natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Putukkahjuritele vastupidavaid kultuure kasvatati 16,2 miljonil hektaril (18%) ja mõlema omadusega kultuure 10,1 miljonil hektaril (11% kogupinnast).
In 2005, herbicide tolerance, deployed in soybean, maize, rapeseed and cotton occupied 71% or 63.7 million hectares of the global GM 90.0 million hectares, with 16.2 million hectares (18%) planted to insect resistant crops and 10.1 million hectares (11%) to the stacked genes.
Arvestuste kohaselt vähenes aastatel 1996–2004 kasutatud pestitsiidide kogus ühtekokku 172 500 MT toimeaine võrra, mis tähendab kultuuride pestitsiididega töötlemisel keskkonnale avaldatava mõju vähenemist 14% võrra.
The accumulative reduction in pesticides for the period 1996 to 2004 was estimated at 172,500 MT of active ingredient, which is equivalent to a 14% reduction in the associated environmental impact of pesticide use on these crops.
Geneetiliselt muundatud põllukultuure kasvatasid 2005. aastal umbes 8,5 miljonit põllumajandustootjat kokku 21 riigis, mis on rohkem kui 2004. aastal (8,25 miljonit tootjat 17 riigis).
GM crops were grown by approximately 8.5 million farmers in 21 countries in 2005, up from 8.25 million farmers in 17 countries in 2004.
On märkimisväärne, et 90% neist olid arenguriikide väheste ressurssidega vaesed põllumajandustootjad, kellest paljud said geneetiliselt muundatud põllukultuuride kasvatamisest lisasissetulekut, mis aitas nende vaesust leevendada.
Notably, 90% of the farmers were resource-poor farmers from developing countries, many of whom received increased incomes from GM crops to alleviation of their poverty.
2005. aastal kasvatasid biotehnilisi põllukultuure ligikaudu 7,7 miljonit vaest, toimetulekupiiril elavat põllumajandustootjat (2004. aastal 7,5 miljonit), kellest enamik ehk 6,4 miljonit elas Hiinas, 1 miljon Indias, tuhanded Lõuna-Aafrikas, enam kui 50 000 Filipiinidel ning ülejäänud olid seitsme arenguriigi biotehniliste põllukultuuride kasvatajad.
In 2005, approximately 7.7 million (7.5 million in 2004) poor subsistence farmers utilized biotech crops – the majority in China with 6.4 million farmers, 1 million in India, thousands in South Africa, more than 50,000 in the Philippines, with the balance in the seven developing countries which grew biotech crops in 2005.
Kogu maailma biotehniliste põllukultuuride turuväärtuseks arvestati 2005. aastal 5,25 miljardit USA dollarit (USD), mis on 18% ülemaailmse seemneturu umbes 30 miljardi dollari suurusest koguväärtusest 2005. aastal.
In 2005, the global market value of biotech crops is estimated to be $5.25 billion representing 18% of the ~$30 billion 2005 global commercial seed market.
Nimetatud 5,25 miljardi USD suurusest biotehniliste põllukultuuride turust moodustas 2,42 miljardit USD ehk 46% turu kogumahust biotehniline sojauba, 1,91 miljardit USD ehk 36% biotehniline mais, 0,72 miljardit USD (14%) biotehniline puuvill ja 0,21 miljardit USD (4%) biotehniline canola (lühend sõnadest Canada oil low acid – vähese happesisaldusega rapsisordid).
The $5.25 billion biotech crop market comprised of $2.42 billion for biotech soybean (equivalent to 46% of global biotech crop market), $1.91 billion for biotech maize (36%), $0.72 billion for biotech cotton (14%), and $0.21 billion for biotech canola (4%).
Nende kõigi summaarne väärtus 10 aasta jooksul, alates 1996. aastast, mil biotehnilisi kultuure hakati esmakordselt müügiks kasvatama, on arvestuslikult 29,3 miljardit USD.
The accumulated global value for the ten-year period, since biotech crops were first commercialised in 1996, is estimated at $29.3 billion.
Ülemaailmse biotehniliste põllukultuuride turu väärtuseks 2006. aastal prognoositakse 5,5 miljardit USD.
The global value of the biotech crop market is projected at over $5.5 billion for 2006.
Geneetiliselt muundatud põllukultuuride turustamise esimesel aastakümnel, aastatel 1996–2005 ilmnenud kultiveeritava pindala suurenemise tendents tõenäoliselt jätkub ja hoogustub järgneval aastakümnel ehk aastatel 2006–2015.
It is likely that the increases in GM crop area seen during the first decade of commercialisation, 1996 to 2005, will continue and possibly be surpassed in the second decade 2006-2015.
Eeldatavasti kasvab riikide arv, kus neli praegust suuremat biotehnilist põllukultuuri kasutusele võetakse.
The number of countries adopting the four current major biotech crops is expected to grow.
Biotehniliste kultuuride kogupinna suurenemisega maailmas kaasneb neid kasvatavate põllumajandustootjate arvu kasv sedamööda, kuidas biotehniliste põllukultuuride esimene põlvkond laialdasemalt kasutusele võetakse ja teise põlvkonna uued rakendused kättesaadavaks muutuvad.
An increase in the global hectarage will be accompanied by an increase in the number of farmers planting biotech crops as the first generation of biotech crops is more widely adopted and the second generation of new applications becomes available.
Lisaks tavapärasele põllumajandustoodangule – toiduainetele, loomasöödale ja kiudainetele – tekivad täiesti uued põllumajandustooted, näiteks farmaatsiatooted, suu kaudu manustatavad vaktsiinid, eriotstarbelised ja peenkemikaalid, ning taastuv põllumajandustooraine hakkab asendama taastumatuid, keskkonda saastavaid ja ühe kallinevaid fossiilkütuseid.
Beyond the traditional agricultural products of food, feed and fibre, entirely novel products to agriculture will emerge including the production of pharmaceutical products, oral vaccines, specialty and fine chemicals and the use of renewable crop resources to replace non-renewable, polluting, and increasingly expensive fossil fuels.
Biotehniliste kultuuride puhul säilitab samuti nagu esimesel kümnendil kriitilise tähtsuse heade põllumajandustavade järgimine, samuti tuleb jätkata põllukultuuride vastutustundlikku hooldamist, eriti lõunapoolsetes riikides, kes on lähikümnendil peamised biotehniliste põllukultuuride kasvatajad.
Adherence to good farming practices with biotech crops will remain critical as it has been during the first decade and continued responsible stewardship must be practiced, particularly by the countries of the South, which will be the major deployers of biotech crops in the coming decade.
Geneetiliselt muundatud toodete sissevedu, töötlemine ja tarbimine on enamikus arenenud ja paljudes arenguriikides hästi reguleeritud.
Regulations on the import, processing and consumption of GM products are well developed in most developed and many developing countries.
Kõigis arenenud riikides on olemas toimivad reguleerimissüsteemid ja teostatakse bio-ohutuse hindamist.
All developed countries have regulatory systems in place and are conducting biosafety assessments.
Vastava korra alus ja bio-ohutuse määramise meetodid on riigiti erinevad, kuid kõikjal tuginevad need toidu ja loomasööda ohutuse määramisel ettevaatusprintsiibi rakendamisele ja Maailma Terviseorganisatsiooni Codex Alimentariuse lähenemisviisile, mille kohaselt hinnatakse toidu ja loomasööda ohutuse hindamisel olulist samaväärsust ja viiakse läbi põhjalik erinevuste analüüs.
The basis for these regulations and the methods used for determining biosafety vary according to country, but all are based on a precautionary approach to food and feed safety and the Codex Alimentarus (produced by WHO) approach to evaluating food and feed safety and quality by evaluating substantial equivalence and a detaiIed analysis of differences.
Paljudel arenguriikidel on samuti reguleerimissüsteemid, mis järgivad USAs, Euroopas või mujal loodud eeskujusid.
Many developing countries also have regulatory systems following models developed in US, Europe or elsewhere.
Sellised rahvusvahelised organisatsioonid nagu OECD, ÜRO (FAO, UNEP), WHO, WTO jt tegelevad kõik riikide suutlikkuse arendamisega ja püüavad reguleerimiskordi ühtlustada, et võimaldada toodete vaba liikumist ja turustamist selle järel, kui eri riikide reguleerivad asutused on kindlaks teinud vastava toidu või loomasööda ohutuse.
International agencies such as OECD, UN (FAO, UNEP), WHO, WTO etc. are all involved in capacity building and attempting to harmonise regulations in order to allow free movement and trade in products once their food/feed safety has been established by the regulatory authorities of various countries.
ÜRO Keskkonnaprogramm (UNEP) on loonud bio-ohutuse teabevõrgustiku (geneetiliselt muundatud organismide ehk GMOde kohta teabe vahetamise mehhanismi), mille andmebaas sisaldab andmeid kõigi osalevate riikide kõikide, nii katsestaadiumis olevate kui ka turustatavate GMOde bio-ohutuse ja riskianalüüside kohta.
UNEP established a Biosafety Clearing House (an information exchange mechanism for GMOs) which provides a database of biosafety data and risk assessments of each GMO application (both experimental and commercialisation) in all countries involved in the scheme.
Bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni Cartagena protokoll koostati osalt selleks, et kaitsta riike selliste geneetiliselt muundatud toiduainete, loomasööda ja pooltoodete sisseveo eest, mille suhtes ei ole läbi viidud asjakohast bio-ohutuse hindamist.
The Cartagena protocol of the CBD was partly established in order to provide protection for countries from importation of GM foods/feeds and products for processing where relevant biosafety evaluations had not been conducted.
See võimaldab importival riigil bioloogilise ohutuse teabevõrgu kaudu teatada, et ta soovib riskianalüüsi andmete põhjal otsustada, kas nõustuda mingi toote importimisega.
It enables an importing country to declare, via the Biosafety Clearing House, that it wishes to take a decision based on risk assessment information before agreeing to accept an import.
Euroopa Liit
In the European Union
2001. aasta veebruaris võttis Euroopa Parlament vastu direktiivi 2001/18/EÜ, milles sõnastati uued geneetiliselt muundatud põllukultuure reguleerivad eeskirjad ja mis jõustus 2002. aasta oktoobris.
In February 2001, the EP adopted Directive 2001/18/EC, which defined new GM crop rules which came into force in October 2002.
Varasemate direktiividega võrreldes on selles olulisi muutusi.
It presents a substantially revised version of the previous Directives.
Eelmistes direktiivides oli kesksel kohal suhtumine geneetilisse muundamisse kui millessegi uude ja erilisse, mille puhul ei piisa kehtivatest õigusaktidest.
Central in these regulations is that GM is considered something new and special for which existing legislation is not sufficient.
Seepärast on ELi reguleerimissüsteem pigem toote- kui protsessipõhine: reguleeriva raamistiku määrab valmistamisviis.
The EU regulatory system is therefore process-based rather than product-based: the way something is made determines the regulatory framework.
Eelnenud direktiividega võrreldes seisneb direktiivi 2001/18/EÜ peamine filosoofiline uudsus selles, et siin juhindutakse selgesõnaliselt ettevaatusprintsiibist, mis asendab tuntuse ja olulise samaväärsuse mõisteid või lisandub neile.
The major philosophical shift in Directive 2001/18/EC compared to its predecessors is the explicit adoption of the precautionary approach as a guide, rather than or in addition to the concepts of familiarity and substantial equivalence.
EÜ mõistab, et ettevaatusprintsiibi kohaldamine võib olla keeruline.
The EC realises that the precautionary approach may be difficult to apply.
Sellepärast öeldaksegi, et ettevaatusprintsiibiga ei saa õigustada selliste riskijuhtimise üldpõhimõtete ignoreerimist nagu proportsionaalsus, mittediskrimineerimine, kooskõla, tegutsemise või tegevusetuse kasulikkuse ja kulukuse ning teaduses toimuvate arengute uurimine (Euroopa Ühenduste Komisjon, 2000).
Therefore, it is stated that reliance on the precautionary approach is no excuse for detracting from the general principles of risk management such as proportionality, non discrimination, consistency, examination of the benefits and costs of action or lack of action and examination of scientific developments (CEC, 2000).
Liikmesriigid ja ka komisjoni erinevad peadirektoraadid tõlgendavad seda erinevalt.
This is being interpreted in different ways by member states and also different EC Directorate Generals.
Kõigi heakskiidetud toodete riiklik register võimaldab tarbijatel geneetiliselt muundatud tooteid jälgida.
A public registry of all approved products will allow consumers to trace GM products.
Määruse kohaselt geneetiliselt muundatud taimede ja neist valmistatud toodete hindamiseks nõutavad andmed sarnanevad USAs nõutavatega, kuigi määruse aluseks olev filosoofia erineb suuresti USA omast.
Although the basic philosophy of the regulation is quite different, the data requirements for assessing safety of GM plants and plant products are similar to the USA.
ELis nõutav teave on reeglina laialdasem, seda eelkõige seoses geneetiliselt muundatud põllukultuuride molekulaarsete omaduste, nende kasvatamisel ja haldamisel esitatavate nõuete mõju ning turustamisjärgse kontrolli ja jälgitavusega.
The information required in the EU tends to be more extensive, mainly with respect to molecular characterisation, impacts of the specific cultivation and management requirements of the GM crops, post market monitoring and traceability.
Peale direktiivi 2001/18/EÜ käsitleb geneetiliselt muundatud põllukultuuride küsimuse eri tahke ELis veel rida teisi õigusakte.
In addition to Directive 2001/18/EC, a range of other legislative documents deals with aspects of GM crop regulation in the EU.
Toiduks või loomasöödaks mõeldud geneetiliselt muundatud organismide ning neid organisme sisaldavate, neist koosnevate või neist toodetud toiduainete või loomasööda turule toomist reguleerib määrus (EÜ) 1829/2003 geneetiliselt muundatud toidu ja sööda kohta.
The placing on the market of GMOs intended for food or feed and of food or feed products containing, consisting of or produced from GMOs is governed by Regulation (EC) 1829/2003 on genetically modified food and feed.
Geneetiliselt muundatud organisme sisaldavate või neist koosnevate toiduainete puhul saab loa taotleja valida: kas reguleeritakse taotlust tervikuna üksnes määrusega (EÜ) 1829/2003 vastavalt põhimõttele "üks uks – üks võti", kui taotletakse luba GMO tahtlikuks keskkonda viimiseks vastavalt direktiivis 2001/18/EÜ kehtestatud kriteeriumitele ja sama GMO kasutamiseks toiduainetes vastavalt määruses (EÜ) 1829/2003 kehtestatud kriteeriumitele; või reguleeritakse taotlust või selle mõnd osa nii direktiiviga 2001/18/EÜ kui ka määrusega (EÜ) 1829/2003.
Where a food product contains or consists of GMOs, the applicant has a choice: either the application as a whole is subject solely to Regulation (EC) 1829/2003, in application of the principle of "one door, one key", in order to obtain authorisation for the deliberate release of a GMO into the environment - in accordance with the criteria laid down by Directive 2001/18/EC - and for the use of this GMO in food products - in accordance with the criteria laid down by Regulation (EC) 1829/2003; or the application - or part of it - is subject both to Directive 2001/18/EC and to Regulation (EC) 1829/2003.
Eelnevale lisaks peavad geneetiliselt muundatud põllukultuuride kultivarid enne, kui neid lubatakse müügiks viljeleda, läbima sordi registreerimise menetluse ja nad tuleb kanda ühenduse ühtsesse kataloogi.
In addition, GM crop cultivars must pass a variety registration procedure and be listed in the Community Common Catalogue, before they are allowed to be grown commercially.
See ei erine kõigi tavapäraselt aretatud kultivaride suhtes kehtivatest eeskirjadest.
This is no different from the regulation for any new cultivar resulting from traditional breeding.
Määruses EÜ/1139/98 eristatakse geneetiliselt muundatud maisist ja sojaoast toodetud toidukomponente selle põhjal, kas nad sisaldavad geneetilise muundamise tulemusena saadud valku või DNAd.
In Regulation EC/1139/98, the presence of DNA or protein resulting from genetic modification is used as a criterion to trigger labelling of food or food ingredients derived from GM maize and soybean.
Neid märgistamissätteid muudeti määrusega EÜ/49/2000, milles nõutakse toote vastavat märgistamist, kui geneetiliselt muundatud ainete juhuslik või tehniliselt vältimatu (kasvatamisel, koristamisel, käitlemisel, transpordil või töötlemisel lisanduv) sisaldus toidus on 0,9%.
These labelling provisions were amended by Regulation EC/49/2000 to provide a 0.9%-labelling threshold for “adventitious”, “accidental” or “technically unavoidable” presence of GM material in food (during cultivation, harvest, handling, transport or processing).
Lisaks kehtestatakse määruses EÜ/50/2000 konkreetsed märgistamisnõuded toidule ja toidu koostisosadele, mis sisaldavad geneetiliselt muundatud ainetest saadud toidulisandeid, värvi-, lõhna- ja maitseaineid.
In addition, Regulation EC/50/2000 defines specific labelling requirements for food and food ingredients containing additives, colourings and flavourings derived from GM material.
Peale selle tuleb geneetiliselt muundatud põllukultuuride seemned märgistada vastavalt direktiivi 98/95/EMÜ nõuetele.
Also, seed of GM crops must be labelled in accordance with Directive 98/95/EE C. This label has to show clearly that it is a GM cultivar.
EÜ on koostanud õigusakte GMOde, neist saadud toodete ning geneetiliselt muundatud toidu ja loomasööda jälgitavuse ja märgistamise kohta.
The EC has presented legislation on traceability and labelling of GM organisms and products derived from GM organisms and for GM food and feed.
Neis nõutakse jälgitavust kogu tootmisahela ja kõigi turustamisstaadiumite kestel.
These require traceability throughout the whole production chain at all stages of the market.
Tarbijate teavitamine tagatakse igasuguse geneetiliselt muundatud toidu ja loomasööda vastava märgistamisega.
It will provide consumers with information by labelling all GM food and feed.
Märgistada tuleb kõik geneetiliselt muundatud organisme sisaldavad või neist toodetud toiduained.
All foods in which GM organisms are contained, or have been produced from GM organisms, should be labelled.
Ameerika Ühendriigid
In the United States
USAs kehtiva korra kohaselt keskendutakse tootmisviisi asemel eelkõige toodet iseloomustavatele näitajatele.
In the USA the regulation focuses primarily on the characteristics of the product, rather than the way in which the product is produced.
Sellises tootepõhises hindamises seisneb peamine erinevus võrreldes näiteks Euroopa Liidu protsessipõhise reguleerimisfilosoofiaga.
This product-based assessment is a major difference with the philosophy of regulation in for example the European Union, which is process-based.
Selline aluspõhimõtete erinevus on viimastel aastatel põhjustanud palju poleemikat.
This process-product difference of philosophy has sparked considerable controversy over recent years.
USAs põhineb toodete keskkonda suunamise reguleerimine harjumuspärasuse mõistel.
In the USA regulation of the environmental release is based on the concept of “familiarity”.
Seda võib lugeda olulise samaväärsuse mõiste ökoloogiliseks vasteks, olgugi et mõnedes kirjutistes on neid kahte mõistet keskkonda suunamisega seoses ka eraldi käsitletud.
This concept can be considered the ecological counterpart of the concept of “substantial equivalence”, although in some publications these two concepts are also considered separately for environmental release.
Harjumuspärasuse puhul vaadatakse, kas geneetiliselt muundatud taim on keskkonnaohutuse mõttes võrreldav tavapärasel viisil aretatud samalaadse taimega.
Familiarity considers whether the GM plant is comparable to its traditionally bred counterpart in environmental safety.
Sellise võrdluse puhul saab geneetiliselt muundatud põllukultuuri asjaomaseid aspekte hinnata ka siis, kui vahetu kogemus puudub.
Such comparison may assess the relevant issues in a GM crop without direct experience.
Harjumuspärasuse juures võetakse arvesse taimeliigi bioloogiat, saadud uut omadust ning põllukultuuri tootmise viise ja keskkonda.
Familiarity considers the biology of the plant species, the trait introduced, and the agricultural practices and environment used for crop production.
USAs reguleerivad eraldi eeskirjad taimede keskkonda suunamist farmatseutilistel ja keskkonna taastamise eesmärkidel, kuid puuduvad geneetiliselt muundatud põllukultuuride märgistamist ja jälgitavust reguleerivad eeskirjad.
USA has separate regulations governing releases of plants for pharmaceutical and bioremediation purposes but has no regulations concerning labelling and traceability of GM crops.
Geneetiliselt muundatud põllukultuuride viljelemine
Farming of GM crops
Geneetiliselt muundatud põllukultuuride heakskiidumenetlus on üsna keeruline ja aeganõudev.
The approval of GM crops is quite long-lasting and complex.
Kuid nende tegelikku viljelemist reguleerivad samuti paljud eeskirjad ja piirangud.
But the practical farming also faces many rules and restrictions.
Need puudutavad märgistamist, jälgitavust, samaaegset viljelemist, vastutust ja kompensatsioone.
They concern labelling, traceability, co-existence, liability and compensations.
Tavapäraste põllukultuuride kasvatamisel vastavad eeskirjad puuduvad.
These rules have no counterparts if you grow conventionally bred crops.
Eespool juba käsitleti märgistamist ja jälgitavust.
Labelling and traceability have already been dealt with previously.
Pärast seda, kui 2003. aasta juulis avaldati komisjoni soovitused ja juhised geneetiliselt muundatud, tavapäraste ja mahepõllukultuuride samaaegse viljelemise kohta, koostavad kõik liikmesriigid vastavalt subsidiaarsuse põhimõttele oma samaaegse viljelemise strateegiaid.
Since the publication of the Commission Recommendations and guidelines for co-existence of genetically modified, conventional and organic farming in July 2003 all Member States are developing co-existence strategies under the subsidiarity principle.
Samaaegse viljelemisega seoses nõutakse ELis jõuliselt geneetilisest muundamisest vabade piirkondade või liikmesriikide eraldamist.
Concerning co-existence there are great demands to create GM-free regions or member states in the EU.
Siiani on valitsenud üldine seisukoht, et teaduslike tõendusmaterjalide puudumisel on selline eraldamine nii ELi õigusaktide kui ka rahvusvaheliste lepingute kohaselt õigusvastane.
Until now the general position has been that these are not legal, if there is no scientific evidence, not according to the EU law or under international agreements.
Mõned vastavasisulised kohtuasjad ootavad praegu Euroopa Kohtu otsust.
There are some cases in the Court of European Justice waiting for decision.
Tasub ehk märkida, et sellal kui mitmed piirkonnad on teatanud kavatsusest jääda geneetilisest muundamisest vabadeks piirkondadeks, kasutatakse loomakasvatuses sisseveetud geneetiliselt muundatud loomasööta.
It might be worth mentioning that at the same time when several regions have announced their intention to be a GM- free region, imported GM – feed is used in animal husbandry.
Samaaegset viljelemist kohaldatakse eri liikmesriikides väga erinevalt.
There is also a diverse variety of applications of the co-existence in different member states.
Ühtset üleeuroopalist mudelit ei ole olemas, mis tõenäoliselt hakkab ühtsetel turgudel tekitama vaidlusi ja raskusi.
A single European model does not exist, which will probably cause disputes and difficulties in the single markets.
Komisjon on subsidiaarsuse põhimõtet järgides jätnud selle küsimuse liikmesriikide lahendada ja püüab propageerida sellealaseid parimaid tavasid.
The Commission has left the issue as a matter of subsidiary to the hands of member states and tries to promote best practices in this matter.
Tulemused ei ole kuigi paljutõotavad.
The results are not very promising.
Varem on üksnes Hispaania kohaldanud vastutuse osas üldist seadusandlust, praegu aga lähenevad peaaegu kõik liikmesriigid antud küsimusele aretamisviisi järgi, eraldades geneetiliselt muundatud põllukultuurid tavapäraselt aretatud kultuuridest.
Only Spain has previously applied general law to liability, but now nearly all member states are approaching the issue on the bases of the way of breeding separating GM crops from conventionally bred crops.
Tavapäraselt aretatud kultuuride kasvatamisel kahju tekitamise korral kohaldatakse vastutuse ja kompensatsioonide osas üldist seadusandlust.
When conventionally bred crops are grown, general law is applied on liability and compensations, if damage has been causes.