natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kuigi üldine valitsussektori puudujääk 25 liikmesriigist koosnevas ELis vähenes marginaalselt 3%lt SKTst 2003. aastal 2,6%ni 2004. aastal ning euroalal vastavalt 3%lt 2,7%ni, kajastas langus tahtliku kohandamispoliitika asemel peamiselt tsüklilisi arenguid.
While general government deficit in the EU 25 had marginally narrowed from 3% of GDP in 2003 to 2.6% in 2004, and in the Euro area from 3% to 2.7%, respectively, the decline reflected mostly cyclical developments rather than deliberate adjustment policies.
Seetõttu suurenes üldine puudujääk 25 liikmesriigist koosnevas ELis 2,7%ni 2005. aastal ja euroalal 2,9%ni.
Subsequently, amid weak growth the overall deficit has increased in 2005 to 2.7% in the EU 25 and to 2.9% in the Euro area.
Alates 2003. aastast on üheteistkümne ELi liikmesriigi eelarvepuudujäägid ületanud künnise 3% SKTst ja alates 2004. aasta suvest on kümne ELi liikmesriigi suhtes kohaldatud asutamislepingu artikli 104 kohast ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust.
Since 2003 eleven of the EU member states have deficits exceeding the threshold of 3% of GDP, and since summer 2004 ten EU member countries have been subject to the excessive deficit procedure (EDP) under Article 104 of the Treaty.
Mis veelgi olulisem – nende riikide hulgas, kelle suhtes kohaldati ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust, olid neli ELi kõige suuremat majandust: Prantsusmaa, Saksamaa, Itaalia ja Ühendkuningriik.
More importantly, among the countries under the EDP were four largest EU economies: France, Germany, Italy and the UK.
Kreeka juhtum on eriti murettekitav mitte üksnes riigi eelarvepuudujäägi tõttu, mis ületas 2004. aastal 6% SKTst ja mis on olnud kogu aeg ELis suurim, vaid ka Kreeka fiskaalandmete liiga kõrgena näitamise tõttu, mis heidab varju nende usaldusväärsusele.
The case of Greece is particularly worrying, not only because the country’s deficit exceeded 6% of GDP in 2004 and has been highest in the EU, but also because of substantial upwards revisions of Greek fiscal data casting doubts on their reliability.
Selle tulemusena saatis nõukogu Kreekale artikli 104 lõike 9 kohase hoiatuse viimase abinõuna enne sanktsioone.
In result, the Council issued a warning notice to Greece under Article 104(9), a last step before sanctions.
Üks selge näide fiskaaleeskirjade nõrgast rakendamisest on asjaolu, et mõne liikmesriigi suhtes on ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust rakendatud juba aastaid, kuid see ei ole avaldanud mingit mõju eelarveolukorra vastavusse viimisele stabiilsuse ja kasvu pakti sätetega.
One clear symptom of weak enforcement of fiscal rules is the fact that in case of some member states the EDP has been in operation already for several years and yet it has been largely ineffective in helping those member states to bring the budgetary situation into conformity with the provisions of the SGP.
Selline üldine olukord näitab ilmekalt mitte ainult seda, et liikmesriigid ei ole suutnud eelarve tasakaalustamatust vähendada, vaid ka seda, et stabiilsuse ja kasvu pakti korrektiivmeetmed ei toimi nõuetekohaselt.
This overall situation demonstrates not only that the member states have been unable to reduce fiscal imbalances but also that the SGP corrective mechanisms have not been working properly.
Raportöör väljendab sügavat muret sellise püsivalt pealiskaudse suhtumise üle eelarvesse ja ilmse suutmatuse üle korrigeerida eelarvelist tasakaalustamatust enamikus ELi liikmesriikides.
The rapporteur expresses serious concern about this persistently lax fiscal stance and the apparent lack of ability to correct the fiscal imbalances in most of EU member states.
Nõrga kasvu ja vajalike eelarveliste korrigeerimiste väga aeglase tempo tõttu on valitsemissektori võla suhe korrapäraselt suurenenud 25 liikmesriigist koosnevas ELis 61,4%lt SKTst 2002. aastal 64,1%ni 2005. aastal ja euroalal vastavalt 69,2%lt 71,7%ni.
As a result of weak growth and a very slow pace of necessary fiscal adjustments the public debt ratios have been systematically increasing, from 61.4% of GDP in 2002 to 64.1% in 2005 in the EU 25, and from 69.2% to 71.7% in the Euro area, respectively.
Kasvavad võlakoormuse suhtarvud kujutavad endast tõsist ohtu eelarve pikaajalisele stabiilsusele kogu ELis, eriti seoses pikaajaliste otseste ja kaudsete kohustustega, sealhulgas pensionidega.
These rising debt ratios pose serious problem for long term budgetary sustainability for the whole EU, especially in the context of increasing long term explicit and implicit liabilities, including pensions.
Olukord on eriti raske paaris kõige suurema võlakoormusega riigis (Kreekas, Itaalias), kus võlasuhe on üle 100% SKTst.
The situation is particularly difficult in some of the most indebted member states (Greece, Italy), where the debt ratios remain above 100% of GDP.
Peamised põhjused, miks eelarveküsimustes edu ei ole saavutatud, on Euroopa aeglane majanduskasv ja riigi rahanduse pikaajalisele tugevdamisele suunatud struktuurireformide puudumine.
The key underlying reasons for this poor budgetary performance have been persistently weak economic growth in Europe and lack of structural reforms aimed at strengthening public finances in the long term.
25 liikmesriigist koosnevas ELis aeglustus majanduskasv 2,4%lt 2004. aastal 1,5%ni 2005. aastal ja euroalal vastavalt 2,1%lt 1,3%ni.
Economic growth in the EU 25 has slowed down from 2.4% in 2004 to 1.5% in 2005, and in the euro area from 2.1% to 1.3%, respectively.
Sellises tempos jätkates ei kasuta EL kõiki kasvuvõimalusi ja jääb alla paljudele suurtele majandustele, näiteks Ameerika Ühendriikidele ja Jaapanile, aga ka Hiinale, Indiale ja uutele kiiresti arenevatele majandustele.
At this rate, the EU grows below potential, and significantly slower than other large economies, such as the US and Japan, as well as China, India and other emerging economies.
Aeglast kasvu on põhjustanud struktuurireformide puudumine ja loid sisenõudlus, mis peegeldab püsivat ebakindlust, mida tarbijad tunnevad seoses töökohtade, sotsiaalse kaitse ja pensionidega ning investorid seoses nõudluse väljavaadetega tulevikus.
Behind weak growth has been lack of structural reforms and sluggish domestic demand, reflecting persistent uncertainty about jobs, social protection and pensions among consumers, and about future demand prospects among investors.
Riigikassa puudujäägil on kalduvus aeglase majanduskasvu ajal suureneda selle tsüklit toetava mõju tõttu maksutuludele ja sotsiaalkindlustuskuludele.
Fiscal deficits tend to widen under slow growth through its pro-cyclical impact on tax revenues and social security expenditures.
Kõrged energiahinnad, nafta- ja gaasiturgude ebastabiilsus ja väga suur globaalne tasakaalustamatus, mille on põhjustanud laiaulatuslik eelarve- ja jooksevkonto puudujääk Ameerika Ühendriikides ja mis ilmneb jooksevkontode püsivas ülejäägis enamikus Aasia riikides, on ettevõtete usaldust Euroopas veelgi vähendanud.
High energy prices, instability in oil and gas markets, and massive global imbalances, caused by large twin deficits in the US and reflected by persistent current account surpluses in most of Asian countries, have further eroded business confidence in Europe.
EL ei ole oma majanduspoliitikas suudetud neid majanduskasvu tõkkeid ületada.
Economic policies in the EU have been unable to overcome these growth barriers.
Üldiselt leebe eelarvepoliitika on ELi majanduste suunamisel kiirema kasvu teele osutunud vähetõhusaks, sest täiendava lõppnõudluse mõjud Keynesi teooria järgi on tugevate strukturaalsete jäikuste tingimustes tõenäoliselt enam kui tasakaalustatud negatiivsete muude kui Keynesi järgsete mõjudega, mis on hoidnud investeerimiskulud madalal ja lisanud üldist ebakindlust.
Generally loose fiscal policies have been ineffective in pushing the EU economies onto a higher growth path, because the Keynesian effects of additional final demand under conditions of strong structural rigidities have probably been more than compensated by adverse non-Keynesian effects that have kept investment expenditures at low levels and added to overall uncertainty.
Ka riiklike kulutuste struktuur on jäänud üldjoontes samaks ning ainult piiratud ressursid on suunatud füüsilise ja inimkapitali akumuleerimiseks, innovatsiooniks ning sellega seotud uurimis- ja arendustegevuseks ning muudeks kasvule orienteeritud eesmärkideks.
Also, the structure of public expenditures has remained broadly unchanged, with only limited resources devoted towards physical and human capital accumulation, innovation and R&D support, and other growth-oriented goals.
Sellele vastupidiselt on rahapoliitika jäänud loiu SKP kogutoodangu kasvu ja püsivalt tugeva euro taustal piiravaks.
By contrast, monetary policies have remained restrictive against the background of sluggish GDP growth and the persistently strong euro.
Sellest tulenev poliitikate kombinatsioon ei ole seetõttu kaugeltki optimaalne ja hinnastabiilsuse säilitamine on toonud kaasa suuremad makromajanduslikud kulud.
The resulting policy-mix has therefore been far from optimal, and maintaining price stability involved higher macroeconomic costs.
Raportöör nõuab rohkem tasakaalustatud poliitikate kombinatsiooni, kus fiskaalpoliitika oleks rohkem korrastatud ja võimaldaks vähem piiravat rahapoliitilist suhtumist.
The rapporteur calls for a more balanced policy-mix, with more disciplined fiscal policy allowing for a less restrictive monetary policy stance.
Üks oluline põhjus, miks eelarveolukorda ei ole suudetud parandada, on olnud vajalike struktuurireformide aeglane tempo.
One important reason for the failure to improve the budgetary situation has been the slow pace of necessary structural reforms.
Vajalike reformide puudumine aeglustas majanduskasvu ja alandas tööhõivet ning pingestas riigi rahandust.
The lack of necessary reforms reduced growth and employment, and put strain on public finances.
ELi majandused on kannatanud tööjõu- ja teenuste turu arvukate jäikuste, majandustegevuse ülemäärase ja kuluka normeerimise ja nõrga innovatsioonimotivatsiooni tõttu.
The EU economies have been suffering from numerous rigidities in the labor and services markets, excessive and costly regulations of business activities, and weak incentives to innovate.
2000. aastal alustatud Lissaboni strateegias nägi ette ulatusliku reformikava, kuid selle tegelik rakendamine liikmesriikides on olnud kõhklev ja ajakavast maas.
The Lisbon Strategy launched in 2000 provided for a comprehensive program for reforms but its actual implementation in individual member states has been hesitant and lags behind the schedule.
Raportöör palub liikmesriikidel suurendada jõupingutusi Lissaboni agenda rakendamisel.
The rapporteur calls on member states to strengthen efforts aimed at implementing the Lisbon Agenda.
Selleks tuleks kasutada rohkem ressursse tööalase aktiivsuse ja konkurentsi edendamisele, hõlmates sellised meetmed nagu lihtsustatud juurdepääs haridusele ja elukestvale õppele, paindlikud tööeeskirjad, innovatsiooni toetamine ja bürokraatia vähendamine majandustegevuses.
To this end, more resources should be spent on enhancing work activity and competitiveness, including measures such as facilitated access to education and life-long learning, flexible rules of employment, support for innovation and reducing red tape for business.
Lissaboni meetmete vastuvõtmine aitaks stabiliseerida riigi rahandust selle stimuleeriva mõju tõttu kasvule ja tööhõivele.
The adoption of the Lisbon measures would help to stabilize public finances through its stimulating impact on growth and employment.
Selle protsessi tähtis osa on pensionireformid, mis aitavad toime tulla vananeva elanikkonna negatiivse mõjuga eelarvele ja võimaldavad valitsemissektori võla dünaamikat kontrolli all hoida.
An important part of this process are pension reforms that help to cope with the adverse budgetary impact of ageing populations and allow to bring the public debt dynamics under control.
Arvestades üldiselt tagasihoidlikke tulemusi fiskaalpoliitikas, liikmesriikide probleeme tasakaalulähedase eelarveseisundi või ülejäägi saavutamisel ning stabiilsuse ja kasvu pakti raames rakendatud täitemeetmete nõrka distsipliini, mida tõestavad paljud pooleliolevad ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlused, nõuab raportöör kooskõlastatumat ja kindlamat tegevust, et suurendada ELi riigi rahanduse tugevdamise ja ühtlustamise preventiivse ja korrektiivse poliitika meetmete tõhusust.
Given the generally poor fiscal performance, problems encountered by member states in achieving a close to balance or surplus budgetary position, and weak discipline of enforcement measures implemented within the framework of the SGP, as demonstrated by the large number of on-going EDP cases, the rapporteur calls for more concerted and determined efforts to increase efficiency of preventive and corrective policy measures to strengthen and consolidate public finances in the EU.
Uuendatud stabiilsuse ja kasvu pakti eeskirjad on nüüd realistlikumad, sisaldavad rohkem stiimuleid struktuuriuuenduste läbiviimiseks ja on rohkem orienteeritud pikaajalisele laenu maksmise suutlikkusele.
The reformed SGP rules are now more realistic, include more incentives to carry out structural reforms and are more oriented towards long-term debt sustainability.
Samuti võimaldavad nad arvesse võtta riigispetsiifilisi tegureid, näiteks tegelikku laenutaset ja käimasolevaid struktuurireforme, mis annab usaldusväärsema ja vähem vastuolulise aluse eri liikmesriikide fiskaalpositsiooni ja poliitika hindamiseks.
They also allow for taking into consideration country-specific factors, such as actual debt levels and structural reforms in progress, which provides a sounder and less controversial basis for assessing fiscal position and policies of individual member states.
Neid läbivaadatud eeskirju tuleks nüüd rangelt järgida ja jõuliselt rakendada ning komisjon ja nõukogu peaksid tegema kiireid ja läbipaistvaid otsuseid iga liikmesriigi kohta, kes ei täida eeskirju.
These revised rules should now be strictly observed and implemented rigorously, with the Commission and the Council taking prompt and transparent decisions vis-à-vis the member states that do not comply with the rules.
See aitaks taastada stabiilsuse ja kasvu pakti usaldusväärsuste, mis on vajalik, et pakt võiks edukalt täita oma distsiplineerivat ja stabiliseerivat rolli.
This would help restoring credibility of the SGP, which is necessary if the Pact is to play effectively its disciplining and stabilizing role.
Lisaks struktuurireformidele ja parandatud raamistikule riigi rahanduse arengute järelevalveks ja kontrollimiseks stabiilsuse ja kasvu pakti abil julgustab raportöör ELi liikmesriike tegema tihedat koostööd ja võtma meetmeid, mis on suunatud statistika haldamise parandamisele eelarvega seotud valdkondades ja fiskaalandmete kvaliteedile, kehtestades ühtsed ja läbipaistvad riigi vara ja kaudsete kohustuste raamatupidamisarvestuse reeglid ja vältides loomingulist raamatupidamist.
Along with the structural reforms and the improved framework for monitoring and controlling developments in public finances through the SGP, the rapporteur encourages EU member states to cooperate closely and take measures oriented towards improving statistical governance in the budgetary field and quality of fiscal data, establishing common and transparent rules of accounting of public assets and implicit liabilities, and avoiding creative accounting.
Liiga optimistlike eelarveprognooside vältimiseks tuleks liikmesriike julgustada kasutama komisjoni prognoose tulude ja kulude prognooside ühtse alusena.
To avoid overoptimistic budgetary projections, member states should be encouraged to use Commission’s forecasts as a common base for revenues and expenditures projections.
Alternatiivne lahendus oleks delegeerida eelarveprognooside koostamine sõltumatule institutsioonile.
An alternative solution would be to delegate the task of producing budgetary forecasts to an independent institution.
Üks tähtis võimalus riigi rahanduse tasakaalu taastamise meetmete tõhususe parandamiseks oleks tõsta avalikkuse huvi puudujäägi ja riigivõlaga seotud riiklike kohustuste vastu ja suurendada valmisolekut neid täita.
One important avenue for improving the efficiency of measures aimed at restoring balance in public finances would be to increase public awareness and credibility of national commitments with respect to deficit and debt.
Selleks soovitab raportöör koostada riigi rahanduse pikaajalise stabiilsuse kohta kõrgetasemelised riiklikud aruanded, milles on välja toodud sellega seotud riskid ja pakutud välja alternatiivne poliitika.
To this end, the rapporteur encourages the production of high-level national reports on long-term sustainability of public finances that would highlight risks involved and offer policy alternatives.
Samuti oleks kasulik kaaluda eeliseid, mida annab sõltumatute riiklike institutsioonide loomine, mis vastutavad puudujäägi aastase taseme kindlaksmääramise eest kooskõlas tasakaalustatud eelarve keskpika eesmärgiga.
It would also be useful to consider the advantages of establishing national independent institutions in charge of determining the annual levels of deficit consistent with the medium term objective of balanced budget.
Need riiklikud organid (fiskaalpoliitika komiteed) koosneksid ametisse nimetatud isikutest, kes on oma ala väljapaistvad esindajad, poliitiliselt sõltumatud ja vastutaksid fiskaalse stabiilsuse säilitamise eest keskpikas perspektiivis.
These national bodies (Fiscal Policy Committees) would consist of nominated individuals with outstanding professional records who would be politically independent and would be responsible for maintaining fiscal stability in the medium term perspective.
Sellise institutsiooni loomine võimaldaks teha otsuseid eelarvedefitsiidi kohta hetkepoliitilisi vaidlusi arvestamata, jättes siiski kõige tähtsamad majanduspoliitilised otsused eelarvetulude ja -kulude taseme ja struktuuri osas poliitiliste organite pädevusse.
Establishing such an institution would allow to take decisions on the size of budget deficit out of the scope of short-term political debates while still leaving the crucial political-economy issues of the level and structure of budgetary revenues and expenditures within the competences of political bodies.
Raportöör väljendab muret vajaliku koordineerimise puudumise üle fiskaalpoliitika valdkonnas liikmesriikides.
The rapporteur expresses its concern over the lack of necessary coordination among the member states in the field of fiscal policy.
Poliitika koordineerimine on eriti tähtis euroalal, kus ühisraha olukord sõltub olulisel määral eri liikmesriikide finantspoliitikast ja kus „priiküüdi” oht on suur.
Policy coordination is of particular importance in the Euro area where the position of the common currency depends crucially on the fiscal stance in individual member states and where there is a high risk of “free riding”.
Euroala ühes liikmesriigis läbi viidud struktuurireform toob kasu kogu alale, kuna tugevdab ühisraha positsiooni ja alandab pikaajalisi intressimäärasid.
A structural reform undertaken in one Euro area member state brings benefits to the whole area as it strengthens the position of the common currency and reduces long-term interest rates.
Ja vastupidi: ühe või mitme liikmesriigi suutmatus vajalikke reforme läbi viia mõjutab negatiivselt teisi liikmesriike ühisraha nõrgendamise ja intressimäärade tõstmisega.
And vice versa , failure to undertake necessary reforms in one or several member states adversely affects other member states through weakening of the single currency and raising interest rates.
Reformidest olulise sünergia saamiseks ja liikmesriikide vastandtoimelise käitumise ärahoidmiseks on poliitika koordineerimine vajalik.
Policy coordination is therefore needed to obtain important synergies from reforms and avoid antagonistic behavior by member states.
Tegelik poliitika koordineerimine nõuab poliitilist tahet ja valmisolekut võtta ühiseid meetmeid.
Genuine policy coordination requires political willingness and readiness to take concerted actions.
Raportöör usub, et seda ülesannet saab hõlbustada paari tehnilise meetme kasutamisega, mis aitaks luua paremat fiskaalpoliitika koordineerimisraamistikku ELi tasandil, sealhulgas kokkulepe kasutada kõikides liikmesriikides eelarvemenetluste ühtset ajakava, soovitus koostada liikmesriikide eelarved kuue kuu kaupa ja tsükliliselt kohandatud puudujäägi mõiste kasutamine riikide eelarvemenetlustes.
The rapporteur believes that this task can be facilitated by introducing some technical measures that would contribute to establishing a better framework for coordination of fiscal policies at the EU level, including measures such as agreeing on a uniform timetable for budgetary procedures across the member states, encouraging member states to prepare budgets on biannual basis and using cyclically-adjusted deficit concept in national budgetary procedures.
Raportöör palub komisjonil viia läbi uuring selle kohta, millist majanduslikku kasu ja eeliseid fiskaalpoliitika tegelik koordineerimine kogu ELis annab ja kui suur on koordineerimisest loobumise kulu ELile.
The rapporteur calls upon the Commission to undertake an impact assessment study on economic gains and benefits of a real coordination of fiscal policies across the EU and the opportunity cost to the EU of non-coordination.
Raportöör rõhutab, et uutes liikmesriikides on keskmisele ELi sissetulekute ja heaolu tasemele jõudmiseks usaldusväärse fiskaalpoliitika olemasolu eriti oluline.
The rapporteur stresses that sound fiscal policies are of particular importance in the new member states in the process of catching up toward average EU levels of income and welfare.
Arvestades kodumaise säästmise üldiselt madalat taset enamikus uutes liikmesriikides, jätab eelarvedefitsiidi suhe SKTsse, mis on sama suur kui 15 liikmesriigist koosnevas ELis, proportsionaalselt vähem vahendeid erainvesteeringuteks ja mõjutab negatiivselt majanduskasvu.
Given the generally lower level of national savings in most of new member states, budget deficit-to-GDP ratios of size similar to those observed in EU 15 leave proportionally less resources for private investment and negatively affect growth.
See nõuab fiskaal- ja struktuurireformide jätkamist, et tagada uutes liikmesriikides piisavalt kõrged kasvumäärad, mis võimaldaksid tegelikku ja nominaalset lähenemist ülejäänud ELile.
This calls for continuation of fiscal and structural reforms to ensure that growth rates in the new member states are high enough to allow for real and nominal convergence with the rest of the EU.
Raportöör rõhutab usaldusväärse ja stabiilse riigi rahanduse tähtsust kiirema majanduskasvu saavutamiseks ja arvukamate töökohtade loomiseks ELis.
The rapporteur stresses the importance of sound and sustainable public finances for achieving higher growth and more jobs in the EU.
Raportöör palub liikmesriikidel võtta EÜ asutamislepingu artikli 99 kohane kohustus pidada oma majanduspoliitikat ühise huvi küsimuseks ja seda poliitikat paremini koordineerida.
The rapporteur calls upon the member states to assume their obligation under Article 99 of the EC Treaty to regard their economic policies as a matter of common concern and to better coordinate these policies.
Parlament on kindlalt otsustanud olla selles protsessi oluline ja konstruktiivne osaline kooskõlas oma pädevuse ja eesõigustega.
The Parliament is determined to play an important and constructive role in this process, in line with its competences and prerogatives.
Riigi rahandus majandus- ja rahandusliidus
Public finances in Economic and monetary Union (EMU)
Ettepanek võtta vastu nõukogu määrus, mis käsitleb Euroopa Ühenduse ja Maroko Kuningriigi vahelise kalandusalase partnerluslepingu sõlmimist
on the proposal for a Council regulation on the conclusion of the Fisheries Partnership Agreement between the European Community and the Kingdom of Morocco
PE 369.842v02-00
PE 369.842v02-00
ARENGUKOMISJONI ARVAMUS ........................................................................................16
OPINION OF THE COMMITTEE ON DEVELOPMENT
– võttes arvesse ettepanekut võtta vastu nõukogu määrus ( KOM(2005)0692 )
– having regard to the Commission proposal for a Council regulation ( COM(2005)0692 )