natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kaebuse esitanud politseiametnike hr Proske ja hr Michaelise süüdistuse kohaselt eraldus meeleavaldajate rühmast Euroopa Parlamendi liige hr Pflüger ja suundus politseiahelas seisva politseiametniku hr Proske poole, nõudes tungivalt enda viivitamatut läbilaskmist.
The two officers who lodged a complaint, Mr Proske and Mr Michaelis, allege that Mr Pflüger moved away from the group of counter-demonstrators, walked up to Mr Proske, who was standing in the cordon, and demanded to be let through immediately.
Kui hr Pflüger väitis, et ta on Euroopa Parlamendi liige, palus politseiametnik hr Proske näha dokumenti, mis seda kinnitaks, ega lasknud teda politseinike ahelikust läbi minna.
As Mr Pflüger had claimed to be a Member of the European Parliament, Mr Proske asked to see proof of his status and stopped him from going through the police cordon.
Seepeale lubas hr Pflüger kohalviibivate politseiametnike suhtes kaebuse esitada, kuna nad rikkusid teda läbi laskmata jättes seadust.
Mr Pflüger then threatened to sue the officers present on the grounds that they were breaking the law by refusing to let him through.
Kuna hr Pflüger oma isikut ei tõendanud, asetas politseiametnik hr Proske vasaku käe tema paremale õlale, et anda korraldus politseiaheliku juurest eemalduda.
Since Mr Pflüger had failed to prove his identity, Mr Proske put his left arm on Mr Pflüger’s right shoulder to indicate that he should move away from the police cordon.
Seepeale lükkas hr Pflüger politseiniku käe jõuliselt ära, ähvardades esitada tema suhtes kaebuse kehavigastuste tekitamise tõttu.
Mr Pflüger wrenched the police officer’s arm away and threatened to sue him for assault and battery.
Üks teine politseinik, hr Michaelis, astus vahele, paludes veelkord hr Pflügeril oma isikut tõendada, kuid viimane keeldus veelkord seda tegemast.
Another officer, Mr Michaelis, then intervened and again asked Mr Pflüger to prove his identity, which Mr Pflüger again refused to do.
Vahejuhtumi lõpus püüdis ta politseiametnike solvata, kasutades nende kohta väljendeid "perseauk" ja "sitapea".
In the end, Mr Pflüger resorted to name-calling (‘arseholes’ and ‘dickheads’), thus insulting the dignity of the two police officers.
Väliskomisjon kuulas hr Pflügeri ära 21. märtsi 2006. aasta koosolekul.
The Committee on Legal Affairs heard Mr Pflüger at its meeting of 21 March 2006.
Hr Pflüger ei nõustunud sellise sündmuste kirjeldusega ja esitas juhtunu kohta oma advokaadi avalduse.
Mr Pflüger denied the above account and produced a statement by his lawyer giving a different version of events.
Nimetatud avalduse kohaselt oli sündmuste käik järgmine:
According to the statement, what happened was as follows:
"12. veebruaril 2005 osales minu klient Euroopa Parlamendi liikmena Baierimaa pealinnas seoses Müncheni julgeolekukonverentsiga korraldatud meeleavaldusel.
On 12 February 2005 my client, a Member of the European Parliament, took part in that capacity in counter-demonstrations staged in Munich on the occasion of the Munich Conference on Security Policy.
Arreteeritud isik veeti teistest eemale ja eraldati politseiahelikuga.
The arrested person was dragged away from the scene of the incident and hidden from view by a line of police officers.
Soovides hankida teavet toimunud arreteerimise kohta ja püüdes takistada seda, et nimetatud isiku suhtes pandaks toime uusi ebaseaduslikke tegusid, proovis ta astuda kontakti politseijõudude juhiga.
To find out the reason for the police action and save the arrested person from further unlawful treatment, my client attempted to approach the officer in charge.
Tutvustades ennast Euroopa Parlamendi liikmena, palus minu klient kohalviibivatelt politseinikelt, et tal võimaldataks arreteeritud isikuga kohtuda.
To that end he stated that he was a Member of the European Parliament and insisted that he be allowed to see the arrested person.
Sealjuures näitas ta pikalt ja nähtaval viisil oma parlamendiliikme tõendit.
He showed his Member’s pass in such a way that it was clearly visible.
Politseiametnikud ei pööranud sellele tähelepanu ega lubanud tal läheneda arreteeritud isikule, keeldudes andmast selgitusi arreteerimise asjaolude kohta.
The police officers, however, took no notice of any kind and refused both to let my client speak to the arrested person and to comment on the conduct of the arrest.
Minu klient, kelle parlamendiliikme staatusega seotud õigusi oli rikutud, ei jätnud asja sinnapaika ning palus kohalviibinud politseiametnikel esitada oma isikuandmed, kuna ta kavatses nende käitumise suhtes kaebuse esitada.
Since my client was unwilling to tolerate this infringement of the rights that he enjoys as a Member of the European Parliament, he called on the officers present to give him their names and told them that he intended to complain about their behaviour.
Seda nõudmist ei täidetud.
His request went unheeded.
Kõik politseiametnikud, kellel paluti seda teha, keeldusid sellest.
Every officer addressed refused to give any indication that would have served to identify him.
Muuhulgas rikuti jätkuvalt minu kliendi Euroopa Parlamendi liikme staatusega seotud õigusi.
In addition, my client continued to be denied his rights as a Member of Parliament.
Politseiametniku kinnitus, et minu klient tõukas jõuliselt ära politseiniku käe, mille viimane oli talle õlale asetanud, on ebatäpne; samuti pole õige väide, mille kohaselt minu klient kasutas politseiametnike kohta väljendeid "perseauk" ja "sitapea".
One police officer maintains that my client pushed aside another officer who had put his arm on my client’s shoulder.
Siiski ei kasutanud minu klient kordagi ebasündsaid väljendeid [---]."
Words were exchanged in the heat of the moment, but my client did not utter terms of abuse.
PEAMISED TEKSTID JA TÄHELEPANEKUD EUROOPA PARLAMENDI LIIKMETE PUUTUMATUSE KOHTA
TEXTS GOVERNING, AND GENERAL REMARKS ON, THE IMMUNITY ACCORDED TO MEMBERS OF THE EUROPEAN PARLIAMENT
8. aprilli 1965. aasta Euroopa ühenduste privileegide ja immuniteetide protokolli artiklites 9 ja 10 on sätestatud:
Articles 9 and 10 of the Protocol of 8 April 1965 on the privileges and immunities of the European Communities read as follows:
a. oma riigi territooriumil samasugune immuniteet nagu selle riigi parlamendi liikmetel;
(a) in the territory of their own State, the immunities accorded to members of their parliament;
b. teise liikmesriigi territooriumil immuniteet tõkendite ja kohtumenetluse suhtes.
(b) in the territory of any other Member State , immunity from any measure of detention and from legal proceedings.
Immuniteedile ei saa tugineda, kui parlamendiliige tabatakse õiguserikkumiselt, ning see ei takista Euroopa Parlamendil kasutamast õigust tühistada oma liikme immuniteet.
Immunity cannot be claimed when a Member is found in the act of committing an offence and shall not prevent the European Parliament from exercising its right to waive the immunity of one of its Members.’
Euroopa Parlamendis kohaldatav menetlus on reguleeritud kodukorra artiklitega 6 ja 7.
The procedure applicable to the European Parliament proper is governed by Rules 6 and 7 of Parliament’s Rules of Procedure.
Asjakohased sätted on järgmised:
The relevant provisions are worded as follows:
"Artikkel 6 Immuniteedi võtmine:
‘Rule 6 : Waiver of immunity
"Artikkel 7 Immuniteediga seonduvad menetlused:
Rule 7 : Procedures on immunity
Alates esimesest viieaastasest ametiajast on Euroopa Parlamendi tegevuse käigus kujunenud välja teatud üldpõhimõtted, mis lõplikul kujul kinnitati 10. märtsi 1987. aasta istungil hr Donnezi raporti alusel vastu võetud resolutsiooniga (protokolli projekt 8. aprilli 1965. aasta Euroopa ühenduste privileegide ja immuniteetide protokolli muutmiseks seoses Euroopa Parlamendi liikmetega) (dok.
Since its first five-year term, Parliament has followed a consistent practice that has enabled it to work out certain general principles laid down definitively in the resolution adopted at the sitting of 10 March 1987 on the basis of the report by Mr Donnez on the draft Protocol revising the Protocol on the Privileges and Immunities of the European Communities of 8 April 1965 in respect of Members of the European Parliament (Doc.
Nimetatud üldpõhimõtete hulgast on seoses käesoleva juhtumiga asjakohane tõsta esile järgmisi:
Regarding these general principles, it might be useful to mention those which are relevant in this particular instance, namely:
Parlamendiliikmete puutumatus
Purpose of immunity
Parlamendiliikmete puutumatus ei ole ühe või teise parlamendiliikme hüvanguks loodud privileeg, vaid Euroopa Parlamendi ja tema liikmete sõltumatuse tagatis teiste võimukandjate suhtes.
Immunity is not a privilege granted to any one Member of Parliament, but rather safeguards the independence of Parliament and its Members in relation to other authorities.
Selle põhimõtte kohaselt, sõltumata sellest, kas süüdistuse aluseks olevad asjaolud leidsid aset enne või pärast parlamendiliikme valimist, tuleb arvestada ainuüksi Euroopa Parlamendi kui institutsiooni kaitset, mis toimub selle liikmete kaitsmise kaudu.
By virtue of that principle, it matters little when the facts at issue occurred: in other words, whether they took place before or after the Member in question was elected to Parliament, the only imperative to take into consideration is to protect Parliament as such by protecting its Members.
Puutumatuse ajalised piirangud
Extent of the duration of immunity
Euroopa Kohtul on tulnud kahel korral tõlgendada Euroopa ühenduste privileegide ja immuniteetide protokolli artiklis 10 sisalduvat väljendit "Euroopa Parlamendi istungjärkude ajal".
The Court of Justice has twice been called upon to interpret the words ‘During the sessions of the European Parliament’ appearing in Article 10 of the Protocol on the privileges and immunities of the European Communities.
Euroopa Kohtu otsustest tuleneb (12. mai 1964. aasta otsus 101/63 kohtuasjas Wagner v. Fohrmann ja Krier, EKL 1964, lk 397, ning 10. juuli 1986. aasta otsus 149/85 kohtuasjas Wybot v. Faure, EKL 1986, lk 2403), et Euroopa Parlamendi aastane istungjärk kestab ühe aasta, mille kestel on parlamendiliikmetel protokolliga ette nähtud puutumatus, sealhulgas istungjärgu vaheaegadel.
The inference to be drawn from the two judgments handed down by the Court (on 12 May 1964, in Case 101/63 Wagner v Fohrmann and Krier [1964] ECR 397, and on 10 July 1986, in Case 149/85 Wybot v Faure [1986] ECR 2403) is that Parliament holds a one-year annual session during which time its Members enjoy the immunity provided for in the Protocol, including when the session has been adjourned.
Samuti tuleneb juba parlamendiliikme puutumatuse eesmärgist, et selle mõju kestab kogu mandaadi jooksul, olgu tegu siis kohtumenetluse alustamise, uurimise, tehtud otsuse täideviimisega või apellatsiooni- või kassatsioonimenetlusega.
Furthermore, its purpose implies per se that immunity must apply to Members for the entire duration of their term of office, whether a case concerning it relates to the institution of proceedings, steps to be taken in a judicial investigation, enforcement measures, judgments already delivered, or appeal proceedings or actions to have a judgment set aside.
Euroopa Parlamendi liikme puutumatuse sõltumatus riikide parlamentide liikmete puutumatusest
Independent force of the immunity of Members of the European Parliament in relation to the immunity accorded to members of national parliaments
Asjaolu, et privileegide ja immuniteedi protokolli artikli 10 esimese lõigu punktis a viidatakse riikide parlamentide liikmete puhul tunnustatud puutumatusele, ei tähenda, et Euroopa Parlament ei saaks kehtesta seoses parlamendiliikme puutumatusega oma reegleid.
The fact that Article 10, first paragraph, point (a), of the Protocol on the privileges and immunities refers to the immunities accorded to members of national parliaments does not debar the European Parliament from laying down its own rules on waiver of immunity.
Parlamendi otsused on kujundanud tasapisi ühtse arusaama Euroopa Parlamendi liikme puutumatusest, mis on sõltumatu riikide parlamentide erinevatest tavadest.
Parliament’s decisions have served gradually to shape a coherent concept of immunity specific to the European Parliament, which in principle applies independently of the various practices employed in the national parliaments.
Selle abil on võimalik vältida erinevatest riikidest pärit parlamendiliikmete kohtlemist erineval viisil.
This ensures that Members are not treated differently according to their nationality.
Seetõttu, ehkki riikliku õigusega tunnustatud puutumatust võetakse arvesse, kohaldab Euroopa Parlament siis, kui tuleb võtta vastu otsus puutumatuse võtmise küsimuses, iseenda püsivaid põhimõtteid.
Consequently, even if the immunity accorded by national law is taken into consideration, the European Parliament observes its own unchanging principles in order to determine whether or not a Member’s immunity should be waived.
Parlamendiliikme puutumatuse eesmärk on kaitsta sõnavabadust ja parlamendiliikmete vabadust pidada poliitilisi arutelusid.
Immunity is intended to protect the freedom which Members have to express their opinions and engage in political debate.
Seetõttu on Euroopa Parlamendi pädev komisjon lähtunud esmajoones põhimõttest, mille kohaselt juhtudel, kui parlamendiliikme süüdistamise aluseks olevad teod on tema poliitilise tegevuse osa või sellega otseselt seotud, puutumatust ei võeta.
The committee responsible for dealing with the matter has therefore always proceeded according to the basic principle that whenever incriminated actions fall under the heading of, or are related directly to, a Member’s political activity, immunity is not waived.
Siia hulka kuulub näiteks parlamendiliikme poliitilise tegevuse osaks peetavate arvamuste avaldamine meeleavaldustel, avalikel kogunemistel, poliitilistes väljaannetes, ajakirjanduses, raamatutes, televisioonis, poliitilise lendlehe allkirjastamise kaudu või isegi kohtu ees.
Cases in the above category include, for example, those in which opinions deemed to form part of a Member’s political activity are expressed during demonstrations, at public rallies, in political publications, in the press, in a book, on television, through the act of signing a political tract, or even before a court of law.
Selle põhimõttega kaasnevad teised argumendid puutumatuse võtmise poolt või vastu, eelkõige põhimõte fumus persecutionis , mille kohaselt eeldatakse, et kriminaalmenetluse eesmärk on parlamendiliikme poliitilise tegevuse kahjustamine.
In addition to this principle, there are other considerations which militate in favour of or against waiver of immunity, in particular the ‘fumus persecutionis’ , that is to say, the presumption that criminal proceedings stem from an intention to damage a Member’s political activity.
Kooskõlas Donnezi raporti seletuskirjaga tähendab põhimõte fumus persecutionis seda, et puutumatust ei võeta juhul, kui on olemas kahtlus, et kriminaalmenetluse aluseks on kavatsus kahjustada parlamendiliikme poliitilist tegevust.
As indicated in the explanatory statement contained in the Donnez report, the concept of fumus persecutionis means essentially that immunity is not waived when it is suspected that criminal proceedings are intended at bottom to undermine the political activity of the Member concerned.
Niisiis juhul, kui kohtumenetluse algatajaks on parlamendiliikme poliitiline vastane, ei võeta – kui ei tõendata vastupidist – puutumatust enne, kui on kontrollitud, kas menetlusega ei püüta tehtud kahju heastamise asemel kahjustada kõnealust parlamendiliiget.
It follows that, barring evidence to the contrary, when proceedings are instituted by a political opponent, immunity is not waived if there is a compelling reason to believe that the aim of the prosecution is to harm the Member in question and not to right a wrong.
Samuti ei võeta puutumatust juhul, kui algatatud kohtumenetluse asjaolud lasevad oletada, et nende eesmärk on ainult parlamendiliiget kahjustada.
Similarly, when the circumstances in which proceedings have been commenced are such as to suggest that the sole purpose is to harm a Member, immunity is not waived.
OTSUSE ETTEPANEKU PÕHJUSED
GROUNDS FOR THE PROPOSAL FOR A DECISION
Saksa kodakondsusega Euroopa Parlamendi liikme hr Pflügeri süüdistamise aluseks olevad teod on toime pandud Saksamaa Liitvabariigi territooriumil.
The actions of which Mr Pflüger, a German Member of the European Parliament, is accused were committed on German territory.
See tähendab, et hr Pflügeri suhtes kohaldatakse Bundestagi liikmete puhul tunnustatud puutumatust, nagu tuleneb Saksamaa Liitvabariigi põhiseaduse ( Grundgesetz ) artiklist 46, milles on sätestatud:
Mr Pflüger thus enjoys the immunities accorded to members of the Bundestag in the form deriving from Article 46 of the Basic Law for the Federal Republic of Germany (Grundgesetz) , which reads as follows:
Artikkel 46 [Vastutusest vabastamine ja puutumatus]
Article 46 (Indemnity and immunity of deputies)
(1) Bundestagi liikme suhtes ei tohi kohaldada kohtu- ega distsiplinaarmenetlust ega teda muul viisil väljaspool Bundestagi vastutusele võtta seoses Bundestagis või mõnes selle komisjonis antud hääle või tehtud avalduse tõttu.
(1) A deputy may not at any time be prosecuted in the courts or subjected to disciplinary action or otherwise called to account outside the Bundestag on account of a vote cast or an utterance made by him in the Bundestag or one of its committees.
Käesolevat sätet ei kohaldata laimava teotuse suhtes.
This does not apply to defamatory insults.
(2) Teo eest, mille suhtes kohaldatakse karistust, ei või Bundestagi liiget vastutusele võtta ega tema suhtes kohtuotsust langetada muidu kui Bundestagi nõusolekul, välja arvatud siis, kui ta tabatakse õiguserikkumiselt või päev pärast seda, kui ta kõnealuse teo toime pani.
(2) A deputy may be called to account or arrested for a punishable offence only by permission of the Bundestag, unless he is apprehended in the commission of the offence or during the course of the following day.
(3) Bundestagi nõusolek on vajalik ka kõikide muude piirangute puhul, mis Bundestagi liikme isikliku vabaduse suhtes tehakse, ja Bundestagi liikme suhtes artikli 18 alusel menetluse alustamiseks.
(3) The permission of the Bundestag is also necessary for any other restriction of the personal freedom of a duty or for the initiation of proceedings against a deputy under Article 18.
(4) Kõik Bundestagi liikme suhtes algatatud kriminaalmenetlused ja kõik artikli 18 alusel algatatud menetlused, vahistamine ning muu isikliku vabaduse piiramine tuleb Bundestagi nõudmisel lõpetada.
(4) Any criminal proceedings and any proceedings under Article 18 against a deputy, any detention and any other restriction of his personal freedom shall be suspended upon the request of the Bundestag.
Saksamaa Liitvabariigi põhiseaduse artikliga 46 reguleeritakse Bundestagi liikme vastutusest vabastamine ( Indemnität ) ja puutumatus.
Article 46 of the Basic Law regulates the extent of freedom from liability (Indemnität) and of immunity.
Nimetatud artikli lõikes 1 sätestatakse, et Bundestagi liikme suhtes ei tohi kohaldada kohtu- ega distsiplinaarmenetlust ega teda muul viisil väljaspool Bundestagi vastutusele võtta seoses Bundestagis või mõnes selle komisjonis antud hääle või esitatud avalduse tõttu ( Indmenität ).
Paragraph 1 states that a deputy may not at any time be prosecuted in the courts or subjected to disciplinary action or otherwise called to account outside the Bundestag on account of a vote cast or an utterance made by him in the Bundestag or one of its committees (Indemnität) .
Nimetatud artikli lõigetes 2–4 sisalduvad eeskirjad Bundestagi liikme puutumatuse kohta.
Paragraphs 2 to 4 lay down rules governing immunity.
Lisaks sellele ei või teo eest, mille suhtes kohaldatakse karistust, Bundestagi liiget vastutusele võtta ega tema suhtes kohtuotsust langetada muidu kui Bundestagi nõusolekul.
In addition, as far as punishable offences are concerned, a deputy may not be called to account or arrested without the permission of the Bundestag.
Samuti tuleb võtta arvesse privileegide ja immuniteetide protokolli artikleid 9 ja 10 ning Euroopa Parlamendis välja kujunenud põhimõtteid, mida seoses puutumatuse võtmise taotlustega on rakendatud mitmete aastate jooksul.
The other reference points to take into consideration are Articles 9 and 10 of the Protocol on the privileges and immunities and the principles laid down by the European Parliament, which have been applied, according to what has for some years been the established practice, when Parliament has dealt with requests for waiver of immunity.
Puutumatust ei saa võtta juhul, kui parlamendiliikme süüdistamise aluseks olevad teod on tema poliitilise tegevuse osa või sellega otseselt seotud.
Immunity must not be waived when the actions of which a Member is accused fall under the heading of his or her political activity or are directly related to it; nor must it be waived when there is reason to suspect that the intention underlying criminal proceedings is to damage a Member’s political activity.
Käesoleval juhul on hr Pflügeri vastu esitatud süüdistused ja uurimismenetlus seotud võimaliku õiguserikkumisega karistusseadustiku artikli 185, artikli 194 lõike 1, artikli 223 lõike 1 ja artikli 230 lõike 1 esimese lõigu tähenduses (solvamine, kehaline väärkohtlemine ja tahtlik kehavigastuste tekitamine).
In the case in question here, the accusations against Mr Pflüger and the investigation concerning him relate to a possible infringement of Articles 185, 194(1), 223(1), and 230(1)(1) of the Penal Code (insulting behaviour, ill-treatment, and deliberate assault and battery).
Hr Pflügeri vastu esitatud süüdistus ei võimalda kohaldada privileegide ja immuniteetide protokolli artiklit 9.
Given the nature of the accusations against Mr Pflüger, it would not be appropriate to invoke Article 9 of the Protocol on the privileges and immunities (PPI).
Isegi kui eeldada, et hr Pflüger kasutas nimetatud väljendeid, mida ta ise selgesõnaliselt eitab, ei saa neid pidada Euroopa Parlamendi liikme poolt oma ülesannete täitmise käigus avaldatud arvamuseks.
Even assuming that Mr Pflüger actually said what he is alleged to have said, a charge which he categorically denies, such words cannot be treated as an opinion expressed by a Member of Parliament in the performance of his duties.
Seoses privileegide ja immuniteetide protokolli artikliga 10 on raportöör arvamusel, et hr Pflügeri poolt esitatud asjaoludest ei tulene, et neid tuleks käsitleda põhimõtte fumus persecutionis alusel.
As regards the application of Article 10(a) PPI, the rapporteur takes the view that the facts adduced by Mr Pflüger cannot legitimately be considered to constitute ‘fumus persecutionis’ .
Ehkki hr Pflüger osales kõnealusel meeleavaldusel Euroopa Parlamendi liikmena ja võttis avalikult sõna, ei saa sellest järeldada, et tema vastu esitatud süüdistus püüaks kahjustada tema poliitilist tegevust Euroopa Parlamendi liikmena.
Even if Mr Pflüger attended the demonstration as a Member of the European Parliament and spoke in public, it cannot be inferred on those grounds that the accusations against him have been made in order to undermine his political activity.
Ei õiguserikkumise koosseis ega pädeva asutuse poolt läbiviidav menetlus võimalda tuvastada hr Pflügeri kahjustamist ega kohtu volituste ületamist.
Given the offences at issue and the procedure followed by the authorities concerned, there is no evidence to suggest that anyone is seeking to persecute Mr Pflüger or hound him in the courts.
Nimetatud kaalutlustel peab raportöör asjakohaseks, et Euroopa Parlament teostaks oma õigust ja võtaks parlamendiliikmelt hr Tobias Pflügerilt puutumatuse.
In the light of these points, the rapporteur believes that Parliament should exercise its right to waive Mr Pflüger’s immunity.
Kooskõlas kodukorra artikli 7 lõikega 2 tuleb komisjoni otsuse ettepanekus piirduda soovitusega puutumatuse ja privileegide kaitse taotluse rahuldamise või tagasilükkamise kohta.
In accordance with Rule 7(2) of the Rules of Procedure, the committee’s proposal for a decision should simply recommend adoption or rejection of the request for the defence of immunity and privileges.