natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Alles üleminek ühtsetele või ühtsematele pindalatoetustele muudab selgeks või läbipaistvaks, et ühise põllumajanduspoliitika toetusintensiivsus on piirkonniti väga erinev (osaliselt kehtib see ka teise samba kohta).
The transition to single or more uniform payments by area is highlighting and revealing the significant regional differences in the level of CAP support (this also applies, in part, to the second pillar).
Raportöör on seisukohal, et see probleem tuleb lahendada keskpikas perspektiivis.
The rapporteur considers that this problem must be solved in the medium term.
Selleks on aga veel vajalikud põhjalikumad uuringud ja arutelu erinevate toetustasemete põhjuste ja põhjenduse üle.
Detailed studies and consideration of the reasons and justification for different payment levels are, however, still needed.
Õigeaegselt enne 2013. aastat peab komisjon esitama sellekohase aruande.
The Commission should submit a report in good time before 2013.
Üks võimalikke teid nimetatud erinevuste kõrvaldamiseks võiks olla toetuste suurem orienteerimine üldhuviteenuste osutamisele.
A possible way of removing such differences could be for payments to be geared more closely to the performance of services of general interest.
Raportöör on seisukohal, et kliima suuremate kõikumiste, uute loomahaiguste ja nende üha kiirema leviku ning Euroopa põllumajanduse avanemise tõttu maailmaturule hakkavad saagi, sissetuleku ja taudidega seotud kriisid üha sagenema.
The rapporteur considers that, in the light of more marked climatic fluctuations, new animal diseases and the growing speed at which these are spreading, and the opening of European agriculture to the world market, there will be a continuous increase in crises pertaining to yield, income and epidemics.
Seetõttu on tingimata vaja täiendavat turvavõrku.
There is an urgent need for an extra safety net.
Senistest instrumentidest selles mõttes ei piisa või tuleb need asendada uute süsteemidega.
The current instruments are either inadequate in this context or need to be replaced by new systems.
Mõeldav oleks mitme riski kindlustuste sisseviimine, fondide loomine jne.
Introducing multi-hazard insurance schemes or setting up a fund would seem feasible.
Kõnealuste süsteemide riiklik kaasfinantseerimine on tungivalt vajalik ja kõigi oluliste maailmaturu kaubanduspartnerite puhul tavaks.
State co-financing of such systems is vital and is standard practice for all major trading partners in the world market.
Esimene samm tuleb astuda nüüd.
We must take the first step now.
Sealjuures ei tohi unustada, et Euroopas on riskid jaotunud olenevalt sektorist ja piirkonnast äärmiselt erinevalt ning ühe lahenduse heakskiitmine sõltub oluliselt põllumajanduse struktuurist ja põllumajandustootjate kogemustest üksikutes piirkondades.
In doing so, we must not forget that the risks in Europe are distributed very unevenly across sectors and regions, and that the acceptance of a solution depends to a large extent on the agricultural structure and the experiences of farmers in the individual regions.
Alguses tuleks seetõttu kasutada lahendusi piirkondlikul või riiklikul tasandil.
The first phase should therefore be to introduce solutions at regional or national level.
Kuni 2% otsetoetuse vahendite ümberjaotamise raames tuleks liikmesriikidele jätta võimalus oma otsuste alusel vastavate riskijuhtimissüsteemide ülesehitamiseks.
Within the framework of the redistribution of up to 2% of funds from direct payments, Member States should be given the opportunity to develop appropriate risk management systems based on their own decisions.
Komisjoni range kontroll konkurentsimoonutuste osas on siiski vajalik.
The Commission must implement strict monitoring with regard to distortions of competition.
Selle võiks saavutada näiteks ühenduse raameeskirjade loomise kaudu ühises turukorralduses.
This could be done, for example, by establishing common framework rules within the single market organisation.
Tootjate ühenduste või valdkondlike ühenduste kaasamist peaksid komisjon ja liikmesriigid kindlasti kontrollima.
The participation of producer groups or sectoral associations should be examined by the Commission and Member States.
Raportööri arvates ei tule seniseid süsteeme, nagu sekkumine või ladustamine, mitte täielikult ära kaotada, kuid nende funktsiooni tuleks siiski vähendada tõelise turvavõrguni äärmiselt suurte hinnatõusude, seega erakordsete juhtumite jaoks.
The rapporteur considers that the systems used so far, such as intervention or storage, should not be completely abandoned but reduced in terms of their function to a genuine safety net in the event of extreme price increases, i.e. exceptional events.
Selles suhtes toetab raportöör komisjoni ettepanekuid.
He supports the Commission’s proposals in this context.
Toetused / teine sammas
Payments/second pillar
Komisjon teeb ettepanekud otsetoetuste erineva vähendamise kohta:
The Commission proposes various reductions for direct payments:
· alammäärade suurendamine;
· increasing minimum thresholds,
· tugeva, astmelise vähendamise kasutuselevõtmine toetuste puhul üle 100 000 euro ja
· introducing significant, stepped degressivity in the case of payments in excess of EUR 100 000, and
· täiendav ümbersuunamine 2% aastas ajavahemikul 2010–2013 (kokku 8% 2013. aastal).
· a further annual modulation of 2% for the 2010 - 2013 period (making a total of 8% in 2013).
Raportöör lükkab kavandatud vähendamised sellisel kujul tagasi.
The rapporteur rejects the proposed reductions as they appear here.
Ettepanek võiks olla õigustatud, kui otsetoetuste ainus eesmärk oleks kodumajapidamiste sissetuleku toetamine, isegi kui sel juhul näib, et väikesed toetuse saajad vajavad tihti vähem toetust.
The proposal could be justified if the sole aim of the direct payments were to support household income – even if this would mean small beneficiaries often appearing to be in less need of funding.
Toetusi kasutatakse aga samuti selleks, et säilitada haritava maa põllumajanduslik kasutamine ja vähesel määral selleks, et tasakaalustada kõrgeid Euroopa standardeid.
However, the payments serve not least to maintain agricultural land management and, to a lesser extent, they are made in order to balance the high European standards.
Viimatimainitud eesmärke ei ole tugeva vähendamise korral siiski eriti võimalik saavutada.
Yet the latter aims are virtually unattainable in a situation of high degressivity.
Raportöör lükkab tagasi kavandatud vähendamise, mis puudutaks eelkõige ettevõtteid ja piirkondi Ida-Saksamaal, Tšehhis, Slovakkias, Suurbritannias ja Hispaanias ning põhjustaks mõnedes Ida-Saksamaa piirkondades koos muude kavandatud vähendamistega näiteks üle 1/3 toetuste ärajäämise.
The rapporteur rejects the planned degressivity, which would mainly affect farms and regions in Eastern Germany, the Czech Republic, Slovakia, Great Britain and Spain and would lead, for example, to the suppression of over 1/3 of payments in some regions of Eastern Germany when taken together with the other planned reductions.
Kavandatud vähendamine tooks endaga igal juhul kaasa majanduslikult põhjendamatu ettevõtete ümberkorraldamise või madalama viljakusega maade tootmisest kõrvalejätmise eelkõige ebasoodsas olukorras olevates piirkondades; põllumajanduspoliitilist kasu see kaasa ei too.
The proposed degressivity would, moreover, lead to the economically senseless restructuring of farms or the abandonment of marginal land precisely in disadvantaged areas, and offers no agropolitical gains.
Vähendamise mõju üksikutele ettevõtetele, piirkondlikele tööturgudele või tervetele piirkondadele ei ole siiani hinnatud, samuti puudub põllumajanduslik põhjendus.
There has been no impact assessment of the effects of the reductions on individual farms, regional labour markets or entire regions, nor has any justification on agroeconomic grounds been advanced.
Võib eeldada, et vähendamine kavandatud kujul oleks pelgalt põllumajanduslikust seisukohast äärmiselt negatiivne, kuna seab ebasoodsasse olukorda esmajoones tugevad ettevõtted.
We would expect the degressivity in its proposed form to receive a completely negative evaluation if considered in a purely agroeconomic sense, as it principally puts strong farms at a disadvantage.
Järsku vähendamist, mis ei võta lisaks arvesse mõnede piirkondade eristruktuure, töötajate arvu, omandistruktuuri ega piirkondlikke eripärasid, ei saa heaks kiita.
High degressivity, which, moreover, disregards the specific structures in certain regions, the number of workers, the composition of ownership or special regional characteristics, is unacceptable.
Siiski jagab raportöör seisukohta, et teatud määral võib lähtuda sellest, et suuremad ettevõtted töötavad tõhusamalt ja vajavad seega vähem abi.
However, the rapporteur agrees that, to a certain extent, we can assume that larger enterprises operate more efficiently and therefore require less assistance.
Samas on raportöör seisukohal, et teine sammas on alarahastatud.
He also considers the second pillar to be underfinanced.
Kuna teisi rahaallikaid tegelikult kasutada ei ole, teeb raportöör ettepaneku mõõduka ümberjaotamise kohta nn järkjärgulise ümbersuunamise abil.
Since there are, realistically, no other sources of financing available, he proposes a moderate redeployment along the lines of a ‘progressive modulation’ .
Selle kohaselt tuleb ümber suunata järgmiselt:
This would involve the following:
10 000–100 000 eurot – 1% (kogu ajavahemikuks 2009–2013)
EUR 10 000 - 100 000 - 1% (for the whole 2009 - 2013 period)
100 000–200 000 eurot – 2% (kogu ajavahemikuks 2009–2013)
EUR 100 000 - 200 000 - 2% (for the whole 2009 - 2013 period)
200 000–300 000 eurot – 3% (kogu ajavahemikuks 2009–2013)
EUR 200 000 - 300 000 - 3% (for the whole 2009 - 2013 period)
üle 300 000 euro – 4% (kogu ajavahemikuks 2009–2013)
over EUR 300 000 - 4% (for the whole 2009 - 2013 period)
Selline otsetoetuste mõõdukas järkjärguline vähendamine näib ka ilma täiendava kontrollita toetuse vääriline ja asjakohane.
This progressive reduction of direct payments, moderate in its impact, would appear to be reasonable and appropriate, without the need for further scrutiny.
See ei põhjusta struktuurseid erinevusi ega olemasolevate hästi toimivate ettevõtete palavikulist ümberkorraldamist.
It does not give rise to structural breaks or the hectic restructuring of existing farms which function efficiently.
10 000 euro suuruse alampiiri abil vähendatakse keskmise suurusega peretalumajapidamiste koormust, lisaks on rahastamise mõju kasulik teisele sambale, kuna ümbersuunamine algab juba 2009. aastal ja kaasab erinevalt komisjoni ettepanekust vähendamise kohta samuti – kuid üksnes vähesel määral – ettevõtted vahemikus 10 000–100 000 eurot.
The exemption level of EUR 10 000 means that pressure on middle-sized family farms will be relieved, and there is a beneficial financing effect for the second pillar, as the modulation will begin in 2009 and, unlike the Commission proposal concerning degressivity, will also include farms with between EUR 10 000 and 100 000, albeit to a very limited extent.
Põhimõttelist puudust, mille kohaselt ümbersuunamine ja vähendamine saavutavad suurima ümberjagamisefekti teise samba kasuks suuremate ettevõtetega piirkondades – ja seega tavaliselt kõige vähem ebasoodsas olukorras olevates liikmesriikides –, ei suuda kõrvaldada ka käesolev ettepanek.
Not even this proposal can remove the basic flaw, whereby modulation and degressivity have the greatest redeployment effect in favour of the second pillar in regions with larger farm structures and therefore, generally, in those Member States which are least disadvantaged.
Teisest küljest tuleb pöörata tähelepanu, et üle 50% kõigist vähendamise kaudu laekuvatest vahenditest saadaks Ida-Saksamaalt, nii et piirkondlikku tasakaalustamatust suurendataks tugevalt veelgi.
It should be noted, on the other hand, that over 50% of funds accruing from degressivity would be generated in Eastern Germany, further sharply increasing regional imbalances.
Ümberjagamisest saadavaid vahendeid tuleks esmajärjekorras kasutada piirkondades, kus need tekivad ning riskiennetusmeetmeteks, tähtsate põllumajandussektorite, eelkõige piimaturu tugevdamiseks ja ümberkorraldamiseks, põllumajanduse keskkonnameetmeteks (sealhulgas kliimamuutusega kohanemine), loomakaitse või loomade tervise jaoks või uute teaduslike avastuste parema rakendamise meetmeteks põllumajanduses, näiteks bioenergia valdkonnas.
Funds resulting from redeployment should be used primarily in regions in which they accrue and for measures targeting risk insurance, the reinforcement and restructuring of important agricultural sectors, in particular the milk market, agri-environment measures (including adapting to climate change), animal protection or animal health, or measures aimed at the improved application of new scientific discoveries in agriculture, e.g. in the field of bioenergy.
Raportöör juhib tähelepanu üksnes sellele, et suurimate otsetoetuste saajate hulka ei kuulu mitte ainult kuningakojad, vaid ka keskkonnaorganisatsioonid.
The rapporteur would just like to point out that the largest beneficiaries of direct payments include not only royal houses but also environmental organisations.
Kogu arutelu näitab, et tulevikus, s.t pärast 2013. aastat, tuleks otsetoetused siduda tugevamini konkreetsete tulemustega või põllumajandustootjate teatavate erikoormustega.
The discussion shows that in the future – i.e. after 2013 – direct payments should be more closely linked to specific efforts and particular additional burdens on farmers.
Arutelu suuruse üle jääks sellisel juhul ära.
A discussion on the level of payments would then be ruled out.
Raportöör peab komisjoni ja nõukogu senise teadaande alusel piimakvootide süsteemi pikendamist selle senisel kujul 2015. aastast kaugemale vähetõenäoliseks.
On the basis of statements made by the Commission and the Council, the rapporteur thinks it unlikely that the system of milk quotas will be continued in its current form beyond 2015.
Seda olulisem on luua nüüd asjakohane alus, et Euroopas ka tulevikus piima toota saaks ning muuta vastavate meetmepakettide abil süsteemi vahetus asjaomaste põllumajandustootjate ja piirkondade jaoks talutavaks.
It is all the more important, therefore, to already lay the foundations for enabling milk to go on being produced in Europe in future and to adopt a suitable package of measures to make the change to a new system less painful for farmers and regions affected.
Otsustavate aspektide hulka peaks seejuures kuuluma piimatootmise tagamine teatavates piirkondades, kus ei ole alternatiive piimakarja pidamisele ja kus piimakarja pidamine kuulub ajalooliselt väljakujunenud maastikupilti.
Key aspects should include the safeguarding of milk production in certain regions in which there are no alternatives to the dairy industry and in which the landscape has been shaped by the dairy industry.
Piimatootmise tagamisega peab kaasnema sektori kui terviku tugevdamine, seega kogu tootmisahela tugevdamine kuni selliste valmistoodete turustamiseni, mis on otsustava tähtsusega Euroopa kui klassikalise lisandväärtusega toodete valmistamise koha jaoks (nt juust).
The safeguarding of milk production must, therefore, go hand in hand with strengthening the sector as a whole, i.e. strengthening the whole of the production chain up to the distribution of final products, which, for Europe, with its traditional focus on value added products, is of key importance (e.g. cheese).
Raportöör on seisukohal, et just uuesti sõnastatud artikkel 69 avab võimaluse arendada esimese samba raames uusi, integreeritud ja piirkondlikele vajadustele kohandatud lahendusi.
The rapporteur considers that a revised Article 69 would provide the opportunity to develop, within the framework of the first pillar, new, integrated solutions adapted to regional needs.
Kuna piimakarja kasvatamisele ei ole mõnedes Euroopa piirkondades praktiliselt mitte ühtegi alternatiivi, piimatootmine aga tuleb tingimata säilitada maastikuhoolduse ja regionaalpoliitilistel põhjustel, siis tuleb nimetatud piirkondade jaoks, aga ka sektori jaoks tervikuna ette valmistada eraldi toetusmeetmed.
Since, in some European regions, there is in practical terms no alternative to dairy farming and milk production must be maintained, for reasons of landscape conservation and regional policy, special support measures must be developed for such regions and also for the sector as a whole.
Need võivad koosneda teatavatest lisamaksetest, tootmisega seotud või sidumata toetustest või sektoripõhistest ümberkorraldusmeetmetest.
These might take the form of special top‑ups, coupled or decoupled premiums or sectoral restructuring measures.
Lisaks võiks kasutada energiakultuuride toetuse kaotamisest pärit vahendeid, lisamaksust või seni piimaturukorralduses muul viisil kasutatud vahendite mittekasutamisest pärit sissetulekuid.
Funds released by the abolition of the energy crop premium and income from the superlevy or the non‑use of funds previously used in other areas of the organisation of the milk market might also be used.
Üks nn pehme maandumise edasisi aspekte võiks olla kvoodiõiguste väärtuse järkjärguline vähendamine sõltuvalt turuolukorrast.
A further aspect of a soft landing could be a gradual depreciation of quotas depending on the market situation.
Kontrollida tuleks, kas üleeuroopaline tagantjärele ümberarvestamine – mis võimaldaks praegu olemasolevaid kvoote tunduvalt paremini ära kasutada – ei kaotaks täielikult või osaliselt kvootide suurendamise vajadust.
It should be examined whether Europe‑wide ex‑post offsetting of quotas, which would enable the current quota to be significantly better utilised, would not make a quota increase wholly or partly unnecessary.
Raportöör on teinud mõned ettepanekud teise samba meetmepaketi edasiarendamiseks, mis ei vaja täiendavaid selgitusi (kvaliteettootmise tugevdamine, parem turul läbilöömine, kliimamuutusega kohanemine, suurem seotus Lissaboni eesmärkidega).
The rapporteur has made several suggestions for further development of the packages of measures in the second pillar which require no further explanation (improving quality production, better market penetration, adapting to climate change, closer alignment with the Lisbon objectives).
Pärast 2013. aastat algava toetusperioodi ettevalmistamiseks ootab raportöör komisjonilt lisaks põhjalikku analüüsi ja hinnangut olemasolevate ja võimalike tulevaste meetmete kohta eesmärgiga suurendada veelgi ühise põllumajanduspoliitika vahendite sihipärasust.
As preparation for the financing period after 2013, the rapporteur would also like to see the Commission produce a comprehensive analysis and evaluation of existing and potential future measures, with the aim of further improving the targeting of the range of measures in the CAP.
Artikli 69 uuesti sõnastamine avab siin palju võimalusi tulevikupoliitika ettevalmistamiseks.
The revision of Article 69 opens up many opportunities for preparing for future policy.
Seetõttu tegi raportöör ka ettepaneku siin eraldatavate vahendite suurendamiseks 5% võrra võrreldes komisjoni dokumendiga, et saada kogemusi esimese samba piirkonna-, keskkonna- ja sektorispetsiifiliste toetusvahenditega, mida tuleb seejärel hinnata, et valmistada ette edasisi reforme pärast 2013. aastat.
The rapporteur is therefore proposing that funding made available in this area be increased by 5% compared with the Commission document in order to enable experience to be gained with regional, environmental and sectoral support instruments under the first pillar, experience which will then need to be evaluated in order to prepare for further post‑2013 reform.
Esitaja(d): Ilda Figueiredo, Diamanto Manolakou, Vincenzo Aita
by Ilda Figueiredo, Diamanto Manolakou, Vincenzo Aita.
Ühine põllumajanduspoliitika ei vasta tarbijate vajadustele, sest toiduainete hinnad tõusevad pidevalt, ega peretalumajapidamiste ning väikeste ja keskmise suurusega talumajapidamiste vajadustele, kes on sunnitud tootmise lõpetama.
The CAP does not satisfy the needs of consumers, since food prices are constantly rising, or the needs of family and small and medium-sized holdings, which are forced to abandon production.
2003. aasta reformi tõttu kehv olukord süvenes.
The 2003 reform exacerbated the situation.
Ühise turukorralduse reformid suhkru-, puu- ja juurvilja-, tubaka-, veini- ja muudel turgudel kinnitavad, et ühises põllumajanduspoliitikas eelistatakse suurettevõtteid väiksemate arvelt, intensiivset põllumajandustegevust ekstensiivmeetodite arvelt, maa-alade kontsentreerimist ning domineerivaid monopole põllumajandussaaduste tootmisel ja turustamisel.
The reforms of the common organisations of the markets in sugar, fruit and vegetables, tobacco, wine, etc. confirm that the CAP favours large enterprises to the detriment of smaller ones, intensive farming to the detriment of extensive methods, the concentration of land, and the dominance of monopolies in the production and distribution of agricultural produce.
Komisjon on jätkuvalt eksiteel, sidudes toetused tootmisest ja tööhõivest lahti ning vähendades ühise põllumajandustoetuse assigneeringuid.
The Commission is persisting in the wrong direction by decoupling aid from production and employment and in cutting back appropriations for the CAP.
Ta jätkab rahvusvaheliste toiduainekontsernide ja suurmaaomanike toetamise poliitikat.
It is continuing to pursue its policy of support for the multinational food corporations and large-scale landowners.
Suurte maksete esildatud vähendamine on praktiliselt olematu ja tulemusteta, seda tehakse valel viisil ja olematute kriteeriumide alusel.
The proposed reduction in large payments is insubstantial and ineffective; it is being carried out in the wrong way on the basis of non-existent criteria.
Oleme arvamusel, et tuleb viivitamata võtta meetmeid väikeste ja keskmise suurusega talumajapidamiste sissetulekute toetuseks, eelkõige ebasoodsates piirkondades, ning tagada võimalikult tugev seos toetuste ja tootmise vahel.
We consider that immediate measures must be taken to support the income of small and medium-sized holdings, particularly in disadvantaged regions, and to secure the strongest possible link between aid and production.
Meetmete aluskriteeriumideks tuleks võtta liikmesriikide isemajandamine toiduainesektoris, tervislike, ohutute ja piisavate toiduainevarude tagamine madala hinnaga, keskkonna ja looduse austamine ning maapiirkondade elanikkonna säilitamine rahuldavate elutingimuste pakkumise teel.
The criteria on which the measures should be based should be the self-sufficiency of Member States in food, securing adequate supplies of healthy and safe food at low prices, respect for the environment and nature, and maintaining the rural population by providing decent living conditions.
ühise põllumajanduspoliitika „tervisekontrolli” kohta
on the Health Check on the CAP
1. rõhutab jõudsalt edeneva põllumajandussektori ja elujõulise maakeskkonna tähtsust ELis, mitte ainult majanduslikel kaalutlustel, vaid ka maastiku säilitamist ja toiduohutust silmas pidades;
Stresses the importance of a thriving agricultural sector and a viable rural environment in the EU, not only for economic reasons but also with a view to the preservation of the landscape and food security;
3. peab seepärast vajalikuks areneda säästva, multifunktsionaalse põllumajanduse suunas, kus põllumajandustootjaid julgustatakse kasutama keskkonda säästvaid põllumajandusmeetodeid (eelkõige keskkonnasõbralikku põllundust ja mahepõllundust);
Considers it necessary, to that end, to develop in the direction of a sustainable, multifunctional agriculture in which farmers are encouraged to use environmentally sustainable agricultural methods (in particular conservation farming and organic farming);