natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tagamaks, et õiguste äravõtmise ja keeldude vastastikuse tunnustamise põhimõte tõhusalt toimib, lubaks õigusakt levitada karistatust käsitlevat teavet liikmesriikide vahel, et sellele saaks juhtida pädevate asutuste tähelepanu riigis, kuhu süüdimõistetud isik kolib.
In order to ensure that the principle of mutual recognition of disqualifications and prohibitions is effective, the proposed instrument would allow information on criminal records to be circulated among the Member States so that they can be brought to the attention of the competent authorities of the State to which the convicted person moves.
Praeguse seisuga on liikmesriikidel üksnes osaline ülevaade isikute süüdimõistmistest teistes riikides.
Currently, Member States have only a partial view of a person's foreign convictions.
Vastavalt Euroopa Liidu liikmesriikide vahelist vastastikust õigusabi kriminaalasjades käsitleva 1959. aasta konventsiooni
Only convictions handed down against their own nationals in another Member State are automatically brought to their attention, under Article 22 of the 1959 European Convention on Mutual Assistance in Criminal Matters
Euroopa Nõukogu, Euroopa lepingute seeria nr 30. artiklile 22 saavad riigi pädevad asutused automaatselt teavet vaid oma kodanike süüdimõistmise kohta teises liikmesriigis.
Council of Europe, ETS No 30. .
Andmete puudumist raskendab tõsiasi, et mitu liikmesriiki ei kanna süüdimõistmisi teistes riikides oma riigi karistusregistrisse.
This lack of knowledge is exacerbated by the fact that several Member States do not record such foreign convictions in their national criminal records.
Selliste süüdimõistmistega seotud õiguste äravõtmiste ja keeldude puhul on olukord veel probleemsem, kuna need meetmed ei pruugi teise riigi karistusregistris kajastuda.
In the case of disqualifications and prohibitions associated with such convictions, the situation is all the more problematic, since such measures may not appear in the foreign criminal records.
Et olukorda parandada ning õiguste äravõtmise ja keeldude vastastikuse tunnustamise põhimõte tõeliselt tõhusalt toimima panna, sisaldab esitatud raamotsus minimaalset hulka kohustusi seoses teabe vastastikuse edastamisega ELi liikmesriikide vahel.
To remedy this situation and make the principle of mutual recognition of disqualifications and prohibitions genuinely effective, the proposed framework decision provides for a minimum number of obligations regarding information vis-à-vis other Member States of the Union.
Üks selle valdkonna Euroopa Liidu koostöö puudusi on tõsiasi, et selline koostöö piirdub enamjaolt rangelt järgneva kohtumenetlusega, mistõttu sel puudub igasugune ennetav mõju.
One final lacuna identified in cooperation in this area within the European Union is that such cooperation remains for the most part strictly limited to subsequent judicial proceedings and is therefore devoid of any preventive impact.
Õiguste äravõtmise eesmärk aga ongi peamiselt uute õigusrikkumiste toimepaneku ärahoidmine.
Indeed, the very purpose of the disqualification is primarily to prevent the commission of fresh offences.
Seepärast on hädavajalik, et teises riigis toimunud süüdimõistmisest tulenevat õiguste äravõtmist saaks viivitamatult jõustada, ootamata uute õigusrikkumiste toimepanekut.
It is thus essential to be able immediately to give legal effect to disqualifications associated with convictions imposed abroad, without waiting for further offences to be committed.
Seepärast pole vastuvõetav, kui teiste riikide karistusregistritega saab tutvuda vaid kohtuasja puhul, kuna sellist teavet on vaja peaasjalikult halduslikel ja preventiivsetel eesmärkidel.
In this context, it is not acceptable to restrict consultation of the foreign criminal records to judicial purposes, since a major part of the significance of access to such information is administrative and preventive.
Otse vastupidi – liikmesriikidel peab olema kohustus tutvuda päritolumaa karistusregistriga kõikidel juhtumitel, mille puhul tutvutakse oma riigi karistusregistriga, kaasa arvatud juhul, kui karistusregistrist saadavat teavet on vaja selleks, et saada luba mingi meetme võtmiseks raamotsuse kohaldamisalas.
There must, on the contrary, be an obligation on a Member State to consult the criminal records of the State of origin in all cases where its own national criminal records are consulted, including where the information taken from the criminal records is required with a view to authorising the pursuit of a given activity, in the context of the scope of the Framework Decision.
Esitatud raamotsuse sisulised sätted
The proposed substantive provisions
Artiklis 1 esitatakse raamotsuse eesmärk: kehtestada eeskirjad, millest lähtuvalt liikmesriik tunnustab ja täidab oma territooriumil keeldusid, mis tulenevad nõukogu 22. detsembri 2003. aasta laste seksuaalset ärakasutamist ja lastepornograafia vastast võitlust käsitleva raamotsuse 2004/68/JSK artiklites 2, 3 ja 4 osutatud õigusrikkumistes süüdimõistmistest
Accordingly, Article 1 sets out the purpose of the framework decision, viz. to establish the rules under which a Member State shall recognise and enforce in its territory prohibitions arising from convictions covered in Articles 2, 3 and 4 of Council Framework Decision 2004/68/JHA of 22 December 2003 on combating the sexual exploitation of children and child pornography
Üldjoontes on need õigusrikkumised järgmised:
Broadly, these offences are:
– lapse sundimine prostitutsioonile või pornograafilistes etteastetes osalemisele, või majandusliku kasu teenimine kõnealusest tegevusest või lapse seksuaalne ekspluateerimine muul viisil kõnealusel eesmärgil;
- coercing a child into prostitution or into participating in pornographic performances, or profiting from or otherwise exploiting a child for such purposes;
– lapse värbamine prostituudiks või osalema pornograafilistes etteastetes;
- recruiting a child into prostitution or into participating in pornographic performances;
– osalemine seksuaalsetes toimingutes lapsega,
- engaging in sexual activities with a child, where
i) kasutades selleks sundi, jõudu või ähvardusi;
(i) use is made of coercion, force or threats;
ii) andes lapsele seksuaalses toimingus osalemise eest raha või muus vormis hüvitist või tasu või
(ii) money or other forms of remuneration or consideration is given as payment in exchange for the child engaging in sexual activities; or
iii) kuritarvitades tunnustatud usaldusisiku positsiooni, võimu või mõju lapse suhtes.
(iii) abuse is made of a recognised position of trust, authority or influence over the child.
– lasteporno tootmine;
- production of child pornography;
– lasteporno müük, levitamine ja edasiandmine;
- distribution, dissemination or transmission of child pornography;
– lasteporno pakkumine või kättesaadavaks tegemine;
- supplying or making available child pornography;
– lasteporno omandamine ja omamine;
- acquisition or possession of child pornography,
– kihutamine, kaasaaitamine ja süüteo katsed seoses nimetatud kuritegudega. .
- instigating, aiding, abetting and attempts in relation to those offences. .
Artiklis 2 määratletakse rida mõisteid.
Article 2 sets out a series of definitions.
Artiklis 3 tehakse kohustuslikuks registreerida iga keeld (ajutine või alaline keeld tegutseda laste järelevalvega seotud ametialadel, mis tuleneb õigusrikkumisest nõukogu raamotsuse 2004/68/JSK artikli 2, 3 ja 4 tähenduses) õigusrikkuja kohtutoimikusse.
Article 3 makes it obligatory for any prohibition (temporary or permanent ban on exercising professional activities related to the supervision of children arising from an offence within the meaning of Articles 2, 3 and 4 of Council Framework Decision 2004/68/JHA) to be registered in the offender's criminal record.
Artiklis 4 sätestatakse, et kui liikmesriik, kus asjaomane isik süüdi mõisteti, edastab teisele liikmesriigile teavet kohtutoimiku kohta vastavalt kriminaalasjadega seotud vastastikuse õigusabi suhtes kohaldatavatele rahvusvahelistele eeskirjadele, mainib ta keeldu (ja selle kestust) kohtutoimiku väljavõttes.
Article 4 provides that when the Member State in which the person concerned was convicted passes on criminal record information to another Member State under the applicable international rules on mutual legal assistance in criminal matters, it has to mention the prohibition (and its duration) in the excerpt from the criminal record.
Artiklis 5 sätestatakse, et teavet kohtutoimikute kohta tuleb hankida asjaomase riigi keskselt asutuselt.
Article 5 provides that information about criminal records has to be obtained from the relevant national central authority.
Artiklis 6 käsitletakse keeldude tunnustamist ja täitmist järgmiselt:
Article 6 deals with the recognition and enforcement of prohibitions in the following terms:
Täitva riigi pädevad asutused tunnustavad iga keeldu nõudmata ühtegi formaalsust ning täidavad seda, välja arvatud juhul kui pädevad asutused otsustavad tugineda ühele artiklis 7 sätestatud mittetunnustamise või mittetäitmise põhjustest.
The competent authorities of the enforcing State shall recognise any prohibition, without any formalities being required, and shall enforce it, unless the competent authorities decide to invoke one of the grounds for non-recognition or non-enforcement provided for in Article 7.
Kui täitva riigi asutust on teavitatud keelu olemasolust, edastab ta selle teabe pädevale asutusele, et tagada lõike 1 kohaldamine.
When an enforcing State is informed of the existence of a prohibition, it shall forward that information to the competent authority for the purposes of applying paragraph 1.
Viimane väljastab oma otsuse 30 päeva jooksul alates selle teabe saatmisest."
The competent authority shall issue its decision within thirty days of such information being forwarded."
Artiklis 7 käsitletakse mittetunnustamise ja mittetäitmise põhjuseid järgmiselt:
Article 7 deals with reasons for non-recognition or non-enforcement as follows:
"Täitva riigi pädevad asutused võivad keelu tunnustamisest või täitmisest keelduda vaid juhul, kui:
"The competent authorities in the enforcing State may refuse to recognise and enforce a prohibition only if:
a) sanktsioonil on täitva riigi seaduste kohaselt aegumise tähtaeg, kui õigusrikkumised jäävad selle riigi jurisdiktsiooni alasse tema kriminaalseaduse alusel;
(a) the penalty is time-limited under the law of the enforcing State, where the offences concerned are subject to the jurisdiction of that State under its own criminal law;
b) süüdimõistmine toimus tagaselja ja asjaomast isikut ei ole isiklikult kutsutud või muul viisil teavitatud ülekuulamise kuupäevast ja kohast, mille tulemusel tehti otsus asjaomase isiku puudumisel;
(b) the conviction was handed down in default of appearance and the person concerned was not summoned in person nor otherwise informed of the date and location of the hearing that led to the conviction handed down in default of appearance;
c) süüdi mõisteti isik, keda puudutavad samad õigusrikkumised täitvas riigis."
(c) a conviction was handed down on the person concerned for the same offences in the enforcing State."
Artiklis 8 sätestatakse, et keelu täitmiseks ei nõua väljaandja riigi pädev asutus muud formaalsust kui vastavat vormi kohtutoimikust võetud teabe vahetamise kohta.
Article 8 provides that to enforce a prohibition, the competent authority of the issuing State is not to require any formalities other than the relevant form on the exchange of information extracted from the criminal record.
Artiklis 9 sätestatakse, et liikmesriigid peavad kehtestama vajaliku korra tagamaks, et süüdimõistetu võib keelu tunnustamise ja täitmise ilma edasilükkavate tingimusteta edasi kaevata ning et süüdimõistmise ja sanktsiooni põhjusi ei saa vaidlustada täitva riigi kohtus.
Article 9 provides that Member States have to put in place the necessary arrangements to ensure that the convicted person has a non-suspensive legal remedy against the recognition and enforcement of a prohibition and that the substantial reasons for handing down the conviction and the sentence cannot be challenged before a court in the enforcing State.
Artiklis 10 käsitletakse edasisi keeldu mõjutavaid meetmeid, sh uuesti läbivaatamist, armuandmist, amnestiat, rehabiliteerimist ja kustutamist.
Article 10 deals with subsequent measures affecting prohibitions, including review, pardon, amnesty, rehabilitation and erasure.
Artiklites 11 ja 12 käsitletakse vastavalt raamotsuse rakendamist ja jõustumist.
Articles 10 and 11 deal with implementation and entry into force, respectively.
Kohane õiguslik alus
The appropriate legal basis
Kodanikuvabaduste komisjon küsis, kas ei oleks kohane lisada ELi lepingu artikli 31 lõike 1 punktile a ja artikli 34 lõike 2 punktile b artikli 31 lõike 1 punkti c (nagu raportöör raporti projekti esimeses muudatusettepanekus soovitab).
The Civil Liberties Committee has asked whether it would not be appropriate to add (as their rapporteur is proposing in the first amendment in his draft report) point (c) of Article 31(1) of the EU Treaty, in addition to point (a) of that provision and Article 34(2)(b).
Raporti projektis esitatakse selle sätte lisamiseks järgmine põhjendus:
The grounds given in the draft report for adding this extra provision are as follows:
" Kuna selle vahendi eesmärk koosneb kahest osast: parandada juurdepääsu keelde käsitlevale teabele (eelkõige keeldude kohustusliku registreerimise abil karistusregistrisse) ning muuta nende täitmine kohustuslikuks.
" As the objective of the instrument is twofold: to improve access to information on prohibitions (in particular through compulsory registration of prohibitions in the criminal record) and to make it compulsory to enforce them.
Arvestades tõsiasja, et kriminaalõigus on liikmesriigiti erinev, on vaja tagada süüdimõistmiste puhul kohaldatavate eeskirjade teatud kokkusobivus."
Giving the fact that the criminal law varies in the Member States of the EU it is necessary to ensure a certain level of compatibility in rules applicable to criminal convictions."
Tuletagem meelde, et artikli 31 lõike 1 punkt c kõlab järgmiselt:
As will be recalled, point (c) of Article 31(1) reads as follows:
[Kriminaalasjades hõlmavad õigusalase koostöö ühismeetmed:]
[ Common action on judicial cooperation in criminal matters shall include]
"c) liikmesriikides kohaldatavate eeskirjade kokkusobivuse tagamist, mis võib olla vajalik sellise koostöö parandamiseks;"
"(c) ensuring compatibility in rules applicable in the Member States, as may be necessary to improve such cooperation;"
Seega on vaja vastata küsimusele, kas esitatud raamotsus hõlmab enamat kui "liikmesriikide pädevate ministeeriumide ja kohtute või muude vastavate asutuste vahelise koostöö hõlbustamist ja kiirendamist kriminaalasjade menetlemisel ning otsuste täitmisel, sealhulgas vajaduse korral koostööd Eurojusti kaudu", nagu on sätestatud artikli 31 lõike 1 punktis a;
Therefore the question to be answered is whether the proposed framework decision goes beyond " facilitating and accelerating cooperation between competent ministries and judicial or equivalent authorities of the Member States, including, where appropriate, cooperation through Eurojust, in relation to proceedings and the enforcement of decisions" , as provided for in point (a) of Article 31(1).
Kuna asjaga ei ole seotud menetlust puudutavaid tegureid, on see ainus küsimus, millele tuleb vastata.
Given that no procedural implications are involved, this is the only question to be answered.
Kui keskenduda üksnes artiklis 1 esitatud raamotsuse eesmärgile – "Selle eesmärgiks on kehtestada eeskirjad, millest lähtuvalt liikmesriik tunnustaks ja täidaks oma territooriumil sellistes õigusrikkumistes süüdimõistmisest tulenevat keeldu." – tundub artikli 31 lõike 1 punktile c tuginemine vajalik vaid ex ambundanti cautela.
In view simply of the purpose of the framework decision as set out in Article 1 - " Its purpose is to establish the rules under which a Member State shall recognise and enforce in its territory prohibitions arising from convictions for such offences. " - recourse to point (c) of Article 31(1) would seem desirable if only ex ambundanti cautela .
Kuid esitatud raamotsuse sätete lähemal uurimisel on selge, et mõnega neist püütakse tagada liikmesriikides kohaldatavate eeskirjade kokkusobivust artikli 31 lõike 1 punkti c tähenduses.
However, it is plain from further examination of the provisions of the proposed framework decision that some of them do seek to ensure compatibility in rules applicable in the Member States within the meaning of point (c) of Article 31(1).
Artiklis 3 nõutakse, et liikmesriigid rakendaksid "vajalikke meetmeid, et tagada iga keelu registreerimine kohtutoimikusse".
Indeed, Article 3 requires Member States to " take the necessary steps to ensure that any prohibition is registered in the criminal record ".
Seoses sellega on Belgia algatuse selgitavas avalduses väga selgelt kirjas: "Raamotsus nõuaks ka seda, et liikmesriigid kehtestaksid oma õigusaktidega sellistes õigusrikkumistes süüdimõistmistest tuleneva õiguste äravõtmise."
In this respect, the explanatory note to the Belgian initiative could not put it in any plainer terms: " The framework decision would also require Member States to provide in their national legislation for a sentence of disqualification associated with convictions for such offences."
Lisaks sellele nõutakse artiklis 6, et liikmesriigid "tunnustavad iga keeldu nõudmata ühtegi formaalsust ning täidavad seda".
In addition, Article 6 requires Member States to " recognise any prohibition, without any formalities being required, and ... enforce it ".
Artiklis 7 aga esitatakse piiratud loetelu asjaoludest, mille puhul riigi pädevad asutused võivad keelduda keelu tunnustamisest ja täitmisest.
Then again, Article 7 sets out a limited list of circumstances in which national competent authorities may refuse to recognise and enforce a prohibition.
Artikli 8 kohaselt aga eeldab keelu täitmine vaid teatud vormi esitamist.
Article 8, for its part, makes enforcement of a provision conditional only upon presentation of a particular form.
Lõpuks nõutakse artiklis 9, et liikmesriigid kehtestavad "vajaliku korra tagamaks, et süüdimõistetu võib ... keelu tunnustamise ja täitmise ilma edasilükkavate tingimusteta edasi kaevata".
Lastly, Article 9 requires Member States to " put in place the necessary arrangements to ensure that the convicted person has a non-suspensive legal remedy ".
Ükski nimetatud sätetest ei piirdu liikmesriikide pädevate asutuste vahelise koostöö hõlbustamise ja kiirendamisega ELi lepingu artikli 31 lõike 1 punkti a tähenduses.
All those provisions go beyond facilitating and accelerating cooperation between competent national authorities within the meaning of point (a) of Article 31(1) of the EU Treaty.
Tegelikult eeldavad need tõenäoliselt vähemalt liikmesriikide kriminaalmenetlusi käsitlevate õigusaktide muutmist.
They are in fact likely to necessitate changes in at least the law of criminal procedure in the Member States.
Seetõttu võib öelda, et nende eesmärk on tagada liikmesriikides kohaldatavate eeskirjade kokkusobivus ELi lepingu artikli 31 lõike 1 punkti c tähenduses.
As a result, they may be considered to be designed to ensure compatibility in rules applicable in the Member States within the meaning of point (c) of Article 31(1) of the EC Treaty.
Seepärast otsustas õiguskomisjon 22. novembri 2005. aasta koosolekul ühehäälselt
At its meeting of 22 November 2005 the Committee on Legal Affairs accordingly decided, unanimously
Hääletusel ajal kohal olnud liikmed: Giuseppe Gargani (esimees), Rainer Wieland (aseesimees), Antonio López-Istśriz White (arvamuse koostaja), Maria Berger, Bert Doorn, Nicole Fontaine, Othmar Karas, Piia-Noora Kauppi, Kurt Lechner, Klaus-Heiner Lehne, Arlene McCarthy, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Michel Rocard, Aloyzas Sakalas, Nicola Zingaretti ja Tadeusz Zwiefka. soovitada, et esitatud raamotsuse õiguslik alus peaks lisaks ELi lepingu artikli 31 lõike 1 punktile a ja artikli 34 lõike 2 punktile b olema ka artikli 31 lõike 1 punkt c.
The following were present for the vote Giuseppe Gargani (chairman), Rainer Wieland (vice-chairman), Antonio López-Istúriz White (draftsman), Maria Berger, Bert Doorn, Nicole Fontaine, Othmar Karas, Piia-Noora Kauppi, Kurt Lechner, Klaus-Heiner Lehne, Arlene McCarthy, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Michel Rocard, Aloyzas Sakalas, Nicola Zingaretti and Tadeusz Zwiefka. , to recommend that the legal basis for the proposed framework decision should be not only Article 31(1)(a) and Article 34(2)(b) of the EU Treaty, but also Article 31(1)(c).
Belgia Kuningriigi algatus selleks, et nõukogu võtaks vastu raamotsuse laste vastu toime pandud seksuaalkuritegudes süüdimõistmistest tulenevate keeldude tunnustamise ja täitmise kohta Euroopa Liidus
Initiative by the Kingdom of Belgium with a view to the adoption by the Council of a framework decision on the recognition and enforcement in the European Union of prohibitions arising from convictions for sexual offences committed against children
Frederika Brepoels, Panayiotis Demetriou, Bill Newton Dunn, Antonio Masip Hidalgo, Sophia in 't Veld, Jeanine Hennis-Plasschaert, Hubert Pirker, Herbert Reul, Marie-Line Reynaud, Bogusław Sonik, Johannes Voggenhuber, Rainer Wieland
Frederika Brepoels, Panayiotis Demetriou, Bill Newton Dunn, Antonio Masip Hidalgo, Sophia in 't Veld, Jeanine Hennis-Plasschaert, Hubert Pirker, Herbert Reul, Marie-Line Reynaud, Bogusław Sonik, Johannes Voggenhuber, Rainer Wieland
Euroopa Liidu tööturgudel töötajate vaba liikumist piirav üleminekukord
on the transitional arrangements restricting the free movement of workers on EU labour markets
– võttes arvesse Euroopa Liidu lepingu artikli 2 esimest taanet;
– having regard to Article 2, first indent, of the EU Treaty,
– võttes arvesse EÜ asutamislepingu artikli 3 lõike 1 punkti c ning artikleid 12 ja 39;
– having regard to Article 3(1)(c) and Articles 12 and 39 of the EC Treaty,
– võttes arvesse ühinemislepingut, mis 16. aprillil 2003. aastal allkirjastati EL-15 liikmesriikide ja Tšehhi Vabariigi, Eesti Vabariigi, Küprose Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Ungari Vabariigi, Malta Vabariigi, Poola Vabariigi, Sloveenia Vabariigi ja Slovakkia Vabariigi vahel (ühinemisleping)
– having regard to the Accession Treaty signed on 16 April 2003 between the EU-15 Member States and the Czech Republic, the Republic of Estonia, the Republic of Cyprus, the Republic of Latvia, the Republic of Lithuania, the Republic of Hungary, the Republic of Malta, the Republic of Poland, the Republic of Slovenia, and the Slovak Republic (the Accession Treaty)
– võttes arvesse komisjoni 8. veebruari 2006. aasta teatist "Aruanne 2003. aasta ühinemislepingus sätestatud üleminekukorra toimimise kohta (ajavahemik 1. mai 2004 – 30. aprill 2006)" ( KOM(2006)0048 );
– having regard to the Commission communication of 8 February 2006 entitled 'Report on the functioning of the transitional arrangements set out in the 2003 Accession Treaty (period 1 May 2004 - 30 April 2006) ( COM(2006)0048 )',
– võttes arvesse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC) täitevkomitee 5. ja 6. detsembri 2005. aasta koosolekul vastu võetud resolutsiooni "Tööjõu vaba liikumise suunas laienenud Euroopa Liidus";
– having regard to the resolution adopted by the European Trade Union Confederation (ETUC) Executive Committee at its meeting of 5 and 6 December 2005, entitled 'Towards free movement of workers in an enlarged European Union',
– võttes arvesse tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni raportit ( A6-0069/2006 );
– having regard to the report of the Committee on Employment and Social Affairs ( A6‑0069/2006 ),
A. arvestades, et tööjõu vaba liikumine on üks neljast EÜ asutamislepingu põhivabadusest ning see väljendab solidaarsust EL-15 ja uute liikmesriikide vahel; arvestades, et isikute vaba liikumine on õigus, mida ei tohi kasutada tööjõu ja isikute ulatusliku rände soodustamiseks;
A. whereas free movement of workers is one of the four fundamental freedoms provided for in the EC Treaty, as well as an expression of solidarity between the EU-15 and the new Member States; whereas, furthermore, the free movement of persons is a right and should not be used to promote mass movements of persons and workers,