natgillin/translations-raw huggingface dataset:
17. märgib, et otsetoetuste taseme erinevused ELi 10 ja ELi 15 liikmesriigi vahel ei ole taganud võrdseid võimalusi, mistõttu mitmes uues liikmesriigis kaotasid tootjad isegi omamaist turuosa, millele aitas eelkõige kaasa muutunud tolliprotseduuride tõttu suurenenud kolmandate riikide impordist ja ekspordist tingitud konkurents;
Notes that the different levels of the direct payments between the EU-10 and EU-15 have not ensured a level playing field, thus in several new Member States the producers lost ground even on their domestic markets, to which, primarily, competition resulting from an increase in imports and exports from third countries due to the changed customs regime also contributed;
24. väljendab heameelt, et nõukogu võttis vastu komisjoni ettepaneku SAPSi pikendamiseks kuni 2010. aasta lõpuni ning uute liikmesriikide kaasamiseks energiataimede abiskeemi;
Proposes to postpone the application of the cross compliance rules in the new Member States until the end of the phasing-in of the direct payments; proposes further that the requirements concerning good agricultural and environmental conditions have to remain in force during the entire SAPS period as the majority of the new Member States have difficulties in achieving conformity with the complex and costly cross-compliance rules;
Ühise põllumajanduspoliitika tulevik laienenud Euroopa Liidus
Future of the CAP in the enlarged EU
33. on seisukohal, et ühise põllumajanduspoliitika eesmärkide saavutamist takistab uutes liikmesriikides ka maaelu arengu ebapiisav rahastamise, tõhusa riski- ja kriisijuhtimissüsteemi puudumine ning ühenduse jäigad reeglid riigiabi kohta;
Believes that the achievement of the CAP objectives is also hindered in the new Member States by the insufficient level of rural development financing, by the lack of an efficient risk and crisis management system and by excessively strict Community rules on state aid;
38. rõhutab, et liikmesriikide ja piirkondade spetsiifiliste vajadustega, kaasa arvatud uute liikmesriikide probleemide ja raskustega arvestamine peab jätkuma subsidiaarse põhimõttel, kasutades järgmisi instrumente:
Underlines that fulfilment of the specific needs of the Member States and regions, including problems and difficulties in the new Member States, should be maintained on the basis of subsidiarity with the following, tailor-made instruments:
a) parandatud otsetoetuste süsteemi, sealhulgas selliste uute meetmete sisseviimine nagu näiteks vabatahtlikud taassidumise võimalused, mida saaksid kasutada ainult need liikmesriigid, kes peavad seda vajalikuks oma sotsiaalsete, tööhõivega ja jätkusuutlikkusega seotud eesmärkide saavutamiseks; toetuste laiendamine uutele sektoritele ja uutele abisaajatele (nt töötlemiseks ette nähtud pehmed puuviljad) riiklike finantsraamistike süsteemi ja täieliku ühenduse poolse rahastamise parandatud süsteemi raames;
(a) introduction of a revised system of direct payments, including the introduction of new measures such as voluntary recoupling options, to be used only by those Member States which consider this necessary to meet social, employment and sustainability objectives; extension of the payments to new sectors and new beneficiaries (for example soft fruits destined for processing), within the revised system of national financial envelopes and full Community financing,
b) täiendavate, vabatahtlike, piirkondlike või ajutiste turumeetmete kasutuselevõtmine koos ühenduse poolse rahastamisega;
(b) introduction of additional, optional, regional or temporary market measures with Community financing,
c) riiklike raamistike süsteemi kohaldamine ELi eelarvest reformimisele minevates sektorites (vein, puu- ja köögiviljad);
(c) application of the national envelope system from the EU budget in the sectors to be reformed (wine, fruit and vegetables),
d) tootjate organisatsioonide tõhusam toetamine, nende edendamine ja nende tegevust takistavate riiklike õigusaktide tühistamine;
(d) improved support to producer organisations, strong encouragement for them and repeal of national legislation which hampers them,
e) tootjate organisatsioonide piiriülese koostöö edendamine;
(e) promoting cross-border cooperation between producer organisations,
f) tõhusa põllumajandusliku kriisi- ja riskijuhtimissüsteemi sisseviimine ühenduse rahalise abiga, mida toetatakse riiklikest vahenditest;
(f) introduction of an efficient agricultural crisis and risk management system with Community financial assistance, paid from the national envelopes,
g) siseturu tugevdamine ühiseid kvaliteedistandardeid, turundust, konkurentsi, toiduohutust, keskkonda ja loomade heaolu käsitlevate reeglite abil;
(g) strengthening the internal market with common quality standards, marketing, competition, food safety, environmental and animal welfare rules,
h) maaelu arendamise süsteemi ja selle rahastamise kindlustamine;
(h) reinforcement of the rural development system and its funding,
i) riigiabi reeglite paindlikkuse suurendamine (nt grupierandite ulatuse suurendamine ja miinimumtaseme tõstmine);
(i) increase of the flexibility of the state aid rules (e.g. widening the scope of block exemptions and increase of the ‘de minimis’ level);
42. kutsub komisjoni, liikmesriike ja kõiki huvirühmasid pidama elavat arutelu ning esitama tulevikku vaatavaid ettepanekuid, et rajada laienenud ELi põllumajandusele jätkusuutlik tulevik;
Invites the Commission, the Member States and all stakeholders to conduct a lively discussion and submit forward-looking proposals in order to build a sustainable future of the agriculture in the enlarged EU;
Ühise põllumajanduspoliitikaga liitumise ja selle kohaldamise põhilised tagajärjed uutes liikmesriikides, kaasa arvatud selle üldine mõju Euroopa lõimumisele
Main consequences of the membership and application of the Common Agricultural Policy (CAP) in the new Member States, including its general impact on the European integration
Uutes liikmesriikides mängib põllumajandus rahvamajanduses ja maaelus olulist rolli.
In the new Member States agriculture plays an important role in the national economy and in the rural life .
2004. aasta andmed näitavad, et uutes liikmesriikides on põllumajandusega seotud 22% kogupindalast, samas kui ELi 15 liikmesriigis on see näitaja kõigest 4%.
Data of 2004 show that 22 % of the total area is dedicated to agriculture in the new Member States, while in EU-15 only 4 %.
Põllumajanduses töötavate isikute osakaal kogu tööealisest elanikkonnast on uutes liikmesriikides 13%, samas kui ELi 15 liikmesriigis on see 1,6%.
The share of the agricultural workers in the total working population in the new Member States is 13 %, while in EU-15 1.6 %.
Põllumajanduse osakaal SKT-s on vastavalt 2,8 ja 1,6%.
The share of the agriculture in the GDP is 2.8 and 1.6 % respectively.
Mõnedes uute liikmesriikide maapiirkondades on põllumajandus ainus sissetulekuallikas.
In certain rural areas of the new Member States agriculture is the only source of income.
Keskmine põllumajandusliku tootmise tase uutes liikmesriikides jääb tugevalt maha EL-i 15 liikmesriigi keskmisest.
The average agricultural production level in the new Member States is far below the EU 15 average.
Talupidamisele on iseloomulik väikeste, osaliselt äratasuvate, osalise koormusega peetavate tootmisüksuste suur osakaal, kus tootmistehnoloogia kasutamine on vähene ja investeeritud kapitali hulk on väike.
Farming is characterised by a high proportion of small, semi-subsistent, part-time holdings with low level of production technology and of invested capital.
Seoses madalama efektiivsusega nõuab tootmine märksa rohkem tööühikuid.
Due to lower efficiency, the production requires notably higher number of work units.
Horisontaalne ja vertikaalne integratsioon on piiratud.
Horizontal and vertical integrations are limited.
Kooperatiivide ja tootjate organisatsioonide arv ei ole piisav; talupidajatel puudub omand toiduainetööstuses.
The number of co-operatives and producer organisations is inadequate; farmers do not have ownership in the food processing business.
Väheintensiivne tootmine on konkurentsivõime seisukohalt ebasoodne; samas põhjustab see vähem ohtu keskkonnale ning aitab säilitada bioloogilist mitmekesisust.
The less intensive production is a disadvantage when competitiveness is concerned; however it poses less danger on the environment and helps in maintaining biodiversity.
Uute liikmesriikide põllumajandust iseloomustab ka looduslike ja majanduslike tingimuste suurem mitmekesisus.
The agriculture in the new Member States is characterised also by enhanced diversity in natural and economic conditions.
Sellest tulenevalt esinevad märkimisväärsed erinevused ka tootmisstruktuuris.
Consequently there are considerable differences in the production structure as well.
Poolas põhineb suurem osa põllumajandusest väikestel ja keskmise suurusega peretaludel, mis tegelevad korraga nii põllukultuuride kasvatamise kui karjamajandusele tugineva loomakasvatusega.
In Poland the majority of the agriculture is based on small and medium scale family farms with mixed activity of arable cropping and pasture based animal husbandry.
Ungaris ja Eestis mängivad olulist rolli spetsialiseerunud talumajapidamised.
In Hungary and Estonia specialised farms play a considerable role.
Sloveenias on valdavad Euroopa tüüpi hästi arenenud peretalud.
In Slovenia the European type, well developed family farms are dominant.
Tšehhi Vabariigis ja Slovakkias on suhteliselt arenenud ühetaoline tootmisstruktuur.
The Czech Republic and Slovakia has a relatively developed, homogenous production structure.
Suurem osa Balti riikide talumajapidamistest tegeleb samuti korraga mitme tegevusalaga.
The majority of the farms in the Baltic States also conduct mixed activities.
Ungari põllumajanduses esineb kahte liiki struktuure, kus suured põllumajandusettevõtted tegutsevad kõrvuti arvukate väikeste ja ebaefektiivsete peretaludega.
The Hungarian agriculture has a double structure, with large agricultural enterprises living together with numerous small, inefficient family farms.
Küprose ja Malta põllumajandust iseloomustab Vahemere piirkonnale iseloomulik tootmine.
The agriculture of Cyprus and Malta is characterised by the Mediterranean production.
Poolas ja Ungaris on oluliseks sektoriks aiandus.
Horticulture is an important sector in Poland and Hungary.
Mõned endise põllumajanduspoliitika varjuküljed on endiselt märgatavad, sest kommunismiajal arenes põllumajandus mitme aastakümne jooksul sootuks teises suunas kui ühine põllumajanduspoliitika.
Some of the disadvantages of the past agricultural policy are still evident as in the communist era agriculture has developed for decades in a totally different direction than that of the CAP.
Pärast režiimivahetust põhjustas täiendavaid probleeme traditsiooniliste turgude kokkuvarisemine, omandisuhete ja tootmisstruktuuride muutus, suur kapitalipuudus, ebapiisav integratsioon ning vähesed ja ebapiisavalt struktureeritud riiklikud toetused.
After the change of regime, collapse of the traditional markets, changes in ownership and production structures, severe lack of capital, insufficient integrations, low level and insufficiently structured national subsidies caused further problems.
On selge, et uute liikmesriikide põllumajanduses ja maamajanduses on täiendavate muudatuste tegemine möödapääsmatu.
It is evident that significant further changes are unavoidable in the agriculture and rural economy of the new Member States.
Seoses siseturu ja kolmandate turgude piiratud võimalustega on tootmismahu kvantitatiivne suurendamine mõttekas ainult nende toodete osas, mida turg on valmis vastu võtma.
Due to the limited possibilities on the internal and third markets, the quantitative increase of the production is a viable solution only in case of products appreciated by the market.
Tõhususe kasv toob kaasa talumajapidamiste koondumise ja tööhõive vähenemise.
Increase of the efficiency will result in farm concentration and decrease in employment.
Maamajanduse mitmekesistamise võimalused on piiratud, sest uute liikmesriikide maapiirkonnad ei meelita ligi piisavalt kapitali.
Possibilities for the diversification of the rural economy are limited, as the rural areas of the new Member States do not attract enough capital.
Põllumajandusest tulenev tööpuudus on tõsine probleem.
Unemployment originating from the agriculture creates a severe problem.
Liiga kiired ja suured muutused tootmise ja tööhõive struktuuris võivad põhjustada raskesti juhitavaid poliitilisi ja majanduslikke pingeid.
Too quick and too drastic changes in the production and employment structure would cause hardly manageable political and economic tensions.
Sujuv integratsioon, mõlemapoolselt kasulik olukord
Smooth integration, win-win situation
Kümne uue liikmesriigi ühinemine on suurendanud tarbijate arvu Euroopas peaaegu 20% võrra.
The accession of ten new Members States increased the number European consumers by nearly 20 %.
Kasutusel oleva põllumajandusmaa pind ja põllumajandustöötajate arv kasvasid vastavalt 27% ja 57% võrra.
The utilised agricultural area and the number of agricultural workers grew by 27 % and 57 % respectively.
See “suur pauk” ei põhjustanud ELi ühisturul häireid ei vanades ega uutes liikmesriikides.
This ‘big bang’ did not cause disturbances on the EU single market , neither in the old nor in the new Member States.
ELi 15 liikmesriigis ei toonud laienemine kaasa mingit märgatavat muutust põllumajanduse ja toiduainete hindades, väljakujunenud turusuhetes, üldistes tootmis- ja tarbimismustrites.
In the EU-15 the enlargement did not result in any traceable change as far as agricultural and food prices and well-established market relations, general production and consumption patterns are concerned.
Uute liikmesriikide kaubad ei tulnud dumpinguga ELi 15 liikmesriigi turgudele, osalt ka selle tõttu, et suur osa põllumajanduslikust ja toiduainete kaubandusest oli tollimaksudest ja subsiidiumitest vabastatud juba enne laienemist.
Goods from new Member States did not start dumping the EU-15 countries, owing partly to the fact that the major part of the agricultural and food trade was duty- and subsidy-free already prior to the enlargement.
Kuigi komisjoni sellekohane uuring ei ole veel lõppenud, täitavad turu-uuringud, et uute liikmesriikide operaatorid ei kogunud enne ühinemist spekulatiivseid varusid.
Although the relevant investigation of the Commission has not finished yet, market surveys show that in the new Member States operators did not accumulate speculative stocks prior to the accession.
Kasutades osaliselt ELi liitumiseelset abi, parandasid uued liikmesriigid oma riiklikke toiduohutust puudutavaid, veterinaarseid ja fütosanitaarseid süsteeme .
Partly with the help of pre-accession EU assistance new Member States reinforced their national food safety, veterinary, phytosanitary systems .
Jõupingutused keskendusid kolmandate riikide impordi piirikontrollile, tapamajadele ja toiduainete töötlemisasutustele.
The efforts concentrated on the border control of third country imports, on slaughterhouses and food processing establishments.
Hoolikas ettevalmistustöö tagas, et laienemine ei suurendanud nende valdkondadega seotud riskitaset ELis.
The careful preparatory work ensured that the enlargement did not increase the level of risk on these fields in the EU.
Pärast ühinemist ei ilmnenud ühtegi juhtumit, mille puhul oleks isegi kaalutud mõne kaitsemeetme vajalikkust.
After the accession, no case emerged where the necessity of any safeguard measure was even considered.
Uute liikmesriikide põllumajandus sai kasu nii liikmeks astumisest kui ühise põllumajanduspoliitika rakendamisest.
The agriculture in the new Member States benefited from the membership and the CAP application.
Teravilja, suhkrupeedi, veiseliha ja piimatoodete sektorites aitasid ühise põllumajanduspoliitika reeglid stabiliseerida hindu ja turgusid.
In the cereal, sugar beet, beef and dairy sectors CAP rules stabilised prices and the markets.
Sissetulekud põllumajandusest on uutes liikmesriikides oluliselt suurenenud, eriti nendes riikides ja talumajapidamistes, kus tegeletakse valdavalt põllukultuuride ja kariloomade kasvatamisega.
Agricultural incomes have increased considerably in the new Member States, particularly in those countries and farms, where arable cropping and pasture based animal husbandry are dominant.
Tõusnud on ainult teatud põllumajandussaaduste ja toiduainete hinnad, sest juba enne ühinemist toimus oluline hindade ühtlustumine.
Only certain agricultural and food prices increased, since before the accession a significant price appropriation procedure took already place.
Kõige suurem sissetulekute kasv on registreeritud Poolas, Lätis, Leedus ja Tšehhi Vabariigis.
The most significant income increase is registered in Poland, Latvia, Lithuania and Czech Republic.
Vanad liikmesriigid said kasu peamiselt sisepiiride kadumisest.
Old Member States benefited mainly from the elimination of the internal borders.
ELi 15 liikmesriigi eksportööride turuosa uutes liikmesriikides kasvas, seda eriti töödeldud kaupade osas.
EU-15 exporters increased their market share in the new Member States especially in the case of the processed goods.
Liikmelisus lõi paremad tingimused ka ELi 15 liikmesriigist pärit põllumajanduse ja toiduainete sektori investoritele.
The membership provided better conditions for the EU-15 investors in the agri-food sector as well.
Need võimalused kompenseerivad rikkalikult selle mõningase täiendava koormuse, mis vanadele liikmesriikidele seoses ühise põllumajanduspoliitika rahastamisega kaasneb.
These possibilities compensate generously the limited additional burdens on the old Member States in financing the CAP.
Vaatamata 2004. aasta laienemise ajaloolisele tähtsusele ja ulatusele, ei nõudnud see olulisi ega koormavaid muudatusi ühise põllumajanduspoliitika juhtimises ja rahastamises .
Despite of its historic significance and dimensions the 2004 enlargement did not require significant, burdensome changes in the management and financing of the CAP .
Aastast 2000 kuni ühinemiseni said uued liikmesriigid toetust programmi SAPARD raames, mille aastaeelarve oli 520 miljonit eurot ehk pisut üle 1% Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) mahust.
From 2000 until the accession new Member States received SAPARD assistance with a yearly budget of 520 million euro, slightly over 1 % of the European Agricultural Guarantee and Guidance Fund (EAGGF).
Aastatel 2004–2006 said uued liikmesriigid umbes 5-8% EAGGF-i eraldistest.
In the 2004-2006 period new Member States received about 5-8 % of the EAGGF allocations.
Olemasolevas eelarveraamistikus oli piisavalt reserve ning ELi 15 liikmesriigi huve ei kahjustatud.
The existing budgetary framework had enough reserve, and interest of the EU-15 Member States was not harmed.
Uute liikmesriikide otsetoetuste järkjärguline kasutuselevõtt aitab vähendada liikmesriikidele langevat rahalist koormust.
Phasing-in of direct payments in the new Member States helps in reducing financial burdens of the Member States.
Isegi perioodi 2007–2013 finantsperspektiivi lõpuks tõuseb uutesse liikmesriikidesse ELi 27 liikmesriigi eelarvest tehtavate otsetoetuste ja maaelu arendustoetuste osakaal ainult umbes 19%-ni, samas kui 12 uue liikmesriigi arvele jääb peaaegu 30% kasutusel olevast põllumajandusmaast ja 50% põllumajandustöötajatest.
Even by the end of the 2007-2013 financial perspective the share of direct payments and rural development appropriations for the new Member States from the EU-27 budget will climb up to about 19 % only, while nearly 30 % of the utilised agricultural area and 50 % of agricultural workers will be in the 12 new Member States.
Ühise põllumajanduspoliitika edasine rahastamine 27 liikmesriigiga ELis leiab siiski aset üldiselt negatiivses poliitilises ja eelarvelises keskkonnas .
Future financing of the CAP, in EU-27 however will take place in a generally negative political and budgetary environment .
Perioodi 2007–2013 finantsraamistiku otsus kinnitas 2002. aasta Brüsseli tippkohtumise otsust külmutata otsetoetuste ja turumeetmete eelarve ELi 15 liikmesriigi 2002. aasta tasemel ning nõustus vanade liikmesriikide maaelu arendustoetuste järsu vähendamisega.
The decision on the 2007-2013 financial framework confirmed the decision of the 2002 Brussels Summit on freezing the budget of direct payments and market measures on the 2002 level of EU-15, and agreed the sharp reduction of rural development allocations for the old Member States.
On väga tõenäoline, et alates 2008. aastast ei võimalda olemasolevad rahalised vahendid otsetoetuste maksmist sellel tasemel, mis on sätestatud ühenduse vastavates õigusaktides.
It is very probable that from 2008 onward the available financial sources will not make possible the allocation of the direct payments on the level laid down in the relevant Community legislation.
Liitumiseelsel perioodil tegid kandidaatriigid märkimisväärseid jõupingutusi, et võtta ühenduse õigustik üle siseriiklikku õigusesse ning rajada ühise põllumajanduspoliitika rakendamiseks vajalik institutsiooniline raamistik.
In the pre-accession period , candidate countries took considerable efforts in transposing the ‘acquis communautaire’ and establishing the necessary institutional framework for the application of the CAP.
Mestimisprogrammide rahastamine ELi poolt andis selles protsessis kasulikku abi.
EU financed twinning programmes provided useful assistance in this process.
Samas ei valmistanud riiklikud põllumajanduse ja maaelu arengu poliitikad enne ühinemist talipidajaid ja maaühiskonda tõhusalt ette uuteks võimalusteks ja väljakutseteks, sest kandidaatriigid keskendusid kõige teravamatele probleemidele ning riikides polnud võimalik kasutada piisavalt kohalikke rahastamisallikaid.
However, national agricultural and rural development policies before the membership did not prepare farmers and the rural society efficiently for the new possibilities and challenges, as candidate countries concentrated on the most acute problems and there were no sufficient national financial sources available.
EL toetas kandidaatriikide põllumajanduse ja maaelu arendamist.
The EU provided assistance for the agricultural and rural development of the candidate countries.
Ent seoses keerukate nõuetega ning õigeaegsete otsuste puudumisega algas programm SAPARD olulise hilinemisega ning suur osa eraldistest kasutati ära alles pärast ühinemist.
But due to complicated requirements and lack of due-time decisions the SAPARD programme started with a considerable delay, a huge part of the allocations was used only after the accession.
Kõige olulisem ja nähtavam ELi liikmeks saamisega seotud muudatus uute liikmesriikide põllumajanduses oli otsetoetuste kasutuselevõtmine.
The most significant and most visible change of the EU membership in the agriculture of the new Member States was the introduction of the direct payments.
Kuigi mitmed kandidaatriigid kasutasid sarnaseid skeeme, rajasid ühenduse otsetoetused uutes liikmesriikides uue toetuste süsteemi, eriti mis puudutab nende suurust, jaotamisreegleid ja abisaajate arvu.
Although numerous candidate countries applied similar schemes, Community direct payments established a new support system in the new Member States especially as far as their size, distribution rules and scope of beneficiaries are concerned.
Selleks et tagada talupidajatele võrdsed võimalused, kohaldab iga uus liikmesriik täiendavaid riiklikke otsetoetusi (CNDP), mis on lubatud vastavalt ühinemisaktile.
In order to try to provide a level playing field for the farmers, every new Member States applies complementary national direct payments (CNDP) as allowed by the Act of Accession.
Kuid see paneb nende riigieelarvetele tõsise koorma ning lisaks juhib riiklikke ressursse ära EÜ poolt heaks kiidetud riigiabi skeemidest, mis võivad olla äärmiselt vajalikud muudatuste tegemiseks sektorites, kus ühenduse poolt eraldatud ressursid puuduvad või on piiratud.
But on top of the serious burden it puts on the national budget, it distracts national resources from EC approved state aid schemes, which may be essential in assisting the necessary changes in sectors, where no or limited Community resources are available.