natgillin/translations-raw huggingface dataset:
O. kolme institutsiooni ühissuunistel põhinev kokkulepe õigusloomega seotud ettepanekute tagasivõtmise ja vajalikul määral muutmise kohta komisjoni poolt annaks panuse õigusloomega seotud menetluste sujuvasse toimimisse,
O. an understanding, based on common guidelines between the three institutions, regarding the withdrawal and, to the extent necessary, the modification of legislative proposals by the Commission would positively contribute to the smooth running of legislative procedures,
4. palub komisjonil kohe pärast tema nimetamist koostada ja esitada parlamendile ja nõukogule nimekiri nendest oma eelkäija õigusloomega seotud ettepanekutest, mis ta kavatseb säilitada;
Asks the Commission, immediately after it has been appointed, to draw up and submit to Parliament and the Council a list stating which of its predecessor’s legislative proposals it intends to retain;
– lähtub tema õigusloomega seotud algatuse õigusest ning kujutab endast loogilist täiendust tema võimele ettepanekuid muuta;
– flows from its right of legislative initiative and constitutes a logical complement to its ability to modify a proposal,
– võib aidata suurendada komisjoni rolli õigusloomega seotud menetluses ja
– may contribute to enhancing the role of the Commission in the legislative procedure, and
– võib aidata tagada, et ühenduse õigusakti vastuvõtmisele viivate menetluste ja institutsioonidevahelise dialoogi eesmärk on edendada "ühenduse huve",
– can be considered as a positive element in ensuring that the procedures leading to the adoption of a Community act and the interinstitutional dialogue are aimed at promoting the ‘Community interest’;
12. esitab järgmised suunised õigusloomega seotud ettepanekute tagasivõtmise ja muutmise kohta komisjoni poolt:
Puts forward the following guidelines on the withdrawal and the modification of legislative proposals by the Commission:
a) niikaua kui nõukogu ei ole otsustanud, võib komisjon põhimõtteliselt õigusloomega seotud ettepaneku tagasi võtta või seda muuta ükskõik millal õigusakti vastuvõtmisele viiva menetluse jooksul.
(a) the Commission may, in principle, withdraw or modify a legislative proposal at any time during the procedures leading to its adoption as long as the Council has not acted.
See tähendab, et kaasotsustamis- ja koostöömenetluse puhul ei tohi komisjon õigusakti enam tagasi võtta ega muuta pärast seda, kui nõukogu on vastu võtnud ühise seisukoha, välja arvatud juhul, kui nõukogu on ühist seisukohta käsitlevas otsuses ületanud oma volitusi komisjoni ettepanekut muuta, nii et otsus on tegelikult nõukogu enda õigusloomega seotud algatus, mida asutamislepingus ette ei nähta;
This means that in codecision and cooperation procedures the Commission may no longer do so after the adoption of the common position by the Council unless, in its decision on the common position, the Council has exceeded its powers to amend the Commission proposal, so that the decision in reality constitutes a legislative initiative by the Council itself, for which the Treaty does not provide,
b) kui parlament on õigusloomega seotud ettepaneku tagasi lükanud või selle kohta olulisi muudatusettepanekuid esitanud või kui parlament on mõnel muul viisil palunud komisjonil õigusloomega seotud ettepaneku tagasi võtta või seda oluliselt muuta, võtab komisjon seda seisukohta igati arvesse.
(b) where Parliament has rejected a legislative proposal or has suggested substantial amendments to it, or where Parliament has in some other way asked the Commission to withdraw or substantially modify a legislative proposal, the Commission shall take this position into proper consideration.
Kui komisjon otsustab mõjuvatel põhjustel parlamendi seisukohta mitte järgida, selgitab ta parlamendile tehtavas avalduses selle otsuse põhjuseid;
If, for important reasons, the Commission decides not to follow the position expressed by Parliament, it shall explain the reasons for that decision in a statement to Parliament,
c) kui komisjon kavatseb õigusloomega seotud ettepaneku omal algatusel tagasi võtta või seda muuta, annab ta parlamendile oma kavatsusest eelnevalt teada.
(c) where the Commission intends to withdraw or modify a legislative proposal on its own initiative, it shall give Parliament prior notification of its intention.
Kavatsusest teatatakse aegsasti, et parlament jõuaks küsimuses oma seisukoha avaldada, ning teadaanne sisaldab selget põhjendust, miks komisjon arvab, et konkreetne ettepanek tuleks tagasi võtta või miks seda tuleks muuta.
This notification shall be given in good time, allowing Parliament the opportunity to give its view on the matter, and shall include a clear explanation of the reasons for which the Commission believes that a specific proposal should be withdrawn or modified.
Komisjon võtab parlamendi seisukohta igati arvesse.
The Commission shall take the view of Parliament into proper consideration.
Kui komisjon otsustab mõjuvatel põhjustel parlamendi soovi vastaselt oma ettepaneku tagasi võtta või seda muuta, selgitab ta parlamendile tehtavas avalduses selle otsuse põhjuseid;
If, for important reasons, the Commission decides to withdraw or modify its proposal, against the wishes of Parliament, it shall explain the reasons for that decision in a statement to Parliament;
Komisjon vaatas läbi kõik enda esitatud praegu õigusloomemenetluses olevad ettepanekud.
The Commission has screened all of its proposals currently being dealt with by a legislative procedure.
Nimetatud teatis ajendas põhiseaduskomisjoni tegelema kõnealuse küsimuse institutsiooniliste aspektidega.
The communication has prompted the Committee on Constitutional Affairs to look into the institutional aspects of this matter.
Üks Euroopa Ühenduse õigusloome (nagu see on kehtestatud EÜ asutamislepinguga) tüüpilisi tunnuseid on komisjoni peaaegu kõikehõlmav, erandlik algatusõigus, mis võrdub peaaegu algatusmonopoliga.
One of the hallmarks of Community law-making, in the form established by the EC Treaty, is the virtually all-embracing exclusive right of initiative accorded to the Commission, tantamount almost to a monopoly.
Kui vähesed erandid välja arvata, võetakse kõik õigusaktid EÜs vastu "komisjoni ettepaneku põhjal".
Barring rare exceptions, all legislative acts in the EC are adopted ‘on a proposal from the Commission’.
Kuid komisjon ei ole õiguslooja.
But the Commission is not the Legislator.
Komisjoni poolt esitatud õigusaktid võtab selle asemel vastu nõukogu või Euroopa Parlament ja nõukogu ühiselt.
Instead, the laws proposed by the Commission are adopted either by the Council alone or by Parliament and the Council acting jointly.
Nii kehtestab EÜ asutamisleping kolme organi vahelise institutsionaalse tasakaalu õigusloome valdkonnas.
The EC Treaty thus brings the three institutions into an institutional balance where legislation is concerned.
Selle tasakaalu säilitamiseks on eelkõige vajalik, et organid austavad teiste organite volitusi ega ületa omaenda volitusi.
To preserve that balance, each institution must, first of all, allow for the powers of the others and refrain from overstepping its own powers.
Institutsionaalse tasakaalu põhimõte nõuab lisaks aga ka aktiivset lojaalset koostööd organite vahel, mis läheb kirjapandud menetlusreeglitest kaugemale.
The principle of institutional balance, however, also requires the institutions to work in active and honest cooperation extending beyond the written procedural rules.
See koostöö on demokraatliku ja õigusriikliku liidu toimimisvõime seisukohalt vältimatu.
That is a sine qua non if the Union is to operate democratically under the rule of law.
Nõnda toob institutsionaalse tasakaalu põhimõte kaasa konkreetsed õiguslikud kohustused, mida organid peavad neile asutamislepinguga antud volituste teostamisel järgima.
The institutional balance principle accordingly entails specific legal obligations that the institutions have to observe when exercising the powers conferred on them by the Treaty.
Seega ei tulene ka õigusloome valdkonnas organite volituste sisu ja ulatus mitte ainult asutamislepingute kirjapandud tekstist.
Consequently, in law-making as in other areas, the substance and extent of the institutions’ powers do not derive solely from the written text of the Treaties.
Komisjoni muutmis- ja tagasivõtmisõiguse alus
Basis of the Commission’s power to modify and withdraw its proposals
Vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 250 lõikele 2 võib komisjon muuta ettepanekut veel ka õigusloomemenetluse jooksul.
Under Article 250(2) TEC the Commission may alter a proposal even after the legislative procedure has got under way.
Muudatused võivad seisneda selles, et õigusloomega seotud ettepaneku teatavad sätted asendatakse teiste sätetega või täiendatakse olemasolevat ettepanekut lisasätetega või jäetakse teatavad sätted ettepanekust välja.
It can alter a proposal by replacing, adding to, or removing given provisions.
Õigusloomega seotud ettepaneku osaline tagasivõtmine on seega muudatus, mis on EÜ asutamislepingu artikli 250 lõikes 2 selgesõnaliselt ette nähtud.
The partial withdrawal of a legislative proposal is thus a modification expressly provided for in Article 250(2) TEC.
Komisjoni õigust võtta õigusloomega seotud ettepanek täielikult tagasi ei ole EÜ asutamislepingus seevastu selgesõnaliselt mainitud.
On the other hand, the Commission’s power to withdraw an entire legislative proposal is not mentioned in the EC Treaty in so many words.
Kuid see on loogiline täiendus EÜ asutamislepingu artikli 250 lõike 2 kohasele muutmisõigusele, sest alles muutmisõigus ja tagasivõtmisõigus koos moodustavad komisjoni algatusõiguse teise külje.
It does, however, constitute the logical extension to the power to modify proposals under Article 250(2) TEC because both powers together, the power to alter proposals and the power to withdraw them, are needed in order to provide the counterpart to the Commission’s right of initiative.
Komisjoni muutmis- ja tagasivõtmisõiguse ajaline piir
Time limit applying to the Commission’s power to modify and withdraw its proposals
Vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 250 lõikele 2 võib komisjon oma esitatud ettepanekut muuta, niikaua kui nõukogu ei ole otsustanud.
Article 250(2) TEC stipulates that after the Commission has submitted a legislative proposal, it may alter it at any time as long as the Council has not acted.
Peale selle kehtib kõnealune säte kõikide asutamislepingus ette nähtud õigusloomemenetluste kohta.
In addition, this provision applies to all of the legislative procedures set out in the Treaty.
Siiski valitsevad eriti seoses koostöö- ja kaasotsustamismenetlusega eriarvamused selle kohta, millist ajahetke EÜ asutamislepingu artikli 250 lõikes 2 kirjeldatakse.
Interpretations diverge, however, especially where the cooperation and codecision procedures are concerned, as to the stage described in Article 250(2) TEC.
Euroopa Kohtul ei ole seni olnud võimalust kõnealuses küsimuses seisukohta võtta.
The Court of Justice has had no occasion to date to rule on this point.
Euroopa Parlamendi õigusteenistus jõudis põhiseaduskomisjoni taotlusel esitatud arvamuses järgmisele järeldusele:
In its opinion delivered at the request of the Committee on Constitutional Affairs, Parliament’s Legal Service reached the following conclusion:
See käsitus ei ole pealegi vastuolus EÜ asutamislepingu artikli 251 lõikega 2, mille sätted näevad nimelt üksnes ette, et komisjon teavitab parlamenti enne teist lugemist oma seisukohast nõukogu ühise seisukoha suhtes ja esitab parlamendi võimalike teise lugemise muudatusettepanekute kohta arvamuse.
This interpretation does not, moreover, clash with Article 251(2) TEC, which requires the Commission merely to inform Parliament before second reading of its attitude to the Council common position and to such amendments as Parliament might table at second reading.
Need sätted teevad sellega selgeks, et EÜ asutamisleping ei näe komisjoni antud ajahetkel enam õigusloomeobjekti "omanikuna", ja kinnitavad nõnda käsitust, et komisjon ei saa sellel ajahetkel õigusloomega seotud ettepanekut põhimõtteliselt enam tagasi võtta ega muuta.
These provisions thus clearly demonstrate that, for the purposes of the EC Treaty, the Commission is at this stage of the procedure no longer considered the ‘owner’ of the area to be legislated for; accordingly, they confirm the view that once the procedure has progressed to this stage, the Commission has no power whatsoever to withdraw or alter the proposed legislation.
On enesestmõistetav, et öeldu kehtib samavõrra koostöömenetluse kohta.
Obviously, the foregoing applies equally to the cooperation procedure.
EÜ asutamislepingu artikli 250 lõikes 2 nimetatud nõukogu otsus, mis tähistab muutmis- ja tagasivõtmisõiguse ajalist piiri, on seega koostöömenetluses ühine seisukoht vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 252 punktile a.
In that procedure, therefore, when the Council acts as provided for in Article 250(2) TEC, in so doing establishing the cut-off point for the power to modify or withdraw the initial proposal, it adopts a common position as referred to in Article 252(a) TEC.
Enesestmõistetavalt avaldab ühist seisukohta käsitlev nõukogu otsus komisjoni muutmis- ja tagasivõtmisõigusele piiravat mõju ainult siis, kui otsus ise õiguspäraselt vastu võetakse.
A Council common position naturally cannot serve to limit the Commission’s power to modify or withdraw its initial proposal unless it has itself been adopted in accordance with the rules.
Õigusvastane nõukogu otsus oleks selles suhtes kehtetu.
An unlawful common position would produce no effect.
Nii oleks see eelkõige siis, kui nõukogu ületaks ühist seisukohta käsitleva otsusega oma volitusi komisjoni ettepaneku muutmiseks, näiteks vahetaks esitatud reguleerimisobjekti täielikult välja.
This would be the case especially if the Council, in acting to adopt a common position, were to overstep its power to amend the Commission proposal, for instance by replacing the proposed area to be regulated with something completely new.
Nimelt kujutaks taoline otsus endast tegelikult nõukogu enda õigusloomealgatust, mis oleks lepingulise aluse puudumise tõttu kehtetu.
An act of that kind would in reality constitute an independent legislative initiative by the Council, which would have no effect, because it would have no basis in the Treaty.
Seega ei saa sellel otsusel olla ka komisjoni muutmis- ja tagasivõtmisõigust piiravat mõju, isegi kui see võetaks formaalselt "ühise seisukohana" vastu.
It follows that it could not serve either to limit the Commission’s power to modify or withdraw its proposal, even if it had been formally adopted as a ‘common position’.
Komisjoni muutmis- ja tagasivõtmisõiguse teostamine
Exercise of the Commission’s power to modify and withdraw its proposals.
Komisjoni muutmis- ja tagasivõtmisõiguse teostamise kohta puuduvad EÜ asutamislepingus üldse selgesõnalised sätted.
There is nothing in the EC Treaty that expressly dictates how the Commission should exercise its power to modify and withdraw its proposals.
Sellest hoolimata ei ole siinkohal tegemist õigusvaakumiga.
This does not mean, however, that there is a legal vacuum.
Nii tuleneb eelkõige institutsionaalse tasakaalu ja institutsioonidevahelise lojaalse koostöö põhimõttest komisjoni üldine kohustus arvestada Euroopa Parlamendi rolli õigusloomeprotsessis ning mitte minna sellest muutmis- ja tagasivõtmisõiguse teostamise viisi kaudu mööda.
In particular, the principles of institutional balance and honest cooperation among the institutions impose a general obligation on the Commission to take account of Parliament’s role in the legislative process and refrain from using its powers in such a way as to circumvent it.
Selle üldise kohustuse olemasolu osas on komisjon ja Euroopa Parlament ühel meelel ning 26. mai 2005. aasta Euroopa Parlamendi ja komisjoni vaheliste suhete raamkokkuleppe (raamkokkuleppe) punktides 31–33 on seda osaliselt ka juba üksmeelselt konkretiseeritud.
There is no dispute between the Commission and Parliament about the fact that such an obligation exists; to some extent, points 31 to 33 of the framework agreement of 26 May 2005 on relations between Parliament and the Commission (Framework Agreement) have already translated it into a mutual understanding.
On enesestmõistetav, et oleks mõistlik, kui asjaosalised organid läheksid selle üldise kohustuse ainult osalisest konkretiseerimisest kaugemale ja jõuaksid üksmeelele ka ulatusliku konkretiseerimise osas.
It would obviously be highly desirable if the institutions concerned, instead of just giving partial effect to this general obligation, could reach a common understanding to translate it comprehensively into practice.
Igal juhul aga peaks Euroopa Parlament esitama oma käsituse sellest küsimusest suuniste vormis.
Parliament should, in any event, put forward guidelines setting out its point of view.
Selleks tuleb eristada kaht erinevat juhtumite rühma:
To that end, a distinction needs to be made between two types of situations:
- õigusloomega seotud ettepaneku muutmine või tagasivõtmine komisjoni poolt Euroopa Parlamendi algatusel ning
- cases where the Commission modifies or withdraws proposed legislation at the instigation of Parliament, and
- õigusloomega seotud ettepaneku muutmine või tagasivõtmine komisjoni poolt omal algatusel.
- cases where the Commission modifies or withdraws proposed legislation on its own initiative.
a) Muutmine või tagasivõtmine Euroopa Parlamendi algatusel
(a) Modification and withdrawal at the instigation of Parliament
Raamkokkuleppe punktides 31 ja 33 jõudsid komisjon ja Euroopa Parlament kokkuleppele järgmiselt:
In points 31 and 33 of the Framework Agreement the Commission and Parliament have laid down the following arrangement:
"Komisjon kohustub hoolega läbi vaatama Euroopa Parlamendis vastu võetud õigusloomega seotud ettepanekute muudatused, et võtta need kõigis muudetud ettepanekutes arvesse."
‘The Commission undertakes to carefully examine amendments to its legislative proposals adopted by Parliament, with a view to taking them into account in any amended proposal.’
"Õigusloomega seotud menetluste puhul, mis ei hõlma kaasotsustamist, teeb komisjon järgmist:... kohustub asjakohastel puhkudel Euroopa Parlamendis tagasi lükatud õigusloomega seotud ettepaneku tagasi võtma.
‘For legislative procedures not entailing codecision, the Commission ... undertakes, if appropriate, to withdraw a legislative proposal that Parliament has rejected.
Kui mõjuvatel põhjustel ja pärast kolleegiumis arutamist otsustab komisjon oma ettepaneku juurde jääda, selgitab ta Euroopa Parlamendi ees tehtavas avalduses selle otsuse põhjuseid."
If, for important reasons and after consideration by the College, the Commission decides to maintain its proposal, it shall explain the reasons for that decision in a statement before Parliament.’
Oma kohaldamisalas arvestavad need mõlemad sätted täielikult EÜ asutamislepingus loodud institutsionaalset tasakaalu.
Within their respective areas of application these two provisions are entirely in keeping with the institutional balance established by the EC Treaty.
Siiski ei hõlma need kõiki reguleerimist vajavaid asjaolusid.
They do not, however, cover every case that needs to be regulated.
Nii piirduvad ühest küljest praegused eeskirjad, mille kohaselt komisjon on põhimõtteliselt kohustatud oma ettepaneku pärast parlamendis tagasilükkamist tagasi võtma, selgesõnaliselt selliste õigusloomemenetlustega, mis ei hõlma kaasotsustamist.
In the first place, as regards the current rule that the Commission is obliged as a matter of principle to withdraw a proposal rejected by Parliament, its scope is explicitly restricted to those legislative procedures not entailing codecision.
Teisest küljest reguleerib kokkulepe komisjoni põhjendamiskohustust parlamendi ees ainult juhul, kui komisjon soovib hoolimata parlamendis tagasilükkamisest oma ettepaneku juurde jääda.
Secondly, the agreement requires the Commission to explain its position to Parliament only when, despite Parliament’s rejection, it wishes to keep its proposal on the table.
Juhtumi jaoks, kui komisjon ei kavatse parlamendi olulisi muudatusettepanekuid arvesse võtta, puuduvad taolised eeskirjad.
No such arrangement applies when the Commission intends to disregard substantial amendments by Parliament.
Ometi ei ole näha põhjust, miks peaks neid raamkokkuleppes hõlmamata, kuid võrreldavaid asjaolusid käsitlema teisiti kui raamkokkuleppes selgesõnaliselt reguleeritud asjaolusid.
There is, however, no apparent reason why cases not covered by the Framework Agreement, but of a comparable type, should be treated differently from cases expressly regulated by the agreement.
b) Muutmine ja tagasivõtmine komisjoni algatusel
(b) Modification and withdrawal on the initiative of the Commission
Euroopa Parlamendi ja komisjoni vaheliste suhete raamkokkuleppe punktis 32 jõudsid organid kokkuleppele järgmiselt:
In point 32 of the Framework Agreement on relations between Parliament and the Commission the two institutions have laid down the following arrangement:
"Komisjon teatab Euroopa Parlamendile ja nõukogule oma ettepanekute tagasivõtmisest ette."
‘The Commission shall give Parliament and the Council prior notification before withdrawing its proposals.’
Kokku lepitud parlamendi eelnev teavitamine komisjoni poolt on kahtlemata põhjapanev ja vajalik eeltingimus, et rääkida lojaalse koostöö vaimust kantud tagasivõtmismenetlusest.
The Commission’s undertaking to give Parliament prior notification is undoubtedly a necessary precondition: any failure to satisfy it would rule out the possibility of a withdrawal procedure according to the spirit of honest cooperation.
Kuid see ei ole mingil juhul piisav eeltingimus.
But it is definitely not sufficient.
Sellele vastavalt läks ka komisjon oma 27. septembri 2005. aasta teatises juba kaugemale, teavitades mitte alles juba otsustatud tagasivõtmisest, vaid juba asjaomasest kavatsusest.
Earlier on the Commission accordingly took another step in the same direction with its communication of 27 September 2005, in which, rather than wiating to report on decisions already reached, it spelled out its intentions regarding the withdrawal of proposals.
Kuid ka see üksi ei täida veel kõiki lojaalse koostöö nõudeid.
Yet even this is not enough on its own to completely fulfil the requirements of honest cooperation.
Komisjoni ja parlamendi lojaalsest koostööst saab selles suhtes rääkida ainult siis, kui komisjon teavitab parlamenti nii õigeaegselt ja ulatuslikult, et parlament saab ettepaneku kavandatud tagasivõtmise suhtes ka seisukoha võtta.
The only situation that could rightly be termed honest cooperation between the Commission and Parliament would be one in which the Commission informed Parliament in sufficient time and detail to enable it to deliver an opinion on the intended withdrawal of a proposal.
Loomulikult ei saa parlamendi seisukoha sisu pidada praeguste lepingute põhjal komisjonile siduvaks.
The substance of Parliament’s opinion could naturally not be regarded as binding on the Commission under the Treaty as it presently stands.
Kuid arvamus muutuks pelgalt formaalsuseks, kui sellega ei kaasneks vähemalt komisjoni kohustust vaadata parlamendi käsitus hoolikalt läbi ja võtta seda lõpliku otsuse tegemisel nõuetekohaselt arvesse.
On the other hand, the opinion would be reduced to a mere formality if the Commission did not offer a quid pro quo by at the very least promising to consider Parliament’s views carefully and take them duly into account in its final decision.
Ja enesestmõistetavalt peab komisjon vajaduse korral parlamendile ka teatama, miks ta parlamendi seisukohta arvesse ei võtnud.
Needless to say, the Commission would also have to tell Parliament why it had disregarded its opinion if that case arose.
Eespool juba mainitud põhjustel ei saa nende põhimõtete kohaldamisala piirata ainult õigusloomega seotud ettepaneku (täielikule) tagasivõtmisele komisjoni poolt.
For the reasons described above the applicability of these principles should not be confined to cases in which the Commission withdraws a legislative proposal (as a whole).