natgillin/translations-raw huggingface dataset:
24. kutsub komisjoni üles esitama nimekirja nendest direktiividest, mille rakendamine on olnud kõige problemaatilisem, ning selgitama, mida ta peab selle peamisteks põhjusteks; juhib tähelepanu asjaolule, et Euroopa Kohtu pretsedendiõiguse ja EÜ asutamislepingu artikli 10 kohaselt peavad liikmesriigid tagama tõhusate ja proportsionaalsete sanktsioonide nõuetekohase süsteemi olemasolu, mis hoiaks ära ühenduse sätete rikkumise; leiab, et sanktsioonide tõhusa süsteemi puudumist tuleks rikkumismenetluse raames rangelt käsitleda;
Invites the Commission to present a list of those directives which have the worst record in terms of their implementation and to explain what it considers the underlying reasons for this to be; points out that, under the case law of the Court of Justice and Article 10 of the EC Treaty, the Member States are required to ensure that an adequate system is in place for effective and proportionate sanctions, to act as a deterrent against infringement of Community provisions; considers that failure to adopt an effective system of sanctions should be pursued with due severity under the infringement procedure;
26. tervitab komisjoni teatist Euroopa Parlamendile ja Euroopa ombudsmanile teemal “Suhted kaebuse esitajaga seoses ühenduse õiguse rikkumistega” (KOM (2002)0141);
Welcomes the Commission's Communication to the European Parliament and the European Ombudsman on "Relations with the complainant in respect of infringements of Community law" (COM (2002)0141);
31. kutsub komisjoni üles esitama eriandmeid tähtaegadest kinnipidamise kohta, mis on sätestatud tema sisekasutuses olevas menetluste käsiraamatus, mida on võimalik hankida ainult mitteametlikult; kinnitab tähtaegade määramise tähtsust kaebuse registreerimisest kuni kaebuse esitajale vastuse andmise ja ametliku kirjaliku teate saatmiseni;
Calls on the Commission to provide specific data on respect for deadlines as set out in its internal Manual of Operational Procedures, which could only be obtained informally; reiterates the importance of setting deadlines from the date of registration of a complaint for providing the complainant with an answer and for sending out a letter of formal notice;
34. tuletab meelde, et komisjonile, Euroopa ombudsmanile ja asjaomastele parlamendikomisjonidele edastatud üksikisikute petitsioonid peaksid julgustama Euroopa institutsioone hindama viisi, kuidas ühenduse õigust liikmesriigi ja Euroopa tasandil rakendatakse;
Recalls that petitions forwarded by individuals to the Commission, to the European Ombudsman and to the relevant parliamentary committees should encourage the European Institutions to assess the way in which Community law is being implemented at national and European level;
40. nõuab suuremat koostööd liikmesriikide parlamentide ja Euroopa Parlamendi ning nende vastavate liikmete vahel, et edendada ja suurendada Euroopa küsimuste tulemuslikku arutelu riiklikul tasandil; on seisukohal, et parlamendid etendavad ühenduse õiguse kohaldamise järelevalves väärtuslikku rolli, aidates seega tugevdada liidu demokraatlikku õiguspärasust ja tuues seda kodanikele lähemale;
Calls for increased cooperation between national parliaments and the European Parliament and their respective parliamentarians, so as to promote and increase effective scrutiny of European matters at national level; considers that parliaments have a valuable role to play in the monitoring of the application of Community law, thus helping to strengthen the democratic legitimacy of the Union and bring it closer to the citizens;
Sissejuhatus: käesolev raport parema õigusloome raames
Introduction: this report within the framework of better regulation
Käesoleva raporti eesmärk on hinnata komisjoni järelevalvet ühenduse õiguse kohaldamise üle 2003. aastal paremat õigusloomet käsitleva praeguse arutelu raamistikus, püüdes samuti võimaluse korral kasutada hiljutisemat teavet ning uurida eelmiste sarnaste raportite, eelkõige viimase, pr Wallise koostatud raporti järelmeetmeid.
This report intends to evaluate the Commission’s monitoring of the application of Community law in 2003 in the framework of the present debate on better law-making, trying also to use, where possible, some more recent information and to examine the follow-up of previous similar reports, notably the last one drafted by Mme Wallis.
Käesolevas raportis viidatakse kohati ka 2004. aasta aruandele, mille komisjon avaldas jaanuaris 2006.
This report will also make some reference to the 2004 report published by the Commission in January 2006.
ELi “parema õigusloome” kava lähtekoht on kahes põhialgatuses.
The origins of the EU’s ‘better regulation’ agenda lie in two key initiatives.
Esimene oli eelmise, Prodi juhitud komisjoni 2001. aastal avaldatud valge raamat “Euroopa valitsemine”
The first was a Commission White Paper issued by the former Prodi Commission in 2001 on ‘ European Governance'
Selle eesmärk oli parandada ELi poliitikat, parandades selle läbipaistvust, ühtsust, tulemuslikkust ja tõhusust, suurendades samal ajal üldsuse osalust ja vastutust poliitika väljatöötamise protsessis.
This aimed to improve EU policies by strengthening their transparency, coherence, effectiveness and efficiency, while at the same time boosting public participation and accountability in the process of their development.
Teine algatus oli niinimetatud „Lissaboni strateegia”.
The second was the so-called ‘Lisbon Strategy’.
Käivitatud ELi liikmesriikide poolt märtsis 2000 Euroopa Ülemkogul Lissabonis, oli selle eesmärk muuta EL 2010. aastaks kõige konkurentsivõimelisemaks teadmistepõhiseks majandusruumiks maailmas ning strateegias võeti selle eesmärgi saavutamiseks kasutatava poliitika väljatöötamiseks kasutusele hulk uusi mehhanisme.
Launched by the EU’s Member States in March 2000 at the European Council in Lisbon, it aimed to make the EU the most competitive, knowledge-based economy in the world by 2010, and introduced a number of new mechanisms for policy development aimed at achieving this.
Kajastades asutamislepingus sätestatud säästva arengu kohustust, lisasid ELi juhid järgmisel aastal oma Göteborgis juunis 2001 toimunud kohtumisel Lissaboni strateegiale keskkonnamõõtme.
The following year, reflecting the Treaty commitment to sustainable development, an environmental dimension was added to the Lisbon Strategy by EU leaders at their meeting in Gothenburg in June 2001.
Komisjon on samuti otsustanud, et parem õigusloome on vaja integreerida poliitika kujundamise protsessi ning et komisjoni esitatud uued õigusloomega seotud ettepanekud peavad püüdma edendada paremat õigusloomet ja soodustada konkurentsivõimet.
The Commission has also decided that better regulation needs to be integrated into the process of policy-making and that new legislative proposals presented by the Commission must seek to promote better regulation and contribute to competitiveness.
Sellega seoses rõhutasid ELi institutsioonid 16. detsembri 2003. aasta paremat õigusloomet käsitlevas institutsioonidevahelises kokkuleppes ELi õigusaktide lihtsustamise ja nende mahu vähendamise tähtsust.
In this context, in the Interinstitutional Agreement on better law-making of 16 December 2003, the EU institutions insisted on the importance of simplifying and reducing the volume of EU legislation.
Vastavalt institutsioonidevahelisele kokkuleppele teatas komisjon oma 16. märtsi 2005. aasta teatises
In accordance with the Inter-institutional Agreement, in its Communication of 16 March 2005
KOM(2005)0097 , oma kavatsusest “ vaadata läbi nõukogus/Euroopa Parlamendis menetluses olevad ettepanekud nende üldise asjakohasuse, konkurentsivõimele avalduva mõju ja muude tegurite suhtes”.
COM (2005)0097 , the Commission declared its intention “ to screen proposals that are pending before the Council/Parliament with regard to their general relevance, their impact on competitiveness and other effects”.
Oma hiljutises 2005. aasta septembri teatises “Seadusandjale esitatud seadusandlike ettepanekute sõelumise tulemus” illustreerib komisjon selle läbivaatamisülesande eesmärke, protsessi ja tulemusi.
In the recent Communication of September 2005 on the "Outcome of the screening of legislative proposals pending before the Legislator", the Commission illustrates the objectives, process and outcomes of this screening exercise.
Avalikus arutelus ning liikmesriikides ja osaliselt Euroopa Parlamendis eksisteerivat suundumust järgides deklareeris komisjon korduvalt, et tema uus lähenemisviis on vähendada õigusaktide mahtu ja vabaneda ebatõhusatest õigusaktidest.
In the public debate, and following a tendency present in the Member States and partially in the EP, the Commission repeatedly declared that its new approach is to reduce the volume of legislation and to get rid of ineffective legislative acts.
Sellega seoses tekib teatav mure, et “parema õigusloome” tähendus aina kitseneb ja seda võib tõlgendada lihtsalt regulatsiooni puudumisena ning kasutada vabandusena nende osaliste puhul, kes püüavad tõrjuda sotsiaal- ja keskkonnakaitsemeetmeid.
In this context, there is a certain concern that the meaning of ‘better regulation’ will become increasingly narrower and could be simply interpreted as de-regulation and used as an excuse for those seeking to roll back social and environmental protection measures.
Õigusloome kvaliteet peaks olema eelkõige määratud informeeritud ja jõulise poliitilise debati ning selle suutlikkuse kaudu täita eesmärgid, milleks see esialgu koostati.
The quality of regulation should be first and foremost determined by informed and vigorous political debate and by its capacity to fulfil the objectives for which it was drafted in the first place.
Kui komisjon ja nõukogu kasutavad parema õigusloome vahendeid ettekäändena selleks, et vältida või ennetada poliitilist arutelu või korporatsioonide huvides või liikmesriikide ELi tasandi kohustuste vähendamiseks mööda hiilida, on algatusest Euroopa kodanike rahustamiseks kahjuks vähe kasu
If the Commission and the Council use the tools of the ‘better regulation’ as an excuse to avoid, prevent, or bypass that political debate to the benefit of corporate interests or in order to diminish Member states obligations at EU level, the initiative will do preciously little to reassure Europe’s citizens
Vt Euroopa Keskkonnapoliitika Instituudi dokumenti „For Better or for Worse?
See Institute for European Environmental Policy "For Better or for Worse?
The EU's 'Better Regulation' s Agenda and the Environment”, november 2005. .
The EU's 'Better Regulation' s Agenda and the Environment", November 2005 .
Teisest küljest tuleb pärast laienemist õigusaktide mahu vähenemist kompenseerida suurema rõhuasetusega rakendamisele.
On the other hand, after enlargement, a reduction in the amount of legislation produced must be compensated by placing a larger emphasis on implementation.
Komisjoni 21. aruande kõige ilmsem tulemus on see, et õigusaktide koostamiseks ja järelmeetmeteks eraldatud vahendite asjakohane osa tuleks nüüd pühendada olemasolevate Euroopa õigusaktide tõhusale ja korrektsele ülevõtmisele ja rakendamisele erinevates rikkumisjuhtumitega tegelevates pädevates üksustes.
The most obvious result of an analysis of the 21st Report of the Commission is that a relevant amount of resources attributed to the drafting and follow up of legislation should be now dedicated to the effective and correct transposition and implementation of existing European legislation in the different competent units dealing with the infringement cases.
Vastavalt asutamislepingu artiklile 211 on komisjoni ülesanne tagada, et liikmesriigid järgivad ja rakendavad ühenduse õigust nõuetekohaselt.
In accordance with Article 211 of the Treaty, it is the task of the Commission to ensure that Member States observe and implement Community law properly.
Eelkõige annab EÜ asutamislepingu artiklis 226 sätestatud menetlus komisjonile märkimisväärsed volitused algatada täitemenetlusi liikmesriikide vastu , kes on tema meelest oma ühenduse õigusest tulenevaid kohustusi rikkunud.
In particular, the procedure set out in article 226 of the EC Treaty gives the Commission a significant power to bring enforcement proceedings against Member States which it considers to be in breach of their obligations under Community law.
Väärib märkimist, et artikkel 226 ei piira seda volitust eeskirjadega “mis on vastuolus asutamislepingutes sätestatud ühenduse õiguse põhimõtetega”, nagu komisjon viitab kohe oma 21. aruande esimeses lõigus; artiklis 226 antakse komisjonile volitused võtta liikmesriikide vastu meetmeid asutamislepingust tulenevate mis tahes kohustuste täitmatajätmise puhul
It is worth noting that Article 226 does not, as the Commission intimates in the very first paragraph of its 21st Report, limit this power to rules ‘which are contrary to the fundamental principles of Community law as enshrined in the Treaties’; Article 226 empowers the Commission to take action against Member States for any failure to fulfil their obligations under the Treaty
Asutamislepingu artiklis 226 nähakse ette menetlus juhtudeks, kui komisjon leiab, et liikmesriik ei ole täitnud oma ühenduse õigusest tulenevat kohustust, mille korral komisjon saadab ametliku kirjaliku teate liikmesriigile, kes asjaomase rikkumise väidetavalt toime pani, andes talle võimaluse esitada oma tähelepanekud.
Article 226 of the Treaty provides for a procedure in cases where the Commission considers that a Member State has failed to fulfil an obligation under Community law, whereby the Commission writes a " letter of formal notice " to the Member State allegedly committing the infringement concerned, giving it the opportunity to submit its observations.
Pärast seda edastab komisjon põhjendatud arvamuse .
After that, the Commission delivers a " reasoned opinion ".
Kui liikmesriik ei täida ka siis oma kohustust, võib komisjon esitada asja Euroopa Kohtusse.
If the Member State still refuses to comply, the Commission may bring the matter before the Court of Justice.
Kui Euroopa Kohus leiab, et liikmesriik ei ole täitnud oma asutamislepingust tulenevat kohustust ja liikmesriik ei võta ettenähtud ajavahemikul kohtuotsuse täitmise vajalikke meetmeid, võidakse vastavalt artiklile 228 alustada menetlust .
If the Court of Justice finds that a Member State has failed to fulfil an obligation under the Treaty and the Member State fails to take the necessary measures to comply with the Court's judgement within the time limit, proceedings can be commenced according to article 228.
Komisjon võib esitada asja Euroopa Kohtusse, näidates ühekordse makse või trahvi summa, mille liikmesriik peab tasuma. .
The Commission may bring the case before the Court of Justice specifying the amount of the lump sum or penalty payment to be paid by the Member State. .
Komisjon algatab rikkumismenetlusi kas liikmesriigis asuva kaebuse esitaja kaebuse tulemusena või omal algatusel (näiteks ajakirjandusest, Euroopa Parlamendi küsimustest jms kogutud teabe põhjal).
The Commission initiates the enforcement proceedings either in response to a complaint from "a complainant" within the Member State, or on its own initiative (information gained for example through the press, European Parliament questions, etc).
Laienenud ELis on seaduste korrektne ja nähtav rakendamine väga oluline, et anda tähendus kogu Euroopa projektile.
In an enlarged EU the fact that laws are correctly and visibly implemented is essential to give a meaning to the whole European project.
See ei ole ainult õiguslik kohustus, vaid ka poliitilise vastutuse küsimus.
This is not only a matter of legal obligation, but also a question of political responsibility.
Kui ELi seadusi ei peeta kõigile kohustuslikuks ja kui nende ülevõtmine ja rakendamine sõltuvad selle või teise valitsuse heast tahtest või tuginevad erinevatele tõlgendustele, oleme peagi ELi poliitika liikmesriikide pädevusse objektiivse tagasiandmise olukorras, millega kaasnevad ilmsed negatiivsed mõjud siseturule ja kogu ühenduse õigustikule.
If EU laws are not perceived to be mandatory for all and if their transposition and implementation depend on the good will of this or that government or rely on different interpretations, we will soon have a situation of objective re-nationalisation of EU policies with obvious negative effects on the internal market and on the whole “acquis communautaire”.
Nagu hiljem selles aruandes näeme, on olukord juba üsna murettekitav, eelkõige keskkonna ja siseturu sektoris, kus rikkumismenetluste kestus ja karistatuse nõrkus ähvardavad tühistada sanktsiooni kogu tegeliku hirmutava mõju.
As we will see later in this report, the situation is already quite worrying, above all in the environment and the internal market sectors, where the length and weakness of the punishment of the current infraction procedures threaten to cancel out any real deterrent effect of the sanction.
Õiguskomisjoni arvates peaks komisjon tõsiselt, nähtavalt kaaluma kontrolli rakendamise küsimust ja seadma selle uuesti esikohale, eelkõige arvestades õigusloomega seotud algatuste mahu vähendamise väidetavale kiireloomulisusele hiljuti pandud rõhku.
It is the Committee's opinion that the Commission needs to give serious, visible consideration and a new priority to the question of implementation control, especially considering the emphasis given lately to the alleged urgency of diminishing the amount of legislative initiatives.
Kasutusel olevate vahendite vähenemisest hoolimata on oluline, et 2001. aasta valitsemisdokumentides liikmesriikidega koostööle pandud rõhk hinnataks ümber, pidades silmas asjaolu, et enamik liikmesriike ei ole valmis selles suhtes suurt midagi tegema.
Despite the decreasing resources available, it is important that the emphasis given in the Governance Papers in 2001 to the cooperation with Member States should be re-evaluated in light of the fact that most Member States are not ready to do much to this effect.
Seda kinnitati ilmselgelt viimase, 2003. aasta paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe läbirääkimistel, kui nõukogu keeldus võtmast ülevõtmise ja rakendamise küsimustega seotud kohustusi.
This was patently confirmed during the negotiations on the last Better Regulation Inter-institutional agreement in 2003, when Council refused any commitment in matters concerning transposition and implementation.
Samuti on õiguskomisjon seisukohal, et Euroopa Parlament etendab selles suhtes olulist rolli nii komisjoni toetamiseks kui ka ergutamiseks, sekkumata muidugi tema ainuõigustesse.
It is also the opinion of the Committee on Legal Affairs that the EP has an important role to play in this respect, both to support and stimulate the Commission, without of course intruding in its exclusive prerogatives.
See nõuab meie poolt kindlasti seda, et suunaksime oma tähelepanu osaliselt õigusloome valdkonnast ka kontrolli rakendamisele.
This will certainly require from our side that we partly shift our attention from the legislative field to implementation control as well.
Ja komisjoni ja nõukoguga parema õigusloome alal peetava uue dialoogi raamistikus peame püüdma nõukogu uuesti veenda selles suhtes mõningaid kohustusi võtma.
And in the framework of a new dialogue with Commission and Council on Better Regulation, we will have to try once again to convince the Council to take some responsibility in this respect.
Ühenduse õiguse kohaldamise järelevalve 21. aruanne
The 21st report on monitoring the application of community law
Komisjoni 21. aruanne ühenduse õiguse kohaldamise järelevalve kohta annab ülevaate komisjoni tegevusest seoses ühenduse õiguse kohaldamise järelevalvega 2003. aastal.
The 21st report from the Commission on monitoring the application of Community law gives an account of the Commission's activities in connection with monitoring the application of Community law in 2003.
Ühenduse õiguse kohaldamise järelevalve koosneb peamiselt:
Monitoring the application of Community law mainly consists of:
1) kontrollist, kas liikmesriigid on võtnud vastu riiklikud rakendusmeetmed ja edastavad need komisjonile ettenähtud tähtaja jooksul;
1) verifying if Member States have adopted implementing national measures and communicate them to the Commission within the prescribed time limit;
2) riiklike ülevõtmismeetmete ühenduse õigusaktidele vastavuse kontrollist;
2) verifying the conformity of national transposition measures with Community legislation;
3) tagamisest, et era- ja avalik-õiguslikud üksused, organid ja ametiasutused järgivad tegelikkuses sätteid ( jõustamine ).
3) ensuring the actual respect of the provisions by private and public entities, bodies and authorities ( enforcement ).
1) Riiklike rakendusmeetmete vastuvõtmine ja edastamine
1) Adoption and communication of national implementing measures
Riiklike rakendusmeetmete vastuvõtmata- ja edastamatajätmise menetluste arv on 2001. ja 2002. aasta näitajatega võrreldes peaaegu kahekordistunud.
The number of proceedings for failure to adopt and communicate national implementing measures has almost doubled compared to the figures of 2001 and 2002.
2003. aasta statistika näitab eelnenud aastaga võrreldes 92,1% suurenemist, 607-lt juhult 1166-ni.
The statistics for 2003 show an increase of 92.1% from the previous year, from 607 cases to 1,166.
Veelgi enam, teatamatajätmine näib olevat liikmesriikide seas järjepidev tava: samal ajal kui liikmesriikide käitumises on kohustuste täitmatajätmise puhul teistes valdkondades suured erinevused, jäetakse ülevõtmismeetmetest (ja direktiivile 98/34/EÜ vastavatest tehniliste eeskirjade projektidest) teatamata peaaegu võrdselt.
The failure to notify seems, moreover, a consistent practice among Member States: whereas other areas of failure to fulfil obligations show enormous differences in the behaviour of Member States, the failure to notify transposition measures (and draft technical regulations under Directive 98/34/EC) is shared almost equally.
On häbiväärne, et suur osa komisjoni ajast ja jõupingutustest peab ikka veel kuluma sellele, et nõuda liikmesriikidelt lihtsalt riiklike meetmete vastuvõtmist ja edastamist .
It is embarrassing that a lot of Commission's time and effort still has to go into the business of soliciting Member States to simply adopt and communicate national measures .
Väga tihti ei piisa asja lahendamiseks tavalisest ametlikust kirjalikust teatest: Euroopa Kohus peab sekkuma, et teha otsus peaaegu 10% puhul kõigist kohtuasjadest, mida teatamatajätmise tõttu alustatakse.
Very often, a basic letter of formal notice is not sufficient to settle the matter: the Court of Justice has to intervene to render judgment in almost 10% of all cases of non-notification that are opened.
On selge, et selle olukorra eest vastutavad suures osas liikmesriigid.
It is clear that Member States carry a large part of the responsibility for this situation.
Seda ei tohiks pidada tähtsusetuks küsimuseks või pisiasjaks, eelkõige seetõttu, et pärast laienemist olukord kindlasti ei parane, kui seda ei seata poliitiliselt esikohale.
This should not be considered a minor question or detail, above all because after enlargement, the situation is certainly not going to improve if no political priority is given to this.
Samuti on aga selge, et teatamatajätmise märgatav suurenemine seab kahtluse alla kogu süsteemi ja olemasolevate kontrollmehhanismide tõhususe.
It is also clear, however, that the spectacular increase in notification failure questions the whole system and the efficiency of the controls in place.
Kui me ei suuda isegi motiveerida liikmesriike saatma oma ülevõtmismeetmete kohta teateid, siis kui palju usku me võime Euroopa kodanikelt eeldada selles suhtes, et komisjon ning samuti nõukogu ja Euroopa Parlament suudavad oma ühenduse õigusega seotud materiaalõigusi tulemuslikult teostada?
If we cannot even get Member States to send notifications of their transposition measures, how much faith can we expect Europe’s citizens to have in the Commission’s, and also the Council's and EP's, effectiveness in upholding their substantive Community law rights?
2) Ülevõtmisperiood ja vastavuskontroll
2) Transposition period and conformity checking