natgillin/translations-raw huggingface dataset:
14. märgib, et mitme sidusrühma ELi foorumi kokkukutsumine lisati teatisesse hilises staadiumis ning et tõelise arutelu jaoks, mis avaldaks tegelikku mõju ELi poliitikale ja programmidele ettevõtete sotsiaalse vastutuse stimuleerimiseks ja kohaldamiseks ELi äriühingutes, tuleb võtta meetmeid erinevate sidusrühmade usaldusväärsuse ärateenimiseks; usub, et mitme sidusrühma foorumi kahest tegutsemisaastast on mõndagi õppida, usub riskimisse ja sõltumatute raportööride kasutamisse; juhib siiski tähelepanu vajadusele edusammude järele konsensuse leidmisel; samuti õhutab komisjoni esindajaid arutelus aktiivselt osalema;
Notes that reconvening the EU Multistakeholder Forum was a late addition to the Communication, and that measures need to be taken to build the confidence of different stakeholders that a genuine dialogue will take place leading to a real impact of EU policies and programmes to incentivise and apply CSR in EU business; believes that lessons should be learnt in relation to the two years that the MSF previously operated, positive in terms of the "no fame, no shame" rule and in particular the use of independent rapporteurs; points out, however, that improvements are needed in relation to consensus-building; also urges the case for Commission representatives to engage more actively in the debate;
Ettevõtete sotsiaalse vastutuse ja konkurentsivõime vaheline seos
The link between CSR and competitiveness
20. tunnistab, et tõhusad konkurentsieeskirjad on vastutustundliku äritegevuse tagamisel oluline tegur nii Euroopas kui väljaspool seda, eeskätt võimaldades kohalike VKEde võrdset kohtlemist;
Recognises that effective competition rules, inside and outside Europe, are an essential element of ensuring responsible business practice, in particular by enabling fair treatment and access for locally-based SMEs;
25. rõhutab, et ettevõtted, kes käituvad sotsiaalselt vastutustundlikult, annavad olulise panuse eelkõige naiste ja ebasoodsas olukorras olevate inimeste, sealhulgas puuetega inimeste ebavõrdse olukorra leevendamisse tööturul, eriti mis puudutab juurdepääsu tööhõivele, sotsiaaltoetusi, koolitust, kutsealast arengut ning õiglast palgapoliitikat; rõhutab, et ettevõtted peaksid viima oma töölevõtupoliitika vastavusse nõukogu 9. veebruari 1976. aasta direktiiviga 76/207/EMÜ meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta seoses töö saamise, kutseõppe ja edutamisega ning töötingimustega
Emphasises that undertakings demonstrating social responsibility make an important contribution towards redressing the inequalities that affect particularly women and disadvantaged persons, including disabled people, on the job market, not least as regards access to employment, welfare benefits, training, career development and a fair wages policy; emphasises that undertakings should conduct their recruitment policy in accordance with Council Directive 76/207/EEC of 9 February 1976 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions
EÜT L 39, 14.2.1976, lk 40.
OJ L 39, 14.2.1976, p.
29. soovitab komisjonil laiendada rohkem kui 1000 töötajaga ettevõtete direktorite kohustusi nii, et need hõlmaksid ka direktorite endi kohustust minimeerida ettevõtete tegevuste nii ühiskonna- kui keskkonnakahjulikku mõju;
Recommends that the Commission extends the responsibility of directors of companies with more than 1000 employees to encompass the duty for the directors themselves to minimise any harmful social and environmental impact of companies' activities;
32. usub, et tarbijatel, klientidel, töötajatel ja investoritel peab olema võimalus eelistada või vältida tooteid/tarnijaid, töökohti ja ettevõtteid nende suurema või väiksema keskkonnaalase ja sotsiaalse vastutustundlikkuse alusel;
Believes that consumers, customers, employees and investors must have the opportunity to select or reject products/suppliers, jobs and companies depending on whether they are more or less responsible in terms of the environment and social conditions;
34. kutsub komisjoni üles juurutama süsteemi, mille abil saavad ohvrid, sealhulgas kolmandate riikide kodanikud, otsida liikmesriikide riigikohtutest abi seoses Euroopa ettevõtetega;
Calls on the Commission to implement a mechanism by which victims, including third-country nationals, can seek redress against European companies in the national courts of the Member States;
36. pöörab tähelepanu asjaolule, et stiimulite loomisel vastutustundliku tootmise ja vastutustundlike äritavade jaoks mängivad olulist rolli tarbijad; usub siiski, et praegune olukord ei võimalda tarbijatel saada täit selgust erinevate riiklike tootestandardite ja tootemärgistussüsteemide asjus ning see kõik halvendab olemasolevat sotsiaalset tootemärgistust; juhib tähelepanu asjaolule, et samal ajal tekitab paljude erinevate riiklike nõuete ja standardite vaheldumisi järgimine ettevõtetele märkimisväärseid kulusid; samuti juhib tähelepanu, et sotsiaalse tootemärgistuse järelevalvesüsteemide loomine on eelkõige väikestele riikidele kulukas;
Points out that consumers play an important part when it is a question of creating incentives for responsible production and responsible business practice; however, believes that the situation is at present impenetrable for consumers on account of confusion between the different national product standards and product labelling schemes, all of which is helping to undermine the existing social product labels; draws attention to the fact that, at the same time, considerable costs are incurred by companies when switching between many different national requirements and standards; also points out that it is expensive to set up monitoring mechanisms to oversee social product labelling, particularly for smaller countries;
Parem reguleerimine ja ettevõtete sotsiaalne vastutus
Better Regulation and CSR
43. kinnitab veel kord, et „pehmete seaduste” vallas on välja töötatud hea õigusloome ja õigusaktid, ning et sellised õigusaktid pakuvad stiimuleid ESVd järgivatele ettevõtetele, andes samas ESVga veel ühinemata ettevõtetele piisavalt aega kohanemiseks;
Reiterates that good regulation and legislation has been developed in the field of soft law, and that such legislation offers incentives to companies who comply with CSR principles, while allowing companies that have not yet signed up to CSR principles the necessary time to adapt;
Ettevõtete sotsiaalse vastutuse süvalaiendamine ELi poliitikatesse ja programmidesse
Mainstreaming CSR in EU policies and programmes
45. usub, et ettevõtete sotsiaalse vastutuse arutelu ei tohi eraldada ühisvastutuse küsimustest ning et komisjoni üldjuhtimise tegevuskavasse peaks täielikult lisama ettevõtluse sotsiaalse ja keskkonnamõju, sidusrühmade suhete, vähemusosaluse õiguste kaitse ja ettevõtte juhatuse kohustuste küsimuste kõnealused aspektid; juhib tähelepanu asjaolule, et need küsimused peaksid moodustama osa ESV-teemalisest arutelust; palub, et komisjon kaaluks neid väljatoodud punkte ning teeks konkreetseid ettepanekuid nendega tegelemiseks;
Believes that the CSR debate must not be separated from questions of corporate accountability, and that issues of the social and environmental impact of business, relations with stakeholders, the protection of minority shareholders' rights and the duties of company directors in this regard should be fully integrated in the Commission's Corporate Governance Action Plan; points out that these issues should form part of the debate on CSR; asks the Commission to take these particular points into consideration and to come forward with firm proposals to address them;
52. võtab teadmiseks rahvusvahelise õiglase kaubanduse liikumise panuse vastutustundlikesse äritavadesse kuuekümne aasta jooksul, tõestades seega, et kõnealused tavad on teostatavad ja jätkusuutlikud kogu tarneahelas; kutsub komisjoni üles võtma õiglase kaubanduse liikumise kogemusi arvesse ning uurima süsteemselt, kuidas kasutada neid kogemusi seoses ESVga;
Notes the contribution made by the international fair trade movement in pioneering responsible business practices for sixty years and proving that such practices are viable and sustainable throughout the supply chain; calls on the Commission to take the experience of the fair trade movement into account and to explore systematically how this experience can be used in the context of CSR;
56. soovitab komisjonil korraldada põhjalik üle-euroopaline uuring viiside kohta, kuidas VKEd saaksid osaleda ESVs ja kuidas stimuleerida neid vabatahtlikult järgima ESV põhimõtteid, ning et see võtaks asjakohaselt õppust kõnealuses valdkonnas omandatud kogemustest ja headest tavadest;
Recommends that the Commission conduct an in-depth Europe-wide study on the different ways in which SMEs might participate in CSR and on the incentives for them to adopt CSR principles on a voluntary individual basis, and that it learn the proper lessons from the experience acquired and good practice in this area;
Euroopa panus üleilmsesse ettevõtete sotsiaalsesse vastutusse
Europe's contribution to Global Corporate Social Responsibility
62. tunnistab, et paljud rahvusvahelised ESV algatused on pikkade traditsioonidega ja saavutanud uue küpsuse, sealhulgas globaalse aruandluse algatuse äsjane G3 suuniste väljaanne, 200 ettevõtte eemaldamine ÜRO globaalse kokkuleppe liikumise poolt ning ÜRO peasekretariaadi ettevõtluse ja inimõiguste eriesindaja määramine;
Recognises that a number of international CSR initiatives are more deeply-rooted and have attained a new maturity, including the recent publication of 'G3' guidelines by the Global Reporting Initiative, the removal of 200 companies by UN Global Compact and the appointment of a Special Representative of the UN Secretary-General for Business and Human Rights;
65. kutsub liikmesriike ja komisjoni üles toetama ja edendama austust Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni põhiliste normide vastu ettevõtete sotsiaalse vastutuse osana ettevõtjate tegevusvaldkondades;
Calls on the Member States and Commission to support and promote respect for the core standards of the International Labour Organization (ILO) as a factor in the corporate social responsibility (CSR) of undertakings in the areas in which they operate;
67. kutsub komisjoni koos teiste asjaomaste partneritega üles märkima 2007. aastat suure rahvusvahelise algatusega, et tähistada säästva arengu tippkohtumisel saavutatud ühisvastutuse valitsustevaheliste algatuste kohustuse kokkuleppe viiendat aastapäeva;
Calls on the Commission, working with other relevant partners, to organise a major international initiative in 2007 to mark the fifth anniversary of the commitment agreed at the World Summit on Sustainable Development to undertake inter-governmental initiatives in the field of corporate accountability;
71. nõuab globaalse aruandluse algatuse arendamise toetamist, kutsudes juhtivaid ELi ettevõtteid osalema uutes sektoripõhistes lähenemistes sellistes valdkondades nagu ehitus, keemiatööstus ja põllumajandus; hoogustama uurimusi VKEde osalemise teemal, võimaldama abistavat tööd eeskätt Kesk- ja Ida-Euroopas ning töötama välja järjepidevusindekseid seoses tekkivate turgude väärtpaberibörsidega;
Calls for support for the development of the Global Reporting Initiative by inviting leading EU companies to participate in new sectoral approaches covering such areas as construction, chemicals and agriculture; to foster research on participation by SMEs, to enable outreach work particularly in central and eastern European countries, and to develop sustainability indices in conjunction with stock exchanges in emerging markets;
73. tervitab põhimõtteliselt Rahvusvahelise Standardiorganisatsiooni plaani luua sotsiaalse vastutuse standard ning kutsub Euroopa esindajaid üles tagama mis tahes tulemuse vastavuse rahvusvahelistele standarditele ja kokkulepetele ning võimalust kindlustada välise hindamise ja sertifitseerimise paralleelmeetodid;
Welcomes in principle the discussions taking place in the International Standards Organisation on creating a standard for social responsibility and calls on European representation to ensure any outcome is consistent with international standards and agreements, and with the opportunity to develop parallel methods of external assessment and certification;
Ettevõtete sotsiaalne vastutus tähendab, et ettevõte võtab otsese vastutuse oma sotsiaalse ja keskkonnaalase mõju eest, muutudes avalikumalt vastutavaks mitte ainult töötajate ja nende ametiühingute ees, vaid ka sidusrühmade, sealhulgas investorite, tarbijate, kohalike kogukondade, keskkonna- ja muude huvigruppide ees laiemalt.
Corporate Social Responsibility represents business taking more direct responsibility for managing its social and environmental impact, becoming more openly accountable not simply to employees and their trade unions, but also to wider 'stakeholders' including investors, consumers, local communities, environmental and other interest groups.
Kuna ettevõtete sotsiaalse vastutuse esilekerkimist võib käsitleda vastusena kahe viimase kümnendi (peamiselt Ameerika ettevõtete) skandaalidele, samuti otsese vastusena ärikogukonnalt endalt ja väljastpoolt, vastamaks sellistele majandusliku üleilmastumise ajastul järjest suuremaks mureks muutunud väljakutsetele nagu kliimamuutus, sotsiaalne tõrjutus ja vaesus maailmas.
The rise of CSR can be seen as a response to scandals over the past two decades, involving mainly American corporations, as well as a direct response from within and outside the business community to engage directly in meeting challenges such as climate change, social exclusion and world poverty that have become of increasing concern in an era of economic globalisation.
Raportöörina on see minu jaoks alates 1999. aastast kolmas Euroopa Parlamendi raport ja resolutsioon sellel teemal.
As Rapporteur, this is the third European Parliament report and resolution I have drafted on this subject since 1999.
Olles kohtunud lugematu arvu ettevõtete sotsiaalse vastutuse liikumisest osavõtjatega, on mind üllatanud, kui elevil ja entusiastlikud – pehmelt öeldes – on asjaosalised ise nendele uue ajastu väljakutsetele vastamisel, luues teistsuguse pildi ettevõtlusest ühiskonnas, tekitades tahtmise võtta riske, et luua traditsioonilisi piire ületavaid uusi suhteid, võttes siira kohustuse muuta midagi selles kompleksses ja keerulises maailmas.
In meeting countless participants in the CSR "movement" I have been struck at how - at best - those involved carry an excitement and enthusiasm about confronting these challenges of a new era, creating a different vision for business in society, a willingness to take risks in forging new relationships beyond traditional boundaries, a genuine commitment to making a difference in a complex and difficult world.
Toetajate ja kriitikute hulgas on jätkuvalt mõned, kes näevad ettevõtete sotsiaalset vastutust sisuliselt avalike suhete tööriistana, mille abil saab kõrvale hoida või takistada ettevõtete vastutust sotsiaalsete või keskkonnaalaste probleemide lahendamisel.
Amongst supporters and critics, there remain some who see CSR as essentially a public relations tool to evade or obstruct business responsibility for social or environmental problems.
Lisaks on äriringkondades mitmeid, kes ettevõtete sotsiaalsest vastutusest hoolivad, kuid kes ei kasuta selle üleöö tööstuseks muutunud valdkonna žargooni ega vahendeid.
In addition there are many in the business community who practise CSR, but who do not relate to the jargon and apparatus associated with what has become an industry in its own right.
Ettevõtete sotsiaalne vastutus on sellest olenemata näidanud, et see ei ole moehullus ning nii äri- kui poliitilised liidrid tunnistavad meie endi rolli sotsiaalse vastutuse edendamisel.
Nevertheless CSR has proved it is neither a fad nor a fashion, with both business and political leaders recognising our own responsibility to move it forward.
ELi reaktsioon ettevõtete sotsiaalse vastutuse arutelule sai alguse komisjoni 1990. aastate keskpaigas ettevõtetele saadetud üleskutsest aidata kaasa võitluses sotsiaalse tõrjutusega ja Euroopa Parlamendi 1999. aasta resolutsioonist, milles nõuti siduvat toimimisjuhendit keskkonnaalaseks, tööalaseks ja inimõiguste ülemaailmseks järgmiseks ELi ettevõtetes ning 2000. aasta ELi riigijuhtide üleskutsest ettevõtetele lisada ettevõtete sotsiaalse vastutuse teema Lissaboni strateegiasse.
The EU response to the CSR debate emanated from the Commission's call to business to help combat social exclusion in the mid 1990s, the European Parliament resolution of 1999 calling for a binding code of conduct to govern EU companies' environmental, labour and human rights compliance worldwide, together with the 2000 call of EU Heads of State for businesses to support CSR as part of the Lisbon Agenda.
Komisjoni ettevõtete sotsiaalse vastutuse alased roheline ja valge raamat 2000. aastate alguses tõid ettevõtete sotsiaalse vastutuse ELi institutsioonide jaoks kaardile ning Euroopa mitme sidusrühma foorumi asutamine andis sidusrühmadele võimaluse osaleda tegelikus arutelus, kuigi seda ähvardasid pidevalt ELi tasandi sotsiaalpartnerite traditsioonilised oletused ja töötavad.
The Commission Green and White Papers on CSR in the early 2000s put CSR on the agenda for EU institutions, and the setting up of a European Multistakeholder Forum enabled a genuine debate to take place amongst stakeholders, although one frequently frustrated by traditional assumptions and ways of working of social partners at the EU level.
Need protsessid olid ELi-ülese ettevõtete sotsiaalse vastutuse teemalise arutelu soodustamisel edukad, kuid kukkusid põhimõtteliselt läbi selles osas, mida EL ise võiks arutelule lisandväärtuse andmiseks ära teha või milliseid konkreetseid tegevusi ette võtta vastutustundliku ettevõtluse edendamiseks.
These processes succeeded in fostering an EU-wide debate on CSR, but largely failed to address what the EU could itself do to 'add value' to the debate, or to take concrete actions to promote responsible business.
Kahe aasta jooksul järgnesid mitmed komisjonipoolsed viivitused vastuse andmisel, mille põhjuseks oli tahtmatus seista silmitsi põhimõttelise vastasseisuga nende ettevõtete ja muude sidusrühmade vahel, kes tahavad näha läbipaistvat ettevõtete sotsiaalset vastutust, mis on saavutatud väliste kontrollide ja/või õigusloomega seotud tegevuse kaudu ja milles sidusrühmadele on antud konkreetne roll, ning nende vahel, kes tahavad ettevõtete sotsiaalset vastutust näha vaid ettevõtlusepoolse algatusena, mis peaks ilma poliitilise sisendita arenema kaugemale kõnedest, pressikonverentsidest ja auhinnatseremooniatest.
There followed successive delays by the Commission in publishing its response over two years, caused by an unwillingness to confront the fundamental polarisation between those amongst business and other stakeholders who want to see CSR subject to transparency requirements laid down through external verification and/or legislation with an explicit role for stakeholders, and those who want to see CSR as a business-only led exercise which should evolve without public policy input beyond speeches, press conferences and awards ceremonies.
Komisjon otsustas lõpuks kõnealusest arutelust loobuda ning koostas teatise, milles toetas kindlalt reguleerimisvastast lähenemist.
The Commission ultimately decided to opt-out from the debate, producing a Communication firmly backing an anti-regulation approach.
Volinikud pidasid mitmeid omavahelisi kohtumisi, kus valiti ettevõtete esindajad, kes pidid teatise teksti suhtes läbi rääkima, nimetasid seda siis ettevõtetega „kooskõlastatuks” ning kohtusid isiklikult üksnes huvitatud valitsusväliste organisatsioonidega, et arutada teatise sisu pärast selle avaldamist.
Commissioners held a series of private meetings with selected company representatives to negotiate on the text of the Communication, then described it as "agreed" by business, and only met personally with interested NGOs to discuss its contents following on from publication.
Komisjoni ametnik, kes ettevõtete sotsiaalse vastutuse teema eest vastutas, tundub olevat oma ametist eemaldatud, võimalik et eesmärgiga sõlmida uus „konsensus”.
The key Commission official responsible for CSR appears to have been moved from his job, perhaps to make way for this new 'consensus'.
See on heitnud varju mitme sidusrühma foorumi kokkukutsumise viimase hetke otsuse siirusele ja vihjab, et vastupidiselt oma 2005. aasta novembri läbipaistvuse initsiatiivile võib komisjon olla allunud ettevõtete massiivsele lobile.
This has cast doubt on the sincerity of a last-minute change to reconvene the CSR Multistakeholder Forum, and suggests the Commission may have allowed excessive corporate lobbying in contradiction to its own Transparency Initiative of November 2005.
Seepärast tuleb Euroopa Parlamendil teha teatisele vastates mõned strateegilised valikud.
The European Parliament therefore has some strategic choices to make in determining its response to the Communication.
Kuigi kogu protsessi oleks lihtne hukka mõista, viiks see tõenäoliselt ELi kogu ettevõtete sotsiaalse vastutuse arutelust taganemiseni.
Although it would be easy to damn the entire process, this would probably lead the EU to retreat from the CSR debate altogether, so how can it be made to work?
Õppima peaks ka mitme sidusrühma foorumi korralduslikest raskustest ja liit peaks olema võimeline andma seadusandlikke vastuseid ja arutlema vabatahtliku ja kohustusliku lähenemise arutelude eristamise üle.
Lessons should also be learnt from the procedural difficulties of the Multistakeholder Forum, and it should be able to research and dialogue regulatory responses in order to 'depolarize' the debate between voluntary and mandatory approaches.
Komisjon peaks aktiivselt osalema mõlemas arutelus ja tähelepanu tuleks nüüdsest pöörata sellele, et anda kõigile osapooltele ettevõtete sotsiaalse vastutuse erinevate aspektide rakendamiseks konkreetsed tegevuste soovitused ELi poliitika ja programmide raames.
The Commission should become a full participant in both sets of discussions, and a new focus for all actors should be recommendations for specific actions within EU policies and programmes to implement the different aspects of CSR.
Seda võimalust tuleb kasutada ELi poliitika väljatöötamise juures tegutsevate ettevõtete ja muude lobistide jaoks kohustuslike nõuete tagamiseks, et näidata parlamendi pühendumust kõikehõlmavale, tasakaalustatud ja läbipaistvale arutelule.
The opportunity should be used to back mandatory requirements for corporate and other lobbyists in EU policy-making, to demonstrate our Parliament's commitment to inclusive, balanced and transparent debate.
Euroopa Parlament ei peaks lükkama tagasi komisjoni fookust konkurentsivõime ja ettevõtete sotsiaalse vastutuse vahelisele seosele, osaliselt seepärast, et selles on uut poliitilist nägemust ja osaliselt seepärast, et edendades dereguleerimist, on komisjon jätnud tähelepanuta ettevõtete sotsiaalse vastutuse „väärtuse loomisel”, mida veaksid ELi ettevõtete uute sotsiaalselt ja keskkonnaalaselt uuenduslike toodete ja protsesside arendamise võimalused.
The European Parliament should not reject the Commission's focus on the link between competitiveness and CSR, partly because it does offer new political visibility, and partly because in pursuing an anti-regulatory approach, the Commission has if anything underplayed the "value creation" approach to CSR driven by the business opportunities for developing new socially and environmentally innovative products and processes by EU companies.