natgillin/translations-raw huggingface dataset:
29. tervitab algatuse "Kõik peale relvade" rakendamist Euroopa Liidu poolt, mis võimaldab vähimarenenud maadel eksportida tollimaksude ja -kvootideta kogu oma toodangut Euroopa turgudele; soovitab tungivalt kõigil arenenud riikidel ja arenenud arenguriikidel järgida seda eeskuju; tervitab sellealast kokkulepet, mis saavutati hiljutistel WTO läbirääkimistel Hongkongis; avaldab siiski kahetsust, et ikkagi on võimalik säilitada piiranguid toodetele, mis on olulise tähtsusega vähimarenenud maadele;
Welcomes the implementation of the ‘Everything but Arms’ initiative by the European Union, which enables the least developed countries to export all their output to the European market without customs duties or quotas; strongly urges all developed and advanced developing countries to follow this model; welcomes the agreement to this effect reached during the recent WTO negotiations in Hong Kong; regrets, however, that restrictions can still be maintained on products which are of major importance for the least-developed countries;
31. nõuab komisjonilt, et see toetaks turgude avanemist, võttes kaubanduse reguleerimiseks asjakohaseid meetmeid, et kõrvaldada mainitud ohud; soovitab sellega seoses, et "Kõik peale relvade" algatust tuleks täiendada kaitseklausliga, sidudes asjaomaste riikide ekspordi maksimumtaseme nende tegeliku tootmisvõimsusega; nõuab samuti, et komisjon võtaks kiiresti meetmeid geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kvaliteedikontrolli mehhanismide olulise parandamise tagamiseks;
Urges the Commission to support the opening-up of markets by introducing adequate measures to regulate trade so as to overcome these dangers; with this in view, suggests that the Everything but Arms initiative should be supplemented by a safeguard clause linking the maximum level of exports from the countries concerned to their actual production capacity; also urges the Commission to take rapid steps to secure a substantial improvement in the quality of control mechanisms for geographical indications and designations of origin;
A. juurdepääs turule ning riigisiseseid toetusi ja eksporditoetusi käsitlevate normide tasakaalu viimine;
A. market access and rebalancing rules on domestic and export support;
B. eri- ja diferentseeritud kohtlemise ning arengut käsitlevate soodussätete tunnustamine, "kasutuselevõtmine" ja kohaldamine;
B. recognition, "operalisation" and implementation of special and differential treatment (S&D) and flexibilities for developing;
34. rõhutab tehnilise abi ja võimekuse suurendamise programmide tähtsust, mida rahastatakse jätkusuutlikult, eelkõige selleks, et abistada arengumaadel määratleda oma kaubandushuvid ning pidada kaubandusläbirääkimisi; tervitab sellega seoses korraldusliku külje paranemist ja enesekindluse kasvu arengumaades, eriti vähimarenenud maades;
Stresses the importance of technical assistance and capacity-building programmes which enjoy sustainable funding, in particular to help developing countries formulate their trade interests and engage in trade negotiations; in this connection, welcomes the improved organisation and the growing confidence among developing countries, particularly the least developed ones;
39. rõhutab piisava tehnilise abi tähtsust arengumaade abistamisel; rõhutab samuti vajadust innustada nõrga ja haavatava majandusega riike lülitama kaubanduse oma riiklikusse arengupoliitikasse ja vaesuse vähendamise strateegiatesse;
Stresses the importance of adequate technical assistance to help developing countries; also stresses the need to encourage weak and vulnerable economies in the integration of trade into their national development policies and poverty reduction strategies;
43. rõhutab selliste kaupade tähtsust arengumaade jaoks, nagu suhkur, banaanid ja puuvill; kutsub Euroopa Liitu pakkuma arengumaadele abi nende suhkrusektori reformimiseks; avaldab kahetsust, et Hongkongis ei leitud tõhusat lahendust puuvillaprobleemile;
Stresses the importance of commodities such as sugar, bananas and cotton for developing countries; calls upon the EU to offer developing countries the necessary assistance to reform their sugar sectors; deplores the lack of an effective solution to the cotton problem in Hong Kong;
46. nõuab, et komisjon tagaks kaubandus- ja koostööpoliitika parema kooskõlastatuse, et osutada sihtotstarbelist abi kaubandusvõimekuse suurendamiseks eesmärgiga tagada ekspordi- ja impordi edasine kasv ning säilitada nende tasakaal, et vältida tulevikus uusi võlakriise ning abistada arengumaade valitsustel:
Calls on the Commission to ensure more coherence between its trade and cooperation policies to provide targeted assistance to build up trade capacity so as to ensure that export and import growth increase and remain balanced to avoid a renewed debt crisis in the future, and to help the governments of the developing countries
– kaitsta ja arendada avalikke teenuseid selleks, et kõrvalda vaesusega seotud suuri hädasid, nagu epideemiad, kirjaoskamatus, joogivee nappus ja reoveekäitlemise võimaluste puudumine;
- to maintain and develop public services in order to remedy the great scourges linked to poverty, such as epidemics, illiteracy, drinking-water shortages, and the unavailability of sewage treatment;
– edendada rikkuse loomiseks vajalikke tingimusi, nagu juurdepääs energiale ning infrastruktuuride, eriti info- ja kommunikatsioonitehnoloogiate arendamine,
- to foster the conditions necessary for wealth creation, such as access to energy and the development of infrastructures, particularly information and communication technologies;
49. nõuab, et komisjon tagaks täieliku paindlikkuse teenuste valdkonnas ja võimaldaks igale riigile vabaduse liberaliseeritavate teenuste nimekirja teenuste lisamiseks või väljajätmiseks;
Calls on the Commission to guarantee full flexibility in the area of services and to allow to every country the freedom to include or exclude any services in or from the list of services to be liberalised;
51. rõhutab vajadust anda kõige vaesematele arengumaadele vabaduse otsustada, kui kaugele nad lähevad turgude omapoolse avamisega, et kaitsta kõige haavatavamaid riike, lubades neil endil otsustada, kui kiiresti nad jätkavad liberaliseerimist;
Stresses the need to allow the poorest developing countries some latitude as to how far they reciprocate in opening up markets, so as to protect the most vulnerable countries by allowing them to decide for themselves how quickly liberalisation should proceed;
55. nendib, et naised saavad proportsionaalselt vähem kasu kaubanduse liberaliseerimise ja globaliseerumise võimalustest, pigem nad kannatavad nende negatiivsete tagajärgede all, ja seetõttu nõuab tungivalt, et Euroopa Liit pööraks oma kaubandusega seotud abiprogrammides erilist tähelepanu naiste (rahvusvahelises) kaubanduses osalemise võimaluste suurendamisele;
Notes that women benefit less from the opportunities presented by liberalisation of trade and globalisation, while at the same time they are harder hit by the adverse effects of those phenomena, and urges the EU therefore, in its trade-related assistance programmes, to devote specific attention to increasing opportunities for women to participate in trade, with particular emphasis on international trade;
57. nõuab, et rahvusvahelised majandusinstitutsioonid ja komisjon kavandaksid meetmeid ja programme naiste rolli edendamiseks arengumaade majanduselus, eriti ergutades ettevõtlusvaimu hariduse kaudu ning rahalise abi, sealhulgas mikrokrediitide andmise kaudu;
Calls on international economic institutions and the Commission to devise measures and programmes to promote the role of women in developing countries’ economic life, particularly by encouraging a spirit of enterprise through education and by providing financial assistance, including micro-credits;
59. tuletab meelde rahvusvahelises kaubanduses osalejate sotsiaalset vastutust ja nõuab pädevatelt institutsioonidelt erimeetmete võtmist, et tagada puudust kannatavate isikute õiglane juurdepääs tervishoiusüsteemile, korralikule eluasemele, veele, õigusabile, haridusele, koolitusele, elukestvale õppele, spordile ning kultuurile, et vältida nende ennetähtaegset koolist lahkumist ja muuta võimalikuks sujuv liikumine koolist tööturule;
Appeals to the sense of social responsibility of those involved in international trade, and calls on the competent institutions to take specific measures in order to guarantee persons living in deprived environments fair access to public health systems, decent housing, water, justice, education, training, lifelong learning, sports and culture, so as to guard against them leaving school prematurely and enable them to move smoothly from school into the labour market;
63. rõhutab, et WTOl tuleb selles valdkonnas järgida ILO otsuseid; sellega seoses soovitab, et kui ILO otsustab kohaldada sanktsioone, peaksid riigid saama kasutada kaubandusvahendeid, nagu kaitseklauslite kasutuselevõtt, tollimaksude ajutine ümberhindamine või dumpinguvastaste meetmete võtmine;
Stresses the need for the WTO to respect ILO decisions in this area; suggests that, in this connection, when the ILO decides on sanctions, the States should be able to use trade instruments such as the triggering of safeguard clauses, temporary reassessment of customs tariffs or the introduction of anti-dumping measures;
65. rõhutab, kui tähtis on mitmepoolsete kaubandusraamistike säilitamine ja tugevdamine; tuletab meelde, et WTOs kui õiglase ja eeskirjadel põhineva rahvusvahelise kaubandussüsteemi kujundamise foorumil tuleks panna erilist rõhku arengumaade läbirääkimisvõime suurendamisele, et võimaldada neil paremini oma kaubandushuvisid esindada ja neid ülemaailmsesse majandusse integreerida;
Stresses the importance of maintaining and strengthening the multilateral trade frameworks; recalls that within the WTO, as a forum for shaping a fair rules-based system for international trade, special emphasis should be placed on increasing the developing countries’ negotiating capacities in order to enable them to better represent their trade interests and integrate them into the global economy;
70. arvab, et jõukuse kasvu tulevikus ei mõjuta üksnes kaubandus, vaid eriti majanduse areng, investeerimine kaupu ning teenuseid tarnivatesse väikestesse ja keskmise suurusega ettevõtetesse; kutsub eriti Euroopa Investeerimispanka üles nende sihtrühmade jaoks rohkem programme koostama;
Considers that not only trade, but especially economic development, investment in small and medium sized businesses which supply goods and services, can have an impact on an increase in wealth in the future; calls, in particular, on the European Investment Bank to develop more programmes for these target groups;
Eriti oluline on, et Euroopa Parlament esitaks oma esimese arvamusavalduse kaubanduse ja vaesuse vahelise sideme kohta ning hakkaks pakkuma välja lahendusi kaubanduspoliitika panuse suunamiseks vaesuse probleemi lahendamisele.
The necessity for the European Parliament to give a first pronouncement on the link between Trade and Poverty and to begin proposing solutions in order to orient trade policy’s contribution to solving the question of poverty is of particular relevance.
Kaubandus saab kahtlemata olla arengu soodustamise ja vaesuse vähendamise oluline vahend.
Undoubtedly, trade can be an important tool for development and for poverty reduction.
Ükski riik ei suuda saavutada teatavat arengutaset ilma oma kaubandust teistele avamata.
No country can reach a certain level of development without opening its trade to others.
Kuid kui liberaliseerimine toimub surve all ja liiga kiiresti ning kui seda ei korrastata piisavalt, on tulemuseks deindustrialiseerimine, keskkonna hävitamine, suurenev sõltuvus ja kiirem vaesumine.
But when liberalisation takes place under pressure and too quickly, and without adequate regulation, it results in deindustrialisation, the destruction of the environment, increasing dependence and acceleration of impoverishment.
Sidusus on hädavajalik vaesuse enda mõõtme tõttu.
The urgency of coherence is due to the dimension of poverty itself.
Vaesus, nälg, massilised haigused, igasuguse juurdepääsu puudumine sellistele loodusvaradele, nagu vesi ja põhiteenused, hakkavad saavutama inimkonna ajaloos seniolematut taset ning sellega seoses tuleb vastu võtta olulisi otsuseid.
Poverty, hunger, mass disease, exclusion of any form of access to natural resources such as water and basic services, are reaching levels hitherto unknown in the history of humanity and ambitious decisions are to be taken.
ÜRO kiitis heaks aastatuhande arengueesmärgid sihiga vähendada nälga surevate inimeste arvu 2015. aastaks poole võrra.
The MDG’s were adopted by the UN in order to reduce by half the people dying from hunger by 2015.
Isegi neid üliväikseid eesmärke ei ole võimalik saavutada ilma tegeliku poliitika muutumiseta.
Even these very minimal objectives can not be reached if there is no change in actual policy.
Pole mingit kahtlust, et selle kokkulepitud eesmärgi puhul ei ole võimalik saavutada tegelikku edu ilma õiglasemaid rahvusvahelisi kaubanduseeskirju kehtestamata.
No doubt that no real progress can be reached toward this agreed objective without establishing fairer international trade rules.
Sellised probleemid, nagu vaesus, nälg, haigused, keskkonna hävitamine ja kliimamuutused, on väga tihedalt seotud ka meie kõigi turvalisuse ning rahumeelse maailma ülesehitamisega.
Questions of poverty, hunger, disease, destruction of the environment and climate change are also very much related to the security of all of us, and to the building of a peaceful world.
Selle eesmärgi saavutamisel on Euroopa Liidul maailma suurima eksportijana ja suuruselt teise importijana eriline kohustus ning mida varem me õigeid otsuseid teeme, seda väiksemad on kulud.
Towards this end, the EU has special responsibility as the largest exporter and the second largest importer in the world, and the sooner we take the right decisions; the lower the costs will be.
Turu kiirendatud avamise poliitika ja viivitused reageerimisel uutele olukordadele – nagu näiteks Hiina toodete sissetung – asjakohaste seaduste vastuvõtmise kaudu nii piirkondlikul kui ka ülemaailmsel tasandil panevad proovile Euroopa Liidu enese, ohustades industrialiseerimispoliitikat, keskkonnakaitsepoliitikat, jõupingutusi piirkondliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse saavutamise nimel ning püüdeid korraldada põllumajandusturu toimimist.
The policy of accelerated market opening, and the delay taken to react to new situations, such as the invasion of Chinese products through the adoption of appropriate laws, both at regional and at global level, , is challenging the essence of the EU itself, threatening the policy of industrialisation, the policy of protection of the environment, the efforts for regional and social cohesion, and the effort to organise the agricultural market.
Kaubanduse panus arengusse
Contribution of trade to development
Turulepääsu on sageli käsitletud kui midagi, mis on arengu jaoks automaatselt positiivne.
Market access has often been presented as automatically positive for development.
Kuid tegelikkuses toimib see ainult terves riiklike ja rahvusvaheliste tingimuste kogumis.
But in reality it works only within a whole set of domestic and international conditions.
Piiride avamine rahvusvahelisele kaubandusele on osutunud edukaks riikides, mis, olles olnud oma majanduse arendamisel üsna protektsionistlikud, otsustasid hiljem avada teatud osa oma turgudest rahvusvahelisele konkurentsile.
Opening borders to international trade appears to have been successful in countries that, having been quite protectionist in order to develop their economies, later decided to open some areas of their markets to international competition.
Kõik tööstusriigid toimisid niimoodi enne oma turu avamist rahvusvahelisele konkurentsile.
All industrialised countries did so before opening their markets to international competition.
Enne turu avamist peavad olema täidetud mõned tingimused:
Some conditions must be met before opening a market:
– riikliku või piirkondliku institutsioonilise raamistiku olemasolu, sealhulgas sotsiaalse ja majandusliku jõukuse ümberjaotamise korraldamine, ning välise finantssõltuvuse puudumine, mis halvaks valitsuse tegevuse;
- the existence of a national or regional institutional framework, including regulation for the redistribution of social and economical wealth, the absence of external financial conditionalities that paralyse the actions of the government;
– võimalus tegutseda paindlikult otsustamaks, mil määral avada mõni majandussektor, mis on piisavalt tugev turu avanemisele vastuseismiseks;
- the possibility to act with flexibility in order to choose how much to open an economical sector that is strong enough to resist market opening;
– mittevastastikuste lähenemisviiside kasutamine ebavõrdsete kaubanduspartnerite puhul;
- the use of non reciprocal approaches with unequal trade partners;
– riigi finantssuutlikkus toetada mõnda majandussektorit enne turu avamist; see suutlikkus väheneb väga suurel määral juhul, kui riik peab maksma suurt välisvõlga.
- the existence of financial capacity of the state to support some sectors of the economy prior to market opening; this capacity is very much diminished if there is a big external debt to pay.
Piiride avamine rahvusvahelisele kaubandusele toob kaasa suured kohandamisprobleemid ning on tõendeid selle kohta, et vaesed riigid ei ole võrdselt heas seisukorras, et end kahjulike mõjude eest kaitsta ning võimalusi ära kasutada.
The opening of borders to international trade involves important adjustment problems and there is evidence that poor countries are not as well placed to protect themselves against adverse effects and take advantage of opportunities.
Nagu Euroopa ehitamise puhul ühtekuuluvusfondide toel, on ka antud juhul vaja näha ette lepingute alusel piisavate rahaliste vahendite eraldamine arengumaadele sel ajal, kui neil palutakse avada oma turud tööstusriikidele.
As has been the case in the building of Europe through the cohesion funds, it is necessary to foresee contractually adequate funding for developing countries while asking them to open markets to industrialised countries.
See võimaldaks neil riikidel luua institutsiooniliselt adekvaatse raamistiku, et valmistada oma majandus ette konkurentsiks välispartneritega ning korraldada piirimaksude alandamisega saamata jääva sissetuleku asendamine.
This would allow these countries to establish the institutionally adequate framework, to prepare their economies to competition with foreign players, and to organise the replacement of the income they lose by lowering their border-tariffs.
Kahjuks on turu avamise automaatne rakendamine juba praeguseks põhjustanud vaesuse seisukohast suurt kahju.
Unfortunately the automatic application of market opening has already caused enormous damages in terms of poverty.
Paljudes riikides on kiirendatud liberaliseerimine halvendanud vaeste olukorda.
In many countries, accelerated liberalisation has worsened the conditions of poverty of the population.
Liberaliseerimine on saavutatud mitmepoolsete kokkulepetega või sagedamini kahepoolsete kokkulepete raames ning tingimuste alusel, mis on seotud kohustustega rahvusvaheliste finantsasutuste ees.
Liberalisation has been made in multilateral agreements or, more often, in the framework of bilateral agreements or under conditions linked to engagements with international finance institutions.
Kaubandusläbirääkimised – eriti olulised vaeste jaoks
Trade negotiations especially critical for the poor
Leidub valdkondi, kus mõni muutus, isegi väike, võib rahvusvaheliste kaubandusläbirääkimiste praegust suundumust arvestades vaeste olukorda palju muuta.
There are some areas where some changes, even small, in the current orientation of international trade negotiations could do a lot of difference for the poor.
Väikesed edusammud keskkonda, põllumajandust ja tooret, avalikke teenuseid ja tervishoidu ning industrialiseerimist mõjutavates kaubandusläbirääkimistes on toonud kaasa väga suurt kasu, eriti naiste ja laste jaoks, ning aastatuhande arengueesmärkide saavutamise suunas liikumisel.
Small improvements in trade negotiations affecting environment, agriculture and commodities, public services and health, industrialisation, have provided enormous gains, especially to women and children, and towards the completion of the MDG’s.
Tänapäeval on võimatu eirata praeguse üleilmastumise ja tootmissüsteemide mõju keskkonnale.
It is impossible today to ignore the effects of the current globalisation and production systems on the environment.
Kuna need probleemid mõjutavad kõiki, on oluline rõhutada, et vaeseid inimesi hakkab keskkonna hävitamine mõjutama kõige esimesena.
But as these problems affect everybody, it is important to stress that poor people are the first affected by the destruction of the environment.
“Kõikide elusliikide ja loodusvarade haldamisel tuleb näidata üles mõistlikkust kooskõlas säästva arengu ettekirjutustega.
"Prudence must be shown in the management of all living species and natural resources, in accordance with the precepts of sustainable development.
Ainult nii on võimalik looduse poolt meile antud mõõtmatuid rikkusi säilitada ja oma järeltulijatele edasi anda.
Only in this way can the immeasurable riches provided to us by nature be preserved and passed on to our descendants.
Praeguseid mittesäästvaid tootmis- ja tarbimismudeleid tuleb muuta meie ja meie järeltulijate tulevase heaolu nimel."
The current unsustainable patterns of production and consumption must be changed in the interest of our future welfare and that of our descendants. "
ÜRO aastatuhande arengueesmärkide deklaratsioon, 2000.
United Nations Millennium Declaration, 2000
Kalapüügi liberaliseerimine seab otseselt ohtu nende elatusallika.
Liberalisation of fishing is directly threatening them of their livelihoods.
Just sel põhjusel tuleks uuesti läbi vaadata praegused kaubandusläbirääkimised WTOs ja kahepoolsetes kaubanduslepingutes, hoidmaks ära turgude täielikku liberaliseerimist sellistes valdkondades nagu metsasaadused, kala ja kalatooted, veevõtt ja -varustus ning loodusparkide, sealhulgas kõrge bioloogilise mitmekesisusega kohtade haldamine, eluvormide patenteerimine, ja traditsiooniliste teadmiste jagamine investorite kasuks.
For this reason the current trade negotiations at the WTO and in bilateral trade agreements should be reviewed in order to prevent the complete liberalisation of markets in areas such as forest products, fish and fish products, water extraction and distribution, and the management of natural parks, including biodiversity hotspots, the patenting of life forms, and the appropriation of traditional knowledge for the benefit of investors.
Kaubandusläbirääkimised hõlmavad miljoneid inimesi, kes on lõpptulemusena sunnitud hülgama oma kodupiirkonnad ja minema elama suurtesse linnadesse ning lõpuks ka välja rändama.
These trade negotiations concern millions of people obliged eventually to abandon the areas where they live for big cities and eventually to migrate.
Praegu tehakse mõningaid samme õiges suunas.
Some steps are being taken in the right direction.
ÜRO konventsioon kõrbestumise vastu võitlemiseks, Ramsari märgalade konventsioon ning bioloogilise mitmekesisuse konventsioon, mis tunnustavad seda, et kogukonnad peavad täielikult osalema oma ökosüsteemide haldamises.
The UN Convention to Combat Desertification, the Ramsar Convention on Wetlands and the Convention on Biodiversity, that recognises that communities need to participate fully in the management of their ecosystems.
Kuid on vaja palju enam poliitilist tahet, et anda neile kavatsustele tõhus kohustuslik õigusraamistik.
But much more political will is necessary in order to give these intentions an effective obligatory legal framework.
Nüüd, mil kliimamuutused on üleilmselt tungiv probleem ning võttes arvesse keskkonna hävitamist, on tasakaalu puudumine ühelt poolt kaubanduseeskirjade ja sanktsioonide ning teiselt poolt leebete keskkonnaseaduste vahel iseäranis kulukas ja ebapiisav ühiskonna vajadustele vastamiseks.
Today, with global urgency on climate change, and all environmental destruction, the imbalance between, on the one hand, trade rules with sanctions and, on the other, soft environmental laws is particularly costly and inadequate to the necessities of the society.