natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjon palub vastutaval välisasjade komisjonil lisada oma resolutsiooni ettepanekusse järgmised ettepanekud:
The Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs calls on the Committee on Foreign Affairs, as the committee responsible, to incorporate the following suggestions in its motion for a resolution:
Esimene soovituste kogum: suurendada nii sisemiselt kui ka väliselt Euroopa julgeolekustrateegia õiguspärasust ja tõhusust
First set of suggestions: To reinforce the legitimacy and effectiveness of the European Security Strategy, both internally and externally
Kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjon:
The Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs:
4. rõhutab, et EJS peaks riikide julgeolekustrateegiate täiendusena, võttes nõuetekohaselt arvesse atlandiüleseid suhteid, olema koostatud nii, et ära hoida ohte Euroopa tasandil;
Stresses that the ESS, as a complement to national security strategies, and while having due regard to transatlantic relations, should be designed to counter threats at a European level;
6. kordab, et EJSis määratletud eesmärkide saavutamiseks on vaja luua Euroopa Tsiviilrahukorpus, mida Euroopa Parlament on alates 2000. aastast korduvalt soovitanud, et tagada tsiviil-kiirreageerimise võimalus kriisiolukordades, mis võivad tipneda vägivalla või terrorismiga, samuti võtta humanitaarkohustusi pärast loodus- või inimpõhjustatud õnnetusi, nagu 2004. aasta tsunamid; tsiviilrahukorpuse ülesandeks oleks Euroopa tasandil koordineerida tsiviilspetsialistide koolitust ja lähetusi, kes võtavad praktilisi rahumeetmeid nagu arbitraaž, vahendamine, mittepartisanliku teabe levitamine, traumade leevendamine ning sõdivate poolte vahelise usalduse suurendamine, humanitaarabi, reintegratsioon, rehabilitatsioon, rekonstrueerimine, haridus ning inimõiguste olukorra jälgimine ja parandamine, sealhulgas inimõiguste toetamine;
Reiterates that, in order to achieve the goals defined in the ESS, it is necessary to establish a European Civil Peace Corps, as has been recommended by the European Parliament on various occasions since 2000, in order to assure the possibility of civilian rapid reaction in crisis situations that risk escalating into violence and terrorism and for carrying out humanitarian tasks in response to natural or manmade disasters such as the 2004 tsunami; the task of the Civil Peace Corps would be to coordinate at a European level the training and deployment of civilian specialists to carry out practical peace-making measures such as arbitration, mediation, distribution of non-partisan information, detraumatisation, confidence-building between warring parties, provision of humanitarian aid, reintegration, rehabilitation, reconstruction, education, and monitoring and improving the human rights situation, including human rights accompaniment measures;
Teine soovituste kogum: tugevdada ja lihtsustada piiriülese kuritegevuse ja terrorismi vastast Euroopa Liidu poliitikat, tagades austuse põhiõiguste vastu
Second set of suggestions: To strengthen and simplify EU policy against organised cross-border crime and terrorism, while ensuring full respect for fundamental rights
8. arvab, et tõhus EJS peab põhinema riikide, Euroopa ja rahvusvahelisel tasandil ilmnevate ohtude ja vajaduste selgel ja põhjendatud hindamisel;
Considers that an effective ESS must be based on a clear and well founded assessment of emergent threats and needs at national, European and international levels;
13. on nõus Euroopa Ülemkoguga, et enne 2006. aasta lõppu on vaja luua Euroopa keskhoiatussüsteem, mille abil saaks koguda ja analüüsida (kas loodusest või terrorismirünnakutest tingitud) piiriüleste kriiside vältimiseks vajalikku teavet; pooldab komisjoni ideed luua süsteem ARGUS, mille abil saaks kõnealust teavet koguda ja levitada interneti teel (see oleks seotud ka tähtsaid infrastruktuure kaitsva häirevõrguga CIWIN ning Euroopa Võrgu- ja Infoturbe Agentuuriga ENISA); peab esmatähtsaks kõikide kavandatavate investeeringute ja teadusuuringute kooskõlastamist, olenemata nende allikatest;
Agrees with the European Council on the need to create a European central alert system before the end of 2006 which could collect and analyse all the information needed to prevent cross-border crises (whether ensuing from natural causes or terrorists attacks); supports the Commission’s idea of creating an ARGUS system which could collect and diffuse this information online (also linked to the alarm network protecting critical infrastructures - CIWIN - along with the ENISA); considers it of primary importance that all the investment and research currently envisaged be co-ordinated, regardless of its source;
– luua ühtsed ja koordineeritud ELi kriisijuhtimiskorraldused ELi-siseste, piiriüleste mõjudega kriiside lahendamiseks;
– set up integrated and coordinated EU crisis-management arrangements for crises with cross-border effects within the EU,
– luua „solidaarsusprogramm“ terrorismiohtude ja -rünnakute tagajärgede jaoks;
– establish “a Solidarity Programme” addressing the consequences of terrorist threats and attacks,
– hinnata liikmesriikide poolt rünnaku korral tsiviilkaitsemehhanismi jaoks võimaldatavat suutlikkust;
– assess the capabilities that Member States could make available to the Civil Protection Mechanism in the event of an attack,
– arendada tsiviilkaitsesuutlikkust, sealhulgas ühisõppusi ja avaliku teabe koordineerimist ning meditsiiniressursside paremat kättesaadavust;
– develop civil protection capabilities, including joint exercises and coordination of public information, and improved availability of medical resources,
– võtta vastu Euroopa kriitilise infrastruktuuri kaitse programm koos võimalike piiriüleste mõjudega;
– adopt a European Programme for critical infrastructure protection with potential trans-boundary effects,
– tugevdada kiirreageerimismehhanismi pädevate asutuste vaheliseks koostööks politseiuurimise korral;
– strengthen the rapid response mechanism for cooperation between the competent authorities in police investigation;
meenutab seetõttu, et kõik need toimingud on sidusa ja täieliku EJSi väljatöötamiseks äärmiselt olulised ning neid tuleks arendada tugeval juriidilisel alusel, millesse on seadusandja ja eelarveasutusena kaasatud Euroopa Parlament ning mida kontrollivad riikide parlamendid.
recalls that all these activities are of fundamental importance to the development of a coherent and complete ESS and should be pursued on a sound legal basis which involves the European Parliament as a legislator and budgetary authority and comes under the scrutiny of the national parliaments.
RAPORTÖÖRI SELGITAVAD MÄRKUSED
RAPPORTEUR’S EXPLANATORY NOTE
Euroopa julgeolekustrateegiaga (ESS), mille Euroopa Ülemkogu võttis vastu 2003. aasta detsembris, nähakse liidu ja selle liikmesriikide jaoks ette väga üldine rakendusala liidu sisemise ja välise julgeoleku tõhustamiseks.
The European Security Strategy (“ESS”) adopted by the European Council in December 2003 outlines a very general scope for the Union and its Member States in improving the Union’s internal and external security.
Heakskiiduväärselt tunnistatakse Euroopa julgeolekustrateegias, et mitmed ühiskondlikud tegurid, sealhulgas vaesus, nälg, haigused ja majanduse kokkukukkumine, aitavad kaasa ebastabiilse õhkkonna ja suurenenud julgeolekuohtude tekkimisele, kuna need tegurid võivad sageli viia piirkondlike konfliktideni ja riikide allakäiguni ning põhjustada organiseeritud kuritegevuse ja terrorismi toetuse ja talumise kasvu.
The ESS, to its credit, recognises that a number of social factors – including poverty, malnutrition, disease, and economic collapse – all contribute to a climate of instability and increased security threats, as they can often lead to regional conflict and failed states and, as a consequence, fuel support or tolerance for organised crime and terrorism.
Euroopa julgeolekustrateegias määratletakse viis peamist ohtu, mis praegu Euroopat ähvardavad: a) terrorism; b) massihävitusrelvade levik; c) piirkondlikud konfliktid (mis Euroopa julgeolekustrateegia kohaselt võivad viia äärmusluse, organiseeritud kuritegevuse ja terrorismini, ohustades vähemusi ning põhi- ja inimõigusi); d) riikide allakäik; ja e) organiseeritud kuritegevus.
The ESS identifies five “key threats” against Europe today: (a) Terrorism; (b) Proliferation of Weapons of Mass Destruction; (c) Regional Conflicts (which, according to the ESS, by threatening minorities, fundamental freedoms, and human rights, can lead to extremism, organised crime and terrorism); (d) State Failure; and (e) Organised Crime.
Euroopa julgeolekustrateegias tunnistatakse selgesõnaliselt, et nimetatud ohtude kõrvaldamiseks tuleks kasutada paljusid üksteisega kooskõlas olevaid vahendeid (sealhulgas majanduslikke, humanitaarseid, tsiviilalaseid, diplomaatilisi, kohtulikke, luurealaseid, politseialaseid, kaubanduslikke, arengulisi, kultuurilisi ja muid vahendeid) ning et sõjaliste vahendite kasutamine võib olla vaid üks paljudest meetoditest, mida Euroopa tõhusa ohuvältimise strateegias kasutatakse.
In addressing these threats, the ESS explicitly recognises that a whole host of means (including economic, humanitarian, civilian, diplomatic, judicial, intelligence, police, trade, development, cultural, and others) should be utilised in conjunction with each other, and that military means may be only one of many methods to be used in an effective European threat-averting strategy.
Samuti märgitakse Euroopa julgeolekustrateegias, et piirkondlike ohtude kõrvaldamisel võib paljuski abi olla julgeoleku tagamisest liidu naabruses, kuid ülemaailmsete ohtudega tuleb tegelda tõhusate mitmepoolsete struktuuride kaudu, mille puhul “Euroopa prioriteediks on Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni tugevdamine ning talle ülesannete täitmiseks ja tõhusate meetmete võtmiseks vajalike vahendite andmine”.
The ESS further notes that the pursuit of building security in the Union’s neighbourhood can largely help in addressing regional threats, whereas threats of a global nature must be tackled through effective multilateral structures where “strengthening the United Nations, equipping it to fulfil its responsibilities and to act effectively, is a European priority”.
Euroopa julgeolekustrateegias rõhutatakse, et Euroopa julgeolekueesmärkide saavutamiseks peab Euroopa Liit kasutama õigesti kõiki kättesaadavaid vahendeid “hea valitsemistava levitamisel, sotsiaal-poliitilise reformi toetamisel, korruptsiooni ja võimu kuritarvitamisega tegeldes, õigusriigi loomisel ja inimõiguste kaitsmisel”.
Significantly, regarding Europe’s security goals, the ESS stresses that the EU must appropriately utilise all the means available to it in “spreading good governance, supporting social and political reform, dealing with corruption and abuse of power, establishing the rule of law and protecting human rights”.
Euroopa julgeolekustrateegia kohaselt on see ülitähtis, kuna need on “rahvusvahelise korra tugevdamise parimad vahendid”.
This is of paramount importance, according to the ESS, as these are “the best means of strengthening the international order.”
Euroopa julgeolekustrateegias ei viidata aga kordagi Euroopa Liidu inim- ja põhiõigustega seotud kohustustele Euroopa julgeolekustrateegia rakendamisel.
However, the ESS makes no reference to the human and fundamental rights obligations of the EU when implementing ESS actions.
Kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni pädevusse kuuluvaid küsimusi käsitletakse Euroopa julgeolekustrateegias vähe.
Finally, with regard to the specific competencies of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs, the ESS references are few and far between.
Rahulolevalt märgitakse ära hiljuti võetud meetmed, sealhulgas Euroopa vahistamismääruse vastuvõtmine, terrorismi rahastamise vastased meetmed ning Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vaheline vastastikuse õigusabi osutamise leping.
The ESS notes with satisfaction recent measures, including the adoption of the European Arrest Warrant, steps to attack terrorist financing, and the EU-US agreement on mutual legal assistance.
Samuti mainitakse Euroopa julgeolekustrateegias, et “ühine ohtude hindamine” on “parim alus ühismeetmete võtmiseks” ning et “selleks on vaja tõhustada luureandmete vahetamist liikmesriikide ja partnerite vahel”.
The ESS also mentions that “common threat assessments” are the “best basis for common actions” and states that “this requires improved sharing of intelligence among Member States and with partners.”
(Välisasjade komisjoni raportöör on selle seisukohaga nõus ning märgib, et tema arvates peab liidu panus selles osas “olema alguses piiratud ulatuse ja laadiga, et avaldada täielikku mõju”.)
(The AFET Rapporteur agrees on this point and states that, in his view, any contributions by the Union in this regard “must be initially limited in scope and in nature in order to have full effect.”).
Samuti märgitakse Euroopa julgeolekustrateegia raportis kokkuvõtvalt, et “välismeetmete ning justiits- ja siseasjade poliitika tõhusam kooskõlastamine on terrorismi ja organiseeritud kuritegevuse vastases võitluses ülitähtis”.
Finally, the ESS Report also concludes, without elaboration, that “better co-ordination between external action and Justice and Home Affairs policies is crucial in the fight both against terrorism and organised crime.”
(Välisasjade komisjoni raportöör võtab küll selle märkuse teadmiseks, kuid märgib asjakohaselt, et “Euroopa julgeolekustrateegias puudub kõnealuse kahe mõiste sidumiseks ohtude ühtse kõrvaldamise eesmärgil piisav sisu”.)
(The AFET Rapporteur takes note of this provision but notes, appropriately, the “sparsity of content within the ESS on linking the two concepts to coherently address threats”.)
Euroopa Liidu seisukohast osutab välisasjade komisjoni raport aeglasele, kuid kindlale liikmesriikidevahelise koostöö paranemisele välisjulgeoleku suurendamise eesmärgil (nii riigipeade, kaitseministrite kui ka riigi sõjaväejuhtide tasandil).
From the European Union point of view, the AFET Report indicates a slow but sure improvement in the cooperation among Member States (whether on the level of heads of state, Defence ministers, or heads of national armies) towards the goal of strengthening external security.
Poliitiliste, institutsiooniliste ja operatiivsete jõudude vahelised suhted selles vallas on tõepoolest tekitanud impulsi, mis võib suurendada liidu võimet luua järk-järgult tõeline ühine kaitsepoliitika, nagu on sätestatud põhiseaduse lepingus.
Indeed, the interaction between the political, the institutional and the operational layers in this domain has arguably created a momentum which could increase the Union’s gradual ability to establish a real common defence policy as outlined in the Constitutional Treaty.
Edasiviivad tegurid ja poliitiline tahe, mis on olemas välisjulgeoleku tõhustamiseks, seevastu kas puuduvad või on nõrgad usaldusväärse, demokraatliku ja vastutustundliku sisejulgeolekupoliitika väljakujundamiseks, kuigi põhiseaduse lepinguga (mis kava kohaselt peaks jõustuma 2006. aasta novembris) nähakse ette solidaarsusklausel terrorismirünnakute ja loodusõnnetuste puhuks.
By contrast, the push factors and political will present in external security-building are either weak or non-existent as far as the establishment of a credible and democratically accountable internal security policy is concerned, even as the Constitutional Treaty (which is planned to enter into force in November 2006) foresees a solidarity clause in case of terrorist attacks or natural catastrophes.
Kõnealune olukord mõisteti hukka töörühma X vabadust, turvalisust ja õiglust käsitlevas konventsiooni lõppraportis, milles tunnistati, et “… praegune meetmealane koostöö ei ole piisavalt tõhus, läbipaistev ega vastutustundlik” , ning seda rõhutati veelgi enam Euroopa Ülemkogu analüüsis pärast Madridi rünnakuid ja hiljutises Haagi viie aasta kavas.
This situation was denounced in the Working Group X “Freedom, Security and Justice” final report to the Convention which broadly acknowledged that “ ... current operational collaboration lacks efficiency, transparency and responsibility,” and became even more pronounced in the analysis of the European Council after the Madrid attacks and in the recent Hague five-year plan.
Selline lõhe sisejulgeoleku küsimustes rakendatavate püüdluste ja tegelikkuse vahel ei ole üllatav, kuna sisejulgeoleku korraldust on käsitatud algusest peale (ja käsitatakse ikka veel) Euroopa institutsioonide jaoks “keelatud alana”.
This gap between aspirations and reality in dealing with internal security matters is not surprising, as the internal security order has been treated from the beginning (and still is) as a “forbidden area” for the European Institutions.
Seepärast ei ole kahtlust, et kultuurilised, õigusalased ja institutsioonilised tõkked, mis takistavad Euroopa julgeolekuala väljakujundamist, tuleb kõrvaldada, kui liit soovib välja kujundada sisejulgeolekupoliitika, mille raames austatakse liidu demokraatlikke väärtusi ja kodanike nõudmisi.
Having said that, it is beyond doubt that the cultural, legal and institutional barriers presently blocking the European security area will have to be appropriately addressed if the Union is ever to establish an internal security policy that fully respects its democratic values and of the demands of its citizens.
Niinimetatud “pragmaatiline” või tükiviisiline lähenemine selles vallas on väär tee, nagu väidetavalt näitavad meie kogemused Europoli, uue Schengeni süsteemi ja välispiiride agentuuriga.
A so-called “pragmatic” or piecemeal approach in this domain is a false shortcut, as is currently arguably demonstrated by our experience with Europol, the new Schengen System and the External Borders Agency.
Europoli üle peeti läbirääkimisi enne Amsterdami lepingu sõlmimist, aga pärast seda läbirääkimisi ei ajakohastatud, Schengeni süsteem loodi välispiiride kontrollimiseks, kuid nüüd kavatsevad liikmesriigid selle mitmefunktsiooniliseks politseivahendiks ümber kujundada, jättes tema põhiülesande ümber määratlemata, ning välispiiride agentuur hakkab tegutsema mõne kuu pärast, võtmata siiski nõuetekohaselt arvesse vajadust luua sidemed politseiteenistustega.
In fact, Europol was negotiated before the Amsterdam Treaty but was not updated thereafter, the Schengen System was created for controlling external borders but now the Member States plan to transform it into a multi-purpose police tool, without a redefinition of its mission, while the External Borders Agency will be operational in a few months, but without having taken into due account the links needed with police services.
Seega ei ole üllatav, et pikaajalise arengukava ja nimetatud algatuste vahelise võimaliku koostöö puudumine on loonud veelgi segasema olukorra, mis tõstatab tõsised küsimused demokraatliku vastutuse, põhiõiguste kaitse ja tõhususe osas.
So it is not surprising that the lack of a long term perspective and of possible interactions between these initiatives has created an even more confusing situation that raises serious questions of democratic accountability, protection of fundamental rights, and efficiency.
Raportööri seisukohast lähtudes saab sisejulgeoleku strateegia (rohkem kui välisjulgeoleku valdkond) põhineda üksnes tugeval poliitilisel pühendumisel ja usaldusväärsemal õiguslikul raamistikul, nagu on sätestatud Euroopa põhiseaduses.
From the Rapporteur’s point of view, the internal security strategy (more than the external security domain) can only be founded on a strong political commitment and on a more solid legal framework, as provided for by the European Constitution.
Politsei sisekoostöö või muu koostöö kohta peetavate arutelude käigus tuleb erilist tähelepanu pöörata põhiseaduses sätestatud kodanike põhiõiguste austamisele.
Particular emphasis must be given to the respect of citizens’ fundamental rights, as enshrined in the Constitution, within any discussion of internal police or other cooperation.
Enne põhiseaduse jõustumist saab liit jätkata üksnes ettevalmistustöid vastavalt Euroopa Parlamendi soovitustele vabadusel, turvalisusel ja õiglusel rajaneva ala tuleviku kohta.
Before the Constitution’s entry into force, the Union can only continue the preparatory work according to what has already been suggested in the EP recommendation on the future of the Freedom Security and Justice Area.
Kuhne raporti muudatusettepanekute eesmärgid on järgmised:
The suggested amendments to the Kuhne report are aimed at:
· suurendada Euroopa julgeolekustrateegia õiguspärasust ja tõhusust ning vähendada liigset negatiivset mõju, mis võib kahjustada Euroopa julgeolekut, tagades selle, et julgeolekut ähvardavate ohtude kõrvaldamisel tagab EL rahvusvahelise õiguse ning põhi- ja inimõiguste täieliku austamise;
· Enhancing the legitimacy and effectiveness of ESS and minimising negative spill-over effects that could undermine European security, by ensuring that, when acting to avert security threats, the EU ensures that international law and fundamental and human rights obligations are fully respected.
· suurendada selles vallas Euroopa Liidu meetmete õiguspärasust selle kaudu, et Euroopa Parlament ja riikide parlamendid seavad sisse tõelise demokraatliku kontrolli;
· Reinforcing the legitimacy of European Union action in this domain by establishing real democratic control by the European and the national parliaments.
· suurendada Euroopa Liidu ja liikmesriikide vahelist ühtsust rahvusvahelistel foorumitel, kui peetakse läbirääkimisi rahvusvaheliste lepingute osas, või osaletakse vabadust, turvalisust ja õiglust käsitlevatel foorumitel;
· Reinforcing the coherence between European Union and Member States in international fora, when negotiating international agreements or participating in fora dealing with freedom, security and justice.
· määratleda Euroopa sisejulgeoleku kava, mida tuleks käsitada riikide julgeolekustrateegiate täiendusena ja millega nähakse ette Euroopa asutuste (näiteks Europoli) selge roll, et suurendada poliitika ja meetmete läbipaistvust ja demokraatlikku vastutust;
· Defining a European internal security plan to be understood as a complement to national security strategies, with a clear role for European Agencies (such as Europol), in order to enhance transparency, democratic accountability for policy and actions.
· luua komisjonisisene keskhoiatussüsteem, mille abil saaks koguda teavet piiriüleste ohtude vältimiseks ja nende vastu võitlemiseks.
· Building a central alarm system inside the Commission which could collect the appropriate information for preventing and combating transboundary threats.
Nõuandev komisjon istungil teada andmise kuupäev
Committees asked for its opinion Date announced in plenary