natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Eelkõige tekitavad sotsiaalse eraldumise probleeme eluaseme kättesaadavus ja selle kvaliteet: vähemkindlustatud elanikud jäävad probleemsetele aladele ning jätkavad sinna suundumist, samas kui kõige jõukamad lahkuvad muudesse linnaosadesse.
In particular, problems relating to housing accessibility and quality cause problems of social segregation – the most underprivileged continue flocking to problematic areas, while the better-off move to other areas.
Selle raames tekivad ka kodutuse ja nii teistest Euroopa Liidu piirkondadest kui ka kolmandatest riikidest tulnud sisserändajate sotsiaalse kaasamise küsimused ning äärelinnade probleem, mis avaldub korduvates vägivallapuhangutes paljude liikmesriikide linnades.
They are also a contributory factor to homelessness and problems relating to the social integration of migrants from both other regions of the EU and non-member states, not to mention the problem of the suburbs, which manifests itself in repeated violent upsurges in the cities of several Member States.
Selles kontekstis võib kultuur olla oluliseks linnade ja nende äärelinnade eri kogukondade lõimumist soodustavaks vahendiks.
In this context, culture can be a precious tool for encouraging the integration of the various communities which make up the cities and their suburbs.
Kultuurikeskuste loomine või linnaosadevaheliste koostööprojektide elluviimine võib samuti võimaldada kultuuridevahelist dialoogi, eriti nendes linnades ja äärelinnades, kus immigrantide osakaal või integratsiooniproblemaatika on suurem.
The establishment of cultural centres or the implementation of cooperation projects between districts can thus foster intercultural dialogue, especially in the cities and suburbs with a high concentration of immigrants and in areas where integration problems are more marked.
Järelikult on oluline kaasata kultuuriline tegevus linnaplaneerimise ja taaselustamise terviklikku lähenemisviisi.
It is therefore important to include cultural activities in an integrated approach to planning and urban regeneration.
Sotsiaalne tõrjutus on vastuolus Euroopa sotsiaalmudeliga, mille eesmärgiks on pakkuda igale kodanikule tulevikuväljavaated.
Social exclusion runs counter to the European social model, which is supposed to offer all citizens future prospects.
Seega on vajalik tagada suurem sotsiaalne ühtekuuluvus ja soodustada eriti noorte ja vanemate inimeste kaasamist.
We therefore need to ensure greater social cohesion and encourage, in particular, the integration of the young and the elderly.
Siinkohal on võtmetähtsusega ka suhete parandamine ajalooliste keskuste ja äärelinnade, rikaste ja vaeste linnapiirkondade ning linnaterritooriumi ja tagamaa vahel.
A key aspect of this is also to improve the relationship between historic centres and suburbs, between wealthy and underprivileged areas, between urban territory and the hinterland.
Tuleb samuti märkida, et elamusektor on oluline tööhõiveallikas nii ehituse valdkonnas kui ka renoveerimise, ümberehituse, kohalike ja finantsteenuste valdkondades.
Moreover, the housing sector in itself is an importance source of employment in the field of construction, but also of renovation, conversion and local and financial services.
Keskkonna- ja energeetikamõõde
Environmental and energy dimension
Linnaelamu arengustrateegia kuulub linnaarengu üldstrateegia laiemasse konteksti.
The development strategy for urban housing should be seen against the wider background of a general urban development strategy.
Eluaseme probleemid ei piirdu ehituse ja ruumilise planeerimise küsimustega, vaid on mõjutatud tugevasti ka ebasobivast linnaplaneerimisest.
Housing problems are not restricted to issues concerning construction and spatial planning as such, but are also greatly influenced by bad town planning.
Seetõttu muutuvad teatud linnaosad, mida mõjutavad keskkonnakahjustused (õhu- ja veereostus, müra, jäätmed, ülekoormatus jne) ning avalike teenuste mittetoimimine, ligipääsetavuse, turvalisuse jms probleemid, üha vähem ligitõmbavaks ning käivad alla.
Hence certain areas, affected by environmental degradation (air and water pollution, noise, waste, congestion, etc.) and operational problems in public services, accessibility, security, etc. become increasingly less attractive and ultimately impoverished.
Seda allakäiku suurendavad sageli energiaprobleemid.
This impoverishment is often exacerbated by energy problems.
Kasvavate energiahindadega võivad kaasneda küll ratsionaliseerimismeetmed (energiakokkuhoidu ja jätkusuutliku energia tarvituselevõttu soodustavate meetmete ja tehnoloogia rakendamine, uute energiaallikate arendamine jne), kuid teiselt poolt kutsub madalate sissetulekute, kõrgete energiahindade ning ebakohaste kütte- ja isolatsioonisüsteemide kombinatsioon esile „kütusevaesuse”
Although growing energy prices may result in a rationalisation of use (the establishment of measures and technologies to help save energy and the introduction of sustainable energy, development of new energy sources, etc.), the combination of low income, high energy prices and inadequate heating and insulation systems result in 'fuel poverty'
„Kütusevaesusega” on tegemist, kui üle 10% sissetulekust kulub energiaarvete tasumiseks. ja energeetilise tõrjutuse.
'Fuel poverty' is when more than 10% of income is devoted to paying energy bills. and energy exclusion.
On oluline märkida, et kõige suurem energiakokkuhoiu potentsiaal peitub elamusektoris, kus kokkuhoiupotentsiaal on hinnatavalt 27% kasutatavast energiast, nagu rõhutab Euroopa Komisjon oma energiaalases tegevuskavas.
It is important to consider that the greatest potential for energy savings can be found in the housing sector, where this potential is estimated at 27% of energy used, as pointed out by the Commission in its energy action plan.
Tuleb samuti märkida valglinnastumise mõju linnade seisundile.
We should also consider the impact of the urban sprawl on the condition of cities.
Kesklinnadest lahkumine ja äärealade linnastumine tekitavad hulgaliselt organisatsioonilisi probleeme, puudutades eriti transporti (ühistranspordi ülekoormatus, sõltumine sõiduautodest), keskkonnakaitset (kasvav energiatarbimine, sõiduautode põhjustatud saastus) ning teenuste kättesaadavust, mis mõjutab linna ning selle elanike sotsiaalset ja majanduslikku olukorda.
The abandonment of city centres and peri-urbanisation are causing numerous organisational problems which affect, amongst others, transport (congestion of public transport, dependence on private cars), environmental protection (increased energy consumption, pollution caused by individual cars) and accessibility of services; all this has an impact on the social and economic situation of the city and its inhabitants.
Elamute ligitõmbavus eeldab tõhusate, soodsate ja funktsionaalsete transpordivahendite olemasolu, mis võimaldavad elu- ja töökoha vahelist ühendust.
To make housing attractive, it is first necessary to have efficient, cheap and functional means of transport linking homes to workplaces.
Seega on vajalik pakkuda kogu elanikkonnale sõiduautot asendavaid transpordivahendeid.
We therefore need to offer the entire population means of transport which replace private cars.
Lisaks on eluasemete puhul oluline hea ligipääsetavus teenustele (eelkõige sotsiaal- ja tervishoiu-, haridus-, kaubandus- ja avaliku halduse valdkondades).
Moreover, it is essential for housing to have easy access to services (especially with regard to health and social affairs, training, shops and public authorities).
Selleks tuleb erilist tähelepanu pöörata ebasoodsamas olukorras olevatele linnaosadele, kus on sageli puudus kohalikest teenustest ja millel on halb ühendus kaugemate teenustega.
Special attention should therefore be paid to underprivileged areas which often have few local services and are badly linked to more distant services.
Avalike kohtade renoveerimine võib näiteks võimaldada kuritegevuse ennetamist ja parema turvalisuse tagamist.
The renovation of public areas can, for example, prevent delinquency and provide greater security.
Sellise poliitika elluviimiseks on vajalik kvaliteetse teabe ja statistika kättesaadavus, mis võimaldab elluviidavat poliitikat sihipärasemaks muuta.
In order to implement such policies, we need to have quality information and statistics so that the relevant policies can be better targeted.
Tuleb samuti rõhutada nii elektri-, gaasi- ja veevarustuse kui ka kanalisatsiooni infrastruktuuride turvalisuse tähtsust nii juurdepääsu kui olemasolevate süsteemide ja kasutatavate ümberehitamistehnoloogiate turvalisuse osas.
The importance of the safety of the electricity and gas distribution infrastructure and the water and sewerage systems should also be stressed, with regard to both access, the safety of existing systems and the upgrading technologies used.
See kehtib eelkõige uute Kesk- ja Ida-Euroopa liikmesriikide puhul, kus olemasolevad hooned vajavad enamasti kehtivate ohutusnormidega vastavusse viimist.
This is particularly important in the new Member States of Central and Eastern Europe, where in most cases housing needs to be brought up to existing safety standards.
Selles kontekstis, kus eri probleemid ristuvad ja põimuvad, on vajalik kohandada terviklikku lähenemisviisi, mis, olles sügavalt juurdunud subsidiaarsuse ja läheduse põhimõtetesse, tagaks samaaegse erinevate võtmetegurite rakendamise, et kindlustada elukvaliteet ja linnakeskkondade ligitõmbavus, järgides Lissaboni ja Göteborgi kavas sisalduvat ühist osalusmetoodikat.
Given that the various problems are intertwined and pervasive, we therefore need to take an integrated approach, albeit one that is deeply rooted in the principles of subsidiarity and proximity, to ensure that different key factors are introduced simultaneously in order to provide quality of life in urban environments and make them more attractive; this should be done by using a common participative methodology in accordance with the Lisbon/Göteborg agenda.
Sellist lähenemist suudavad paremini ellu viia kohalikud ametivõimud, kes võivad tagada tervikliku nägemuse, optimaalse poliitika elluviimise ja algatuste kooskõlastamise linnastus ning linna arendamise pikaajalise nägemuse.
Such an approach can be better adopted by the local authorities, which can provide an overall view, optimal coordination of the policies and measures implemented in the urban area and a long-term vision of development in the town/city.
Selle lähenemise toetamiseks on vajalik rakendada järgmisi kooskõlastuse tüüpe: horisontaalset (kõikide eluasemega seotud ühenduse poliitikavaldkondade vahel), vertikaalset (osapoolte vahel, kes tegelevad eluaseme küsimustega erineval – üleeuroopalisel, siseriiklikul või kohalikul – tasandil) ja kombineeritud kooskõlastust (riigiasutuste, sotsiaal-majanduslike osaliste ning kodanikuühiskonna vahel).
In order to support this approach, the following types of coordination need to be implemented: horizontal (between all housing-related Community policies), vertical (between those dealing with housing at various levels – European, national and local) and mixed (between the public authorities, social and economic interest groups and civil society).
Lisaks peaks linnadel, piirkondadel ja liikmesriikidel olema võimalus kasutada eluasemepoliitika valdkonnas kogemuste ja heade tavade vastastikuse vahetamise süsteemi teadmiste ja kogemuste kohta, mis nad omandasid URBACTi programmi käigus, mis hõlmab praegu 17 temaatilist võrgustikku ja mitmeid töörühmi.
In addition, the cities, regions and Member States should have a mechanism whereby they can exchange experiences and best practices with regard to housing policy, based on the lessons learned from the URBACT programme, which now includes 17 thematic networks and several working groups.
Eriti tuleb väärtustada ja levitada riiklike, piirkondlike ja kohalike asutuste poolt ellu viidud häid tavasid, et rakendada konkreetselt eelpool nimetatud strateegiat, võttes arvesse erinevaid kontekste.
In particular, we should promote and disseminate the best practices implemented by the national, regional and local authorities in order put the above-mentioned strategy into practice, whilst taking into account the different reference backgrounds.
Kõnealune süsteem aitab luua elukestva õppe tsükli ning on üks peamistest lisandväärtuse allikatest Euroopa tasandil.
This mechanism will help to establish a cycle of lifelong learning and is an essential way in which Europe can provide added value.
Siiski, võttes arvesse valdkonna keerulisust ning vajadust kohalikul tasandil kavandada terviklik lähenemine ja see ellu viia, ei seisneks ühenduse panus ja lisandväärtus, võrreldes siseriiklike, piirkondlike ja kohalike ametivõimudega, mitte õigusaktide vastuvõtmises, mis ei pruugi vastata linnade erinevatele vajadustele, vaid pigem liikmesriikidevahelise heade tavade vastastikuse vahetamise ja levitamise toetussüsteemi loomises.
However, given the complexity of the subject and the need to plan and to take an integrated approach at the local level, the added value and contribution the EU could provide in comparison with the national, regional and local authorities would not be to take legislative action, which might not meet the different needs of the cities, but rather to establish a support system for the exchange and transfer of best practices between the Member States.
HIV/AIDSi vastane võitlus Euroopa Liidus ja naaberriikides aastatel 2006–2009
on combating HIV/AIDS within the European Union and in the neighbouring countries, 2006-2009
kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni arvamus ...........16
OPINION of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs 16
Naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni arvamus .........20
OPINION of the Committee on Women's Rights and Gender Equality ...20
– võttes arvesse oma 6. juuli 2006. aasta resolutsiooni HIV/AIDSi kohta: aeg tegutseda
– having regard to its resolution of 6 July 2006 on "HIV/AIDS: Time to deliver"
Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2006)0321 . ;
Texts Adopted , P6_TA(2006)0321 . ,
– võttes arvesse oma 30. novembri 2006. aasta resolutsiooni AIDSi kohta
– having regard to its resolution of 30 November 2006 on AIDS
Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2006)0526 . ;
Texts Adopted , P6_TA(2006)0526 . ,
– võttes arvesse nõukogu 6. juuni 2005. aasta järeldusi võitluse kohta HIV/AIDSi vastu;
– having regard to the Council Conclusions of 6 June 2005 on Combating HIV/AIDS,
– võttes arvesse 24. novembri 2005. aasta nõukogu järeldusi „Ülemaailmne AIDSi vastu võitlemise päev – ELi avaldus HIV ennetamise kohta AIDSivaba põlvkonna nimel”
– having regard to the Council Conclusions of 24 November 2005 on "World AIDS Day - EU Statement on HIV Prevention for an AIDS Free Generation",
– võttes arvesse ELi uimastivastast strateegiat (2005–2012), mille nõukogu kinnitas 22. novembril 2004;
– having regard to the EU Drugs Strategy (2005-2012) adopted by the Council on 22 November 2004,
– võttes arvesse komisjoni teatist nõukogule ja Euroopa Parlamendile „HIV/AIDSi vastase võitluse kohta Euroopa Liidus ja naaberriikides aastatel 2006–2009” ( KOM(2005)0654 );
– having regard to the Commission Communication to the Council and the European Parliament on "Combating HIV/AIDS within the European Union and in the neighbouring countries, 2006-2009" ( COM(2005)0654 ),
– võttes arvesse komisjoni teatist nõukogule ja Euroopa Parlamendile „Euroopa ühtne poliitika raamistik välistegevusteks HIV/AIDSi, malaaria ja tuberkuloosi vastu võitlemisel” ( KOM(2004)0726 );
– having regard to the Commission Communication to the Council and the European Parliament on a "Coherent European Policy Framework for External Action to Confront HIV/AIDS, Malaria and Tuberculosis" ( COM(2004)0726 ),
– võttes arvesse komisjoni teatist Euroopa naabruspoliitika strateegiadokumendi kohta ( KOM(2004)0373 );
– having regard to the Communication from the Commission on the European Neighbourhood Policy Strategy Paper ( COM(2004)0373 ),
– võttes arvesse komisjoni teatist nõukogule ja Euroopa Parlamendile Euroopa naabruspoliitika arendamise kohta ( KOM(2006)0726 );
– having regard to the Communication from the Commission to the Council and the European Parliament on strengthening the European Neighbourhood Policy ( COM(2006)0726 ),
– võttes arvesse Dublini deklaratsiooni partnerluse kohta võitluseks HIV/AIDSi vastu Euroopas ja Kesk-Aasias, mis võeti vastu Iiri ELi eesistumise ajal 24. veebruaril 2004 toimunud ministrite konverentsil „Barjääride purustamine – partnerlus võitluses HIV/AIDSiga Euroopas ja Kesk-Aasias”;
– having regard to the "Dublin Declaration" on Partnership to fight HIV/AIDS in Europe and Central Asia, adopted at the Ministerial Conference "Breaking the Barriers - Partnership to fight HIV/AIDS in Europe and Central Asia" held within the framework of the Irish EU Presidency on 24 February 2004,
– võttes arvesse Vilniuse deklaratsiooni meetmete tugevdamise kohta reageerimiseks HIV/AIDSile Euroopa Liidus ja naaberriikides, mis võeti vastu Euroopa Liidu ja naaberriikide ministrite ja valitsuste esindajate poolt Vilniuses, Leedus 17. septembril 2004 toimunud konverentsil „Euroopa ja HIV/AIDS – uued väljakutsed, uued võimalused”;
– having regard to the "Vilnius Declaration" on Measures to strengthen the response to HIV/AIDS in the European Union and in the Neighbouring Countries, adopted by Ministers and representatives of Governments from the European Union and neighbouring countries at the conference "Europe and HIV/AIDS - New Challenges, New Opportunities", held in Vilnius, Lithuania, on 17 September 2004,
– võttes arvesse ÜRO aastatuhande deklaratsiooni, mis võeti vastu ÜRO Peaassamblee 55. istungjärgul 18. septembril 2000, samuti ÜRO aastatuhande arengueesmärke ja eriti HIV/AIDSi leviku vähendamise eesmärki 2015. aastaks;
– having regard to the United Nations Millennium Declaration adopted by the United Nations General Assembly at its 55th Session on 18 September 2000 as well as to the UN Millennium Development Goals (MDGs) and in particular the goal of reversing the spread of HIV/AIDS by 2015,
– võttes arvesse kohustuste deklaratsioon HIV/AIDSi osas, mis võeti vastu ÜRO peaassamblee HIV/AIDSi käsitleval eriistungil 27. juunil 2001;
– having regard to the Declaration of Commitments on HIV/AIDS adopted by the UN General Assembly Special Session on HIV/AIDS on 27 June 2001,
– võttes arvesse Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peaassamblee poolt 2. augustil 2001. aastal vastu võetud resolutsiooni, mis käsitleb kohustuste deklaratsiooni HIV/AIDSi kohta;
– having regard to the Resolution adopted by the United Nations General Assembly on the "Declaration of Commitment on HIV/AIDS" of 2 August 2001,
– võttes arvesse ÜRO peaassamblee 24. märtsi 2006. aasta HIV/AIDSi käsitleva kohustuste deklaratsiooni „Üldise juurdepääsu suunas: Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni HIV/AIDSi käsitleva programmi hindamine HIV ennetamise, ravi, hoolduse ja toetuse suurendamise osas” rakendamise seiret;
– having regard to the UN General Assembly's follow-up on the implementation of the Declaration of Commitment on HIV/AIDS, "Towards universal access: Assessment by the United Nations Programme on HIV/AIDS on scaling up HIV prevention, treatment, care and support" of 24 March 2006,
– võttes arvesse Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretäri 24.märtsi 2006. aasta aruannet, mis käsitleb kohustuste deklaratsiooni HIV/AIDSi kohta: viis aastat hiljem;
– having regard to the Report of the Secretary-General of the United Nations regarding the Declaration of Commitment on HIV/AIDS: five years later of 24 March 2006,
– võttes arvesse ÜRO peaassamblee 2. juunil 2006. aastal vastu võetud poliitilist deklaratsiooni HIV/AIDS kohta;
– having regard to the "Political Declaration on HIV/AIDS" adopted by the UN General Assembly on 2 June 2006,
– võttes arvesse WHO 2006. aasta HIV/AIDSi programmi „Üldise juurdepääsu suunas 2010. aastaks”;
– having regard to the WHO HIV/AIDS Programme "Towards Universal Access by 2010" of 2006,
– võttes arvesse UNAIDSi 2006. aasta aruannet ülemaailmse AIDSi-epideemia kohta;
– having regard to the UNAIDS 2006 Report on the Global AIDS Epidemic,
– võttes arvesse UNAIDSi 2006. aasta detsembri AIDSI-epideemia aruannet;
– having regard to the UNAIDS Epidemic Update of December 2006,
– võttes arvesse EuroHIVi 2006. aasta augusti aruannet 2005. aasta poolaasta kohta;
– having regard to the EuroHIV Mid-year Report 2005 of August 2006,
– võttes arvesse Eurobaromeetri 2006. aasta veebruari andmeid AIDSi ennetamise kohta;
– having regard to the Eurobarometer on AIDS Prevention of February 2006,
– võttes arvesse Euroopa Nõukogu Parlamentaarse Assamblee resolutsiooni 1399 (2004), samuti tema soovitust 1675 (2004) Euroopa strateegia kohta seksuaalse ja reproduktiivtervise ning õiguste edendamiseks;
– having regard to the Council of Europe's Parliamentary Assembly Resolution 1399 (2004) as well as its Recommendation 1675 (2004) on a European Strategy for the promotion of sexual and reproductive health and rights,
– võttes arvesse keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni raportit ja naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni arvamust ( A6‑0091/2007 ),
– having regard to the report of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety and the opinion of the Committee on Women's Rights and Equal Opportunities ( A6-0091/2007 ),
A. arvestades, et vastavalt UNAIDSi 2006. aasta AIDSi-epideemia aruandele on kogu maailmas rohkem kui 39,5 miljonit HIViga nakatunud inimest ja 2006. aastal lisandus 4,3 miljonit uut HIV-kandjat, arvestades, et 95% HIV-positiivsetest inimestest elab arenguriikides;
A. Whereas according to the UNAIDS Epidemic Update for 2006 more than 39.5 million people worldwide are living with HIV and 4.3 million people were newly infected with HIV in 2006, whereas 95% of the people affected by HIV/AIDS live in developing countries,
B. arvestades, et EuroHIVi 2005. aasta poolaasta aruanne näitab, et ajavahemikus 1998–2005 lisandus Euroopa Liidus 215 510 uut HIV-nakkusega inimest ja Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) Euroopa regioonis lisandus 646 142 uut HIV-kandjat;
B. Whereas EuroHIV's Mid-year Report 2005 shows that 215,510 people were newly infected with HIV in 1998-2005 within the European Union and 646,142 people were newly infected with HIV in the European Region of the World Health Organization (WHO),
C. arvestades, et rohkem kui pooled uutest HIViga nakatunutest on alla 25-aastased noored;
C. Whereas over half of all new HIV infections affect young people under the age of 25,
D. arvestades, et hiljutised edusammud HIV/AIDSi ravis ning ennetustegevuse rahastamise vähenemine on viinud riskikäitumise suurenemiseni ja seega järjest enamate uute HIViga nakatumisteni;
D. Whereas recent progress in HIV/AIDS treatment, together with a decline in prevention funding, has contributed to an increase in unsafe behaviour and consequently to growing numbers of new HIV infections,
E. arvestades, et EuroHIVi ja UNAIDSi aruanded kinnitavad, et HIViga nakatumiste arv Euroopa Liidus ning samuti naaberriikides kasvab murettekitava kiirusega ning et teatavates riikides on hinnanguline HIViga nakatunud inimeste arv peaaegu kolm korda suurem, kui ametlikud andmed näitavad;
E. Whereas the Reports from EuroHIV and UNAIDS confirm that the number of new HIV infections is still rising at an alarming rate within the European Union as well as in the neighbouring countries, and that in some countries the estimated number of people infected with HIV is almost three times higher than the official number,
F. arvestades, et hoolimata kasvavast HIViga nakatumise juhtude arvust, on viimastel aastatel diagnoositud AIDSi juhtusid jätkuvalt vähem ning seda ka 2005. aastal, mil diagnoositud juhtusid oli üle kahe korra vähem kui 1998. aastal;
F. Whereas despite the increased number of HIV infections, the steady decrease in the number of AIDS cases diagnosed in recent years has continued in 2005, with less than half the number of cases diagnosed in 2005 in comparison to 1998,