdamise ootamise ajal on suremus 15–30%.
Mortality rates while waiting for a transplant of a liver, lung or heart vary between 15 and 30 percent.
Euroopas sureb elundit oodates iga päev ligikaudu kümme inimest.
Every day nearly 10 people in Europe die while waiting for organs.
Traditsioonid, usulised ja eetilised tõekspidamised ning elu lõppu puudutavad seisukohad mõjutavad viisi, kuidas erinevad liikmesriigid käsitlevad elundidoonorluse küsimust.
Traditions, religious- and ethical beliefs and views on the end of life have had an impact on the way that different Member States have approached the issue of organ donation.
Selle tõttu on elundidoonorluse ja elundisiirdamise süsteemid liikmesriigiti üsnagi erinevad.
Accordingly the various Member States have largely different systems regarding organ donation as well as transplantation.
Samuti erineb suuresti nii doonorite arv elaniku kohta kui ka üle liikmesriikide piiride transporditavate elundite arv.
There are also large differences in the number of donors per capita as well as the number of organs that cross borders between Member States.
Enamik patsiente, enamasti lapsed ja väga tundlikud inimesed, vajab endale sobiva elundi leidmiseks suuremat doonorelundite reservi.
Most patients, specially children or people, who are very sensitive, require large pools of donors to find a suitable match.
Selle tagajärg on, et inimesed, kes soovivad pärast surma elundeid annetada, võivad jääda väikestes süsteemides kahe silma vahele, sest niisuguses süsteemis ei ole nende elundite jaoks sobivaid retsipiente.
This has the implication that in small systems, people who are willing to donate organs after they are deceased may be overlooked as there are no suitable patients within the system to receive their organs.
Komisjon tegi seetõttu ettepaneku eeskirjade kohta, millega kehtestatakse siirdamiseks ettenähtud inimelundite kvaliteedi- ja ohutusstandardid.
The Commission has thus proposed a set of regulations regarding standards of quality and safety of human organs intended for transplants.
Ettepaneku eesmärk on lihtsustada ühiste standardite kohaldamise abil elundivahetust liikmesriikide vahel, luues seega suurema elundite reservi, millest saaksid kasu patsiendid kogu Euroopas.
The aim of the proposal is to facilitate, through the application of these common standards, the exchange of organs between Member States, thus creating a larger pool of organs that could benefit patients all over Europe.
Õiguskomisjoni seisukoht
Position of the Legal Affairs Committee
Õiguskomisjon toetab kavandatud eeskirjade üldist reguleerimisala ja eesmärki.
The Committee on Legal Affairs is supportive of the general scope and aims of the proposed regulations.
Kahtlemata peavad Euroopa Liidu liikmesriigid parandama koostööd elundisiirdamise valdkonnas ja kavandatav direktiiv tuleb selles suhtes loodetavasti kasuks.
The Member States of the European Union clearly need to further increase their cooperation in the field of organ transplants and the proposed directive will hopefully be important in this respect.
Tõhusam koostöö peab tuginema liikmesriikide vastastikusele usaldusele teiste liikmesriikide süsteemide vastu.
Increased cooperation has to build upon the mutual trust of Member States towards the systems of other Member States.
See usaldus põhineb omakorda kõrgete kvaliteedi- ja ohutusstandardite olemasolul ning nende eeskirjade järgimisel kõigis liikmesriikides.
This trust in turn is based on the existence of high standards of quality and safety and the observance of these regulations by all Member States.
Komisjon on kindlalt veendunud selles, et koostöö puhul tuleb suhtuda lugupidavalt iga liikmesriigi tõekspidamistesse ja eetilistesse seisukohtadesse, selleks et aidata parimal võimalikul viisil neid tuhandeid patsiente, kes vajavad sobiva elundi leidmiseks suuremat koostööd Euroopas.
The Committee strongly believes that we need to by very respectful of the various positions and ethical views of each Member State while working together to assist, in the best way possible the thousands of patients in need of increased cooperation in Europe to find a suitable organ.
Sellega seoses on komisjoni teksti kohta esitatud mitu muudatust.
In this context a number of amendments are proposed to the Commission's text.
Kõige olulisem teema on seotud väga delikaatse küsimusega, võimalike doonorite nõusolekuga annetada pärast surma elundeid.
The most important issue concerns the very delicate issue of consent of prospective donors after they are deceased.
Komisjon märgib oma ettepanekus, et eri liikmesriikides on väga erinevad süsteemid.
The Commission, in its proposal, notes that there are many different systems in place in the various Member States.
Võttes arvesse seda asjaolu, teema tundlikkust ja õigusliku aluse puudumist ühenduse meetmete jaoks, teeb komisjon ettepaneku, et liikmesriikide õigusaktid peaksid edasi kehtima.
With reference to this fact, the sensitivity of the issue and the lack of legal base for Community action, the Commission proposes that national legislation be kept in place.
Õiguskomisjon nõustub komisjoni üldise lähenemisviisiga kõnealusele küsimusele, kuid teeb ettepaneku, et seda täiendataks tekstiga, kus nõutakse tungivalt, et liikmesriigid pakuksid üksikkodanikele õigust väljendada oma nõusolekut elundi annetamiseks pärast surma ja et nende soove võetakse ka arvesse.
The Legal Affairs Committee agrees with this general approach of the Commission on this issue but suggests that it be complemented with a text urging Member States to offer the right of the individual citizen to express their consent to donate organs after they are deceased and for these wishes to be taken into account.
Et Euroopa kodanikud saavad kasutada vabadust reisida, elada ja töötada kõigis Euroopa Liidu riikides, võivad nad ka surra riigis, mille residendid ega kodanikud nad ei ole.
As the citizens of Europe make use of the freedom to travel, live and work in all countries of the European Union they will also die in countries where they are not residents or citizens.
Komisjon on seetõttu veendunud, et austades nende inimeste otsust, kes on teatanud nõusolekust annetada pärast surma elundeid, peaks neid olema võimalik tunnustada doonorina kõigis liikmesriikides, olenemata nende elukohast.
The Committee thus also believes, in the sprit of respecting individual choice that people who have chosen to communicate their consent to donate their organs after they are deceased should have the possibility to be tried as donors in all Member States, irrespective of where they are residing.
Sellise süsteemi rakendamiseks peavad kõik asjaosalised edasist koostööd tegema.
In order to implement such a system there is a need for further cooperation between all concerned parties.
Õiguskomisjon teeb samuti ettepaneku meetmete kohta, millega täiendavalt tugevdatakse doonorite ja retsipientide anonüümsust, kusjuures samal ajal tagatakse kindel võimalus jälgida elundi teekonda doonorist retsipiendini eranditult meditsiinilistel eesmärkidel.
The Committee on Legal Affairs would also like to propose measures to further strengthen the rights of anonymity of donors and recipients while guaranteeing a safe possibility to trace back organs to donors and recipients for strictly medical purposes.
Kolme muudatusettepaneku eesmärk on minimeerida elundikaubanduse ning ebaeetilise või ebaseadusliku tegevuse riski.
Three amendments aim at minimising the risk of organ trafficking and other unethical and illegal activities.
Lõpuks pakub komisjon välja mitu väiksemat muudatusettepanekut, selleks et muuta tekst mitmest aspektist paremaks.
Finally the Committee proposes a number of minor amendments to improve the text in various ways.
Õiguskomisjon palub vastutaval keskkonna-, rahvatervise ja toiduohutuse komisjonil lisada oma raportisse järgmised muudatusettepanekud:
The Committee on Legal Affairs calls on the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety, as the committee responsible, to incorporate the following amendments in its report:
(14) Inimelundite annetamise, hankimise, uurimise, säilitamise, transportimise ja siirdamisega otseselt tegev tööjõud peab omama vastavat väljaõpet ja koolitust.
(14) Personnel directly involved in the donation, procurement, testing, preservation, transport and transplantation of human organs should be suitable qualified and trained.
(14) Inimelundite annetamise, hankimise, uurimise, kirjeldamise, säilitamise, transportimise ja siirdamisega otseselt tegev tööjõud peab omama vastavat väljaõpet ja koolitust.
(14) Personnel directly involved in the donation, procurement, testing, characterisation, preservation, transport and transplantation of human organs should be suitable qualified and trained.
Artikli 2 lõikes 1 sätestatud toimingute loetelus on ka kirjeldamine.
The listing of procedures provided in Article 2(1) also includes "characterisation".
(16 a) Elundikaubanduse vastu võitlemine ei tohiks jääda ainult Euroopa Liidu vastutusele.
(16a) Combating organ trafficking should not remain the responsibility of the European Union alone.
Ka liikmesriigid peaksid selleks võtma meetmeid, muu hulgas vähendama nõudlust, edendama tõhusamalt elundidoonorlust, säilitama ranged õigusaktid seoses elusdoonoritega, tagama riiklike registrite ja ootenimekirjade läbipaistvuse, kehtestama meditsiinitöötajate õigusliku vastutuse eeskirjade eiramise vastu võitlemise eest ning jagama teavet.
Member States should also take measures to that end, including reducing demand, promoting organ donation more effectively, maintaining strict legislation with regard to live donors, guaranteeing transparency of national registers and waiting lists, establishing the legal responsibility of the medical profession for tracking irregularities, and sharing information.
Artikkel 4 – lõige 2 – punkt e a (uus)
Article 4 – paragraph 2 – point e a (new)
e a) standardne töökord ebaeetilise või ebaseadusliku tegevuse riskide kindlakstegemiseks ja piiramiseks, eelkõige seoses elundite hankimise ja siirdamise otsustega;
(ea) standard operating procedures for tracing and limiting the risks of unethical or illegal activities, particularly concerning decisions for organ procurement and transplantation .
b a) juurdepääs süsteemidele, mis võimaldab doonorit või retsipienti tuvastada, on nii piiratud kui võimalik.
(ba) access to systems permitting the identification of a donor or recipient is as restricted as possible.
Liikmesriigid kehtestavad artikli 24 kohaselt eeskirjad karistuste kohta, mida kohaldatakse, kui
Member States shall, in accordance with Article 24, lay down rules on penalties applicable to:
a) doonorite või retsipientide tuvastamist võimaldavaid andmeid või süsteeme kasutatakse ilma loata;
(a) the unauthorised accessing of data or systems permitting the identification of donors or recipients;
b) doonorite või retsipientide tuvastamist võimaldavaid süsteeme või andmeid kasutatakse doonorite või retsipientide otsimiseks muul kui meditsiiniliselt vältimatul eesmärgil.
(b) any use which is made of systems or data permitting the identification of donors or recipients with a view to tracing donors or recipients otherwise than for necessary medical purposes.
Liikmesriigid tagavad, et luuakse teavitussüsteem, mis võimaldab esitada, uurida, registreerida ja edastada asjakohast ning vajalikku teavet tõsistest kõrvalekalletest ja rasketest kõrvaltoimetest, mis võivad mõjutada inimelundite kvaliteeti ja ohutust ning millel võib olla seos elundite hankimise, uurimise , säilitamise ja transpordiga, samuti siirdamise ajal või selle järel täheldatud mis tahes raskest kõrvaltoimest, mis võib olla nende tegevustega seotud.
Member States shall ensure that there is a reporting system in place to report, investigate, register and transmit relevant and necessary information concerning serious adverse events and reactions that may influence the quality and safety of human organs and which may be attributed to the procurement, testing, preservation and transport of organs, as well as any serious adverse reaction observed during or after transplantation which may be connected to those activities.
Artikli 2 lõikes 1 sätestatud toimingute loetelus on ka säilitamine ja tundub, et tõsiste kõrvalekallete põhjusena oleks kasulik säilitamisega seotud küsimusi arvesse võtta.
The listing of procedures provided in Article 2(1) also includes "preservation" and it seems potentially beneficial to take issues relating to preservation into account as a cause for serious adverse events.
Liikmesriigid tagavad, et tulevaste doonorite soovide registreerimiseks on kasutusel kergesti juurdepääsetavad süsteemid ja registrid ning et pädevad asutused seavad esikohale doonori esitatud soovid, kuigi need võivad olla abikaasa, esimese astme sugulase või muu isiku soovide vastased.
Member States shall ensure that systems and registers are in place which are easily accessible for the purposes of recording the wishes of future donors and that the competent authorities give priority to the wishes expressed by a donor over any possible contrary wishes of a spouse, first-degree relative or other person.
Komisjon uurib tihedas koostöös liikmesriikide, Euroopa Parlamendi ja asjaomaste sidusrühmadega võimalust välja töötada süsteem, mille abil võetakse võimalikult paljudes liikmesriikides arvesse nende kodanike väljendatud soove, kes on nõus pärast surma oma elundeid loovutama.
The Commission, in close cooperation with Member States, the European Parliament and relevant stakeholders, shall examine the possibility of developing a system whereby the expressed wishes of citizens consenting to the donation of organs after they are deceased are taken into account in as many Member States as possible.
Liikmesriigid tõhustavad omavahelist koostööd Interpoli ja Europoli egiidi all, et tulemuslikumalt tegeleda elundikaubanduse probleemiga.
Member States shall intensify their cooperation under the auspices of Interpol and Europol in order to address the problem of trafficking in organs more effectively.
Et minimeerida elundikaubanduse riski Euroopa Liidus, vähendavad liikmesriigid nõudlust, edendavad tõhusamalt elundidoonorlust, säilitavad ranged õigusaktid seoses elavate mittesugulastest doonoritega, tagavad riiklike registrite ja ootenimekirjade läbipaistvuse, kehtestavad meditsiinitöötajate õigusliku vastutuse eeskirjade eiramise vastu võitlemise eest ning jagavad teavet.
Member States shall, in order to minimise the risk of organ trafficking in the European Union, reduce demand, promote organ donation more effectively, maintain strict legislation with regard to live unrelated donors, guarantee transparency of national registers and waiting lists, establish the legal responsibility of the medical profession for tracking irregularities, and share information.
Liikmesriigid peaksid teatama kõikidest käesoleva direktiiviga reguleeritud valdkonna siseriiklikest sätetest.
The Member States should communicate all provisions of national law in the field covered by the directive.
– võttes arvesse Miloslav Ransdorfi puutumatuse äravõtmise taotlust, mille Tšehhi vabariigi pädevad ametiasutused esitasid 16. septembril 2009. aastal ja millest anti teada Euroopa Parlamendi täiskogu istungil 23. novembril 2009. aastal;
– having regard to the request for waiver of the immunity of Miloslav Ransdorf, forwarded by the competent authority of the Czech Republic on 16 September 2009, and announced in plenary sitting on 23 November 2009,
– võttes arvesse 8. aprilli 1965. aasta Euroopa ühenduste privileegide ja immuniteetide protokolli artiklit 9 ning otsestel ja üldistel valimistel Euroopa Parlamendi liikmete valimist käsitleva 20. septembri 1976. aasta akti artikli 6 lõiget 2;
– having regard to Article 9 of the Protocol of 8 April 1965 on the Privileges and Immunities of the European Communities, and Article 6(2) of the Act of 20 September 1976 concerning the election of the members of the European Parliament by direct universal suffrage,
– võttes arvesse Euroopa Liidu Kohtu 12. mai 1964. aasta ja 10. juuli 1986. aasta otsuseid;
– having regard to the judgments of 12 May 1964 and 10 July 1986
Kohtuasi 101/63: Wagner vs. Fohrmann ja Krier, EKL 1964, lk 383, ning kohtuasi 149/85 Wybot vs. Faure jt, EKL 1986, lk 2391.
Case 101/63 Wagner v Fohrmann and Krier [1964] ECR 195 and Case 149/85 Wybot v Faure and others [1986] ECR 2391. of the Court of Justice of the European Communities,
– võttes arvesse õiguskomisjoni raportit ( A7‑0107/2010 ),
– having regard to the report of the Committee on Legal Affairs ( A7‑0107/2010 ),
A. arvestades, et Miloslav Ransdorf on Euroopa Parlamendi liige;
A. whereas Miroslav Ransdorf is a Member of the European Parliament,
B. arvestades, et vastavalt 8. aprilli 1965. aasta Euroopa ühenduste privileegide ja immuniteetide protokolli artiklile 9 on Euroopa Parlamendi liikmetel istungjärkude ajal oma riigi territooriumil samasugune immuniteet nagu selle riigi parlamendi liikmetel; arvestades, et immuniteedile ei saa tugineda, kui parlamendi liige tabatakse õigusrikkumiselt, ning see ei takista Euroopa Parlamendil kasutamast õigust tühistada oma liikme immuniteet;
B. whereas, according to Article 9 of the Protocol on the Privileges and Immunities of the European Communities of 8 April 1965, during the sessions of the European Parliament its Members enjoy in the territory of their own State the immunities accorded to members of their parliament; whereas immunity cannot be claimed when a Member is caught in the act of committing an offence; and whereas this does not prevent the European Parliament from exercising its right to waive the immunity of one of its Members,
Euroopa Parlamendi president edastas 9. juulil 2008. aastal vastavalt kodukorra artikli 6 lõikele 2 õiguskomisjoni esimehele Tšehhi Vabariigi politseiülema J. Přáda (Praha linna kriminaal- ja uurimisüksuse liiklusõnnetuste uurimise osakond) kirja, millele oli lisatud taotlus Miloslav Ransdorfi puutumatuse äravõtmiseks kriminaalvastutusele võtmise eesmärgil.
On 9 July 2008, pursuant to Rule 6(2) of the Rules of Procedure, the President of Parliament forwarded to the Chairman of the Committee on Legal Affairs a letter from Commissioner J. Přáda of the Police of the Czech Republic (Prague City Department, Criminal Police and Investigation Service, Road Accident Investigation Section) enclosing a request for the waiver of Mr Miroslav Ransdorf's parliamentary immunity for the purposes of a criminal prosecution.
Euroopa Parlamendi president edastas 15. septembril 2009. aastal vastavalt kodukorra artikli 6 lõikele 2 õiguskomisjoni esimehele Tšehhi Vabariigi politseiülema Jan Vopenka (Praha linna kriminaal- ja uurimisüksuse liiklusõnnetuste uurimise osakond) kirja, millele oli lisatud taotlus Miloslav Ransdorfi puutumatuse äravõtmiseks kriminaalvastutusele võtmise eesmärgil.
On 15 September 2009, pursuant to Rule 6(2) of the Rules of Procedure, the President of Parliament forwarded to the Chairman of the Committee on Legal Affairs a letter from Commissioner Jan Vopenka of the Police of the Czech Republic (Prague City Department, Criminal Police and Investigation Service, Road Accident Investigation Section) enclosing a request for the waiver of Mr Miroslav Ransdorf's parliamentary immunity for the purposes of a criminal prosecution.
Eelmisel ametiajal oli Euroopa Parlament juba 3. veebruaril 2009. aastal otsustanud Miloslav Ransdorfilt sama kriminaalmenetluse tõttu puutumatuse ära võtta (menetlust 2008/2176(IMM) käsitlev resolutsioon).
In the course of the previous parliamentary term the European Parliament had already decided, on 3 February 2009, to waive Mr Miloslav Ransdorf's immunity for the purposes of the same criminal prosecution (resolution winding up procedure No 2008/2176(IMM) ).
Sellega seoses tuleb märkida, et Tšehhi Vabariigi seadus näeb ette, et parlamendiliikme tagasivalimise korral tuleb uuelt assambleelt puutumatuse äravõtmist uuesti taotleda (ülemkohtu otsus nr 48/96).
However, Czech law requires that, if a member of parliament is re-elected, a new request for the waiver of the member's immunity must be submitted to the new parliament (Decision No 48/96 of the Czech Supreme Court).
Tšehhi ametivõimudele sõnul juhtis hr Ransdorf 8. juunil 2007 Prahas (Praha 6) erasõidukit ja sõitis ülekäigurajal otsa ning vigastas naissoost jalakäijat, kellele ta põhjustas raskeid kehavigastusi.
According to the Czech authorities, on 8 June 2007, Mr Ransdorf was driving a private car in Prague 6 when he struck and injured a female pedestrian at a zebra crossing who sustained injuries which constituted bodily harm.