natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(b) kõigi mere elusressursside populatsioon on taastatud kuni tasemeni ja säilitatakse tasemel, mis on võimeline tagama pikaajalise liikide rohkuse ja nende täieliku paljunemissuutlikkuse säilimise, osutades populatsiooni vanusele ja suurusele, mis viitab tervislikule eluskarjale;
(b) populations of all living marine resources have been restored to and are maintained at levels capable of ensuring the long-term abundance of the species and the retention of their full reproductive capacity, exhibiting a population age and size distribution that is indicative of a healthy stock;
(c) liikide levikut ja rohkust, keda otseselt ei kasutata, ei tohi (olulisel määral) inimtegevusest mõjutada;
(c) the distribution and the abundance of species which are not directly exploited must not be (substantially) affected by human activity;
(d) kalapüügi negatiivne mõju merekeskkonnale, sealhulgas mõju merepõhjale, ning mittesihtliikide ja noorkalade kaaspüük on vähenenud;
(d) the adverse impacts of fishing practices on the marine environment have been reduced, including impacts on the seabed and the bycatch of non-target species and juvenile fish;
(e) toiduahela alumisel astmel asuvate väikeste kalade (“söödakala”) populatsioonide tase on püsiv, eriti kui võtta arvesse nende tähtsust neist sõltuvate röövkalade, sealhulgas kaubandusliku väärtusega kalade jaoks, ning ökosüsteemide ja nende ressursibaasi püsiva säilitamise jaoks;
(e) population levels of species of small ‘forage’ fish, low in the food chain, are sustainable, especially in recognition of their importance to dependent predators, including commercially valuable fish, and to the sustainability of ecosystems and their resource base;
(f) inimtegevusest tulenevate ökotoksiliste ainete (sealhulgas hormonaalset funktsioneerimist häirivad sünteetilised ühendid ja kemikaalid) kontsentratsioonid on nullilähedased ning tagatakse, et nad ei kahjusta otseselt ega kaudselt keskkonda või inimese tervist;
(f) concentrations of ecotoxic substances of anthropic origin (including synthetic substances and chemicals which disrupt hormonal functioning) are near zero and ensuring that they cannot directly or indirectly harm the environment or human health;
(g) loomulikult ilmnevate ökotoksiliste ainete kontsentratsioonid on lähedal ökosüsteemi loomulikule tasemele;
(g) concentrations of naturally occurring ecotoxic substances are near to the ecosystem's natural levels;
(h) orgaaniliste reostusainete ja väetiste mõju jõgedest pärinevatest või maapealsetest allikatest, akvakultuurist või kanalisatsioonitorustikest pärinevatest heitvetest ja muud väljavoolud on allpool taset, mis võiks mõjutada keskkonda, inimese tervist või mere ja rannikualade seaduslikke kasutusviise;
(h) the impact of organic pollutants and fertilisers from riverine or land-based sources, from aquaculture or from effluents from sewers and other outflows is below the levels which could affect the environment, human health or the legitimate use of the sea and the coasts;
(i) eutrofeerumine, mis on põhjustatud näiteks selliste ainete vettevoolamisest, nagu fosfor ja lämmastik, on minimeeritud tasemeni, kus see ei tekita kahjulikku mõju, nagu loodusliku mitmekesisuse kahanemine, ökosüsteemi seisundi halvenemine, kahjulike vetikate õitsemine ja hapnikunappus põhjavetes;
((i) eutrophication, caused by, for example, nutrient emissions such as phosphorus and nitrogen, has been minimised to a level where it no longer causes adverse effects, such as losses in biodiversity, ecosystem degradation, harmful algae blooms and oxygen deficiency in the bottom waters;
(j) merepõhja, selle aluspinna või seal elavate paiksete liikide uurimise või kasutamise mõju mere ja ranniku ökosüsteemidele, sealhulgas elupaikadele ja liikidele, on vähenenud ega avalda merepõhja ökosüsteemide ja nendega seotud ökosüsteemide struktuurilisele ja ökoloogilisele terviklikkusele negatiivset mõju;
(j) impacts on marine and coastal ecosystems, including habitats and species, resulting from the exploration or exploitation of the seabed, subsoil or sedentary species have been minimised and do not adversely affect the structural and ecological integrity of benthic and associated ecosystems;
(k) jäätmete kogust mere- ja rannikukeskkonnas on vähendatud sellisele tasemele, et need ei kujuta endast mereliikidele ega -elupaikadele, inimeste tervisele ega rannakogukondade turvalisusele ja majandusele ohtu;
(k) the quantity of litter in marine and coastal environments has been reduced to a level which ensures that it does not pose a threat to marine species and habitats, human health and the safety and economy of coastal communities;
(l) nafta alaline keskkonda heitmine platvormidelt ja torujuhtmetest ning kahjuliku puurimismuda kasutamine on lõpetatud ja nende ainete juhuslikku keskkonda sattumist on vähendatud miinimumini;
(l) the regulated release of oil from platforms and pipelines and the use of harmful drilling muds have been stopped and accidental releases of these substances have been minimised;
(m) ohtlikud ekspluatatsiooni käigus toimuvad ja meretranspordist tulenevad heited on kõrvaldatud ja õnnetuste, mille tagajärjeks võivad olla ohtlikud heited, risk on viidud miinimumini;
(m) harmful operational releases and releases from shipping have been eliminated and the risk of accidents which may result in harmful releases has been reduced to a minimum;
(n) võõrliikide tahtlik sissetoomine mere- ja rannikukeskkonda on keelatud, nende juhuslikku keskkonda laskmist on vähendatud miinimumini ning ballastvee kui võimaliku võõrliikide keskkonda sattumise allika kogust on vähendatud.
(n) the intentional release of non-native species into the marine and coastal environment is prohibited, accidental releases have been minimised, and ballast water has been eliminated as a possible source of introduction.
Uute liikide (sealhulgas võõr- ja geneetiliselt muundatud liikide) kasutamine vesiviljeluses on ilma eelneva keskkonnamõju hindamiseta keelatud;
Use of new or novel (including non-native and genetically modified) species in aquaculture is prohibited without prior impact assessment;
(o) inimese valmistatud konstruktsioonide mõju mere- ja rannikuliikidele ja -elupaikadele on viidud miinimumini ning need ei avalda negatiivset mõju merepõhja ökosüsteemide ja nendega seotud ökosüsteemide struktuurilisele ja ökoloogilisele terviklikkusele ega mere- ja rannikuliikide ning -elupaikade võimele kohandada oma leviala kooskõlas kliimamuutusega;
(o) impacts on marine and coastal habitats and species resulting from man-made constructions have been minimised and do not adversely affect the structural and ecological integrity of benthic and associated ecosystems, nor the ability of coastal and marine habitats and species to adapt their range and distribution in the face of climate change;
(p) mürareostus, mis pärineb (näiteks) laevadelt ja veealustelt akustilistelt seadmetelt, on viidud miinimumini, et ennetada mis tahes kahjulikku mõju mereelustikule, inimese tervisele või mere ja rannikualade seaduslikele kasutusviisidele;
(p) noise pollution from (for example) shipping and underwater acoustic equipment has been reduced to a minimum with a view to preventing any detrimental effect on marine life, human health or the legitimate use of the sea and the coasts;
(q) igasugune süsinikdioksiidi merepõhja või selle aluspinnasesse laskmine on keelatud, kui selleks ei ole väljastatud rahvusvahelisest õigusest tulenevat luba, kui ei ole läbi viidud eelnevat keskkonnamõju hindamist kooskõlas direktiiviga 85/337/EMÜ ja asjassepuutuvate rahvusvaheliste konventsioonidega, ning kui ei teostata korrapärast seiret ja kontrolli.
(q) any storage of carbon dioxide into the seabed and subsoil is prohibited unless authorisation is granted subject to international law, a prior environmental impact assessment is performed in accordance with Directive 85/337/EEC and relevant international conventions, and regular monitoring and controls are put in place;
(r) tahkete ainete, vedelike või gaaside süstemaatilise/tahtliku merepõhja/aluspinnasesse juhtimisega tegeletakse mõjude hindamisel ja autoriseeritakse enne mis tahes väljalaset;
(r) the systematic/intentional release of solid materials, liquids or gases into the seabed/subsoil are addressed in an impact assessment and authorised in advance of any release;
(s) igas piirkonnas on võimaliku kahjuliku inimtegevuse eest kaitstud merealade ja nendele aladele kuuluvate ökosüsteemide mitmekesisuse osakaal küllaldane, et tõhusalt panustada piirkondlikku ja globaalsesse kaitstud merealade võrgustikku.
(s) in each region the proportion of marine areas protected from potentially harmful human activities, and also the diversity of the constituent ecosystems present in those areas, are sufficient to make an effective contribution to a regional and global network of protected marine areas.
Euroopa Ühendus vajab jõulist merekeskkonna kaitsmise poliitikat, et ennetada bioloogilise mitmekesisuse edasist vähenemist ja merekeskkonna olukorra halvenemist ning et mereökosüsteemi tasakaalu oleks võimalik taastada.
The European Community must equip itself with an effective marine protection policy to prevent further losses of biodiversity and the deterioration of the marine environment and to restore the balance of the marine ecosystem.
See poliitika tuleks kujundada terviklikuks Euroopa merekeskkonna kaitsmise ja taastamise kavaks, arvestades igasuguse keskkonnale praegu avaldatava survega ning määrates kindlaks selged meetmed ja tegevussihid.
The policy should be conceived as a comprehensive plan to protect and restore the European marine environment, taking account of all existing constraints and setting out clear operational measures and targets.
Kaks kolmandikku meie planeedist on kaetud mereveega.
Two-thirds of the planet is covered by sea water.
Merekeskkond pakub asupaika eluliselt tähtsatele ressurssidele ning tema ökosüsteem teeb asendamatut tööd, nagu näiteks kliima reguleerimine, toitainete taasringlus, jäätmete neelamine ning hapniku tootmine.
The marine environment is home to vital resources and its ecosystem provides essential services, for instance by regulating the climate, recycling nutrients, absorbing waste and producing oxygen.
Mereökosüsteemid moodustavad lisaks sellele 80% meie planeedi elustikust, mis tähendab, et merekeskkond on üks meie sotsiaalse ja majandusliku heaolu ning tervise aluseid.
Marine ecosystems also account for 80% of life on our planet, making the marine environment crucial to our social and economic prosperity as well as our health.
Euroopat ümbritseb neli merd ja kaks ookeani.
Europe is surrounded by four seas and two oceans.
Varieerudes Mustast merest (suletud) kuni Kirde-Atlandini (lahtine), hõlmavad nad eri tüüpi ökosüsteeme ning katavad palju biogeograafilisi piirkondi.
From the (closed) Black Sea to the (open) northeast Atlantic Ocean, the waters are home to diverse ecosystems and cover several biogeographical regions.
Euroopa ranniku pikkus on 100 000 km ning ühenduse mereterritoorium on suurem kui maismaaterritoorium.
The European coastline is 100 000 km long and the Community's marine territory is larger than its land territory.
Vähemalt 16% Euroopa kodanikest elab rannikul ning suur osa neist sõltub oma töös merest või siis kujutab meri endast nende jaoks lõõgastus- ja spordipaika, tarbekaupade lähtekohta või inspiratsiooniallikat.
At least 16% of European citizens live on the coast and for many of them the sea is their livelihood, while for others it is a place for relaxation and sport, and a source of food and of inspiration.
Mereökosüsteemi olukorra halvenemine on muutunud ilmseks igal pool maailmas ning Euroopa mered ei ole selle poolest erandiks.
The deterioration of the marine environment has become evident all over the world and European waters are no exception.
Ohud on sageli piiriülesed ning tulenevad põhiliselt kalade ülepüügist, destruktiivsest kalapüügist, jäätmete merre heitmisest ja rannikult pärinevatest saasteainetest, laevade tekitatud mürareostusest, meretranspordi infrastruktuurist, gaasi/nafta väljalaskmisest ja veealustest akustilistest seadmetest, kuid ka sissetungivatest liikidest, kliimamuutuse mõjust, kruusa kaevandamisest, nafta puurimisest ja rannikute linnastumisest.
The threats are often cross-border and essentially come from overfishing, destructive fishing techniques, the disposal at sea of waste and pollutants from the coast, noise pollution caused by vessels, maritime transport infrastructures, degassing and underwater acoustic activity, but also from invasive species, the impact of climate change, gravel extraction, drilling for oil and coastal urbanisation.
Suletud või osaliselt suletud merede puhul nagu Must meri, Läänemeri ja Vahemeri on reostuseoht eriti suur.
In the case of closed or partially closed seas, such as the Black Sea, the Baltic Sea and the Mediterranean, the risk of pollution is particularly high.
Kõige tõsisemateks maailma merekeskkonda ähvardavateks ohtudeks peetakse kala ülepüüki, destruktiivse kalapüügitehnika kasutamist ning globaalset kliimamuutust, samas kui Euroopas on kaubanduslikud kalavarud langenud kriitilisele tasemele.
Overfishing, the use of destructive fishing techniques and global warming are considered the most serious threats to the world's marine environment, while commercial fish stocks in Europe are falling to a critical level.
Kalamajandus sõltub mereökosüsteemide tervisest ja taastumisvõimest.
The fisheries industry depends on the health of marine ecosystems and their ability to regenerate.
Valitsevate röövkalade, nagu näiteks tuuni ja mõõkkala arvukuse vähenemine viimase 50 aastaga hinnanguliselt kahe kolmandiku võrra näitab selgelt, kui kiiresti tuleb alustada mere bioloogilise mitmekesisuse kaitsmist.
Over the last 50 years, the loss of an estimated two-thirds of the main predators, such as tuna and swordfish, is a clear sign of the urgent need to take action to protect marine biodiversity.
Eutrofeerumine (toitainetega reostumine), rannaalade ning paljude merest sõltuvate tegevuste areng, mis lisanduvad mereökosüsteemide niigi ebakindlale seisundile, on merekeskkonnas peituva ökoloogilise kapitali vähenemise otsesed põhjused.
Eutrophication (nutrient pollution), coastal development and the many activities that rely on the sea, in addition to the fragile state of marine ecosystems, are the direct causes of the disappearance of the ecological resources found in the marine environment.
Keskkondlik, ühiskondlik ja majanduslik tulu mereressursside ja ökosüsteemide funktsioonide säästvast kasutamisest on märkimisväärne.
The environmental, social and economic benefits of a sustainable use of maritime resources and ecosystem services are considerable.
Ning halvenenud olukorras on ökosüsteemi funktsioonide taastamise hind palju kõrgem kui ökosüsteemide kaitsmise oma.
Furthermore, the cost of restoring the capacity of damaged ecosystems is much higher than that of protecting them.
Siiski on üldteada, et Euroopa meresid ähvardava surve ja ohtude vähendamise olemasolevad meetmed on läbi kukkunud.
However, the failure of current measures to control and reduce the pressure and threats weighing on European waters is widely recognised.
Siiani läbi viidud poliitika valdkondlik iseloom on andnud tulemuseks eri riiklike, piirkondlike ja rahvusvaheliste strateegiate, õigusaktide, programmide ja tegevuskavade kattumise, mis pole lubanud alustada integreeritud haldusraamistikuga.
The sectoral nature of policies up to this point has led to the introduction of multiple layers of policies, legislation and national, regional and international programmes and action plans, making it impossible for a comprehensive action framework to emerge.
Liikmesriikide poolt individuaalselt võetud meetmetega saavutatud edusamme on häirinud sama merepiirkonnaga piirnevate riikide viivitamine.
Progress following national measures taken by individual Member States has been hampered by other countries bordering the same maritime area.
Ka rahvusvaheline koostöö, eriti Piirkondliku Merekonventsiooni ( Regional Seas Convention ) raames, on andnud kesiseid tulemusi, kuna selle nõrk siduv jõud ja kontrolli puudumine nende poolte üle, kes pole lepinguosalised, ohustab selle tõhusust ja kokkulepitud eesmärkide saavutamist.
Similarly, international cooperation, particularly under the Regional Seas Convention, has had limited success, as the Convention has little binding force and there is insufficient monitoring of non-contracting parties, undermining the effectiveness and scope of the agreed objectives.
Direktiivi tulemuslikkus hakkab määrama Euroopa merede tervist tulevikus ning tal on vajalikku potentsiaali, et tagada mereressursside ja -funktsioonide säästva kasutamise keskkondlik baas Euroopas ja väljaspool Euroopat.
Its effectiveness will determine the future health of Europe's seas and it has the potential to secure the environmental basis necessary for the sustainable use of marine resources and ecosystem services, in Europe and beyond.
Samuti tegi Euroopa Komisjon ettepaneku, et merestrateegia direktiiv moodustaks uue Euroopa merepoliitika keskkonnasamba; praegu on see arutusel ning selle kohta avaldatakse tuleval aastal roheline raamat.
The Commission has also proposed that the Marine Strategy Directive should form the environmental pillar of the new European maritime policy, which is currently being discussed and on which a Green Paper will be published next year.
Niiviisi saab üksainus rangem direktiiv pakkuda piisavat alust Euroopa säästva merepoliitika arenguks.
Only a tougher directive can provide an adequate foundation for the development of a sustainable European maritime policy.
Ettepaneku kokkuvõte
Summary of the proposal
Euroopa merekeskkonna temaatilise strateegia areng käivitati kuuenda keskkonnaalase tegevusprogrammiga, mille nõukogu ja Euroopa Parlament võtsid vastu ajavahemikuks 2002–2012, ning ta oli mõeldud selle programmi eesmärkide teostamise põhivahendiks.
The development of the Thematic Strategy for the marine environment was set in motion by the 6th Environment Action Programme (6th EAP) adopted by the Council and Parliament for the period 2002-2012, as a key means of achieving the programme's objectives.
Komisjoni ettepanek võtta vastu merestrateegia direktiiv (KOM(2005)505) võeti vastu 2005. aasta oktoobris ning see on Euroopa mereteemalise strateegia lahutamatu osa.
The Commission proposal for a Marine Strategy Directive ( COM(2005)0505 ) was adopted in October 2005 and forms an integral part of the European Marine Thematic Strategy.
Kolm aastat enne seda algas konsulteerimine ning ilmus komisjoni teatis «Merekeskkonna kaitsmise ja säilitamise strateegia suunas» (KOM(2002)539).
It was preceded by three years of consultations and a Commission communication entitled 'Towards a strategy to protect and conserve the marine environment' ( COM(2002)0539 ).
Direktiiv on mõeldud täitma tühikut territooriumide haldamisele keskendunud Euroopa keskkonnapoliitikas, pakkudes raamistikku 2021. aastaks hea keskkonnaseisundi saavutamise strateegiate arendamisele.
The directive is intended to fill a gap in European environmental policy, which is focused on spatial management, by putting forward a framework for the development of strategies seeking to achieve good environmental status by 2021.
Selleks rajab direktiiv haldusüksuste kogumi «Euroopa merepiirkondade» näol, mis nõuab liikmesriikidelt merestrateegiate arendamist, mis seisneb riikide merekeskkonna esialgses hindamises, keskkonnaalaste sihtide kehtestamises, toimuvate hindamiste kontrolliprogrammi loomises ning nende sihtide korrapärases ümberhindamises ning hea keskkonnaseisundi saavutamist võimaldava meetmeprogrammi kindlaksmääramises.
To this end, the directive establishes a set of management entities taking the form of 'European Marine Regions', making it necessary for the Member States to formulate marine strategies involving an initial assessment of the marine environment in the States, the setting of environmental targets, the establishment of a monitoring programme for ongoing assessment and regular updating of targets and the development of a programme of measures designed to achieve good environmental status.
Liikmesriigid peavad ka otsustama, milles seisneb nende jurisdiktsiooni alla kuuluva akvatooriumi hea keskkonnaseisund.
The Member States must also determine exactly what good environmental status consists in for the waters under their jurisdiction.
Samuti täpsustab direktiiv hulga erandeid, mille puhul hea keskkonnaseisundi saavutamine ei ole direktiivis võetud meetmete abil võimalik.
The directive also identifies a number of exceptions to cover cases where it will not be possible to achieve good environmental status by means of measures taken under the directive.
Kui meetme võtmine on võimalik, nõuab direktiiv liikmesriikidelt hea keskkonnaseisundi saavutamiseks aktiivset koostööd omavahel ja ka asjaomaste kolmandate riikidega.
Where action is possible, Member States are required actively to cooperate with one another and with relevant third countries, with a view to achieving good environmental status.
Raportööri märkuste kokkuvõte
Overview of rapporteur's approach
Raportööri eesmärk oli lühendada rakendamistähtaegu, tagada, et head keskkonnaseisundit määrataks rangelt ja nõudlikult, et tegevusstrateegiaid viidaks ellu tõesti merepiirkondade ja allpiirkondade kaupa, et liikmesriikide koostöö omavahel ja kolmandate riikidega oleks tulemusrikas ning seonduks olemasolevate rahvusvaheliste konventsioonide ja kokkulepetega.
The rapporteur has sought to cut implementation times, ensure that good environmental status is identified in an thorough, ambitious, manner, that the action strategies are actually implemented by the Marine Regions and Sub-regions and that cooperation between Member States and with third countries is effective and in keeping with existing international conventions and agreements.
Esitatud muudatusettepanekute üksikasjalik kommentaar
Detailed explanation of the amendments tabled
Direktiivi ettepaneku artiklis 1 luuakse raamistik merestrateegiate väljatöötamiseks, et “saavutada merekeskkonnas hea keskkonnaseisund”.
Article 1 of the proposal for a directive establishes a framework for the development of Marine Strategies 'designed to achieve good environmental status in the marine environment'.
See ei tähenda, et direktiiv kohustaks liikmesriike head keskkonnaseisundit looma.
This does not mean that the directive obliges Member States to achieve good environmental status.
Võttes arvesse merekeskkonna olukorra kiiret halvenemist, esitas raportöör muudatusettepanekuid, et seda eesmärki rõhutada, pidades silmas liikmesriikide kohustust luua hea keskkonnaseisund, nähes siiski ette teatavad erandid.
Given the rapid deterioration of the marine environment, the rapporteur has tabled amendments seeking to bolster this objective on the basis of the Member States' duty to achieve good environmental status, while making provision for a number of exceptions.
Neid erandeid on vaja juhul, kui mereakvatooriumi keskkonnaseisund ei kuulu üksnes asjaomaste liikmesriikide pädevusse või nende kontrolli alla.
Such exceptions are necessary in cases where the environmental status of marine waters does not come exclusively within the competence or under the control of the Member States concerned.
Nii on see näiteks juhtudel, kui liikmesriigid jagavad pädevust Euroopa Ühenduse või mõne rahvusvahelise organisatsiooniga või kui merekeskkonna olukorra halvenemine tuleneb osaliselt või täielikult liikmesriikide kontrolli alt väljuvast survest (vt nt kliimamuutus).
This is, for example, the case when Member States share competence with the Community or an international body, or when the deterioration of the marine environment is due to pressures either totally or partially beyond the control of Member States (e.g. climate change).
Raportöör rõhutab oma kavatsust töötada välja hea keskkonnaseisundi kontseptsioon, et oleks selgem, mis laadi meetmeid selle saavutamiseks vaja on.
The rapporteur stresses the need to define the concept of good environmental status, so as to be able clearly to determine the types of measures required in order to achieve it.