natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Aastatuhande arengueesmärkide täitmine on takerdunud rahastamises tekkinud puudujääkide taha, mille kogusumma on 300 miljardit USD tänasest kuni aastani 2015 – ja seda kliima- ja majanduskriisi tõttu vajaminevaid lisasummasid arvestamata.
The MDGs currently face a funding gap of over USD 300 billion between now and 2015 — and that's without factoring in additional spending for the climate and economic crises.
Nagu teised abiandvad riigid, võttis ka EL endale kohustuse suunata aastaks 2015 arenguabiks 0,7% rahvamajanduse kogutulust ja on seda kohustust korduvalt kinnitanud.
The EU, along with other donors, set itself a 0.7% 2015 target and has since repeatedly reaffirmed it.
Isegi kui tulevikus tuleb selline muudatus arenguabi andmise valdkonnas tervikuna teha, kavandatakse ELis 2010. aasta vahetähtaja kohustust vähendada tervelt 20 miljardi euro võrra.
However, even if it is ahead of the donor field, the EU already looks set to fall a good EUR 20 billion short of its 2010 mid-term commitment.
Mõned liikmesriigid hilinevad graafikujärgse abi andmisega, teised on oma abisummasid aga isegi vähendanud.
Some member states are way off target, while others are even scaling back on aid.
EL tervikuna peab oma ametliku arenguabi mahtu suurendama.
The EU as a whole must increase ODA.
Uueks vahetulemuseks aastal 2012 tuleb fikseerida 0,63%.
It must set a new interim aid target of 0.63% for 2012.
Ning sellest tuleb kinni pidada.
And stick to it.
Veelgi olulisem on see, et riikide eelarved sisaldaksid õiguslikult siduvat mitmeaastast ajagraafikut enam-vähem prognoositava abi osutamiseks.
More important, national budgets must feature legally-binding multiannual timetables for more predictable aid.
Uued rahastamisallikad
New funding
On selge, et mitme miljardi euro suurust puudujääki ei saa kõrvaldada ainult avaliku ametliku arenguabiga.
Yet it is clear we can't make up this multibillion-euro shortfall through public ODA alone.
Lisaks tuleb uurida uuenduslikke rahandusmehhanisme:
In addition, we need to explore innovative funding mechanisms:
i) rahaülekannete 0,05% maksustamine võimaldaks tõsta ülemaailmse tähtsusega avalike hüvede rahastamist 10 miljardi euro võrra.
i) A financial transaction tax of 0.05% could raise EUR 10 billion a year for global public goods.
See jahutaks kuritegelikult vastutustundetuid spekulatsioone, mis destabiliseerivad kogu rahandussüsteemi (NB! rahandussektor ei ole siiani veel midagi maksnud enneolematult tõsise, tema enese poolt tekitatud kriisi eest, hoolimata tohutust riigipoolsest vastutulekust sellega toimetulekuks, samas kui rahaülekannete maht oli hiljuti ligi 70 korda suurem kui maailma rahvamajanduse kogutoodang).
It would discourage the criminally irresponsible speculation that destabilises the entire financial system (N.B. the financial sector has not yet paid for the consequences of the unprecedented crisis it triggered, despite benefiting from enormous state bailouts, while financial transactions reached 70 times world GNI recently).
Esialgne ühepoolne, eurotsoonisisene muutus toimiks globaalse katalüsaatorina.
An initial unilateral move within the euro zone could act as a global catalyst.
ii) Ebaseaduslikud kapitalivood röövivad vaestelt riikidelt umbes triljon dollarit igal aastal, s.o kümme korda nii suure summa, kui on ELi ametliku arenguabi maht.
ii) Illicit capital flows rob poor countries of around a trillion dollars a year, i.e. ten times ODA.
G20 peab jätkama oma tegevuskava maksuparadiiside ja maksupettuse väljajuurimises, edendades riikide kohta esitatavat aruandlust.
The G20 should pursue its agenda to crack down on tax havens and tax secrecy, promoting country-by-country reporting.
iii) Ka makseülekannete kogusumma ületab ELi ametlikku arenguabi summat mitmeid kordi.
iii) Remittances are also worth several times ODA.
EL peab tegema maksete ülekandmise lihtsamaks ja odavamaks.
The EU should make remittances easier and cheaper.
iv) Kütuseaktsiisilt ja süsinikdioksiidi kvoodi oksjonilt saadav osaline kasu aitaks samuti arengumaadel kliimamuutustega kohaneda.
iv) Transport fuel levies and a share of revenues generated by carbon emission auctions could help developing countries in coping with climate change.
v) Toetus mikrofinantseerimisele, mobiiltelefonipangandusele, VKEdele ja hoiupankadele ning omanikuõiguste laiendamine varata inimestele kergendab juurdepääsu rahastamisele ja aitab luua vaestes kogukondades rikkusi.
v) Supporting microfinance , mobile phone banking, SMEs and savings banks, as well as extending property rights to the dispossessed, would access finance and help create wealth within poor communities.
Majanduslangusega võib arengumaades väga lihtsalt kaasneda ka uus võlakriis.
The economic downturn may well throw developing countries into a new debt crisis.
EL peaks seetõttu näitama eeskuju intressivaba moratooriumi kehtestamisel võlgade tagasimaksmisele, mis kehtiks aastani 2015, ning kustutama vähimarenenud riikide võlad.
The EU should lead by calling an interest-free moratorium on debt repayments until 2015 and writing off debt for LDCs.
Võlasuhete lõpetamist ja ELi ametliku arenguabi väliseid rahavooge ei tohi arvestada arengueesmärkide täitmise osadena.
Debt cancellation, as well as non-ODA financial flows, must not count towards aid targets.
Eelarvest antav toetus
Budget support
Valdkonnaspetsiifilised eelarvetoetused, eriti aastatuhande arengueesmärkide kokkulepetele antavad toetused, aitavad kaasa oodatavate, toimivuspõhiste tulemuste saavutamisele sellistes valdkondades nagu tervishoid ja haridus.
Sector-specific budget support, especially MDG contracts, can help deliver predictable, performance-based results in areas such as health and education.
ELi eesmärgiks peaks olema suunata pool kogu abisummast eelarveliste toetuste kaudu.
The EU should aim to channel half its aid via budget support.
Vastuvõtvate ametivõimude puhul on võtmekriteeriumiks pühendumine vaesuse vähendamisele, aruandekohustus ja usaldusväärne renomee valitsemistava ja inimõiguste osas.
Key criteria for recipient authorities are commitment to poverty reduction, accountability and clean records on governance and human rights.
Parem abi
Better aid
Halvakvaliteedilisele abile raisatakse igal aastal 3 miljardit eurot.
Poor quality aid wastes upwards of EUR 3 billion/year.
Kõik abiandvad riigid peavad järgima abi tõhususe kava, eriti selles suhtes, mis puudutab ELi ametliku arenguabi abivajajatele kavakohase suunamise kindlakstegemist, abi lahtisidumist subjektiivsetest tingimustest ja oma riigi arengustrateegiate väljatöötamise võimaldamist vastuvõtvatele valitsustele.
All donors must adhere to the aid effectiveness agenda, in particular when it comes to making sure ODA is predictable, untying aid and allowing recipient governments to define their own development strategies.
Tööjaotus on samuti oluline, kuid abiandvad riigid ei tohi luua sektoreid nn vaeslapse ossa jäänud riikidest.
Division of labour is also essential but donors must take not to create ‘aid orphan’ sectors.
Globaalne valitsemine
Global governance
Ülemaailmsed organisatsioonid peavad andma arengumaadele suurema hääleõiguse ja rohkem ressursse tuleb suunata vaestele.
The global institutions need to give more voice to developing countries and more funds to the poorest.
EL saab kaasa aidata esindamata rahvastele hääleõiguse tagamisele Maailmapangas ja Rahvusvahelises Valuutafondis.
The EU can help by ceding voting rights to underrepresented nations in the World Bank and IMF.
Euroopa peab seisma selle eest, et vähimarenenud riigid saaksid rohkem vahendeid rahvusvaheliste rahastamisasutuste krediidiliinidest (IFI) ja et neile määrataks suurem osakaal Londoni G20 kohtumisel kokku lepitud Rahvusvahelise Valuutafondi arvestusühikust (SDR).
Europe must ensure LDCs receive more concessional funding from the IFIs and a higher proportion of the post-London G20 special drawing rights.
Euroopa Parlament ja nõukogu peavad täiel määral ära kasutama võimalust suunata EIP tegevust senisest rohkem vaesuse vähendamisele.
Parliament and Council should take full advantage of the upcoming chance to make the EIB more focused on poverty reduction.
Ja ehkki G20 on samm edasi võrreldes G8 kohtumisega, on see siiski jäänud rikaste rahvaste klubiks.
And, although the G20 is a step forward from the G8, it is still a rich nations' club.
ÜRO oli ja jääb maailma valitsemise probleemide esmaseks sidusfoorumiks.
The UN remains the most inclusive forum for global governance issues.
D. eriline tähelepanu
D. Special focus
Aastatuhande arengueesmärgid on kõik ühtviisi olulised, kuid mõne eesmärgi täitmisel ollakse jäänud teistest kaugele maha, mistõttu need nõuavad lähema viie aasta jooksul erilist tähelepanu.
All MDGs are equally important but some are lagging further behind than others and require special attention over the next five years.
Niisiis tuleb meil keskenduda eriti järgmistele valdkondadele:
So we should refocus our action especially on the following areas:
1) tervishoiule, kaasa arvatud emade tervisele ja reproduktiivtervisele;
1) health, including maternal and reproductive health
2) vähimarenenud riikidele, eriti Aafrikale;
2) least developed countries, in particular Africa
4) inimväärsele tööle ja avalike teenuste tasemele.
4) decent work and public services.
Kolme tervisega seotud aastatuhande arengueesmärgi täitmine on teistega võrreldes oluliselt maha jäänud ning need eesmärgid peavad olema nüüd meie esmaseks prioriteediks.
The three health MDGs are the most off track and must become our top priority.
Edasiminek on toimunud, kuid nn suured surmapõhjused – AIDS, malaaria ja tuberkuloos – võtavad ikka veel igal aastal elu neljalt miljonilt inimeselt.
There has been progress but the 'big killers' — AIDS, malaria and TB — still claim four million plus lives every year.
EL peab suurendama oma panust ülemaailmsesse tervisefondi ja kohaldama sidusat lähenemist aastatuhande arengueesmärkidele nr 4–6.
The EU must up its contribution to the global health fund and adopt an integrated approach to MDGs 4-6.
Rahasummade suurendamine muudaks olukorda tunduvalt.
More funds can make a big difference.
Näiteks on suurem rahakulu putukatõrjevahenditega töödeldud võrkudele vähendanud malaariasse nakatumist 50% võrra.
For instance, more money for insecticide-treated nets has led to a 50% cut in malaria infections.
Aafrikas sureb igal aastal leetritesse pool miljonit last vähem tänu vaktsiinile, mis maksab ainult üks dollar doosi kohta.
Half a million fewer children die of measles in Africa every year thanks to vaccines that cost just one dollar.
Meie eesmärk peaks olema tasuta arstiabi kõigile.
Our aim should be no-fee health care for all.
Peame täitma oma kohustust kulutada 20% arengukoostöö vahendite (AKV) raha esmatasandi arstiabile ja haridusele.
We must stick to our commitment to spend 20% of DCI money on basic health and education.
Peame laiendama seda lävendit kõigile arengueesmärkide täitmisega seotud kulutustele.
We should extend this benchmark to all development spending.
Peame sundima Aafrika riike täitma oma 2001. aasta Abuja kohtumise kohustust suunata 15% oma riikide eelarvetest tervishoiule ning julgustama teisi arengumaid tegema sedasama.
We should push African states to live up to their 2001 Abuja pledge to allot 15% of national budgets to health care and encourage other developing countries to do the same.
Eelmisel aastal puudus üle kahel kolmandikul HIVi nakatunutest juurdepääs vajalikule ravile.
Last year, more than two thirds of HIV sufferers did not have access to the treatment they needed.
Meie poliitikaks peab olema võimalike ravimite kättesaadavuse tagamine.
Our policy must be to assure access to affordable medicines.
Selle raames tuleb üle vaadata intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide leping (TRIPS) ja mõelda uuesti läbi võimalused geneeriliste ravimite kättesaadavuse parandamiseks, samuti muuta teadusuuringute suunda (praegu on 90% ressursse suunatud ainult 10% maailmas elavate inimeste vajaduste rahuldamisele).
This includes revisiting TRIPs and rethinking generic medicines, as well as rerouting research (currently 90% of resources target the needs of just 10% of the world's population).
Peame rohkem raha andma ka tervishoiusektori tehnilisele toele ja selle infrastruktuuri arengule ning suutlikkuse tõstmisele ning pöörama tähelepanu tervishoiutöötajate väga suurele puudusele, andes palgatuge ja vähendades nn ajude väljavoolu.
We also need to fund more technical support, infrastructure and capacity building in health sectors and address the dire shortage of health workers, via salary support and by mitigating the 'brain drain'.
Tervisealane haritus, kaasa arvatud seksuaalkasvatus ja HIVi teadlikkuse tõstmine, peavad muutuma meie tegevuskavas tähtsamaks.
Health education, including sex education and HIV awareness raising, have to move further up our agenda.
Aastatuhande arengueesmärkides emade surmaga seotud ülesannete täitmisel oleme silmitsi läbikukkumisega ning selles osas tuleb kindlustada spetsiifiliste lisameetmete võtmine.
The maternal mortality MDG is staring failure in the face and warrants specific extra measures.
Me ei saa lubada kultuurilistel ja usulistel tõekspidamistel takistada inimõiguste teostamist seksuaal- ja reproduktiivtervise valdkonnas.
Cultural and religious norms cannot be allowed to stand in the way of sexual and reproductive health rights.
Peame toetama edumeelset poliitikat, kaasa arvatud pereplaneerimist, abortide võimaldamist (30% Aafrikas registreeritud emasurmadest on seotud ohtlike abortide tegemisega), suguhaiguste ravi ja kondoomide kättesaadavust.
We must support progressive policies, including family planning, abortion (30% of maternal deaths in Africa are down to unsafe abortions), treatment of sexual diseases and provision of condoms.
Viimase kümnendi jooksul on toimunud järsk tagasiminek naisekeskse pereplaneerimise mudeli rahastamises.
Over the last decade or so, funding for family planning on a per-woman basis has fallen sharply away.
Peame suutma teha selles tagasipöörde.
We have to turn this around.
Vaesematest vaesemad
The poorest of the poor
Olenemata meie edust aastatuhande arengueesmärkide täitmisel on päris selge, et maailma 49 vähimarenenud riiki – eriti Saharast lõunasse jäävas Aafrika osas – jäävad teistest maha.
Whatever progress we're making on the MDGs, it is quite clear that the world's 49 least developed countries — and especially those in sub-Saharan Africa — are getting left behind.
Saharast lõunasse jäävas Aafrika osas elab täna 110 miljonit inimest veelgi äärmuslikumas vaesuses kui 20 aastat tagasi.
Sub-Saharan Africa today has 100 million more extremely poor people than twenty years ago.
Vaesuse määr on endiselt üle 50% ja ligi kaks kolmandikku linnaelanikest elab agulites.
The poverty rate remains above 50% and nearly two thirds of the urban population live in slums.
Pooled emasurmad toimuvad Aafrikas ja seal elavad ka pooled koolis mittekäivatest lastest.
Half of all maternal deaths and half of all children who don't go to school are African.
Aafrikale langeb ka 95% malaariasurma juhtumitest.
Africa is home to 95% of all malaria deaths.
Seal on maailma suurim AIDSi haigete määr ja madalaim rasestumisvastaste vahendite kasutamise määr.
It has the highest AIDS rate and the lowest contraception rate in the world.
See on ainus koht meie planeedil, kus tuberkuloosi ja laste suremusega peetud lahing on kaotatud.
It is the only place on the planet that is losing the battle against TB and child mortality.
Paljud Aafrika riigid ei pruugi saavutada ühtegi aastatuhande arengueesmärki.
Many African countries are on track to meet no MDGs whatsoever.
2005. aastal lubasid doonorriigid Aafrikale antava abi aastaks 2010 kahekordistada.
In 2005, donors promised to double aid to Africa by 2010.
Sellest ei piisa.
This is not enough.
Vähimarenenud riikidele antava ELi ametliku arenguabi osakaalu, mis praegu on kolmandik kõigist abisummadest, tuleb suurendada 50%-ni.
We must urgently increase ODA to LDCs from a third to half of all aid flows.
ELi liikmesriigid peavad hakkama tõsiselt suhtuma Aafrika ja ELi ühisesse strateegilisse partnerlusse, millele pandi alus 2007. aasta Lissaboni tippkohtumisel.
EU member states must begin to take seriously the Africa-EU joint strategic partnership adopted at the 2007 Lisbon summit.
On juba aeg, et strateegia hakkaks andma tulemusi.
It is time the strategy began to show results.
See tähendab kõigi partnerite uuenenud poliitilist tahet ja spetsiaalselt Aafrika partnerluseks välja töötatud uute alusmehhanismide toimimist.
This means renewed political will from all partners but also a new funding mechanism specifically for the Africa partnership.
Naised on paljude arengumaade selgroog ning samas mõjub vaesus neile kõige rängemalt.
Women are the backbone of many developing countries and, at the same time, they bear the brunt of poverty.
ELi arengupoliitika peaks olema suunatud:
EU development policy should be targeting:
· hariduse soolisele võrdõiguslikkusele – selles suhtes on asjad korras ainult ühes kolmest arengumaast, vaatamata teatavale edule;
· gender parity in education — only the case in one out of three developing countries, despite some progress
· inimväärse töö võimalused naistele – 70% töötavaid naisi töötab ebastabiilsel töökohal, samas kui Põhja-Aafrika ja enamiku Aasia naiste tööhõive on 45% madalam kui meeste tööhõive määr;
· access to decent work for women — 70% of the female labour force is in vulnerable jobs, while the employment rate for women in north Africa and much of Asia is 45% below the rate for men
· naiste poliitiline esindatus;
· women's political representation
· sooline vägivald.
· gender violence.
Võitlus vaesusega on võitlus oma inimõiguste eest, nagu ka õiguse eest toidule, tervisele, haridusele, joogiveele, avalike teenuste kasutamisele ja vaesusest puudutamata elule.
The fight against poverty is a fight for rights, as is the right to food, health, education, water, universal public services and a poverty-free existence.
Sarnaselt õigusega saada „vabaduse, õigluse, turvalisuse ja inimväärikuse põhimõtetest lähtuvatel tingimustel korralikku ja produktiivset tööd”.
Likewise the right to " decent and productive work in conditions of freedom, equity, security and human dignity ".
Nagu ELi, Aafrika ja Ameerika juhtide hiljutistel tippkohtumistel on selgesõnaliselt tunnistatud, on inimväärne töö „inimarengu nurgakivi” ja kõige kindlam kiirtee vaesusest väljarabelemiseks.
As recent summits of EU, African and American leaders have explicitly acknowledged, decent work is a " pillar of development " and the most sure-fire route out of poverty.
Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni tegevuskava sobitub kõigi aastatuhande arengueesmärkidega ning peaks olema tähtsal kohal kõigis meie riikidevahelistes kokkulepetes.
The ILO's decent work agenda dovetails with all the MDGs and should feature prominently in all our international agreements.
Komisjon peab teostama töötajate sotsiaalsete õiguste kaitse, ühiskondliku dialoogi ja põhiliste töönormide alast järelevalvet ja vajadusel mitte kartma sanktsioonide rakendamist.
The Commission must monitor workers' social protection, social dialogue and core labour standards and not be afraid to apply sanctions.
Nüüd, mil ülemaailmse majanduskriisi järelmina on ülimadala palga eest töötavate inimeste arv ja ebastabiilsete töökohtade arv kasvamas, on selle eluline tähtsus veelgi suurenenud.
This is all the more vital when the numbers of working poor and those in vulnerable jobs are on the rise, especially in the wake of the global economic crisis.
E. muud võtmeprobleemid
E. Other key issues
Lisaks ülalmainitud prioriteetidele tuleb ELil pöörata erilist tähelepanu reale valdkondadele, mis võivad toimida kas aastatuhande arengueesmärkide täitmise katalüsaatori või komistuskivina.
In addition to the abovementioned priorities, the EU needs to pay special attention to a number of areas which can act either as catalysts or stumbling blocks for the MDGs.
Poliitikavaldkondade sidusus arenguga
Policy coherence for development
Käesoleval ajal on EL seotud lepingulise kohustusega arvestada vaesuse vähendamisega oma muude poliitikate elluviimisel, kui need võiksid kuidagi arengumaid puudutada.
The EU is now treaty-bound to take poverty reduction into account when it implements other policies likely to affect developing countries.
Teisisõnu, see, mida me võtame ette oma põllumajanduses, kalanduses, kaubandusvaldkonnas ja migratsioonipoliitikas, ei tohi kahjustada arengueesmärkide saavutamiseks tehtavat tööd.
This means what we do on farming, fisheries, trade and migration cannot undermine our development work.
Täna ei ole see ka probleemiks.
This is currently not the case.
· ELi piimatoodete eksporditoetused – kohalike tootjate allasurumine;
· EU dairy export subsidies — undercutting local producers
· laiaulatuslik kaubanduse liberaliseerimine vähimarenenud riikides – see toob kaasa vaevumärgatava vaesuse vähendamise ja vähendab tegelikult vähimarenenud riikide osakaalu maailma pirukas;
· large-scale trade liberalisation in LDCs — barely scraping the surface of poverty reduction and in fact diminishing LDCs' share of the global pie
· nn maa haaramine agrokütuse tootmiseks;
· 'land grab' for agrofuel
· ELi patendipoliitika – vähendab ravimite kättesaadavust;
· EU patents policy — squeezing access to medicines
· ülepüük – kalurite väljatõrjumine;
· overfishing — forcing out local fishermen
· vastuoluline sisserändepoliitika;
· inconsistent immigration policies
· kliimamuutused – liiga pehme lähenemine, samal ajal kui arengumaad peavad maksma selle hinda.
· climate change — over-timid approach while the developing world pays the price.
Euroopa Parlament peaks määrama alalise arengupoliitika sidususe teema raportööri, kes teostaks pidevat kontrolli liikmesriikide ja komisjoni tegevuse üle.
The EP should appoint a standing rapporteur for 'policy coherence for development' to keep a running check on member states and the Commission.
Meie kaubanduspoliitika avaldab toimuvatele arengutele ilmselgelt olulist mõju.
Our trade policy obviously impacts substantially on development.
Euroopa peab olema õiglase globaliseerumise eesotsas ja võitlema Doha voorus kokku lepitud kiire arengu saavutamise eest.
Europe must champion fair globalisation and a rapid, development-oriented conclusion to the Doha round.
Kaubandus ei ole imerohi, kuid õiglane, reeglitel põhinev kaubandus aitab kaasa vaesuse leevendamisele.
Trade is no panacea but equitable, rules-based trade can contribute to alleviating poverty.
See tähendab, et EL peab osutama rohkem kaubandusabi, tõstma abiprogrammide suutlikkust ja aitama vaestel riikidel vabaneda liigsest sõltuvusest ebastabiilsest tooraine müügist.
This implies the EU providing more aid for trade, capacity building and helping poor countries steer away from overdependence on volatile raw materials.
Toimetulek kliimamuutuste ja globaalse kriisiga
Tackling climate change and the global crisis
Praeguses rahandus-, majandus- ja kliimamuutuse kriisis tuleb süüdistada rikkaid riike.
Rich countries are to blame for the current financial, economic and climate change crises.
Rängimalt tabavad need aga vaesemaid riike.
Poor countries are the hardest hit.
Lõunapiirkondi tabanud kliimamuutustega võitlemine nõuab üle 100 miljardi USD aastas ning majanduslangusega toimetulek veel teist sama palju.
Fighting off climate change in the south will cost over USD 100 billion a year and the economic downturn at least as much again.
Kuidagi tuleb see rahastamislünk täita.
Somehow we must plug this funding gap.
Andestamatu viga oleks rünnata vaesuse vähendamiseks juba eraldatud summasid.
It would be an unacceptable error to raid funds already set aside for poverty reduction.
Ainuke väljapääs on lisasummade eraldamine.
Additionality is the only way.
Peale selle on arengumaades õhkupaisatavad CO 2 kogused viimase 15 aastaga kahekordistunud.
In addition, developing countries' CO2 emissions have doubled over the last 15 years.
EL saab kaasa aidata võitlusele energiapuuduse ja reostusega, suunates arengumaadesse puhta energia tootmise tehnoloogiat ja luues nn rohelisi töökohti.
The EU can help fight energy poverty and pollution at the same time through technology transfer aimed at generating clean energy and creating 'green' jobs.
Valitsemine ja õigused
Governance and rights