natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Vaadeldes konkreetsemalt välisvaluutatehinguid, kutsuks kõigi välisvaluutatehingute maks esile ebaloomuliku tulemuse, sest see ei suuda eristada kliente, kellel on vaja välisvaluutat, et osta välismaiseid kaupu või teenuseid, ja spekulante.
Looking in particular at foreign exchange transactions, a tax on all foreign exchange transactions could produce perverse effects as it cannot discriminate between customers who require currency for the purchase of foreign goods or services and speculators.
Märkimisväärne hulk välisvaluutaturust koosneb vahendajatest, kes jaotavad tellimuse tasakaalutusi omavahel ümber.
A considerable portion of the foreign exchange market is comprised of dealers redistributing order imbalances between themselves.
Seega võib üks tarbijatellimus kutsuda esile terve rea tehinguid vahendajate vahel.
Therefore, one customer order may precipitate a chain of several transactions between dealers.
Sel puhul muudaks ahela igas etapis mõttelisele tehinguhulgale kehtestatud maks kogumaksu mitmekordseks, mis eeldatavasti jääks täielikult tarbija kanda.
In this case, a tax applied to the notional transaction amount at each stage in the chain, would lead to multiplication of the total tax whose cost would presumably be entirely passed on to the customer.
Ma ei ole õigusekspert, kuid märgin, et EKP tõstatas ametlikus arvamuses õiguslikke küsimusi valuutatehingute maksu kohta ELi liikmesriikides, sh aluslepinguga kooskõla kohta.
I am not a legal expert but I note that the ECB in an official opinion raised legal questions on currency transaction taxes in EU member countries including with regard to the compatibility with the Treaty.
Milline on Teie arvamus nõukogu ja EKP vastavate rollide kohta euroala esindajana välissuhetes?
What is your view on the respective roles of the Council and the ECB in terms of external representation of the euro zone?
Majandus- ja rahaliidu rahapoliitika esindamine on ühendatud ja järjepidev tegevus.
The representation of the ‘monetary leg’ of the EMU is unified and consistent.
Ühtset rahapoliitikat esindatakse EKP kaudu kõigis asjakohastes rahvusvahelistes institutsioonides ja foorumites.
The single monetary policy is represented through the ECB in all relevant international institutions and fora.
Rahapoliitika on ELi ainupädevus, millest järeldub, et kogu vastutus seda välissuhetes esindada on liidul.
Monetary policy is an exclusive EU competence implying that the Union has sole responsibility to represent it externally.
Samasugune selgus valitseb ka vahetuskursi küsimustes, mis on samuti liidu ainupädevus.
A similar clarity applies to exchange rate matters, which is also an exclusive Union competence.
Selle pädevuse esindamist tagatakse EKP ning majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu (euroala koosseisus) kaudu.
The representation of this competence is ensured through the ECB and the ECOFIN Council (in euro area composition).
Euroala majanduspoliitika esindamine välissuhetes ühtib sisemise vastutuse jaotamisega liidu ja liikmesriikide vahel, kes jäävad vastutama majanduspoliitika eest Euroopa raamistiku põhjal.
The external representation of euro area economic policies is in line with the division of internal responsibilities between the Union and Member States which remain responsible for economic policies, subject to a European framework.
Kuigi liikmesriigid on rahvusvaheliste majandusfoorumite, nagu IMF, liikmed, kus nad võivad kanda finantsvastutust, peavad nad tegutsema alati tihedas koostöös pädeva liidu institutsiooniga, kui kogu või osa temaatikast kuulub liidu pädevuse alla.
While Member States are members of international economic fora such as the IMF, where they may bear financial responsibilities, they need to act in close association with the responsible Union institution whenever all or parts of a subject-matter fall under a Union competence.
Tehakse jõupingutusi, et saavutada suurem kooskõlastatus.
Efforts are underway for more coordination.
Aluslepingu artikkel 138 näeb nõukogule (euro koosseisus) ette võimaluse, et ta võtab „majandus- ja rahaliidule erilist huvi pakkuvates küsimustes ühised seisukohad“ ja tagab ühtse esindamise „rahvusvahelistes finantsasutustes ja konverentsidel“.
Article 138 of the Treaty foresees for the Council (in Euro composition) the possibility to adopt “common positions on matters of particular interest for EMU” and “ensure unified representation within the international financial institutions and conferences”.
Pikemas perspektiivis, kui majanduse juhtimist on tugevdatud ja seisukohad on muutunud kooskõlastatumaks, pooldan ma isiklikult ühtset euro või ELi esindust rahvusvahelistel foorumitel, juhul kui Euroopa-sisesed otsustamismehhanismid on tõhusad.
In the longer term, I personally favour, as economic governance is strengthened and positions become more coordinated, a single euro or EU representation in international fora, provided the internal European decision making mechanisms are efficient.
Kas Teie arvates on keskpangad suutelised mõjusalt võitlema ülemäärase volatiilsuse vastu?
Do you think that Central Banks are able to fight efficiently against excessive volatility?
Kas leiate, et euro rahvusvahelist rolli tuleks suurendada?
Do you think that the international role of the Euro should be encouraged?
Vahetuskursi muutused viimase 14 kuu jooksul olid suurel määral tingitud majanduse taastumisprotsessist, maksutingimustest ja rahapoliitikast kogu maailmas.
Exchange rate developments over the last 14 months were to a large extent shaped by the evolution of the economic recovery, fiscal conditions and monetary policy around the world.
2010. aasta esimesel poolel euro kurss langes dollari suhtes, suurendades muret mõne euroala riigi riigivõlaseisu ja selle pärast, et makromajanduslik taastumine oli USAs tugevam kui euroalal.
In the first half of 2010 the euro depreciated against the US dollar reflecting rising concerns about the sovereign debt situation in some euro area countries and a stronger macroeconomic recovery in the United States than in the euro area.
Aasta teisel poolel euro mõningase volatiilsuse taustal taastus, mis oli peamiselt tingitud kahtluste vähenemisest riigivõla suhtes ja täiendavast majandusstiimulist USAs.
In the second half of the year the euro rebounded, amid some volatility, owing mostly to the alleviation of concerns about sovereign debt and an additional economic stimulus in the United States.
2011. aasta jaanuaris ja veebruaris kajastasid vahetuskursid peamiselt ebakindlust mõne naftat tootva riigi tulevaste arengute suhtes.
In January and February 2011, exchange rates mainly reflected uncertainty about future developments in some oil producing countries.
Pärast USA dollari suhtes de facto fikseeritud kursist loobumist 2010. aasta juunis on Hiina jüaani kurss USA dollari suhtes tõusnud umbes 4%, kuid langenud üle 7% euro suhtes ning reaalne ja nominaalne vahetuskurss on langenud 3%.
Since the exit of its de facto peg to the US dollar in June 2010, the renminbi has appreciated by about 4% against the US dollar, but it has depreciated by more than 7% against the euro and 3% in nominal effective terms.
Ma leian, et Hiina ametivõimud peaksid kasutama paindlikkust, mida võimaldab uus poliitiline raamistik, et lubada jüaani reaalse vahetuskursi aeglast tõusu.
I think the Chinese authorities should use the flexibility offered by the new policy framework to allow a gradual appreciation of the renminbi in effective terms.
Rahvusvaheline üldsus nõustub – ja G20 liidrid kordasid seda avaldust eelmisel aastal Sŏulis –, et rohkem turgude poolt määratud vahetuskursisüsteemide suunas liikumine, vahetuskursi stabiilsuse tõhustamine, et see vastaks majanduse põhialustele, ja konkurentsieelist taotlevast valuuta devalveerimisest hoidumine on asjaomaste areneva majandusega riikide, sh Hiina, ja rahvusvahelise üldsuse huvides.
The international community agrees – and it was restated by G20 Leaders in Seoul last year – that moving towards more market-determined exchange rate systems, enhancing exchange rate stability to reflect underlying economic fundamentals, and refraining from competitive devaluation of currencies, are in the interest of the emerging economies concerned, including China, and of the international community.
On selge, et ülemäärasel volatiilsusel ja vahetuskursside korrapäratul muutumisel on ebasoovitavad tagajärjed majanduslikule ja finantsstabiilsusele.
It is clear that excess volatility and disorderly movements in exchange rates have adverse implications for economic and financial stability.
Mis puutub keskpankade võimesse tulla toime vahetuskursside liigse volatiilsusega, siis euroala on vastu võtnud paindliku vahetuskursside korra, mis tähendab, et euro väärtuse kolmandate riikide valuutade suhtes määrab kindlaks turg.
Regarding central banks’ ability to address excessive exchange rate volatility, the euro area has adopted a flexible exchange rate regime, implying that the external value of the euro vis-à-vis the currencies of third countries is determined by the market.
EKP rahapoliitika usaldusväärsus julgustab euro enamat kasutamist rahvusvahelistes tehingutes.
The credibility of the monetary policy of the ECB will foster a greater use of the euro in international transactions.
Kuidas hindate G20 saavutusi?
How do you assess the achievements of the G20?
Milline on Teie arvamus kooskõlastamise praeguse taseme kohta?
What are your views on the current level of coordination?
G20 on aidanud kaasa kriisitõrje, kriisilahendamise ja tulevaste kriiside ennetamise jaoks kõrgetasemelise poliitilise stiimuli pakkumisele.
The G20 has been instrumental in providing high-level political impetus for crisis containment, crisis management and future crisis prevention.
G20 ühtsus tuleb tagada ka siis, kui kriis on lõppenud.
G20 cohesion must be ensured also once the crisis is over.
Seega tuleb vägagi tervitada, et G20 riikide juhid rõhutavad – viimati tehti seda Sŏuli tippkohtumisel novembris 2010 – jätkuva rahvusvahelise poliitilise kooskõlastamise tähtsust, et tulla toime finantskriisi algpõhjustega ja panna alus tugevale ülemaailmsele majanduskasvule.
It is hence highly welcome that G20 Leaders, most recently at their Seoul Summit in November 2010, underlined the importance of continued international policy cooperation to address the root causes of the financial crisis and to lay the foundations for sound global economic growth.
Ma pean ütlema, et mind julgustab G20 liikmete kollektiivse vastutustunde kõrge tase.
I must say that I am encouraged by the high level of collective responsibility by G20 members.
Samas märgiksin, et G20 liikmete heterogeensus muudab kooskõlastamise ja ühiste seisukohtade osas kokkuleppele jõudmise keerulisemaks.
At the same time, I note that the heterogeneity of the membership of the G20 makes it much more difficult to coordinate and agree on common positions.
Samuti on oluline, et see protsess muutuks kaasavamaks, et hõlmata teisi riike.
Also, it is important that the process becomes more inclusive, to involve other countries.
Erinevate G20 tegevuskava punktide hulgast tooksin esile järgmised:
Among the various items on the agenda of the G20, I would highlight the following:
Esiteks, G20 tugeva, jätkusuutliku ja tasakaalustatud majanduskasvu raamistik on kasulik mitmepoolse koostöö mehhanism.
First, the G20 Framework for Strong, Sustainable and Balanced Growth is a useful mechanism in multilateral cooperation.
Praegu on väga oluline, et kõik G20 liikmed koos IMFga täidaksid täiel määral selles raamistikus võetud kohustusi.
It is now vital that all G20 members, together with the IMF fully live up to their commitments made within this framework.
Selles suhtes on võtmetähtsusega julged eelarve jätkusuutlikkuse kaitsmise meetmed ja kaugeleulatuvad struktuurireformid.
In this respect, bold measures to safeguard fiscal sustainability and ambitious structural reforms are key.
Euroopa peaks andma head eeskuju.
Europe should lead by example.
Teiseks, G20 riikide juhid kiitsid heaks finantssüsteemi ümberkujundamise jaoks võtmetähtsusega elemendid, sh Baseli komitee ja finantsstabiilsuse nõukogu tehtud olulise töö.
Second, G20 Leaders endorsed the key building blocks for the transformation of the financial system, including the important work done by the Basel Committee and the FSB.
Nüüd on oluline, et G20 liikmed saavutaksid täiendava edu sõlmitud kokkulepete rakendamisel.
It is now important for G20 members to make further progress on implementing the agreements reached.
C. Finantsstabiilsus ja -järelevalve
C. Financial Stability and Supervision
Kas usute, et Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogule ja Euroopa järelevalveasutustele antakse tõhusad volitused?
Do you believe the ESRB and the ESA’s will have effective powers?
Hiljuti asutatud Euroopa finantsjärelevalvesüsteem on esimene samm, millega suurendatakse mikro- ja makrotasandi usaldatavusjärelevalve vahelist koostööd.
The newly established European System of Financial Supervision is the first step to boost the cooperation between the micro and macro prudential supervision.
Kõnealune süsteem tuleks välja arendada asutuste vahel ühise järelevalvetava põhjal, et parandada mikro- ja makrotasandi usaldatavusjärelevalve täiendavusi ja tugevdada piiriülest järelevalvet.
The System should be developed on a common culture of supervision between the authorities in order to improve the complementarities of micro and macro prudential supervision and to strengthen cross-border supervision.
Kolm Euroopa järelevalveasutust ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu (ESRB) peaksid tegutsema piisava ja tõhusa teabevahetuse, andmeanalüüsi ja meetodite alusel.
The three ESAs and the ESRB should act upon an adequate and effective exchange of information, analysis of data and methodologies.
Selleks et tõhus olla, peaksid Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu ja Euroopa järelevalveasutused täielikult kasutama pädevusi ja vahendeid, mida määrused neile ette näevad.
To be effective, the ESRB and the ESAs should fully exploit the competences and instruments that the regulations provide them.
Konkreetsemalt näeb õigusraamistik Euroopa järelevalveasutustele ette teatavaid siduvaid volitusi, sh tehnilisi standardeid, mida saab jõustada ELi õigusse ülekandmise teel, volitust uurida ELi õigusaktide rikkumist ja võimalikku õiguslike vahendite stiimulit, mis on siduv ettevõtete või turuosaliste jaoks.
In particular, the legal framework foresees certain binding powers for the ESA’s , including technical standards enforceable when transposed into EU law, authority to investigate on EU law breaches and a possible trigger of legal instruments binding for firms or market participants.
Teisest küljest andsid seadusandjad Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogule „tegutse või selgita” rolli.
Conversely, the legislator gave the ESRB an “act or explain” role.
Need volitused võivad tõhusaks osutuda, kui need põhinevad usaldusväärsusel, institutsiooni mainel ja asjatundlikkusel.
These powers can be effective whilst anchored on credibility, institutional reputation and excellence.
Selline vaimne autoriteet tugineb muu hulgas Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu ja Euroopa järelevalveasutuste iseseisvusele, asjatundlikule personalile ja eelarvelisele toele.
Such intellectual authority relies, among other, on the ESRB and the ESA’s independence, adequate staffing and budget endowment.
Kas näete Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu puhul võimalikku huvide konflikti seoses EKP rahapoliitilise mandaadiga?
As far as the ESRB is concerned, do you see a potential conflict of interest with the ECB mandate in relation to monetary policy?
Ma ei näe siin huvide konflikti.
I see no conflict of interest.
EKP ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu poliitilised vastutusalad on selgelt erinevad.
The policy responsibilities of the ECB and the ESRB are clearly distinct.
EKP peamine eesmärk on hindade stabiilsuse säilitamine euroalal.
The ECB’s primary objective is to maintain price stability in the euro area.
Lisaks aitab EKP kaasa „rahandussüsteemi stabiilsusega seotud pädevate asutuste poliitika tõrgeteta teostamisele” ja edendab turuinfrastruktuuride tõrgeteta toimimist.
Furthermore it contributes “to the smooth conduct of policies pursued by the competent authorities relating to… the stability of the financial system” and promotes the smooth functioning of market infrastructures.
Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu ülesanne seevastu on teostada ELi finantssüsteemi usaldatavusjärelevalvet makrotasandil, ta määrab kindlaks finantsstabiilsusega seotud riskid ja vajaduse korral annab riskihoiatuse ja/või soovituse selliste riskide kõrvaldamiseks.
The ESRB instead is responsible for macro-prudential oversight across the EU’s financial system, identifies risks to financial stability and, where necessary, issues risk warnings and recommendations for action to address such risks.
On selge ja tõhus ülesanne kasutada rahapoliitikat hindade stabiilsuse säilitamiseks ja (edasist väljaarendamist vajav) makrotasandi usaldatavusjärelevalve vahendite paketti, et tulla toime riskidega finantssüsteemile.
There is a clear and efficient assignment to use monetary policy to maintain price stability and a (to be further developed) macro-prudential tool set to address risks to the financial system.
Sellele vaatamata tuleb tunnistada, et hindade stabiilsust ja finantsstabiilsust ei saa üksteisest sõltumatult analüüsida.
Having said this, one has to acknowledge that price stability and financial stability cannot be analysed independently from each other.
Pikas perspektiivis aitab hindade stabiilsus kaasa finantsstabiilsusele, samal ajal kui finantsstabiilsus on eeltingimus keskpanga võimalusele säilitada hindade stabiilsus.
In the long run, price stability contributes to financial stability, while financial stability is a prerequisite for the central bank’s ability to maintain price stability.
Seega nii EKP kui ka Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu eesmärgid toetavad teineteist.
Thus both, the ECB’s and the ESRB’s objectives, mutually reinforce each other.
Sellele vaatamata võib mõelda olukordade peale, kus rahapoliitika vahendid mõjutavad finantsstabiilsust ja vastupidist olukorda, kus makrotasandi usaldatavusjärelevalve vahendid mõjutavad inflatsiooni.
Nevertheless, one could also think of situations, in which the use of monetary policy instruments affects financial stability and vice versa in which macro-prudential policy instruments have an impact on inflation.
Ma olen kindel, et EKP ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu iseseisvus tagavad selle, et vastavad poliitilised vahendid suunatakse eesmärkidele, mille jaoks need vahendid on loodud.
I am confident that the independence of the ECB and ESRB will make sure that the respective policy instruments will be geared to the objectives for which the tools have been designed.
Enamgi veel, keskpankade juhatajate esindatuse tõttu Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogus on vajalikud teabevood nii makromajandusliku olukorra kui ka finantsstabiilsuse riskide kohta praktiliselt kindlustatud.
Furthermore, due to representation of central bank governors in the ESRB, the necessary information flows with respect to both the macroeconomic situation and financial stability risks is guaranteed quasi by definition.
Isegi kui makrotasandi usaldatavusjärelevalve poliitika peaks ebaõnnestuma (st see on kas ebatõhus või pädevad asutused viivad seda ebapiisavalt ellu), ei ole see pikas plaanis keskpanga jaoks konflikt hinna- ja finantsstabiilsuse saavutamise tõttu pikema perioodi jooksul (vt küsimus 6).
Even when macro-prudential policy would fail (in the sense of being either ineffective or being implemented in an insufficient manner by the competent authorities), there is no long run conflict for the central bank due to the alignment of price and financial stability in the long run (see question 6).
Lühikeses ja keskpikas perspektiivis võib keskpangal tekkida vajadus kasvavatele rahanduslikele tasakaalunihetele vastu astuda ja leppida ajutise kõrvalekaldega oma hindade stabiilsuse kvantitatiivsest määratlusest (st veidi madalam tarbijahinna inflatsioon üldise varade hindade buumi tekke ajal).
In the short to medium run, the central bank in that case might have to “lean against the wind” of growing financial imbalances and accept to live with a temporary deviation from its quantitative definition of price stability (e.g. slightly lower consumer price inflation in times of a growing general asset price boom).
Selline poliitika kindlustaks hinna- ja finantsstabiilsuse pikas plaanis, sest aitaks tagasi hoida rahanduslikke tasakaalunihkeid ja seega vältida nende tasakaalunihete vallandumise etapis disinflatsiooni või isegi deflatsiooni.
Such a policy would secure price and financial stability in the long run, as it would help to contain the financial imbalance and thus avoid strong dis- or even deflation during the unravelling phase of these imbalances.
Vastutuult liikumise põhimõte on alati olnud EKP kahel sambal põhineva strateegia iseenesestmõistetav osa seoses rahapoliitilise sambaga ning eriti raha- ja krediidimuutuste ning kulukate rahandusliku buumi ja languse tsüklitega seoses.
The principle of leaning against the wind has always been an implicit part of the ECB’s two pillar strategy through the monetary pillar and especially the link between money and credit developments and costly financial boom and bust cycles.
Samuti on tõenäoline, et Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu asutamise tõttu sellised rahapoliitika kujundajate jaoks keerulised olukorrad taanduvad nii esinemissageduse kui ka tõsiduse poolest.
Also such more challenging situations for monetary policy makers are likely to be diminished in terms of frequency and severity, due to the establishment of the ESRB.
Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu kui ELi rahandussüsteemi uue makrotasandi usaldatavusjärelevalve institutsiooni loomine ja paralleelselt toimuv ELi kooskõlastamisraamistiku tugevdamine riigiasutuste seas mikrotasandi usaldatavusjärelevalveks Euroopa järelevalveasutuste loomise abil kujutavad endast olulist sammu edasi nende raskuste ja olemasoleva finantskriisi tõttu ilmnenud puuduste kaotamiseks.
The establishment of the ESRB, as a new body responsible for macroprudential supervision of the EU financial system, and the parallel strengthening of the EU coordination framework among national authorities for micro-prudential supervision through the setting-up of the European Supervisory Authorities, represent an important step forward to address the challenges and the lacunae shown by the financial crisis.
EKP hakkab uues raamistikus olulist rolli mängima, sest ta pakub analüütilist, statistilist, haldus- ja logistilist tuge Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogule, sh nõukogu sekretariaadile.
The ECB will play an important role in the new framework, as it provides the analytical, statistical, administrative and logistical support to the ESRB, including the Secretariat of the ESRB.
Samuti peaks EKP andma Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu käsutusse kõigi EKP üldnõukogu liikmete osavõtul kõikide liikmesriikide keskpankade makromajandus-, finants- ja rahandusekspertide teadmised.
The ECB should also bring to the benefit of the ESRB, with the participation of all the members of the ECB’s General Council, the macro-economic, financial and monetary expertise of all EU central banks.
Seda toetab ka EKP ja Euroopa Keskpankade Süsteemi tegevus erinevates keskpanga valdkondades (finantsstabiilsuse järelevalve, makromajanduslik analüüs ja statistiliste andmete kogumine) ning ELi liikmesriikide keskpankade ekspertide hinnangute, ressursside ja infrastruktuuri üldine koostoime.
This contribution will be underpinned by the activities of the ECB and ESCB in the various central banking areas (financial stability analysis, macro-economic analysis, collection of statistical information) and by the overall synergies in terms of expertise, resources and infrastructure of the EU NCBs.
EKP pangajärelevalve komitee, mida ma juhatasin aastatel 2007–2011, oli selles valdkonnas juba tegev.
The Banking Supervision Committee of the ECB, which I chaired between 2007 and 2011, was already active in this domain.
Komitee kogemused ja ettevalmistustöö on väga kasulikud Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu uue tehnilise nõuandekomitee jaoks.
Its experience and preparatory work will be useful for the new Advisory Technical Committee of the ESRB.