natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Meetmete võtmine jäätmetekke vältimiseks rajatistes, mida direktiiv 96/61/EÜ ei hõlma.
The inclusion of measures to prevent waste production at installations not falling under Directive 96/61/EC.
Asjakohastel puhkudel võiksid sellised meetmed hõlmata jäätmetekke vältimise hinnanguid või kavasid.
Where appropriate, such measures could include waste prevention assessments or plans.
Sellised meetmed võiksid hõlmata jäätmetekke vältimise hinnanguid või kavasid.
Such measures could include waste prevention assessments or plans.
Vt selgitust IV lisa teise alapealkirja juurde.
See justification to Annex IV, subtitle 2.
IV lisa punkt 9
Annex IV, point 9
Vabatahtlike kokkulepete, tarbijate/tootjate komiteede või sektoriviisiliste läbirääkimiste kasutamine selleks, et asjaomased äriettevõtted või tööstussektorid seaksid sisse oma jäätmetekke vältimise kavad või eesmärgid või korrigeeriksid ebasäästlikke tooteid või pakendeid.
The use of voluntary agreements, consumer/producer panels or sectoral negotiations in order that the relevant businesses or industrial sectors set their own waste prevention plans or objectives or correct wasteful products or packaging.
Seadusandluse, vabatahtlike kokkulepete, tarbijate/tootjate komiteede või sektoriviisiliste läbirääkimiste kasutamine selleks, et asjaomased äriettevõtted või tööstussektorid seaksid sisse oma jäätmetekke vältimise kavad või eesmärgid või korrigeeriksid ebasäästlikke tooteid või pakendeid.
The use of legislation, voluntary agreements, consumer/producer panels or sectoral negotiations in order that the relevant businesses or industrial sectors set their own waste prevention plans or objectives or correct wasteful products or packaging.
Vt selgitust IV lisa teise alapealkirja juurde.
see justification to Annex IV, subtitle 2.
IV lisa punkt 11
Annex IV, point 11
Majandushoovad, nagu keskkonnahoidlike ostude soodustamine või kohustusliku tarbijamakse sisseseadmine sellistelt pakenditelt või pakendielementidelt, mis muidu oleksid tasuta.
Economic instruments such as incentives for clean purchases or the institution of an obligatory payment by consumers for a given article or element of packaging that would otherwise be provided free of charge.
Majandushoovad, nagu keskkonnahoidlike ostude soodustamine või kohustusliku tarbijamakse sisseseadmine sellistelt pakenditelt või pakendielementidelt, mis muidu oleksid tasuta või maksaksid vähem .
Economic instruments such as incentives for clean purchases or the institution of an obligatory payment by consumers for a given article or element of packaging that would otherwise be provided free of charge or at a lower price.
Käesoleva direktiiviga jätkub arutelu, mis sai alguse ELi esimeste jäätmedirektiividega 1970ndatel aastatel ning millele põhjalikumalt keskenduti 1999. aasta prügiladirektiivis.
This Directive carries forward the debate begun by the first EU Waste Directives in the 1970s and given greater focus by the Landfill Directive of 1999.
Nüüdisajal on küsimus selles, kuidas vähendada jäätmete hulka, mida meid paneb tekitama jõukuse kasv, ja kuidas peame me nüüd oma poliitikat muutma, et käsitleda jäätmeid eeskätt ressursina, millest saab ammutada mingit väärtust, mitte aga jääkidena, mida kõlbab ainult prügilas ladustada.
The questions for our times are how do we reduce the amount of waste that our increasing prosperity encourages us produce, and how do we now need to change our policies so that we deal with waste primarily as a resource from which value can be extracted, rather than as a residue that can only be stored in a landfill.
Arvestades ELi jäätmeid käsitlevate õigusaktide tõlgendamisest tulenenud Euroopa Kohtu kohtuasjade hulka, peaksime eelkõige püüdma tagada, et seadus, mille me lõpuks vastu võtame, loob kindluse määratluste ja poliitiliste kavatsuste osas.
Given the number of Court of Justice cases that have arisen on the interpretation of EU waste law to date, the first thing we should try to ensure is that whatever law we finally adopt establishes certainty - about definitions and policy intentions.
Seetõttu soovitas parlamendikomisjon teha artiklis 3 mitmeid täiendusi ning koondada sinna direktiivis kasutatavad määratlused.
This is why the committee has suggested a number of additions to Article 3 and a consolidation there of definitions appearing elsewhere in the Directive.
Raportöörile on saadetud mitmeid esildisi vajaduse kohta lisada direktiivi viide kõige põhjalikumale, viieastmelisele jäätmehierarhiale.
The rapporteur has received many representations about the need for the Directive to contain a reference to the waste hierarchy in its fullest - 5 stage - form.
Oluline on silmas pidada, et nimetatud hierarhial puudub seaduslik jõud.
It is important to remember that the hierarchy has no legal force.
Sellegipoolest annab hierarhia esitamine märku eelistustest ning käesoleva direktiivi puhul toob see selguse üsna segadusttekitavalt koostatud artiklisse 1.
However stating it sends out a signal about priorities and, in the case of this directive, resolves what is rather a confusingly drafted Article (Article 1).
Samas saab aga kohe selgeks, et kui tingimused seda nõuavad, tuleb lubada lahknevusi antud hierarhiast.
It is, however, immediately clear that allowance must be made for departures from the hierarchy when conditions demand it.
Jääb küsimus: millised on need tingimused?
The question is: what conditions?
Parlamendikomisjoni ettepanekud on toodud artikli 1 muudatusettepaneku viimases osas.
The committee's suggestions are contained in the last part of the amendment to Article 1.
Ilmselt on jõutud üksmeelele selles, et hierarhiast kõrvalekaldumise aluseks peaks olema olelustsükli mõtteviis/analüüs/hindamine, ja et kuhugi peab mahtuma ka kulude-tulude analüüs.
There seems to be a consensus that departures should be based on life-cycle thinking/analysis/assessment, and a cost-benefit analysis has to fit in there somewhere.
Küsimus on selles, kui ranged nõuded tuleks selle põhjal seada kontrollimisele või erandi lubamisele: kas liikmesriik teostaks kontrollimenetlusi igal üksikjuhul eraldi?
The question is how rigorous a clearance/ approval on this basis would have to be: would a Member State operate clearance procedures on a case-by-case basis?
Kas kõigil juhtudel pöördutaks Euroopa Komisjoni poole?
Would there be a reference to the Commission each time?
Parim lahendus (või vähemalt üks soovitus) võiks ehk olla parlamendikomisjoni ettepanek Euroopa Komisjonile kehtestada elutsükli analüüsi teostamise juhised.
Perhaps, the best course - or at least one suggestion - is contained in the committee's idea that the Commission might establish guidelines as to how life cycle analysis might work.
Järgnevalt tekib küsimus sellest, mis saab edasi.
Then there is the question of what happens next.
Vaja on täiendavaid meetmeid, et määrata kindlaks, milliseid jäätmevoogusid hõlmavad artikli 11 sätted, nii et neid saab jäätmete asemel liigitada toodete hulka.
We need further action to determine which waste streams will be covered by the provisions of Article 11 and moved from categorisation as waste to classification as a product.
Parlamendikomisjoni artikli 11 muudatusettepanek (uus lõige 3 a) annab Euroopa Komisjonile suuna uute meetmete võtmiseks.
The committee's amendment to Article 11, new paragraph 3a, sets out an agenda for future action by the Commission.
Menetluse küsimuses leiab raportöör, et direktiivis pannakse liiga suurt rõhku nõukogu otsuses 1999/468/EÜ sätestatud komiteemenetluse kasutamisele.
On the question of procedure, the rapporteur concludes that there is far too great a reliance in the directive on the use of the commitology process, as set out in Council Decision 1999/468/EC.
Direktiivi erinevates artiklites on 11 viidet otsustele, mis tuleb teha komiteemenetluse põhjal.
The Directive contains 11 references in various articles to decisions that are to be referred to the commitology process.
Komiteemenetluse kasutamist tehniliste korrektsioonide puhul tuleb aga eristada selle väärkasutamisest üldisemate, suurel määral poliitiliste küsimuste otsustamisel, mille puhul on kõige parem kasutada kaasotsustamismenetlust.
But a distinction needs to be made between using commitology for technical adaptations, and misusing it to take decisions of a more general, highly political nature, that are best taken through the codecision process.
Seetõttu tehakse ettepanek minna üle kaasotsustamismenetlusele artiklis 5 (tõhususkriteeriumide sisseseadmine), artiklis 11 (kriteeriumide kehtestamine selle otsustamiseks, millal jäätmetest saab sekundaartoode) ja artiklis 21 (lubade miinimumstandardid).
For this reason, it is suggested that we move to the codecision procedure in article 5 (to establish efficiency criteria), in Article 11 (to establish criteria for when waste becomes a product) and in Article 21 (minimum standards for permits.)
Kindlasti arutatakse komiteemenetluses muudatuste tegemist, kuid raportöör ei usu, et need muudatused kokkuvõttes suurendavad parlamendiliikmete võimu otsustele veto panna või väljaspoolsete huvirühmade võimalusi otsustamisel kaasa rääkida.
Changes to the Commitology process are certainly under discussion but the rapporteur is not optimistic that they will add up to more powers for MEPs to veto a decision, or to more involvements by outside interests.
Liikmesriikidele ja Euroopa Komisjonile sobib võimalikult suletud menetlus.
It suits the Member States and Commission to keep the process as closed as possible.
Seepärast peamegi resoluutselt vastu seisma viimase katsetele sekkuda demokraatlikku otsustusprotsessi.
That is why we must resolutely resist its inappropriate encroachment on democratic decision taking.
Direktiiv hõlmab olemasolevaid direktiive ohtlike ja õlijäätmete kohta.
The Directive encompasses the existing directives on hazardous waste and waste oils.
Raportööri arvates teeb ta seda piisavalt ja ohutult: tal oleks vastu sellele, et anda lihtsustamisprotsessile tagasikäik ja nende valdkondade direktiivid täies mahus ümber teha.
The rapporteur considers that it does this adequately and safely: she would be resistant to reversing the process of simplification to re-build these directives in their entirety.
Siiski on lisatud artikli 18 muudatusettepanek, et edendada õlijäätmete regenereerimist.
One amendment to article18 in the direction of the promotion of waste oil regeneration has however been included.
Keskse tähtsusega on küsimus sellest, mida loetakse direktiivi põhjal jäätmete taaskasutamiseks ja mida kõrvaldamiseks.
The question of what will qualify under the Directive as a recovery process and what will qualify as a disposal process is a vital one.
Direktiivi artiklis 5 tuuakse eristamise aluseks tõhususkriteeriumid.
The Directive introduces a qualification based on efficiency criteria in article 5.
Nimetatud kriteeriumid on esitatud II lisa punktis R 1.
The criteria are set out in Annex II, section R1.
Ei direktiivis, temaatilises strateegias ega ka sellele lisatud mõjude hindamises ei esitata mingeid üksikasju kõnealuste kriteeriumide kohaldamisest tulenevate kõigi tõenäoliste majanduslike ja sotsiaalsete mõjude kohta.
Neither the Directive, nor the thematic strategy nor the impact assessment attached to it gives any details at all of the likely economic and social impact of the application of these criteria.
Ometigi on need väga olulised: põletusseadet, milles jäätmete põletamist loetakse taaskasutamistoiminguks, saab kasutada importjäätmete põletamiseks ja selle võib lülitada näiteks sellises ELi õigusaktis nagu pakendidirektiiv esitatud taaskasutamise sihteesmärkide saavutamise strateegiasse.
Yet they are vital: an incinerator that qualifies as a recovery operation can deal with imported waste, and can be part of a strategy for meeting recovery targets in such EU legislation as the packaging Directive.
Sellised võimalused puuduvad aga siis, kui põletamist loetakse kõrvaldamistoiminguks.
An incinerator that qualifies as a disposal operation has no such options.
Arvestades, et uute standardite eeldatava kohaldamisajani on vähe aega jäänud, tundub vähetõenäoline, et tegutsevad käitlejad suudavad oma protsesse õigeaegselt kohaldada.
Given the short time scale before the new standards are supposed to apply, it seems unlikely that existing operators could adjust their processes in time.
Väga tõenäoliselt avaldavad uued kriteeriumid mõju kehtivatele lepingutele ning võivad negatiivselt mõjutada tööhõivet ja kohalike omavalitsuste jäätmekavasid.
The new criteria are highly likely to cut across existing contracts and may damage jobs and local authority waste plans.
Prantsusmaa andmetest nähtub, et 85 olemasolevast jäätmekäitlusseadmest ainult 14 vastasid valitud taaskasutamiskriteeriumidele.
Evidence from France suggests that out of a total of 85 existing plants, only 14 could satisfy the recovery criteria chosen.
Ei saa olla õige, et ajal, mil õhk on täis mõjudehindamise tõhustamisettepanekuid, peaksime meie sellisest hindamisest antud direktiivi ühe tähtsa aspekti osas üldse loobuma.
It cannot be right that at a time when the air is thick with suggestions for making impact assessment more efficient, we should miss such an assessment out completely on this crucial aspect of the Directive.
Lõpetuseks on direktiivis kaks rühma ettepanekuid jäätmekavade ja -programmide kohta.
Finally, the Directive contains two sets of proposals for waste plans and programmes.
Parlamendikomisjoni muudatusettepanekud ei muuda üldeesmärki – soodustada jäätmekavade ja jäätmetekke vältimise programmide kavandamist.
The committee's amendments retain the overall objective of encouraging planning for waste plans and prevention programmes.
Muudatusettepanekud teevad aga täpsemad nõuded vähem bürokraatlikuks ja erinevate kohalike tingimustega paremini kokkusobivaks vastavalt subsidiaarsuse põhimõttele.
But the changes proposed make the detailed requirements less bureaucratic and better matched, in tune with the principle of subsidiarity, with differing local conditions.
Tahaksime ka küsida, mida Euroopa Komisjon ikkagi kavatseb teha kõigi nende arvukate plaanide ja programmidega, mida tal nüüd tuleb jälgima hakata.
We should also ask what precisely the Commission is going to do with the plethora of plans and programmes that it will now have to monitor.
Selline pidev järelevalve oleks parem jätta Euroopa Keskkonnaagentuuri ülesandeks.
Such continuous monitoring is better left to the work of the European Environment Agency.
Direktiivis ei ole Keskkonnaagentuuri nimetatud, kuid ta peaks kindlasti mängima keskset rolli selle tagamisel, et liikmesriigid astuksid enam-vähem ühte sammu võitluses jäätmete vastu ja ressursside parema kasutamise eest.
The Agency is not mentioned in the Directive but should surely play a key role in ensuring that Member States are broadly in step with each other in the war against waste and for the better use of resources.
Euroopa Parlamendile esitatud direktiivi 75/442/EMÜ läbivaatamise eesmärk on kahtlemata ajakohastada mõningaid aspekte, näiteks tuua sisse keskkonnaalased eesmärgid ning parandada vajakajäämisi määratlustes ja muudes mõistetes, mis on paljude sektorite ja ekspertide arvates eelmise direktiivi üheks nõrgaks küljeks.
The revision of directive 75/442/EEC which has been submitted to Parliament undoubtedly seeks to update some aspects, such as introducing environmental objectives and remedying shortcomings in the definitions and other concepts which, in the view of many sectors and experts, are one of the weak points of the previous directive.
Lisaks kõnealustele selgetele eesmärkidele on ka muid ettepanekuid: 1) lihtsustada kehtivat õiguslikku raamistikku; 2) teha ettepanek tunnistada kehtetuks direktiiv 75/439/EMÜ õlijäätmete kõrvaldamise kohta ja nõukogu raamdirektiiv 91/689/EMÜ ohtlike jäätmete kohta.
In addition to these clearly stated objectives there are other proposals: (1) to simplify the current legal framework; (2) to propose repeal of Directive 75/439/EC on the disposal of waste oils and Council Framework Directive 91/689/EEC on hazardous waste.
Kogu tekstis väljendub ka kindel kavatsus mitte säilitada jäätmete hierarhiaid ja eelistamist, mis on eelmistel aastakümnetel olnud ELi jäätmepoliitika üheks põhijooneks.
There is also a clear intention throughout the text not to perpetuate the hierarchies of waste and prioritisation which have been an essential feature of EU waste policy in previous decades.
Surve lihtsustamise suunas on eriti murettekitav ohtlike jäätmete direktiivi puhul - see on direktiiv, mida ühiskond on suhteliselt edukalt aktsepteerinud ja kohaldanud.
This urge towards simplification is particularly worrying in the case of the directive on hazardous waste, a directive that society had accepted and applied with relative success.
Selle kehtetuks tunnistamine võib jätta piisavate kaitsemeetmeteta lünga ühte kõige riskialtimasse sektorisse.
Its repeal could leave a vacuum without sufficient safeguards in one of the sectors most fraught with risks.
Kui tehakse eelistamise ettepanek, oleme seisukohal, et see peaks olema esimene ja kõige selgem.
If there is a proposal for prioritisation, we consider that this should be the first and clearest.
Seoses õlijäätmetega võetakse meie ettepanekus arvesse nende kasulikkust ja vajadust olemasolevat tööstust ja turgu mitte kahjustada.
With regard to waste oil, our proposal takes account of its usefulness and the need not to harm the existing industry and market.
Peamine põhjus õigusaktide läbivaatamiseks on Luxembourgis asuva Euroopa Kohtu arvukad kohtuotsused mitmete riikide vastu seoses Euroopa õigusaktide mitteülevõtmisega või liiga aeglase ülevõtmisega või see, mida võib nimetada eelmiste direktiivide põhimõistete ebapiisavaks määratlemiseks.
The main reason to revise the legislation is the numerous judgments issued by the Court of Justice in Luxembourg against various countries for failure to transpose the European legislation, or their slowness in doing so, or what could be called an insufficient definition of the basic concepts in the previous directives.
Tegelikult on käesolevas ettepanekus üheks uuenduseks see, et kooskõlas parimate tavadega on koostatud uued määratlused.
In effect, one of the innovations in this proposal is that new definitions have been drawn up in line with best practices.
Kõnealust probleemi tunnistavad mõned asjaomased liikmesriigid ja sektorid, kellel on tõsised kahtlused artiklite 3 ja 5 määratluste osas ning kartus, et taas võib direktiiv põhjustada õiguslikku ebakindlust.
This concern is recognised by some of the Member States and sectors involved, which have serious misgivings about the definitions in Articles 3 and 5, fearing that once more the directive may generate legal uncertainty.
Ettepanekuga püütakse mõnda puudujääki parandada, kuid sellega on lisandunud ka uusi.
This proposal, while seeking to remedy some deficiencies, has added others.
Kõigi määratluste alustekstiks on olnud Euroopa Kohtu otsuste selgitustes koostatud määratlused.
For all the definitions, the reference text has been the definitions drawn up by the Court of Justice in its explanations of decisions.
Teine uuendus direktiivi eelnõus on jäätmete keskkonnamõju, sealhulgas kaks hindamist: riskid, mida jäätmed tekitavad tervisele ja keskkonnale, samuti ringlussevõtu ja taaskasutamise energiakulud.
Another innovation in this draft directive is the environmental impact of waste, including two assessments: risks posed by waste to health and the environment, and also the energy costs of recycling and recovery.
Seepärast võeti kasutusele uus mõiste (olelustsükkel) , mida tuleb arvesse võtta enne otsuste tegemist jäätmete käitlemise alternatiivide kohta.
Thus a new concept (the ‘life cycle’) has been introduced, which must be taken into account before decisions are taken on the alternatives which exist to deal with waste.
Olelustsüklil põhinev lähenemisviis peab eelkõige sisaldama energiakulude hindamist.
The life cycle approach must specifically include assessment of energy costs.
Ehkki paberil on olelustsükli hindamine väga hea ning tundub loogiline lisada energiakulud otsuste tegemise protsessi, on tegelikkus palju keerulisem ning see võib osutuda eriti ohtlikuks kriteeriumiks.
Although on paper the life cycle assessment is very ‘good’, and it seems logical to include energy costs in the decision-making process, the reality is much more complex, and it can become a particularly dangerous criterion.
Seega nõuame ühes põhjenduses ja artiklis teaduslikku uurimust olelustsükli määratluse kohta, samuti erinevaid ja paindlikke ettepanekuid, mis sõltuvad jäätmetüüpidest, piirkondadest, transpordist, küttesuutlikkusest, majanduslikest meetmetest jne, ning et liikmesriigid vastutaksid selle teostamise eest, kuna neil on iga juhtumi puhul ekspertteadmised olemasolevate jäätmete, kulude ja tehnilise suutlikkuse kohta.
Therefore in one recital and article we call for a scientific study of the definition of the life cycle, and for diverse and flexible proposals depending on types of waste, territories, transport, calorific capacity, economic measures, etc and for the Member States to be responsible for carrying this out, since in each case they have expert knowledge of existing waste, costs and technical capacity.
Käesoleva direktiivi põhiküsimuseks on see, kas prioriteet peaks olema pigem taaskasutamine ja ringlussevõtt kui kõrvaldamine.
The fundamental question in this directive is whether the priority should lie in recovery and recycling rather than disposal.
Euroopas on viimase 30 aasta jooksul välja kujunenud suur ringlussevõtu ja taaskasutamise tööstus ja turg ning tundub loogiline, et uus direktiiv ei tohiks sellesse sekkuda, muutes prioriteediks jäätmete kõrvaldamise.
A major industry and market for recycling and recovery has developed in Europe in the last 30 years and it seems logical that this new directive should not interfere with this process by giving priority to disposal.
Teisest küljest on lähenemisviis selline, et energiakulusid tuleb vähendada, ning võimalus toota jäätmetest energiat sunnib meid pidama jäätmete kõrvaldamist alternatiiviks, mis võib tulevikus mõned ringlussevõtu toimingud asendada.
On the other hand, another view maintains that energy expenditure must be reduced, and the possibility of producing energy from waste obliges us to consider disposal as an alternative which in future could replace some recycling operations.
Ei saa kindlasti unustada, et käesoleva direktiivi põhieesmärk on vähendada võimalikult palju jäätmetega seotud riske, vältida jäätmete tekkimist ja kasutada võimalikult hästi ära ressursse ja tooteid, mis tähendab, et prioriteediks on endiste või praeguste prügilate kaotamine ning nende taaskasutamine või kõrvaldamine.
Certainly we cannot forget that the main objective of this directive is to reduce as far as possible the risks associated with waste, prevent its creation and make the maximum possible use of resources and products, which means that the disappearance of previous or current waste dumps, and the recovery or removal of them is a priority.
Järelikult tuleb võtta arvesse energia taaskasutamise näitajaid, mis peaksid selguma teaduslikest uuringutest, kus analüüsitakse iga tootekategooriat.
Consequently, the figures for energy recovery which should come from scientific studies in which each category of products is analysed, must be taken into account.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuli 2002. aasta otsuses 1600/2002/EÜ, millega võetakse vastu kuues keskkonnaalane tegevusprogramm, on esitatud üleskutse töötada välja või vaadata läbi jäätmealased õigusaktid, sealhulgas selgitada jäätmete ja mittejäätmete vahelisi erinevusi ning töötada välja direktiivi 75/442/EMÜ IIA ja IIB lisa edasiseks täiendamiseks vajalikud kriteeriumid.
(2) Decision No 1600/2002/EC of the European Parliament and of the Council of 22 July 2002 laying down the sixth Community Environment Action Programme calls for development or revision of the legislation on wastes, including, inter alia, clarification of the distinction between waste and non-waste and development of adequate criteria for the further elaboration of Annexes IIA and IIB to Directive 75/442/EEC.