natgillin/translations-raw huggingface dataset:
- kiirenev globaliseerumine,
- accelerating globalisation,
- kiire tehnoloogia areng ja
- rapid technological change and
- vananev elanikkond
- ageing populations
tõttu oluline saavutada Lissaboni strateegia eesmärgid.
it is crucial to the future social and economic development of Europe to achieve the goals of the Lisbon strategy.
Antud kontekstis on tulemused kuue aasta möödumisel pettumust valmistavad.
Against this background the results after six years are disappointing.
Wim Koki juhitud kõrgetasemelise töörühma raport Lissaboni strateegia vahekokkuvõtte kohta 2004. aasta novembris täheldas, et senine tegutsemine on kannatanud järjepidevuse ja osaliste eesmärkide kooskõla puudumise tõttu.
In November 2004 the report on the half-time assessment of the Lisbon strategy by the High Level Group of Experts, chaired by Wim Kok, recorded the fact that the existing way of going about things suffered from a lack of consistency and coherence.
Tagajärjeks on meetmete ebapiisav rakendamine.
The consequence was an inadequate implementation of measures.
Strateegias tuleb seetõttu keskenduda majanduskasvu ja tööhõive eesmärkidele.
The strategy should therefore be concentrated on the objectives of ‘growth and jobs’.
Kuna liikmesriigid etendasid otsustavat rolli agenda edu jaoks, tuleks tagada, et riikide valitsused, parlamendid ja kodanikud kaasatakse paremini rakendamisse.
Since Member States played a decisive role in the agenda’s success, we must make sure that national governments, parliaments and citizens are involved in their implementation more effectively.
Koki aruande üleskutset uuendada Lissaboni strateegiat võttis nõukogu ja hiljem ka riigi- ja valitsusjuhid oma 2005. aasta kevadisel tippkohtumisel arvesse.
The Kok report’s proposal for a reform of the Lisbon strategy was taken up by the Council, and subsequently by heads of state and government at their spring meeting in 2005.
Uue agenda tähelepanu keskpunktis on tegevusvaldkonnad majanduskasvu ja tööhõive edendamiseks.
The new agenda puts the emphasis for fields of action on the promotion of growth and jobs.
Majanduspoliitika üldsuunised ja tööhõivepoliitika suunised koondati antud kontekstis „Koondsuunisteks” ja lisaks pinguldati ajaliselt koordineerimisprotsesse.
The Broad Economic Policy Guidelines and the Employment Guidelines have been combined as ‘Integrated Guidelines’ and the timing of coordination processes has also been tightened up.
Lissaboni agenda aktsepteeritavust liikmesriikide poolt tuleks lõpuks parendada riiklike reformiprogrammide koostamise kohustuse abil.
Acceptance of the Lisbon agenda by Member States should ultimately be improved by a commitment to draw up national programmes for reforms.
Praegusel ajahetkel oleks enneaegne teha otsust uue strateegia edusammude kohta.
At the present time it would be premature to judge the success of the new strategy.
Endiselt on majanduspoliitiliste soovituste arv koondsuunistes väga suur ja loobutakse üheselt mõistetavate prioriteetide kehtestamisest.
The number of recommendations on economic policy in the Integrated Guidelines remains considerable and the establishment of clear priorities has been dispensed with.
Lisaks tuleb ära oodata, millist mõju avaldab liikmesriikide uus kohustus.
We must also wait to determine the effectiveness of the Member States’ renewed ‘commitment’.
Eurosüsteem aitab kaasa Lissaboni strateegia edule, kui täidab ka edaspidi talle antud volitusi ja tagab keskpikas perspektiivis hinnastabiilsuse.
The Eurosystem will contribute to the success of the Lisbon strategy, while it continues to carry out its mandate and guarantees price stability in the medium term.
Nagu juba nimetati vastuses küsimusele B 8, on hinnastabiilsus hädavajalik eeldus, et saavutada säästvat majanduskasvu ja kõrget tööhõivetaset.
As has already been explained above in the answer to question B 8, price stability is an indispensable condition for achieving permanent growth and a high level of employment.
Teistes poliitika valdkondades kehtib, et lõpuks vastutavad siiski liikmesriigid vajaliku poliitika rakendamise eest.
For other areas of policy it is ultimately the Member States alone who are responsible for the implementation of the necessary policies.
Vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 99 käsitlevad liikmesriigid oma majanduspoliitikat kui üldhuvi pakkuvat teemat ja koordineerivad seda nõukogus.
Under the terms of Article 99 of the EC Treaty, Member States regard their economic policies as a matter of common interest and coordinate them in the Council.
Majanduspoliitikate kooskõlastamise tõttu ja majandusarengu lähenemise tõttu tuleb luua soodne keskkond ühise rahapoliitika jaoks.
The harmonisation of economic policies and the convergence of economic trends are intended to create a favourable environment for a common monetary policy.
Lisaks on koordineerimine mõttekas liikmesriikide majandusliku integratsiooni tõttu.
Coordination is also sensible because of the economic interconnection of Member States.
Majanduspoliitika koordineerimine Euroopa kontekstis on kombinatsioon nõrkadest ja tugevatest koordineerimisvahenditest, sealhulgas stabiilsuse ja kasvu pakt, majanduspoliitika üldsuunised ning tööhõivepoliitika suunised.
The coordination of economic policy in a European context is a combination of soft and hard instruments of coordination, including the Stability and Growth Pact, the Broad Economic Policy Guidelines and the Employment Guidelines.
On oluline, et kõik need suunised oleksid üksteisega kooskõlas ja poliitilised tegutsejad täidaksid oma vastavaid kohustusi.
It is important that all of these orientations are mutually coherent and that those acting politically are equal to their respective responsibilities.
- Eelarvepoliitika osas on liikmesriikides eesmärgiks kanda hoolt jätkusuutlike avalike vahendite eest.
- In budgetary policy it is the aim of Member States to provide workable public finances.
See hõlmab energilist konsolideerimist tasakaalunihetega riikides ja automaatsete stabilisaatorite mõjumist, niivõrd kui see on võimalik, ohustamata ülemääraste eelarvepuudujääkide vältimist või korrigeerimist.
This includes energetic consolidation in countries with imbalances and allowing automatic stabilisers to take effect, provided this is possible without any risk to the avoidance or correction of excessive deficits.
- Tööturu osapooled peaksid antud kontekstis sõlmima kohaseid palgaleppeid.
- Employers and employees should conclude suitable pay agreements in this context.
- Ning – nagu juba mainitud – on parim panus, mida eurosüsteem võib pakkuda majanduskasvu ja heaolu jaoks, hinnastabiilsuse usaldusväärne tagamine.
- And – as has already been pointed out – a credible guarantee of price stability is the most effective contribution which the Eurosystem can make to growth and prosperity.
Kui kõik toimivad neile antud volituste piires, tekib automaatselt poliitikameetmestik, mis soodustab keskpika ja pika perioodi jooksul majanduskasvu ja tööhõivet.
If everyone acts according to their mandates there will automatically be a policy mix which is beneficial to medium to long-term growth and employment.
Euroala riikides, kus sisenõudlus oli viimastel aastatel pigem nõrk, tuleb suurendada tarbijate ja investorite usaldust tuleviku ja poliitika suhtes.
In those countries in the euro area where internal demand has been rather weak in recent years the confidence of consumers and investors in the future and policy must be strengthened.
Siinjuures on eelduseks keskmise tähtajaga orientatsioon, usaldusväärsed makromajanduslikud raamtingimused, sealhulgas terviklikud riiklikud vahendid ja järjepidev, teavitatud reformiprotsess.
A medium-term orientation, reliable macroeconomic parameters, including healthy state finances, and a consistent, well-communicated process of reform are essential to this.
Loetlege palun tähtsuse järjekorras struktuurireformid, mis on Teie arvates ELis esmatähtsad, ja põhjendage oma valikuid.
Please list in order of importance the structural reforms which you believe are a priority in the EU and justify your choices.
Struktuurilised kohandamised ja reformid ei ole eesmärk omaette.
Structural adjustments and reforms are not an end in themselves.
Nad peavad esmajärjekorras aitama kaasa
In the first instance they should contribute to
- majanduskasvu potentsiaali suurendamisele ning
- increasing the potential for growth, and
- muutma Euroopa rahvamajandused paindlikumaks ning vastupanuvõimelisemaks šokkide suhtes
- making Europe’s national economies more flexible and more resistant to shock,
ning seega suurendama tööhõivet ja kindlustama meie heaolu.
thereby increasing employment and safeguarding prosperity.
Põhimõtteliselt on Lissaboni agenda struktuurireformide jaoks kohane lähenemisviis ja toob esile põhimõtteliselt õiged raskuspunktid.
In principle the Lisbon agenda is the proper approach to structural reform, and generally speaking it specifies the correct points of emphasis.
Kõik ELi riigid seisavad silmitsi samade majanduslike väljakutsetega, millest peavad tulenema prioriteedid poliitilisel tegutsemisel:
Ultimately all EU countries face the same economic challenges, from which the priorities for political action should emerge:
- Globaliseerumine koos sellega seotud rahvusvahelise konkurentsi tugevnemisega muudab vajalikuks struktuurireformid muuhulgas ka tööturul, et soodustada ettevõtluskeskkonna parendamise uuendustegevust ja edendada tehnoloogiaarengut ning investeeringuid inimkapitali.
- Globalisation and the associated intensification of international competition make structural reform in the labour market and elsewhere and improvements in the business environment which promote innovation and dissemination of technological advances as well as in investment in human capital absolutely essential.
- Demograafiline muutus nõuab eelkõige riikide eelarvete kiiret konsolideerimist, pensioni- ja tervishoiusüsteemide reformimist, et säilitada nende rahastatavus pikemas perspektiivis ning meetmed majanduskasvu potentsiaali suurendamiseks.
- Demographic trends necessitate in particular the rapid consolidation of public budgets, the reform of pension and health systems so that they can still be funded in the long term, and measures to increase the potential for growth.
Siiski erinevad kohati ELi (euroala) rahvamajanduste struktuurilised tingimused ja sellest tulenevad prioriteedid struktuurireformide jaoks märkimisväärselt.
Certainly the structural conditions in the national economies of the EU (the euro area) differ, some of the resultant priorities for structural reform considerably.
Madala potentsiaalse majanduskasvuga ja märkimisväärsete tööhõiveprobleemidega suurtele riikidele on ühenduses vastandatud terve hulk väiksemaid riike märkimisväärselt suurema majandusliku dünaamikaga.
In the Community a group of large countries with low growth potential and considerable employment problems faces a number of smaller countries with significantly greater economic dynamism.
Lisanduvad uued ELi liikmesriigid, kes osaliselt ilmutavad märkimisväärset kiirust majandusliku olukorra paranemisel, samas peavad aga läbima veel reaalmajandusliku lähenemise pika tee võrreldes vanade liikmesriikidega.
Then there are the new EU Member States, some of which are catching up quickly, but still have a long way to go before they converge in real economic terms with the ‘old’ Member States.
Liikmesriikide erinevate lähtesituatsioonide tõttu tuleb nimetatud probleemide lahendamisel seada prioriteedid riiklikul tasandil.
Given the variety of initial situations in Member States as they try to overcome these problems, priorities must be established at national level.
Kui kiiresti peaksid Teie arvates uued liikmesriigid rahaliiduga ühinema ja eurole üle minema, arvestades kõiki lähenemiskriteeriume ja osalemist vahetuskursimehhanismis (ERM II)?
What is your opinion regarding the pace at which the New Member States should join the monetary union and adopt the Euro, considering all of the convergence criteria and the participation in the exchange rate mechanism (ERM II)?
Millised väljakutsed kerkivad Teie arvates EKP rahapoliitika ette uute liikmesriikide euroalaga ühinemise ettevalmistamisel ja pärast nende ühinemist rahaliiduga?
What challenges do you think the ECB's monetary policy will face during the preparation of Euro entry by the New Member States and once they have joined the monetary union?
Lähenemise kontrollimise eesmärgiks on teha kindlaks, kas üks riik on oma majandusarengu ning majandus-, fiskaal- ja rahapoliitika poolest vajalikul tasemel, et euro kasutusele võtta.
The convergence test serves to establish whether a country exhibits the level required in its economic development and its economic, financial and monetary policy to introduce the euro.
See on uute liikmesriikide endi huvides, et nad ei seaks euro kiiret kasutuselevõttu prioriteediks vajaliku lähenemise ees.
It is in the interests of the new Member States themselves that the speed at which the euro is introduced is not given priority over the required level of convergence.
Selle asemel peaks ajakava määrama säästev lähenemine.
Rather, permanent convergence should determine the timetable.
Asjaomane riik peab endale teadvustama majanduslikke ja poliitilisi tagajärgi, et rahaliidus ei ole enam riiklikke rahapoliitika vahendeid või vahetuskurssi kohandamise parameetrina.
The country concerned must be aware of the economic and political consequences associated with the fact that in a monetary union it will no longer have national instruments of monetary policy or exchange rates as a parameter for adjustment.
EKP mandaadiks on euroalas hinnastabiilsuse kindlustamine.
It is the ECB’s mandate to safeguard price stability in the euro area.
Selles osas ei muuda uute liikmesriikide vastuvõtmine euroalas mitte midagi.
The absorption of new Members into the euro area will do nothing to change this.
Uued liikmesriigid on võtnud üle ühenduse õigustiku ja on teadlikud oma kohustustest majandus- ja rahaliidu ettevalmistavas etapis.
The new Member States have adopted the acquis communautaire and know about their duties in the preparatory phase for economic and monetary union.
Kui euroala uute liikmesriikide lähenemine ei ole piisav või ei ole jätkusuutlik, võivad euroalas suureneda erinevused majanduskasvu ja inflatsiooni osas.
If new members fail to converge adequately or permanently, the divergences in growth and inflation in the currency area may become greater.
See võiks EKP jaoks muuta raskemaks ühise rahapoliitika elluviimist.
This might make it more difficult for the ECB to implement a common monetary policy.
Mida arvate lühiajaliste rahaülekannete maksustamisest?
What is your view on the taxation of short-term financial transactions?
Kas Teie arvates on valuutaülekannete maks kooskõlas ELi asutamislepingutega, mis tagavad kapitali vaba liikumise?
Do you think that a currency transaction tax is compatible with EU Treaties which guarantee the freedom of capital movements?
Kas Teie arvates võib euros tehtavate valuutaülekannete maksustamisel olla kasulikke tagajärgi – kas see võib näiteks stabiliseerida tulevikus euroalaga ühineda soovivate riikide valuutakursse?
Do you think that a tax on currency transactions involving the euro could have beneficial effects – for example by stabilising the exchange rates of countries wishing to join the euro area in the future?
Ma ei pea lühiajaliste rahaülekannete maksustamise ideed soovitavaks, vaid pigem isegi kahjulikuks.
I regard the idea that short-term financial transactions should be taxed as undesirable, counterproductive even.
Selline maks ei ole sobiv vahetuskursside kõikumise leevendamiseks või raha- ja finantskriiside takistamiseks.
A tax of this kind is not suitable for tempering the volatile nature of exchange rates or even preventing monetary or financial crises.
Välisvaluuta puhul ei ole võimalik teha vahet oletatavate halbade spekulatsioonide ja hea väliskaubandusrahastamise vahel.
In the case of sales of foreign exchange, it is not possible to distinguish between ‘poor speculation’ and ‘effective funding of foreign trade’.
Kõiki välisvaluutatehingute vorme mõjutab aga selline maks, mistõttu muutub kallimaks rahvusvaheline kaubandus.
However, all forms of sale of foreign exchange are subject to a tax of this kind, which makes international trade more expensive.
Seeläbi kannataksid just vaesemad riigid.
It is precisely the poorest countries which would suffer as a result.
Lisaks puuduvad majandusteaduslikest allikatest pärinevad viited sellele, et tehingute maksustamine vähendaks vahetuskursside kõikumist.
Besides, the literature of economics provides no indication that a transaction tax would reduce exchange rate volatility.
Võib tekkida lausa vastupidine mõju.
It can even have the opposite effect.
Sest muuhulgas tähendavad väiksemad käibed välisvaluutaturgudel likviidsuse vähenemist ja seega pigem kõikumise suurenemist.
For, amongst other things, reduced sales in foreign currency markets mean decreasing liquidity and thus increasing volatility.
Lisaks nimetatud erialastele põhjustele räägivad sellise maksu vastu ka praktilised põhjused: See toimib vaid siis, kui seda rakendatakse kogu maailmas.
As well as these technical reasons there are practical reasons which do not favour a tax of this kind: it works only if it is applied worldwide.
Vastasel korral on sellest võimalik hõlpsalt mööda minna, nt offshore finantskeskuste ümberpaigutamise abil või finantstuletisinstrumentide ümberjaotamise abil.
Otherwise it is easy to circumvent, e.g. by moving to offshore centres or reinvesting in financial derivatives.
Minu arvates ei vastaks tehingute maksustamine juriidilisest seisukohast EÜ asutamislepingule.
In my own view legal considerations would make a tax on transactions incompatible with the EC Treaty.
EÜ asutamislepingu artikli 56 kohaselt on keelatud piirangute tegemine kapitali- ja rahaülekannetele mitte ainult ELis vaid ka kolmandate riikide suhtes.
Article 56 of the Treaty prohibits restrictions on capital and payment transactions as a matter of course, not only within the EU, but also to third countries.
Nõukogu võib aga vastavalt artiklile 57 erandkorras ühehäälselt rakendada piiranguid finantsteenuste osutamisel seoses kolmandate riikidega.
However, Article 57 permits the Council exceptionally and by unanimous agreement to approve restrictions on transactions with third countries where the ‘provision of financial services’ is concerned.
Artiklis 58 loetletud maksudest, mida ei ole hõlmatud piiramiskeeluga, tuleneb kaudselt, et ülekannete maksustamist tuleks käsitleda piiranguna.
From the tax measures referred to in Article 58, which are not subject to the embargo on restrictions, it is indirectly apparent that a tax on transactions would be regarded as a restriction.
Nagu juba eespool täheldatud, on minu arvates ülekannete maksustamine ebasobivaks vahendiks, et mahendada euro vahetuskursi kõikumist.
As has already been noted in general terms above, I regard a tax on transactions as an unsuitable instrument for reducing exchange rate volatility.
Nende ELi liikmesriikide jaoks, kes soovivad eurot kasutusele võtta, on terviklik ja stabiilsusele orienteeritud makromajanduslik poliitika võtmeks, et piirata vahetuskursside kõikumist nende rahas.
For those Member States wishing to introduce the euro, a consistent macroeconomic policy which aims at stability is the key to limiting the exchange rate volatility of their currency.
Muuhulgas seostavad kandidaatriigid suhteliselt suurt osa oma kaubandustegevusest juba euroalaga.
And incidentally, the candidate nations are already conducting a major part of their trade with the euro area.
Milline on Teie nägemus Euroopa rahaliidust lühiajalises ja pikemas perspektiivis, arvestades et kaks Euroopa Liidu asutajaliikmesriiki lükkasid referendumil põhiseaduse lepingu tagasi ja et kaheldakse tõsiselt, kas rahaliit ilma poliitilise liiduta on jätkusuutlik?
Based on the fact that the Constitutional Treaty has been rejected by referendum in two of the founding member states of the European Union and that there are serious doubts on the sustainability of a monetary union in the absence of a political union, what are your views on the future of the European monetary union in the short term and the longer term?
Meenutada tuleks esiteks pikka ja kokkuvõttes edukat Euroopa integratsiooni, mille kõrghetkeks oli ühise raha, euro kasutuselevõtt.
First we should remember the long and on the whole successful path to European integration, which achieved its high-point with the introduction of a common currency, the euro.
See tee ei ole kunagi olnud sirgjooneline.
That path was never straightforward.
On olnud kriise ja tagasilööke, mida on aga alati suudetud ületada ja mis on Euroopa ühinemisele kaasa aidanud.
There were crises and set-backs, but they were always overcome and advanced European union.
EL on taaskord jõudnud kriitilisse etappi.
The EU is currently in a critical phase.
Pärast rahaliidu loomist on võimalik täheldada teatavat väsimust integratsioonist.
Following the creation of monetary union it is possible to detect an element of integration fatigue.
Ka ELi laienemise tõttu kümne uue liikmesriigi võrra on tekkinud mulje Euroopa poliitilise paradigma vahetumisest.
The expansion of the EU to include 10 new Member States has created an impression that there has been a change in the paradigm for European policy.
Põhiseaduse lepingu esialgne ebaõnnestumine on vaid üks praeguse kriitilise etapi tunnustest.
The temporary failure of the Constitutional Treaty is only one of many symptoms of the current critical phase.
Nimetada tuleks minu arvates ka:
In my view the following might also be mentioned:
- Lissaboni strateegia vahekokkuvõtte pettumust valmistavaid tulemusi,
- the disappointing results of the half-time review of the Lisbon strategy,
- Euroopa majandus- ja rahaliidu institutsiooniliste põhimõtete nõrgenemist stabiilsuse ja kasvu pakti muutmise tõttu,
- the weakening of the institutional basis for economic and monetary union by changes to the Stability and Growth Pact,
- erimeelsusi ELi eelarve tulevase rahastamise kohta,
- differences on future funding of the EU budget,
- kasvavaid protektsionistlikke suundumusi ELis, mis võivad ohustada ühtset siseturgu.
- an increase in protectionist tendencies in the EU, which may threaten the common internal market.
Kõikide nimetatud arengute põhjuseks on vähem integratsioonisõbralik käitumine liikmesriikides, tugevamalt siseriikliku poliitika suundumus ja teatud poliitikavaldkondade taasriigistamise soov.
Behind all of these trends there stands a less integration-friendly disposition in Member States, the tendency towards more single-state policy and signs of a desire for re-nationalisation in some policy areas.
Jälgin nimetatud arenguid suure murega seetõttu, kuna rahaliit – mis ise on poliitilise liidu osaks – vajab sujuvaks toimimiseks ühtset poliitilist alust ja poliitilist kohustust.
I am concerned about these trends because monetary union – which is itself an element of political union – needs a common political foundation and a political commitment to function smoothly.
See on vajalik, et ühisraha eeliseid tõepoolest kasutada ning muuta majandus- ja rahaliitu püsivalt edukaks.
This is essential if the advantages of a common currency are really to be exploited and a lasting success made of economic and monetary union.
Tehnilised eeldused rahaliidu funktsionaalsusele loodi EÜ asutamislepinguga (Maastrichti leping) ja enne kolmanda samba loomist, nimelt
The technical conditions for the operation of monetary union were created by the Maastricht Treaty before we entered the third phase, to wit
- sõltumatute keskpankade süsteem,
- an independent system of central banks,
- ülemääraste riigieelarvedefitsiitide vältimise raamistik stabiilsuse ja kasvu pakti abil,
- a framework for avoiding excessive national deficits with the Stability and Growth Pact,
- majanduspoliitika üldsuunised, mis loovad raamistiku ELi liikmesriikide majanduspoliitikate koordineerimiseks ja mis muuhulgas viivad paindlike töö-, kauba- ja teenuste turgude tekkimiseni.
- the Broad Economic Policy Guidelines which set the scene for the coordination of Member States’ economic policies in the EU and among other things are intended to result in more flexible labour, goods and service markets.