natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Varasemate kogemuste tõttu näen lühiajaliselt vajadust seada riiklikud majanduspoliitikad tugevamini majandus- ja rahaliidu nõudmiste järgi, mida seni on eriti suurtes liikmesriikides tehtud ebapiisavalt.
In view of previous experience I see a need in the short term to align national economic policies more effectively with the requirements of economic and monetary union, which hitherto has not been happening enough, especially in the larger Member States.
See ei ole üksnes Euroopa huvides, vaid ka iga üksiku liikmesriigi enda huvides.
This is in the interests not only of Europe, but of every individual Member State.
Sinna alla kuuluvad eelkõige struktuurireformid, et muuta meie rahvamajandusi paindlikumaks ja vastupanuvõimelisemaks väliste šokkide suhtes, ning et suurendada majanduskasvu potentsiaali.
In particular it includes structural reforms to make our national economies more flexible and more resistant to external shocks and to increase potential for growth.
Mida arvate nõukogu ja EKP rollist euroala esindajatena välissuhtlemisel?
What is your view on the respective roles of the Council and the ECB in terms of external representation of the Euro zone?
Euroala välisesindus, nagu seda praegu teostavad nõukogu (eurogrupp) ja EKP, peegeldab Euroopa poliitilise, majandusliku ja rahalise integratsiooni taset.
External representation of the euro area, as it is now practised by the Council (Eurogroup) and the ECB, reflects the degree of political, economic and monetary integration in Europe.
EKP ja nõukogu rollid euroala välissuhtlemisel on sätestatud EÜ asutamislepingus ja järgivad artiklites 99 ja 105 ette nähtud pädevuste jaotust.
The roles of the ECB and the Council in the external representation of the euro area are clearly defined in the EC Treaty and are in accordance with the allocation of powers as provided for by Articles 99 and 105.
Vastavalt nimetatud pädevuste jaotusele näeb artikli 111 lõige 4 ette, et nõukogu esindab ühenduse seisukohti rahvusvahelisel tasandil küsimuste osas, mis on eriti tähtsad majandus- ja rahaliidu jaoks.
In accordance with that allocation of powers Article 111(4) provides that the Council shall decide on the Community’s position at international level as regards issues of particular relevance to economic and monetary union.
Eurosüsteem vastutab rahapoliitika esindamise eest ja muude ülesannete eest väljapool.
The Eurosystem is empowered to represent monetary policy and its other responsibilities externally.
Vahetuskursipoliitika eest vastutamine on jagatud nõukogu ja EKP vahel.
Responsibility for exchange rate policy is divided between the Council and the ECB.
Selline tööjaotus toimib hästi.
This division of work works well.
EKP tegutseb eurosüsteemi häälena väljapool ja on esindatud tähtsaimates rahvusvahelistes foorumites, mis on seotud eurosüsteemi ülesannetega.
The ECB acts as the voice of the Eurosystem externally and is represented in the most important international forums which are relevant to the tasks of the Eurosystem.
Sätted ühenduse majanduspoliitilise välisesinduse kohta on vähem selgemad.
Provisions for the external representation of Community economic policy are less clear.
See peegeldab sisemiste pädevuste jaotust liikmesriikide, nõukogu, eurogrupi ja komisjoni vahel.
This is reflected in the division of internal responsibilities between the Members States, the Council, the Eurogroup and the Commission.
Majanduspoliitiline vastutus on ulatuslikult jäänud liikmesriikide kanda.
Responsibility for economic policy largely remains with the Member States.
See kehtib ka vastutuse kohta teatud rahvusvahelistes küsimustes, nagu nt liikmelisus Rahvusvahelises Valuutafondis.
This also applies to responsibility for some international matters, such as membership of the IMF.
Liikmesriigid või nende emissioonipangad hoiavad oma hoiuseid Rahvusvahelises Valuutafondis, kannavad seega finantsvastutust ja on seetõttu aruandekohustuslased riikide parlamentide ees.
Member States or their money-issuing banks hold deposits with the IMF, and thus bear financial responsibility and are accountable for them to their national parliaments.
Mis tahes muudatust praegustes välisesinduse sätetes tuleb ettevaatlikult hinnata ja ühelt poolt arvesse võtta, et Euroopa mõju rahvusvahelisel tasandil peab peegeldama tema majanduslikku ja poliitilist kaalu, ning teiselt poolt, et kokku lepitud pädevuste jaotust ühenduse tasandite ja liikmesriikide vahel tuleb aktsepteerida.
Any change in the existing provisions for external representation must be judged carefully and take account, on the one hand, of the fact that Europe’s influence at international level should reflect its economic and political importance and, on the other, that the agreed allocation of powers between Community level and the Member States is respected.
Tõhusale Euroopa välisesindusele, st tõhusale Euroopa huvide teadvustamisele rahvusvahelisel tasandil on takistuseks liikmesriikide valmisoleku puudumine Euroopa poliitilise integratsiooni edendamiseks.
Effective European external representation, i.e. the effective pursuit of European interests at international level, is inhibited by a lack of will on the part its Member States to push ahead with the political integration of Europe.
Kuidas hindate USA dollari ja euro vahetuskursi hiljutisi muutusi?
How do you assess the recent evolution of the USD/EUR exchange rate?
Kuidas hindate ELi ja USA koostööd valuutakursside alal?
How do you evaluate EU/US cooperation in the field of exchange rates?
Kas arvate, et keskpangad suudavad tõhusalt võidelda ülemääraste kursikõikumistega?
Do you think that Central Banks are able to fight efficiently against excessive volatility?
Millist tähtsust omistate sellega seoses USA kahekordsele defitsiidile?
What importance do you give in this context to the dangers posed by the twin US deficits?
Kas Teie arvates tuleks euro rahvusvahelist tähtsust suurendada?
Do you think that the international role of the Euro should be encouraged?
Euro devalveerimine 2005. aastal ja 2006. aasta alguses USA dollari suhtes peegeldab esmajoones USA majanduse tugevust.
Devaluation of the euro in 2005 and at the beginning of 2006 in relation to the US dollar reflects in the first instance the strength of the US economy.
Samal ajal kui arenguid on osaliselt võimalik seletada lühiajaliste trendide abil, näiteks uute andmetega majandustegevuse kiirenemise kohta euroalas võrreldes Ameerika Ühendriikidega ja ootuste kohta seoses intressidiferentsiaalide arenguga, oli USA dollari langustendents alates 2002. aastast kuni 2004. aastani peamiselt tingitud murest Ameerika majandusliku tulemuslikkuse ja eelarvedefitsiidi suuruse ning kestmise üle.
While some of these developments can be explained by short-term tendencies, for example new data on economic trends in the euro area in comparison with the United States and the expected trends in interest differentials, the downward pressure on the US dollar between 2002 and 2004 was essentially driven by concerns about the size and continued existence of America’s balance of trade deficit and its budgetary deficit.
Olemasolevate vahetuskursside tõttu Ida-Aasias dollari suhtes on euro aidanud juba väga palju kaasa vahetuskursi kohandamisele, ilma et oleks märgata globaalse tasakaalustamatuse korrigeerimist.
Because of the exchange rate regime in East Asia vis-à-vis the US dollar, the euro has already made a considerable contribution to the adjustment of exchange rates, although there are no indications that global imbalances have been corrected.
Majandus- ja rahanduspoliitika alane koostöö Ameerika Ühendriikidega ning teiste tähtsate globaalsete partneritega toimub traditsiooniliste kanalite vahendusel, sealhulgas G7 ja G20 korrapäraste kohtumiste raames ning mitmepoolse järelevalve raames Rahvusvahelises Valuutafondis.
Cooperation on economic and financial policy with the United States and with other important global partners follows established channels, including regular meetings in the context of G7 and G20, and multilateral supervision with the IMF.
Neid foorumeid iseloomustavad teabevahetus ja teavitamine maailmamajanduse probleemide peamiste põhjuste ning ühiste poliitiliste soovituste kohta.
These forums are marked by the exchange of information and agreement on the essential reasons for problems in the world economy, and joint policy recommendations.
Nimetatud lähenemisviis globaalsete probleemide lahendamiseks on osutunud abistavaks, kuna julgustab iga osalejat aitama kaasa globaalse tasakaalustamatuse sujuvale kohandamisele, mis on maailmamajandusele olnud iseloomulik viimaste aastate jooksul.
This approach to solving global problems has proved to be useful, inasmuch as it encourages all of the participants to contribute to the smooth adjustment of the global imbalances which have characterised the world economy in recent years.
Jagan üldist seisukohta, et vahetuskursid peavad peegeldama majanduslikke alusandmeid ning et vahetuskursside ülemäärane kõikumine ja järsud valuutakursi muutused on soovimatud, kuna mõjutavad majanduskasvu.
I share the general view that exchange rates should reflect fundamental economic data and that excessive volatility and abrupt movement in exchange rates are undesirable because they have an adverse affect on economic growth.
Järsud valuutakursi muutused puudutavad ka finantsturgusid ja muudavad keerulisemaks keskmise tähtajaga inflatsiooniootuste hindamise keskpankade poolt.
Abrupt movement in exchange rates also affects financial markets and makes it difficult for central banks to assess medium-term perspectives on inflation.
Globaalse tasakaalustamatuse osas ollakse rahvusvahelises üldsuses üksmeelel, et iga riik ja iga majanduspiirkond peab aitama kaasa globaalse tasakaalustamatuse järk-järgulisele kohandamisele.
As regards these global imbalances there is a consensus in the international community that each country and each economic region should contribute to a gradual adjustment of global imbalances.
Ameerika Ühendriikide jaoks tähendab see seda, et tuleb muuta majandusliku tulemuslikkuse defitsiiti eelarvedefitsiidi repatrieerimise abil ja erahoiuste soodustamise abil.
For the United States this means tackling its balance of trade deficit by removing the budgetary deficit and promoting private savings.
Euroopa ja Jaapan suudavad globaalse tasakaalustamatuse kohandamisele kaasa aidata, kui tugevdavad oma majanduskasvu potentsiaali struktuurireformide abil kauba- ja teguriturgudel.
Europe and Japan can contribute to adjusting global imbalances by reinforcing their potential for growth by means of structural reforms in goods and factor markets.
Lõpuks jääb suurem vahetuskursi paindlikkus oluliste tärkava majandusega maade prioriteediks.
And, not least, greater flexibility in exchange rates remains a priority in the important emerging countries.
Olen veendunud, et nimetatud poliitilise soovituse õigeaegne ja tõsine rakendamine looks globaalse ja majandusliku keskkonna, mis soodustaks globaalse tasakaalustamatuse sujuvat repatrieerimist.
I am personally convinced that the prompt and serious implementation of these political recommendations would create a global and economic environment, which would be essential to the smooth removal of global imbalances.
Seoses keskpankade suutlikkusega võidelda ülemäärase vahetuskursi kõikumise vastu, olen seisukohal, et suure ja suhteliselt suletud majanduspiirkonna nagu euroala jaoks on kohatu järgida valuutakurssi kaudselt või otseselt.
As far as the ability of the central banks to combat excessive exchange rate volatility is concerned, I believe that it is inappropriate for the monetary policy of a large and relatively closed economic region like the euro area to pursue an exchange rate objective either implicitly or explicitly.
Selline poliitika võib endaga kaasa tuua konflikte hinnastabiilsuse eesmärgi osas.
A policy of this kind might result in conflict with the objective of price stability.
Panus, mida suured keskpangad nagu EKP rahvusvahelise finantssüsteemi stabiliseerimiseks anda suudavad, seisneb vahetuskursi kõikumise piiramises oma hinnastabiilsusele suunatud rahapoliitikaga.
The contribution which the large central banks such as the ECB can make to the stabilisation of the international financial system consists in limiting exchange rate volatility by means of monetary policy with the aim of price stability.
Siiski jälgib EKP vahetuskursi muutusi väga täpselt, kuna need võivad mõjuda tulevastele hinnaarengutele.
Certainly the ECB is monitoring exchange rate trends very closely, as they may have an impact on future price trends.
Valuuta rahvusvaheline kasutamine on peamiselt tingitud turuosaliste otsustest.
The international use of currencies is essentially determined by the decisions of market participants.
Seetõttu jääb EKP neutraalseks euro rahvusvaheliseks muutmise seisukohalt, st ta ei takista ega soodusta euro rahvusvahelist kasutamist.
The ECB therefore adopts a neutral position as regards the internationalisation of the euro, i.e. it neither obstructs nor promotes the internationalisation of the euro.
Ka siin kehtib, et parim panus, mida EKP euro rahvusvahelisele kasutamisele pakkuda suudab, on usaldusväärne poliitika, mis soodustab ja tugevdab usaldust ühisraha suhtes.
Here, too, it is true to say that the best contribution which the ECB can make to the international use of the euro is a credible policy which promotes and strengthens confidence in a common currency.
Milliseid muutusi, eelkõige inflatsioonimäära osas, ootate seoses Ben Bernanke hiljutise nimetamisega USA keskpanga juhatuse esimeheks ning kuidas võivad need muutused mõjutada Euroopa rahaliitu ja Euroopa Keskpankade Süsteemi rahapoliitikat?
What changes do you expect from the recent nomination of Ben Bernanke as chairman of the Fed Board notably concerning the inflation rate and what could be their impact on the European monetary union and the ESCB monetary policy?
Mul ei ole sobilik spekuleerida USA keskpanga võimaliku tulevase rahapoliitika muutmise üle.
It is not for me to speculate on any prospective change in the Fed’s monetary policy.
USA keskpanga uus juhatuse esimees on korduvalt rõhutanud järjepidevuse tagamist.
The Fed’s new chairman has repeatedly emphasised that he will maintain continuity.
Nagu tema eelkäija on juba algusest peale selgitanud „… (to) maintain our focus on long-term price stability as monetary policy’s greatest contribution to general economic prosperity and maximum employment ,” (säilitada meie fookus pikaajalisel hinnastabiilsusel kui rahapoliitika suurima panusena üldisele majanduslikule õitsengule ja maksimaalsele tööhõivele).
Like his predecessor, he has made it clear from the start that he intends ‘… (to) maintain our focus on long-term price stability as monetary policy’s greatest contribution to general economic prosperity and maximum employment.’
See näitab, et on olemas üksmeel selle üle, et hinnastabiilsus on parim panus, mida keskpangad suudavad anda majanduskasvule ja tööhõivele.
This shows that there is a broad consensus that price stability is the most effective contribution which central banks can make to economic growth and employment.
Väga oluline mõlema majanduspiirkonna – euroala ja USA – jaoks on kahepoolse koostöö ja dialoogi traditsiooni jätkamine vastastikuse teabe, mõtete ja analüüside vahetamise kaudu.
It will be of considerable importance to both economic regions – the euro area and the United States – to continue the tradition of bilateral cooperation and dialogue by means of reciprocal information, the exchange of ideas and analysis.
Kuidas hindate Hiina jüani (renminbi) olukorda?
How do you evaluate the situation of the renminbi ?
Ma jagan täiesti poliitilisi arvamusi ja eelkõige G7 rahandusministrite ja keskpankade juhtide soovitusi, mida nad on alates 2003/2004. aastast Aasia tärkava majandusega maadele andnud.
I fully share the policy statements and in particular the recommendations of the G7 Finance Ministers and Central Bank Governors who have been making them to emerging nations in Asia since 2003/2004.
Nagu G7 seda sõnastas, on suurem vahetuskursi paindlikkus soovitav eelkõige seal, kus sellist paindlikkust ei ole.
As G7 put it, greater flexibility in exchange rates is particularly desirable wherever such flexibility is lacking.
Sest see aitaks kaasa maailmamajanduse paremale toimimisele ja globaalse tasakaalustamatuse edaspidise kujunemise piiramisele.
For this would help the world economy to function more effectively, and help limit any further increase in global imbalances.
Eesmärki liikuda suurema vahetuskursi paindlikkuse suunas jagavad Hiina ametiasutused, nii nagu seda tutvustati Hiina välisvaluutaturgude reformide abil viimastel kuudel.
The aim of moving towards greater exchange rate flexibility is shared by the Chinese authorities, as was demonstrated by the reforms in China’s foreign exchange market in recent months.
Need võeti kasutusele vahetuskursi režiimi muutmisega 21. juulil 2005. aastal ja neid täiendasid institutsioonilised meetmed, et valmistada finantssüsteemi ette turule sobivamateks vahetuskurssideks.
These were initiated with a change in the exchange rate regime on 21 July 2005, and augmented by institutional measures to prepare the financial system for more market-determined exchange rates.
Kuidas saaks veelgi tugevdada euroala ja selle valuuta mõju, eelkõige rahvusvahelistes finantsasutustes?
How can the influence of the Euro area and its currency be further enhanced, in particular in international financial institutions?
Mida arvate tegevuse kooskõlastamise praegusest tasemest, näiteks enne IMFi juhatuse koosolekuid? 1990. aastate lõpust alates on loodud mitmeid foorumeid (näiteks finantsstabiilsuse foorum) ja rakendatud mitmesuguseid IMFi vahendeid (ennetavad krediidiliinid – Contingent Credit Line; finantsteenuste tegevuskava – FSAP; eelarvepoliitika läbipaistvust käsitlevate rahvusvaheliste normide ja hea tava aruanded – ROSC jne).
What are your views on the current level of coordination, e.g. before IMF board meetings?
Kas on võimalik hinnata selliste muudatuste mõju rahvusvahelisele finantsstabiilsusele?
Since the end of the 1990s, several forums have been set up (such as the Financial Stability Forum), several IMF tools implemented (Contingent Credit Line, FSAP, and ROSC....): is it possible to assess the impact of such changes on international financial stability?
Nagu juba vastuses küsimusele B 18 kajastatud, on euroala esindatus ja mõju rahvusvahelistes finantsasutustes määratletud praeguse integratsioonitasemega üksikutes poliitikavaldkondades (raha-, vahetuskursi-, majandus- ja eelarvepoliitika) Euroopas.
As has already been explained in the answer to Question B 18, the representation and influence of the euro area in international financial institutions is determined by the current level of integration in individual policy areas (monetary, exchange-rate, economic and budgetary policy) in Europe.
Vastutusi täidetakse vastavalt sellele kas riigiülesel või riiklikul tasandil.
The responsibilities are accordingly exercised at either supranational or national level.
Minu arvates peaks euroriikide ülimaks eesmärgiks olema oma ühise kaalu ja ühise mõju suurendamine rahvusvahelistes finantsasutustes.
To my mind it should be the prime objective of the euro nations to maximise their combined weight and their influence in international financial institutions.
Samaaegselt on üleskutse suuremale kaalule tärkava majanduse maade jaoks ka õiguspärane.
At the same time the call for greater importance for ambitious emerging countries is also legitimate.
Rahvusvaheliste rahaasutuste reformimise kontekstis tuleks silmas pidada mõlemat aspekti.
Both factors should be taken into account in the context of a reform of international financial architecture.
Praegune poliitilise integratsiooni tase piirab ühiste, veenvate ja järjepidevate positsioonide arengut euroriikides.
The present level of political integration restricts the development of common, convincing and inherently consistent positions for the euro countries.
Seetõttu jääb tihe koordineerimine nende jaoks peamiseks vahendiks, et ühist seisukohta välja arendada ja proovida mõjutada rahvusvahelist arutelu.
For that reason close coordination remains for them the essential instrument for developing common positions, and for attempting to influence international dialogue.
Selline kooskõlastamine euroriikide vahel on juba praegu väga tihe ja intensiivne.
This coordination between euro countries is already very close and intensive.
Ma pean silmas näiteks pidevat kooskõlastamist meie tegevdirektorite vahel Rahvusvahelises Valuutafondis või kooskõlastamist majandus- ja sotsiaalkomisjoni allkomisjonis Rahvusvahelise Valuutafondiga seotud küsimuste osas Brüsselis.
I am thinking, for example, of the permanent coordination between our executive directors at the IMF, or of coordination on the Sub-committee of the Economic and Financial Committee on issues which are of relevance to the IMF (SCIMF) in Brussels.
Aga ka nimetatud koordineerimispüüdlustel on piirid:
But even with these attempts at coordination the limits are apparent:
- Ei ole olemas ühtset, kõikide euroala riikide poolt aktsepteeritud põhimõttelist erialast ja poliitilist alust.
- There is no uniform conceptual, technical or political basis which is accepted by all of the countries in the euro area.
See kehtib eelkõige põhimõtteliste küsimuste osas, nagu näiteks rahvusvaheliste finantsturgude küsimused või majanduspoliitilised strateegiad tärkava majandusega ja arengumaade jaoks.
This is particularly true in the case of matters of principle, for example in international financial market issues or economic policy strategies for emerging and developing countries.
Liikmesriikide erinevad välispoliitilised prioriteedid ja ajaloolised sidemed raskendavad kooskõlastamist veelgi.
Different foreign policy priorities among Member States and historical ties also make coordination difficult.
Seetõttu on teavitamine võimalik vaid väikseima ühise nimetaja osas.
For that reason understandings are often only possible on the lowest common denominator.
- Väljapool rahapoliitikat jääb lõplik vastutus positsioonimise eest riiklikele asutustele, kes – kui Rahvusvaheline Valuutafond on asjassepuutuv – kannavad materiaalset vastutust Rahvusvahelise Valuutafondi kvootide, samuti Rahvusvahelise Valuutafondi rahaliste toetuste eest ja on riikide parlamentide ees aruandekohustuslased.
- Beyond monetary policy ultimate responsibility for positioning rests with the national authorities which – if the IMF is concerned – bear financial responsibility for IMF quotas, i.e. for IMF financial contributions, and are accountable for them to their national parliaments.
- Lühiajaline käsitlemine ja teemade rohkus rahvusvahelistes finantsasutustes ja mitteametlikes rahvusvahelistes organites kurnavad sageli Euroopa koordineerimisvõimalusi ja -võimekust.
- Consideration at short notice and the diversity of topics in international financial institutions and in informal international committees often overtax Europe’s scope and capacity for coordination.
Kui soovitakse euroala mõju rahvusvaheliselt tunduvalt tugevamaks muuta, siis on seda minu arvates võimalik teha vaid täiendavate sammude abil poliitilise integratsiooni vallas.
If the influence of the euro area is to be significantly strengthened in the international arena it is my belief that this will be possible only by making further progress in the direction of political integration.
Vaid siis on võimalik tehnilistest küsimustest välja arendada veenvad materiaalsed seisukohad.
Only then will it be possible to develop convincing positions regarding technical issues.
Kuni seda ei tehta, jäävad koordineerimispüüdlused – ükskõik kui intensiivsed nad ka poleks – tükeldatuks ja puudulik kooskõla teema osas asendatakse bürokraatlike koordineerimisprotsessidega.
Unless this happens all efforts at coordination – however intensive they may be – will be half measures and a lack of agreement on substance will give way to bureaucratic coordination processes.
Rahvusvaheline finantsstabiilsus leiab täna märkimisväärselt suuremat järgimist kui veel umbes kümne aasta eest.
Today international financial stability attracts considerably more attention than it did only 10 years ago.