natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hädavajalik on ka uusistutuse järkjärgulise liberaliseerimise saavutamine, mida ei saa muidugi rakendada sõltumatult ebaseaduslike viinamarjaistutuste uurimisest, arvestades riskiga, et nende piirkondade üle võib kontroll kaduda, mis mõjutaks veiniturgu tervikuna.
It is also indispensable to achieve the gradual liberalisation of new plantings which cannot of course be implemented independently of the procedure for examining illegal wine plantings, given the risk of controls on these areas disappearing, which would affect the wine market as a whole.
Uute istanduste järkjärguline lubamine peab olema seotud samavõrra järkjärgulise kriisijuhtimise mehhanismi nõrgenemisega, vähemalt reformi esimeses etapis (2008–2011).
The gradual authorisation of new plantations must be linked to the equally gradual weakening of the crisis management mechanism at least during the first phase of reform (2008 to 2011).
C. Veinituru ühise korralduse põhjalik reform – kokkusobivus ühise põllumajanduspoliitikaga (ÜPP)
C. Profound reform of the CMO in the wine sector – Compatibility with the new common agricultural policy
Kuna kehtiv veinituru ühine korraldus ega selle rakendamise meetod siseriiklikul või piirkondlikul tasandil ei anna viinamarjakasvatajatele mingit otsest abi, siis tuleb töötada välja ühise põllumajanduspoliitikaga (ÜPP) kokkusobiv viinamarjakasvatajate toetamise poliitika, nii et veinituru ühine korraldus vastaks selle aluspõhimõtetele.
Since neither the existing CMO in wine nor the method of implementing it at national and regional level provide for any direct support for wine growers, a policy to support wine growers must be developed which is compatible with the new CAP so that the CMO in wine complies with its basic principles.
Komisjon on seisukohal, et tootmismahtude ja intresside järkjärgulise langemise tõttu võib toodangu täielik lahtisidumine aidata talunike sissetulekuid suurendada üksnes keskpikas perspektiivis, mis ei ole komisjoni soovitud tulemus, nagu nähtub tema kolmanda stsenaariumi kommentaaridest.
The Commission considers that the increase in farmers’ incomes from complete decoupling will only occur in the medium term, since the volume of production and commercial interest will gradually decline, an outcome which it does not wish, as its comments on the third scenario indicate.
Komisjon pooldab tootmise vähendamise eesmärgil siiski väljajuurimise programmi edendamist, st meedet, mida ei ole ühise põllumajanduspoliitika ühegi teise põllumajandussektori all välja pakutud.
However, the Commission is particularly favourable to promoting a programme of grubbing-up to reduce production, a measure which has not been proposed for any other agricultural sector under the CAP.
Isegi suhkru puhul kaasnes suhkrupeedi toodangu vähendamise ettepanekuga toetushindade järkjärguline alandamine ja ümberkorraldamise algatused koos suhkru ümberkorraldusfondi moodustamisega.
Even in the case of sugar the proposal to reduce sugar beet production was accompanied by a gradual reduction in support prices and restructuring initiatives with the establishment of a sugar restructuring fund.
Sektori elujõuliseks arenguks on oluline, et osa ühenduse vahendeid, mida on siiani kasutatud peamiselt destilleerimiseks, muutuks kättesaadavaks otseste tegevuste, näiteks tootmismeetodite, nõuete jälgimise alaste eeskirjade, veini pakkumise kontrollimise ja veini kvaliteedi parandamise rahastamiseks.
If the sector is to develop in a viable manner, it is important that part of Community funds, which have so far been used mainly for distillation, be made available for funding direct actions, such as methods of production, cross-compliance, controls on wine supply and boosting wine quality.
Kindlasti ei saa pakkumise vähendamisele suunatud väljajuurimise rahastamine olla ühenduse prioriteet, eriti kuna selleks kulub palju ühenduse vahendeid.
The funding of grubbing-up aimed at definitively reducing supply cannot be a Community priority, especially since it will use up significant Community resources.
Konkreetsetes piirkondades toodetud kvaliteetveinide maksimaalse saagikuse kohustuslikku järgimist ei ole võimalik tulemuslikult jälgida, kuna lauaveinide kohta vastavat ühenduse piirangut ei eksisteeri – see tähendab, et mõnedel juhtudel võib sama istanduse viinamarju kasutada rohkem kui ühe veinitüübi valmistamiseks.
Compulsory compliance with a ceiling for yield for quality wine produced in specific regions (QWPSR) could not be effectively monitored since there is no corresponding Community restriction for table wines; this means that in some cases grapes from the same plot may be used for the production of more than one category of wine.
Seepärast on oluline, et maaviljelustava ja geograafilise tähisega veinide piiranguid kohaldataks ka lauaveinidele, mille märgistamine muutub ja mille kaubanduslik väärtus tõuseb, mis mõjutab ka viinamarjakasvatajate sissetuleku tõusu.
It is therefore important that agricultural practices and restrictions on wines with a geographical indication should also apply to table wines whose labelling will change and whose commercial value will increase, leading to an increase in wine growers’ incomes.
Tootmistingimuste kontrollimine tähendab lahendust paljude viinamarjaistanduste ületootmise ja nende toodete madala kvaliteedi osas.
Controlling the conditions of production constitutes a solution to the over-production of many vineyards and the low quality of their products.
Teaduslikud analüüsid on näidanud, et osal juhtudel on kõrge saagikus pöördvõrdeline veinide kvaliteediga, kuna see kipub vähendama suhkru sisaldust ja aromaatseid omadusi ning polüfenoolide suhet.
Scientific analyses have shown that high yields in some cases are in inverse proportion to the quality of wines, since they tend to reduce sugar content and the aromatic characteristics and the ratio of polyphenols.
Selles kontekstis peaks väljajuurimisele olema alternatiivseteks lahendusteks ajutine loobumine programmidest (enneaegne saagikoristus või kobarate enne valmimist ärakorjamine) ja saagikuse vähendamine hektari kohta.
In this context, temporary abandonment programmes (premature harvesting or cutting bunches before ripening) and reducing yields per hectare should be alternative solutions to grubbing-up.
Viimane programm võiks põhineda künnisel või saagikuse piirmääral, mis seatakse konkreetse kasvatuse kohta veinide uue klassifitseerimise alusel.
This last programme could be based on thresholds or yield limits set in relation to individual plots on the basis of a new classification of wines.
Saagikuse vähendamist või kontrollimist – loomulikult mitte alla tootmise künnise, mis ohustaks sektori konkurentsivõimet – on võimalik saavutada maaviljeluse uue tava edendamise kaudu, sealhulgas võib lubada kasvada taimedel (veinitootjad lasevad taimkattel kasvada viinamarjapõõsaste vahel, mis kurnab viinamarjapõõsaid) või koristada saak enne viinamarjade valmimist (osade kobarate ärakorjamine enne küpsemist).
Reducing or controlling yields - not, of course, below a production threshold which would jeopardise the sector’s competitiveness - could be achieved by promoting new agricultural practices, including allowing vegetation to grow (wine producers let vegetation grow among the vines which are thus exhausted), the partial removal of shoots (consists of the removal of new shoots with fruit) or harvesting before the grapes are ripe (removal of some bunches before they are mature).
Lisaks lubavad kõnealused tavad vähendada sekkumist taimede tervisesse, väetamist ja niisutamist ning võivad isegi suurendada sortide valikut.
In addition these practices permit a reduction in plant health interventions, fertilisation and irrigation and may even improve the choice of varieties.
Kõnealuse meetme rahastamisele võivad kaasa aidata ka piirkondade head tavad, mis on kehtestatud koostöös kutsealadevaheliste organisatsioonide ja tootjaorganisatsioonidega.
Funding of this measure could also be facilitated by codes of good practice established in each region in cooperation with the interprofessional organisations and producer organisations.
Destilleerimise mehhanism on senini mänginud veiniturul põhimõtteliselt riikliku sekkumise rolli, sarnaselt meetmetega, mis kuni ÜPP läbivaatamiseni eksisteerisid teistele põllumajandussaadustele.
The distillation mechanism has so far basically played the role of public intervention in the wine market, like equivalent mechanisms which existed for other agricultural products until the recent review of the CAP.
Destilleerimisel on kehtivas turu ühises korralduses eriti oluline roll, kuna see tarbib ligikaudu 10% aastasest veinitoodangust, kusjuures lauaveinide destilleerimine on 30% tootja kohta, vastupidiselt kvaliteetveinidele, millest destilleeritakse väga väheseid.
Distillation has a particularly important role to play in the present CMO since it absorbs some 10 % of wine production annually, with distillation of table wines as high as 30 % per producer, unlike quality wines, very little of which is distilled.
Destilleerimise aastaeelarve on ligikaudu 500 miljonit eurot, samas kui alkoholi ladustamise kogukulu ulatub 237 miljoni euroni – destilleerimine moodustab seega 45% kõnealuse turu ühise korralduse ühenduse vahenditest.
The annual budget for distillation is approximately EUR 500 million, while total costs for storing alcohol amount to EUR 237 million: the management of distillation therefore accounts for 45 % of total Community resources for the CMO in question.
Tuleb rõhutada, et komisjoni ettepanek destilleerimise säilitamise või kõrvalsaaduste kompensatsioonita kõrvaldamise kohta ei ole arusaadav, kuna destilleerimine puutub veinitootjatesse, samas kui seda viivad ellu destilleerijad – rahalise ergutuse puudumine destilleerijate jaoks muudab destilleerimise või kõrvaldamise mõjutuks.
It should be stressed that the Commission proposal on maintaining distillation or withdrawing by-products without funding does not make sense, since distillation concerns wine producers, while it is distillers who carry it out: the lack of financial incentive for the latter will make distilling or withdrawal inoperative.
Komisjoni ettepanek kontrollitud kõrvaldamise või destilleerimise kohta tekitaks suurtes veinitootmise piirkondades tõsiseid keskkonnaalaseid probleeme.
The Commission’s proposal for the controlled withdrawal or distillation would create serious environmental problems in major wine-producing regions.
Kahese kasutusega destilleerimise keelamise ettepanek viiks siiski suurte koguste valmistamiseni, mis häiriks oluliselt Euroopa turgu ja tekitaks piirkondades probleeme.
However, the proposal for the abolition of dual-purpose distillation would lead to the vinification of large quantities, which would greatly disrupt the European market and create problems within regions.
Võimetus ülejääke järk-järgult tarbida – võimalus, mida komisjoni ettepanekus ei ole nähtavasti käsitletud – tekitaks väga olulise segaduse turul, kuid mõjutaks oluliselt ka viinamarjakasvatajate sissetulekut.
A failure to absorb surpluses gradually - a contingency which is apparently not catered for in the Commission’s proposal - would create very significant market turbulence but also greatly affect wine growers’ income.
Ühenduse sekkumine turukorralduse mehhanismi näol on reformi esimeses etapis (2008–2011) turgude ümberkorraldamiseks ja veinide kvaliteedi tagamiseks jätkuvalt hädavajalik; kõnealused esialgsed destilleerimise meetmed peavad alati eristama hooajalist ületootmist struktuursest ülejäägist, tunnistama „tehnilise” varu olulisust ning pöörama ka rohkem tähelepanu alkoholiturule.
Community intervention in the form of a market management mechanism remains indispensable during the transitional first phase of reform (2008-2011) in order to reorganise the markets and safeguard the quality of wines; these provisional distillation measures must always distinguish between cyclical over-production and structural surpluses, recognise the importance of ‘technical’ stocks and finally pay more attention to the alcohol market.
F. Piiramatu väljajuurimine – kriteeriumidel põhinev väljajuurimine
F. Unrestricted grubbing-up - grubbing-up based on criteria
Komisjoni põhjendused turutasakaalu taastamiseks väljajuurimise süsteemi „maagilise” rakendamise kaudu koos uusistutuse jätkuva keeluga aastani 2013, mis ilma ühegi täiendava kriteeriumita moodustab 12% Euroopa viinamarjaistandustest, ei saa olla Euroopa avatud ja üleilmastunud turgude väljakutsega silmitsi seisva kogu viinamarjakasvatussektori elujõulise ja konkurentsivõimelise arengu aluseks.
The Commission’s justification for restoring market equilibrium by the ‘magical’ implementation of a grubbing-up regime without recourse to any criteria accounting for as much as 12 % of European vineyards, in combination with a continuation of bans on new plantings up to 2013 cannot provide the basis for a viable and competitive development of the entire European wine growing sector which has to face the challenge of open and globalised markets.
Kõnealune mudel põhjustab Euroopa konkurentsivõimele parandamatut kahju, hävitab maapiirkonna sotsiaalse ja majandusliku struktuuri, tekitab rea keskkonnaalaseid probleeme, mis osades piirkondades on pöördumatud, kuid see julgustab ka „uue maailma” veinide tootmist, mis keskpikas perspektiivis takistab Euroopa veinide turu tagasivõitmist.
This model will cause irreparable damage to European competitiveness, destroy the social and economic fabric of the countryside, create a series of environmental problems which in some regions will be irreversible, but it will also encourage an increase in ‘New World’ wine production, which in the medium term will prevent European wines recapturing markets.
Samas põhjustaks komisjoni ettepaneku rakendamine olulisi probleeme väljajuurimise läbiviimisel, eriti saagikusel põhineva hüvitise määra osas, mida siiani on vähemalt konkreetses piirkonnas toodetud kvaliteetveinide puhul otsustanud liikmesriigid, kõnealuste meetmete rakendusala osas (st kas seda tuleks rakendada veini mõlema põhikategooria – konkreetses piirkonnas toodetud kvaliteetveinide ja lauaveinide – puhul) ning viimaks küsimuste osas, kes vastutab kavandamise eest ning kas on võimalik tagada, et turu ühise korralduse vahendeid jätkub piisavalt hüvitisteks, juhul kui veinitootjad esitavad massiliselt väljajuurimise taotlusi.
At the same time implementation of the Commission’s proposal would cause significant problems in carrying out grubbing-up, in particular in respect of the level of compensation based on yield, which so far has been determined by Member States, at least for quality wines produced in a specific region (QWpsr), the scope of these measures, i.e. whether it should be applied to both basic categories of wine, quality wines produced in specific regions (QWpsr) and table wines and, finally, the question who will be responsible for planning and whether it will be possible to ensure that CMO resources are sufficient to cover compensation in the event of mass demand for grubbing-up by wine producers.
Komisjoni poolt teatises väljapakutud piirangud ja kontroll ei saa veinitootmist kahel moel „stabiliseerida”, st nii püsiva loobumise kui aastani 2013 kehtiva uusistutuse keelu kaudu.
Restrictions and controls on wine production, as proposed by the Commission in its communication, cannot be subject to two production ‘stabilisers’, such as permanent abandonment and a ban on new plantings until 2013.
Tänu stabiilselt vähenevale tootmisele leiaks Euroopa veinisektor end võrreldes imporditud „uue maailma” veinidega ebasoodsast seisust, pidades eriti silmas asjaolu, et uusistutusest saagini kulub vähemalt neli aastat, mis tähendab, et esimese põlve uusistutus annab saagi aastatel 2014–2017.
Owing to steadily declining production, the European wine sector would find itself in a disadvantageous position compared to imported ‘New World’ wines, particularly in view of the fact that at least four years are needed for new plantings to produce a yield, which means that the first generation of new plantings will only produce a yield in 2014-2017.
Seepärast tuleb uusistutust järk-järgult alates uue süsteemi kehtimahakkamisest, st 2008. aastast, liberaliseerida, kuid koos väljajuurimise ja ümberkorraldusprogrammidega ei tohi see tekitada Euroopa tasandil üldist veinitootmise langust.
New plantings should therefore gradually be liberalised from the beginning of the new regime, i.e. from 2008, but in such a way as to prevent an overall reduction in wine production at European level, in combination with grubbing-up and restructuring programmes.
Liikmesriikide viinamarjaistandusregistreid tuleb täita ja kohandada nii, et oleks olemas seos istanduste ja toodetud veini vahel ning et veinide uue klassifikatsiooni alusel loodud märgistus oleks kontrollitud.
The vineyard register of Member States must be completed or adapted so that a correlation is established between plots and the wine produced and that the labels created by the new classification of wines are controlled.
Kõnealune horisontaalne ühenduse meede aitab kaasa: a) viinamarjade/veini tootmisprotsessi jälgimisele kõigis kvaliteedikategooriates; b) veini geograafilise päritolu koha ja iseloomu tunnuste läbipaistvuse suurendamisele; c) toiduahela jälgimise kontrolli teostatavusele, st jälgitavusele jmt; d) veinikategooriate tulemuslikule ja läbipaistvale ühtlustamisele ning kriisijuhtimise destilleerimise mõistlikule juhtimisele; e) tarbijate ülevaatlikule teavitamisele.
This horizontal Community measure will contribute: (a) to monitoring the progress and production of grapes/wine of all quality categories; (b) increasing the transparency of the indications of place of geographical origin of wine and its local character; (c) the possibility of carrying out controls monitoring the food chain, i.e. traceability etc.; (d) the effective and transparent unification of wine categories and the sound management of crisis distillation; (e) comprehensive consumer information.
Veiniregistri täiendused tehakse liikmesriikides, neid rahastatakse Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondist (EAGF) ja neid jälgib komisjon.
Fresh adjustments of the wine register will be drawn up by Member States and funded by the European Agricultural Guarantee Fund (EAGF) and monitored by the Commission.
Rikastamisel kasutatava virde toetamine on viinud meetme kunstliku laiendamiseni ning mõnedes viinamarjaistandustes põllumajandustegevuse kasvuni.
The subsidisation of must used for enrichment has led to an artificial extension of the measure and resulted in the intensification of farming in some vineyards.
Suhkruhindade langus viib paratamatult virde toetuste suurenemisele, nii et alkoholisisalduse eri tehnikate vahelist tasakaalu on võimalik säilitada.
A fall in sugar prices leads inevitably to an increase in subsidies for must so that the balance between the various techniques for increasing alcohol content can be maintained.
Komisjoni ettepanek keelata sahharoosi ja virde toetuste – mis moodustab 13% veini eelarvest – samaaegne kasutamine, on samm õiges suunas.
The Commission’s proposal for the simultaneous abolition of the use of saccharose and must subsidies - which account for 13 % of the wine budget - is a step in the right direction.
Sahharoosi kasutuse keelamine aitaks kaasa ka turutasakaalule ja lihtsustaks kontrolli.
Banning the use of saccharose would also contribute to market equilibrium and simplify controls.
Veini ja virde eraladustamine kujutab esialgset kõrvaldamise meedet, millel on stabiliseeriv mõju hindadele, hoides hinnad sõlmitud lepingutega hõlmatud kuudel vastuvõetaval tasemel.
The private storage of wine and must constitutes a provisional withdrawal measure which has a stabilising effect on prices which it maintains at an acceptable level during the months covered by the agreements concluded.
Analüüsid näitavad, et kuigi kõnealune meede ei ole väga kallis (see moodustab ligikaudu 5% turu ühise korralduse kogukuludest), on see minevikus pigem aidanud kaasa destilleerimisele määratud madalakvaliteedilise veini toodangu tarbimisele ja turustamisele kui ladustamisele.
Analyses show that, although this measure is not very expensive (it accounts for approximately 5 % of total CMO spending), it has in the past facilitated the absorption and marketing of production rather than the storage of poor quality wine earmarked for distillation.
K. Tootjaorganisatsioonid – kutsealadevahelised organisatsioonid
K. Producer organisations - inter-professional organisations
Veinituru ühine korraldus vajab tootmise kontrolli alates esmatasandist ning ka tõhusaid tootmise koondamise ja veinituru koordineerimise süsteeme, nii et oleks võimalik luua suuruselt „uue maailma” kaubandusvõrkudega võrreldavad kaubandusmehhanismid – seepärast tuleb osutada abi veinisektori tootjaorganisatsioonide ettevõtjate ning kutsealadevaheliste organisatsioonide aktiivse osaluse tagamiseks.
The CMO in wine needs controls on production from the primary level and also effective systems of concentrating production and coordination for the marketing of wine so that commercial mechanisms comparable in size to those of ‘New World’ commercial networks can be set up: aid should therefore be provided to ensure the active participation of producer organisations enterprises as well as interprofessional organisations in the wine sector.
Tuleb juhtida tähelepanu, et edukas turunduspoliitika sõltub eelkõige sellest, kuidas tootmist esmatasandil kontrollitakse ja koordineeritakse.
It should be pointed out that a successful promotion policy depends above all on how production is controlled and coordinated at primary level.
L. Kaubandus ja läbirääkimised Maailma Kaubandusorganisatsioonis (WTO) – reeglite koostamine
L. Trade and negotiations in the World Trade Organisation (WTO) - Drafting rules
Läbirääkimised Maailma Kaubandusorganisatsioonis (WTO) panevad mitmed ÜPP meetmed keerulisse olukorda, eelkõige need, mis käsitlevad kollase kategooria turge.
Negotiations in the World Trade Organisation (WTO) put various CAP measures in a difficult position, in particular those concerning Amber Box markets.
Seepärast on eriti soovitatav, et vähemalt oluline osa kõnealustest ühenduse vahenditest suunataks ümber poliitikatele ja meetmetele, mida ELi rahvusvahelised partnerid ei saa turu sekkumismeetmetena kritiseerida, kuid mis võivad aidata kaasa veinisektori mõistlikule juhtimisele.
It is therefore particularly desirable that at least a significant share of these Community funds should be redirected to policies and measures which cannot be criticised as market intervention measures by the EU’s international partners, but can contribute to the rational management of the wine sector.
Eriti huvitav on uurida „uue maailma” riikides rakendatava ohutusvõrgu mudeli alusel turu kriisi aegseid kaudseid turu- ja tulutoetusmeetmeid.
It is particularly interesting to investigate indirect market and income support measures in times of market crisis, on the model of the safety net already applied by ‘New World’ countries.
Meie rahvusvahelised partnerid on kritiseerinud meie kehtivat kvaliteedi- ja geograafilise tähise poliitika ning märgistamise sätete õiguslikku raamistikku põhjusel, et need loovad tehnilise barjääri vabale liikumisele – selle kriitika taustaks on tegelikkuses „uue maailma” veinide „impordilaine”.
The existing regulatory frameworks for a quality and geographical indications policy and the provisions on labelling are criticised by our international trading partners on the grounds that they create technical barriers to freedom of movement, a criticism which is in fact behind by the ‘wave of imports’ of ‘New World’ wines.