natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Samuti on oluline, et juurdepääs teabele on tagatud sõltumata kummagi abikaasa rahalisest olukorrast.
Access to information must also be provided, irrespective of each spouse’s financial situation.
Siinkohal tuleb veel kord rõhutada, et väga oluline on anda mõlemale abikaasale terviklik ja täpne teave nende poolt lahutuse puhul kohtu ja kohaldatava õiguse valimise tagajärgedest, sest liikmesriikide õigusaktid erinevad märkimisväärselt mitmetes punktides, nagu näiteks abielulahutuse motiivid ja vormid, abielulahutuse saamise tingimused, lahuselu kestus ja muud menetluse jaoks otsustava tähtsusega aspektid.
It must be ensured that both spouses receive comprehensive accurate information concerning the implications of their choice of jurisdiction and the law applicable to divorce, especially since the Member States’ laws differ considerably in a number of respects (such as the grounds for divorce, the forms which divorce takes, the terms and conditions for obtaining a divorce, the requisite separation period and other key aspects for the procedure).
Kuna õigus ei ole muutumatu, võib lisaks juhtuda, et ühel kindlal ajahetkel sõlmitud kohaldatava õiguse määramise kokkulepe ei vasta enam poolte õiguspärastele ootustele kokkuleppe tagajärgede ilmnemise ajal, sest asjaomase riigi õigusakte on vahepeal muudetud.
Furthermore, since laws do change, it may be that an agreement designating the applicable law which was signed at a given moment no longer meets the legitimate expectations of the parties at the time at which it should deploy its effects, since the legislation of the Member State in question has in the meantime been amended.
Raportöör soovitab näha ette komisjoni hallatava internetipõhise mehhanismi üldsuse teavitamiseks (mis toimiks Euroopa tsiviil- ja kaubandusasjade kohtute võrgu raames), võimaldades igaühel leida ajakohastatud teavet riikliku ja ühenduse õiguse peamiste aspektide kohta.
The rapporteur is proposing a mechanism under which the Commission would be responsible for a public Internet-based information system (operating in connection with the European Judicial Network in civil and commercial matters), where anyone may find up-to-date information concerning the basic aspects of national and Community law.
Lisaks on oluline, et kohus, mille poole pöördutakse, pööraks rohkelt tähelepanu sellele, et abikaasade valik oleks teadlik.
Furthermore, the jurisdiction seised must realise how important an enlightened choice on the part of both spouses is.
õiguskomisjoni ARVAMUS (*)
OPINION of the Committee on Legal Affairs (*)
(*) Menetlus kaasatud komisjonide osalusel – kodukorra artikkel 47
(*) Procedure with associated committees – Rule 47
Komisjoni ettepanekus käsitletakse abielulahutuse avalduse või lahuselu asjus üksnes pädeva kohtu määramist ning kohaldatavat õigust.
The Commission proposal deals solely with the question of determining the applicable law and jurisdiction in the case of applications for divorce or separation.
Selles ei käsitleta ei abielu kehtetuks tunnistamist ega õigust saada alimente.
It does not, therefore, cover marriage annulment or entitlement to maintenance.
Tekst kujutab endast kehtiva määruse 2201/2003 osalist muutmist, kuna viimase reguleerimisala on laiem, hõlmates ühtlasi vanemliku vastutuse ja abielu kehtetuks tunnistamise kohtuasju ning kõnealustes asjades tehtud kohtuotsuste vastastikust tunnustamist riikidevahelisel suhtlemisel.
The proposal is presented as a partial amendment of existing Council Regulation (EC) No 2201/2003, whose scope is much broader, as it also covers grounds for marriage annulment, parental responsibility and the recognition of judgments in matrimonial matters in an interstate setting.
Esitatud ettepanekus käsitletakse peamiselt „rahvusvahelisi paare”, mille puhul on abikaasadel erinev kodakondsus või elavad abikaasad erinevates riikides.
The proposal mainly relates to ‘international couples’, in other words spouses of different nationalities or who live in different Member States or in states of which they are not nationals.
Peamine uuendus, mis uue määrusega kaasneb, on abikaasadele pakutav võimalus valida kohtualluvust ja kohaldatavat õigust, kuid see valik ei ole lõputu.
The main new feature of the regulation is that it offers spouses the possibility of choosing the competent court and the applicable law, albeit only from a limited range of options, namely the jurisdictions and laws which have an objective connection with the marriage in question.
Valida on võimalik sellist kohut ja õigussüsteemi, millel on abielusuhtega objektiivne seos.
Under the proposal, the main ‘connecting factor’ is residence.
Ettepanek tundub tervikuna mõistlik.
Overall, the proposal seems to be reasonable.
Samuti on see täiuslikus kooskõlas inimeste vaba liikumise põhimõttega, mis on üks Euroopa Liidu ülesehituse aluspõhimõtteid, ning tagab pooltele iseseisvuse, kuna viimased võivad soovi korral valida kohut ja õigust, mille kohaselt nende abielu lahutamist menetletakse.
It is completely in tune with the free movement of persons, one of the fundamental freedoms on which the whole EU edifice is based, and upholds the principle of party autonomy by allowing parties to choose, if they wish, which courts and which law should govern the proceedings bringing their marriage to an end.
Arvamuse koostaja hinnangul tuleks ettepanekusse siiski teha veel mõned muudatused, et seda tõhusamaks muuta.
However, your rapporteur considers that some changes should be made to the proposal in order to make it even more effective.
Esmalt tuleks selgelt sätestada, et pooled võivad valida üksnes liikmesriikide kohut ja õigust, ning subsidiaarsuspõhimõttele tuginedes ei saa selle ettepanekuga sundida liikmesriigi kohtuasutusi lahutama abielu, kui selles liikmesriigis pole lahutus ette nähtud või ei tunnustata asjaomast abielutüüpi.
First of all, it should be stipulated that the parties’ freedom of choice should be restricted to the courts and laws of other Member States, and that, more generally, in line with the principle of subsidiarity, the proposal cannot oblige the authorities of a state which makes no provision for divorce, or which does not recognise the type of marriage in question, to dissolve a marriage.
Komisjoni ettepanek annab abikaasadele võimaluse valida ühe määruse 2201/2003 artiklis 3 nimetatud kohtualluvuse alustest.
Furthermore, under the Commission proposal spouses may choose any of the forums listed in Article 3 of Regulation 2201/2003.
Sellistes tingimustes on artikli 3 a punktis b nimetatud jäigem kriteerium kasutu.
In this event, the more restrictive criterion set out in Article 3a(b) would be superfluous.
Tehnilises plaanis oleks kõige lihtsam lahendus selle punkti välja jätmine.
The simplest solution in technical terms would be to delete the whole of point (b).
Siiski näib ettepanekust tulenevat, et komisjon tahab muuta siduvaks kohtu asukohariigi õiguse valimise, kuna pooltele jäetakse vaid õigus kohtualluvust valida.
However, it seems from the proposal that the Commission’s intention is to establish a connection with the lex fori once the parties are given the possibility of deciding for themselves to which court they will apply.
Ilmselt tuleb punktist b niiviisi aru saada.
This intention is indicated by point (b).
Kui soovitakse seda punkti säilitada ja ühtlustada seda artikliga 3 (suurendades poolte iseseisvust), tuleks arvamuse koostaja hinnangul artikkel 3 a täiesti ümber sõnastada.
To maintain point (b) while bringing it into line with the substance of Article 3 (by enhancing the parties’ autonomy), the rapporteur suggests that the whole of Article 3(a) should be reworded.
On selge, et artikkel 3 kehtib ja on kohaldatav ka siis, kui pädeva kohtu valimise õigust ei kasutata.
Obviously, Article 3 will remain valid and applicable where parties do not exercise their freedom to choose the competent court.
Abikaasad võivad kokku leppida, et nendevahelist abielulahutust või lahuselu käsitlev menetlus kuulub ühe liikmesriigi kohtu või kohtute alluvusse tingimusel, et abikaasadel on kõnealuse liikmesriigiga märkimisväärne seos, arvestades, et
The spouses may agree that a court or the courts of a Member State are to have jurisdiction in a proceeding between them relating to divorce or legal separation provided they have a substantial connection with that Member State by virtue of the fact that
(a) kohaldatakse ühte artiklis 3 loetletud kohtualluvuse alustest, või
(a) any of the grounds of jurisdiction listed in Article 3 applies, or
(a) abikaasadel on olnud kõnealuses liikmesriigis nende alaline elukoht vähemalt kolme aasta jooksul järgemööda, tingimusel et nimetatud perioodi lõpust on enne lahutuse või lahuselu taotluse esitamist möödunud vähem kui kolm aastat; või
(a) the spouses had their habitual residence in that State for a continuous period of at least three years, provided that period did not end more than three years before the application for a divorce or legal separation; or
(b) kõnealuses liikmesriigis on abikaasade viimane ühine alaline elukoht vähemalt kolme aasta jooksul , või
(b) it is the place of the spouses’ last common habitual residence for a minimum period of three years, or
(b)kõnealuses liikmesriigis on abikaasade viimane alaline elukoht ja kostja elab seal veel taotluse esitamise ajal ; või
(b) the spouses’ last habitual residence was situated in that State, and the respondent is still residing there at the time the application is made; or
(c) üks abikaasadest on kõnealuse liikmesriigi kodanik või, Ühendkuningriigi ja Iirimaa puhul, kui tema alaline asukoht on ühes viimati nimetatud liikmesriikidest ,
(c) one of the spouses is a national of that Member State or, in the case of the United Kingdom and Ireland, has his or her “domicile” in the territory of one of the latter Member States .
(c) kõnealuses liikmesriigis on olnud hagejaks oleva abikaasa alaline elukoht vähemalt kuue kuu jooksul, kui ta on selle liikmesriigi kodanik, või vähemalt ühe aasta jooksul, kui ta pole selle liikmesriigi kodanik, või, Ühendkuningriigi ja Iirimaa puhul, kui tema alaline asukoht on seal ; või
(c) the applicant’s current habitual place of residence is in that State and he or she has resided there for a minimum period of six months if he or she is a national of that Member State or one year if he or she is not a national of that State , or, in the case of the United Kingdom and Ireland, the applicant has his or her “domicile” there; or
(c a) nende abielu on sõlmitud selles liikmesriigis.
(ca) their mar ria ge took place in that Member State .
Artiklisse 3 a tehtud muudatustega püütakse luua seose kindlaksmääramise kriteeriumite loogilisemat hierarhiat: pikaajaline elukoht; elukoht, mis on küll olnud lühiajaline, kuid mis on viimane ühine elukoht ja kus on kostja praegune elukoht; hageja praegune elukoht teatud aja jooksul; abielu sõlmimise koht.
Rewording Article 3a makes it possible to list the following criteria for connecting factors on a more rational basis: prolonged residence; residence, albeit brief, provided it is the last place of residence of the couple and the current place of residence of the respondent; the current residence of the applicant for some time past; the place where the marriage was celebrated.
Sellistel tingimustel on võimalik vältida vastuolu asjaomaste kriteeriumite vahel ning nimetatud kriteeriumite ja määruse artikli 3 vahel, kuna viimast kohaldatakse juhul, kui pooled kokkulepet ei sõlmi.
This avoids any conflict between the criteria in question, or between those criteria and Article 3 of the regulation, which will continue to apply in the absence of any agreement between the parties.
ARTIKLI 1 PUNKT 2
ARTICLE 1, POINT 2Article 3 (a), paragraph 2 (Regulation (EC) No 2201/2003)
See kehtib kuni viimase instantsi kohtuasutuseni .
It shall apply to every level of judicial proceeding.
See kokkulepe sõlmitakse kirjalikult ning sellele märgivad kuupäeva ja selle allkirjastavad mõlemad abikaasad.
The agreement shall be expressed in writing , dated and signed by both spouses.
Tuleb täpsustada kokkuleppe tehnilisi tingimusi ja mõju ning sätestata üldine pädevus juhuks, kui kokkulepet ei sõlmita.
It is appropriate to clarify the formal requirements governing the agreement, stipulate its effects and maintain the general rules governing jurisdiction in the absence of agreement.
Kui käesoleva määruse kohaselt tuleb pöörduda sellise liikmesriigi kohtu poole, mille seadus ei näe ette lahutust või ei tunnusta asjaomase abielu olemasolu või kehtivust, loetakse pädevaks selle liikmesriigi kohtuasutused:
When the competent jurisdiction under this Regulation is situated in a Member State whose law makes no provision for divorce or does not recognise the existence or validity of the mar ria ge in question, jurisdiction shall be allocated:
a) mille kodanik on üks abikaasadest, või
(a) to the Member State of the nationality of one of the spouses; or
b) kus abielu sõlmiti.”
(b) to the Member State in which the mar ria ge was celebrated.”
Liikmesriigil ei saa olla kohustust tunnustada abieluna sündmust, mida selle riigi õiguse kohaselt abieluna ei käsitleta, isegi mitte selleks, et seda abielu lahutada.
A Member State cannot be required to recognise as mar ria ge, even for the sole purpose of its dissolution, an act that is not considered to be such by the law of that state.
Samuti ei oleks kooskõlas lähimuspõhimõttega see, kui teha kohtunikule liikmesriigis, mille õiguses vastavat abielu ei tunnustata, kohustuseks abielu lahutada.
In the same way, it would be contrary to the principle of subsidiarity to impose on a judge in a Member State whose law does not provide for such an act the requirement to pronounce the divorce.
Abikaasad võivad abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse määramises kokku leppida.
The spouses may agree to designate the law applicable to divorce and legal separation .
Abikaasad võivad leppida kokku, et kohaldatakse ühte järgmistest õigustest :
The spouses may agree to designate one of the following laws:
(a)abikaasade viimase ühise alalise elukohariigi õigusaktid, kui üks abikaasadest elab veel kõnealuses liikmesriigis;
(a) the law of the State of the last common habitual residence of the spouses in so far as one of them still resides there;
(b)selle riigi õigus, mille kodanikud on mõlemad abikaasad või, Ühendkuningriigi ja Iirimaa puhul, kus on mõlema abikaasa alaline asukoht;
(b) the law of the State of the nationality of either spouse, or, in the case of United Kingdom and Ireland , the “domicile” of either spouse;
(c)selle riigi õigus, mille territooriumil abikaasad on vähemalt viis aastat elanud;
(c) the law of the State where the spouses have resided for at least five years;
(d) selle liikmesriigi õigus, kus taotlus on esitatud.
(d) the law of the Member State in which the application is lodged.
Selle muudatusettepanekuga pakutud kriteeriumil on suurem ulatus, kui sellel, mis esineb komisjoni ettepanekus, kuna sellest jääb välja ainult hageja või ainult kostja elukoha liikmesriigi õigus (isegi kui tegelikult võib seda õigust kohaldada artikli 20 a punktis d osutatud kohtualluvuse valiku alusel).
The criterion proposed here is broader than that put forward in the Commission proposal, which rules out the law of the place of residence of the applicant or respondent alone (even though that law could, in principle, become applicable by virtue of the choice of court, pursuant to Article 20a(b)) .
ARTIKLI 1 PUNKT 7
ARTICLE 1 – POINT 7
Artikli 20 a lõige 2 (määrus (EÜ) nr 2201/2003)
Article 20 a – paragraph 2 (Regulation (EC) No 2201/2003)
Mõlemad abikaasad peavad hiljemalt kohtu poole pöördumise hetkeks esitama kirjalikult ja allkirjastatult kohaldatava õiguse määramise kokkuleppe .
An agreement designating the applicable law shall be expressed in writing and be signed by both spouses at the latest at the time the court is seised.
Valiku tegemise vormi suhtes kohaldatakse artikli 3 a lõiget 2 .
The parties’ choice shall be subject to the formal requirements set out in paragraph 2 of Article 3a.
Muudatusettepanekuga soovitakse tagada, et kohaldatava õiguse määramise kokkuleppe ja kohaldatava õiguse valiku vorm oleks ühesugune.
The amendment seeks to ensure that the formal requirements applying to the agreement designating the applicable law correspond to those applying to the choice of law.
Artiklist 20a tuleneva valikuvõimaluse puudumisel kohaldatakse abielulahutuse või lahuselu suhtes alltoodud järjekorras selle liikmesriigi õigust:
In the absence of choice pursuant to Article 20a, divorce or legal separation shall be subject , in descending order, to the law of the Member State:
Kaasatud komisjon(id) - istungil teada andmise kuupäev
Associated committee(s) – date announced in plenary
Arvamuse esitaja(d)
Committees asked for opinion s
Kaasatud komisjon(id)
Associated committee
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Substitute s present for the final vote
Veepuuduse ja põua probleem Euroopa Liidus
on addressing the challenge of water scarcity and droughts in the European Union
regionaalarengukomisjonI ARVAMUS..................................................................15
OPINION of the Committee on Regional Development ..................................15
põllumajanduse ja maaelu arengu komisjonI ARVAMUS............................19
OPINION of the Committee on Agriculture and Rural Development ...19
– võttes arvesse komisjoni 18. juuli 2007. aasta teatist veepuuduse ja põua probleemi kohta Euroopa Liidus (KOM(2007) 0414 (lõplik) – edaspidi "teatis");
– having regard to the Commission communication of 18 July 2007 entitled "Addressing the Challenges of Water Scarcity and Droughts in the European Union" ( COM(2007)0414 ) ("the Communication"),
– võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiivi 2000/60/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika raamdirektiiv;
– having regard to Directive 2000/60/EC of the European Parliament and of the Council of 23 October 2000 establishing a framework for Community action in the field of water policy
ELT L 327, 22.12.2000, lk 1.
OJ L 327, 22.12.2000, p.
– võttes arvesse oma 4. septembri 2003. aasta resolutsiooni komisjoni teatise kohta, milles käsitletakse veemajanduse küsimust arengumaades ja ELi arengukoostöö prioriteete;
– having regard to its resolution of 4 September 2003 on the Commission communication on water management in developing countries and priorities for EU development cooperation
ELT C 76 E, 25.3.2004, lk 430.
OJ C 76 E, 25.03.2004, p.
ELT C 297E, 7.12.2006, lk 363. ;
OJ C 297E, 7.12.2006, p.363. ,
– võttes arvesse keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni raportit ja regionaalarengukomisjoni ning põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni arvamusi ( A6‑0362/2008 ),
– having regard to the report of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety and the opinions of the Committee on Regional Development and the Committee on Agriculture ( A6‑0362/2008 ),
A. arvestades, et veepuuduse ja põua geograafiline levikuala ei piirdu üksnes Euroopa Liiduga, vaid neil nähtustel on ka rahvusvahelise ulatusega tagajärgi ja nad kujutavad endast probleemi kogu maailma jaoks; arvestades, et juba praegu tuleb ette rahvusvahelisi konflikte, mille põhjuseks on vesi, ja üha suureneb oht, et selliseid konflikte esineb tulevikus sagedamini;
A. whereas the issue of water scarcity and droughts is not limited geographically to the European Union but has international repercussions and is a global problem; whereas international conflicts over water already exist and there is a rising danger of their increasing in frequency,
B. arvestades, et vesi on elutähtis ning ühine hüve, mida ei tohiks käsitleda üksnes kaubana; arvestades, et veepoliitika peaks lähtuma veele õiglase juurdepääsu tagamisest kõigile, sealhulgas tulevastele põlvkondadele;
B. whereas water is essential to life and a common good which should not be reduced to a mere commodity; whereas ensuring fair access to water for all, including future generations, should guide all water policy,
C. arvestades, et veepuudus ja põud kujutavad endast koos vastavate sotsiaalmajanduslike ja keskkonnaalaste mõjudega ELi jaoks olulist raskust; viimase kolmekümne aasta põuaperioodidest tingitud majandusliku kahju kogumaksumus ulatub hinnanguliselt 100 miljardi euroni;
C. whereas water scarcity and drought represent a major challenge with relevant socio-economic and environmental impacts in the EU; whereas the total economic impact of drought at EU level over the last 30 years is estimated at EUR 100 billion,
D. arvestades, et juba praegu mõjutab veepuudus ja põud mitmeid ELi piirkondi ja umbes üks viiendik ELi elanikkonnast elab riikides, mille elanikel tuleb nappide veevarudega toime tulla;
D. whereas water scarcity and drought already affect various parts of the EU with around one fifth of the EU's population living in countries experiencing stress on their water resources,
E. arvestades, et ühenduse riike erineval määral mõjutav kõrbestumine kahandab looduskeskkonna mitmekesisust ja mõjub halvasti mulla viljakusele ning põhjustab seega selle põllumajandusliku väärtuse langust;
E. whereas the desertification which is affecting Community countries to differing degrees is impoverishing the natural environment and leading to degradation of soils and consequent loss of their agricultural value,
F. arvestades, et veepuudus ja põud ei ole võrdselt terav probleem kõikides ELi piirkondades, vaid see on kõige suurem lõunapoolsemates liikmesriikides;
F. whereas water scarcity and drought are not equally acute in all regions of the EU, being most acute in the more southerly Member States,
G. arvestades, et veepuudusest ja põuast tingitud probleemid avalduvad piirkonniti väga erinevalt; arvestades, et nende probleemide lahendamisel tuleks lähtuda piirkondlikest vajadustest;
G. whereas there are significant regional differences in the way in which problems resulting from water scarcity and drought manifest themselves; whereas measures to deal with these problems would be best based on a regional approach,
H. arvestades, et veepuudust ja põuda on viimase kolmekümne aasta jooksul üha sagedamini ja raskemal kujul esinenud ning ilmselt halvendab olukorda veelgi kliimamuutus, mis tõenäoliselt soodustab nii ELis kui ka väljaspool seda hüdroloogilisi sündmusi, mis mõjutavad arvatavasti nii veevarude kvaliteeti kui ka nende kogust;
H. whereas water scarcity and drought have occurred with increasing frequency and severity over the past 30 years and climate change is likely to aggravate the situation, contributing to an increase in extreme hydrological events inside and outside the EU, probably affecting both the quality and quantity of water resources,
I. arvestades, et praegused veetarbimise harjumused ei ole säästvad ja ELis raisatakse ikka veel 20% veest selle ebaefektiivse kasutamise tõttu;
I. whereas trends in water use are unsustainable with the EU continuing to waste 20% of its water due to inefficiency,
J. arvestades, et tugev põud, millega kaasneb väiksem sademetehulk, suurendab metsapõlengute ohtu, millest annavad tunnistust hiljuti Euroopa lõunaosa laastanud hävitavad tulekahjud;
J. whereas intense drought, accompanied by lower rainfall, is increasing the danger of forest fires, as evidenced by the devastating fires which recently swept through southern Europe,
K. arvestades, et ELis ei ole põhjalikku, tehnilistel ja teaduslikel andmetel põhinevat usaldusväärset hinnangut olemasolevate veevarude suuruse kohta; arvestades, et piirkondlikul tasandil ja aastaaegadest sõltuvat kõikumist kajastavate olemasolevate andmete hulk on väga piiratud;
K. whereas no comprehensive, technically and scientifically sound assessment of the water quantity situation in the EU exists; whereas the available data at regional level and on seasonal variations are very limited,
L. arvestades, et veepuudus võib olla tingitud looduslikest teguritest, inimtegevusest või mõlema koosmõjust kas loodusvaru ülekasutamise pärast või vee kvaliteedi languse pärast; arvestades, et vee väärkasutus on üheks kõrbestumise põhjuseks;
L. whereas water scarcity may be the result of natural causes, human activities or an interaction of both, either through over-use of the natural supply or through degradation of water quality; whereas the misuse of water is one of the causes of desertification;