natgillin/translations-raw huggingface dataset:
28. kutsub tulevast Euroopa Soolise Võrdõiguslikkuse Instituuti üles jälgima ja hindama poliitilises ja avalikus elus naiste ja meeste tasakaalustatud osalemise saavutamise arengut kogu Euroopas, luues ja kasutades rahvusvaheliselt võrreldavate soolist mõõdet käsitlevate andmete põhjal kontroll- ja hindamise näitajaid, ning seejärel avaldama võetud meetmete ja naiste otsustusprotsessis osalemise osas saavutatud edu kohta aruanded ja levitama neid laialt;
Calls on the future European Institute for Gender Equality to monitor and evaluate progress in achieving balanced participation of women and men in political and public life across Europe by setting up and applying indicators for the monitoring and evaluation on the basis of internationally comparable gender-segregated data, and then publish reports on the measures taken and progress made in women’s involvement in decision-making and disseminate these reports widely;
40. palub liikmesriikidel sätestada meetmed ühiskondliku, pere- ja tööelu ühitamiseks kooskõlas Barcelona Euroopa Ülemkogu lõppjärelduste ja Lissaboni strateegiaga, luues seega soodsa keskkonna naiste aktiivseks osalemiseks poliitikas;
Calls on the Member States to put in place measures aiming at the reconciliation of social, family and professional life in line with the conclusions of the Barcelona European Council and the Lisbon Strategy thereby creating an enabling environment for women’s full participation in politics;
42. palub liikmesriikidel kaaluda selliste seadusandlike ja/või haldusmeetmete võtmist, mille eesmärk on julgustada ja toetada tööandjaid võimaldama neil, kes osalevad poliitilises ja avalikus otsustusprotsessis, võtta end töölt vabaks ilma, et neid karistataks;
Calls on the Member States to consider taking legislative and/or administrative measures aiming at encouraging and supporting employers to allow those participating in political and public decision making to have the right to take time off from their employment without being penalised;
46. ergutab poliitilisi erakondi üle Euroopa kaotama naiste osalemist otseselt või kaudselt piiravaid takistusi, et tagada naiste õigus osaleda aktiivselt ja meestega võrdsetel tingimustel otsuste tegemise kõigil tasanditel kõigis sisepoliitilistes struktuurides ning ametisse määramise protsessides ja poliitiliste erakondade juhtimises;
Encourages political parties across Europe to remove all barriers that, directly or indirectly, discriminate against the participation of women, in order to ensure that women have the right to participate fully at all levels of decision-making in all internal policy-making structures and nominating processes and in the leadership of political parties on equal terms with men;
56. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, teistele ELi institutsioonidele ja organitele ning liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele, ELile ja ÜROle, samuti ÜRO peasekretärile.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the other EU institutions and bodies, and the governments and parliaments of the Member States, the EU and the UN, as well as to the Secretary-General of the United Nations.
Naiste rollist poliitikas – nii nende otsesest osalemisest riigiametis töötamise kaudu kui ka kaudsest osalemisest mõjukal positsioonil olemise kaudu – on palju räägitud ja kirjutatud juba alates müütidest (Kreeka müüt amatsoonidest) kuni antiikajalooni (Etioopia legendaarsed kuningannad 4530–3240 e.Kr) ja uusajalooni välja.
From myth (Greek myth of the Amazons) to ancient history (legendary Queens of Ethiopia - BC 4530-3240) and modern history, women's participation in political life - be it direct, by holding public office, or indirect, by being in influential positions - much has been said and written on the role of women in politics.
Ka tänapäeval on huvitav jälgida meedias kasutatavaid sõnu: naiste kõrgele poliitilisele ametikohale valimise/määramise puhul tuuakse näiteks sõnaga „nais-“ süstemaatiliselt välja asjaolu, et tegemist on naisega.
Still today it is interesting to notice the words in the media: the adjectives/nouns "female" or "woman" will be used systematically on the election/appointment of a politician in a top job, if it is a woman.
Meeste puhul sugu ei rõhutata.
The same is not true if it is a man.
Naised saavutasid õiguse hääletada ja riigiametis töötada järk-järgult XX sajandi jooksul.
A woman's right to vote and to hold public office has slowly gained ground through the XX Century.
Ameerika naised said 1788. aastal esimesena õiguse valimistel osaleda.
American women were the first to obtain the right to stand for election in 1788.
Uus-Meremaa oli esimene riik, kes andis aastal 1893 naistele ametlikult hääletamisõiguse.
New Zealand was the first country to officially grant women the right to vote in 1893.
Teiste hulgas järgnesid Austraalia (1902), Soome (1906), Norra (1907), Portugal (1931), Prantsusmaa (1944), Šveits (1971).
Followed, to name only a few, by Australia (1902), Finland (1906), Norway (1907), Portugal (1931), France (1944), Switzerland (1971).
Samad õigused anti alles hiljuti Kuveidis ning taastati Afganistanis pärast Talibani kokkuvarisemist.
Such same rights have only recently been introduced in Kuwait, or re-instated in Afghanistan following the fall of the Taliban.
Mõnes riigis ei ole aga naistel siiani lubatud hääletada või valimistel osaleda
In a few remaining countries today, women are still not allowed to vote or to stand for elections
Araabia Ühendemiraatides, kus parlament määratakse ametisse ametlikult, ei ole ei naistel ega meestel õigust hääletada või valimistel osaleda.
In the United Arab Emirates, where the Parliament is officially appointed, neither men nor women have the right to vote or to stand for election.
Saudi Araabias osalesid mehed 2005. aastal esimestel kohalikel valimistel selles riigis.
In Saudi Arabia, men took part, in 2005, in the first local elections ever held in the country.
Naistel ei lubatud aga oma hääletamisõigust kasutada ega valimistel osaleda.
Women however were not allowed to exercise their right to vote or to stand for election on that occasion.
Kuveidi naised hääletasid ja kandideerisid kohalikel valimistel esmakordselt 2006. aasta aprillis.
Kuwaiti women voted and ran as candidates for the first time in a municipal election in April 2006.
Tuleks ka märkida, et järkjärgult on vähendatud piiranguid naiste hääletamisõigusele (näiteks ülikoolikraadiga naiste puhul), nii et selles osas on enamikus riikides tänaseks saavutatud naiste ja meeste võrdsus.
One should also note that restrictions to a woman's right to vote (to women holding university degrees, for example) have progressively been lifted, to reach full equality with men in the great majority of countries today.
Käesolevas raportis esitatakse ülevaade naiste olukorrast rahvusvahelises poliitikas XXI sajandi alguses.
This report presents a panorama of the situation of women in international politics at the turn of the XXI century.
On hädavajalik meelde tuletada, et naiste õigused on enam kui poolele maailma rahvastikust põhimõtteliselt inimõigused.
And it is crucial to recall that women's rights are basically human rights for more than half of the world’s population.
Millistel rahvusvahelistel ametikohtadel on naised tänapäeval?
Which international positions do women occupy today?
Millised poliitilised kohustused on usaldatud naistele seoses välisküsimustega?
What kind of political responsibilities with an external/foreign affairs dimension have they been entrusted with?
Mida nende osalemine muudab või peaks muutma naiste õiguste käsitlemisel põhiliste inimõigustena ning ühiskondade poliitikas tervikuna?
What difference does their presence make or should make for the promotion of women's rights as basic human rights and for policy-making for societies as a whole?
Tänu pöördepunktiks osutunud Pekingi tippkohtumisele 1995. aastal on kasvanud teadlikkus jätkuvatest takistustest, mis ei lase naistel aktiivselt poliitikas osaleda.
Thanks to the landmark Beijing Summit of 1995, awareness has increased over the remaining obstacles for women to fully enter politics.
Pekingi tippkohtumine oli pöördepunkt mittediskrimineerimisega seotud küsimuste toomisel poliitilise päevakorra eesotsa.
Beijing marked a turning point in bringing anti-discrimination issues to the forefront of the political agenda.
Avalik arvamus ja otsuste tegijad on sellest ajast peale olnud vastuvõtlikumad võimalusele, et naised on kõrgetel ametikohtadel.
Public opinion and decision-makers have since then been more receptive to the prospect of women holding high office.
Järgnesid võrdsust tagavad õigusaktid, kvootide kehtestamine või üksnes nendega hirmutamine.
Parity legislations, the introduction of quotas or its mere threat followed.
Kui suur mõju neil oli?
How much of an impact have they had?
Hiljutised arengud näivad julgustavad: naiste nähtavus maailmas on viimastel aastatel kasvanud tänu selliste naiste, nagu Madeleine Albright ja Condoleezza Rice (Ameerika Ühendriigid), Megawati Soekarnoputri (Indoneesia), Corazon Aquino ja Gloria Arroyo (Filipiinid) ning Angela Merkel (Saksamaa), asumisele riigipeade või valitsusjuhtide kõrgetele ametikohtadele.
Recent developments seem encouraging: the visibility of women on the world scene has increased in recent years with the accession of women such as Madeleine Albright and Condoleezza Rice (United States), Megawati Soekarnoputri (Indonesia), Corazon Aquino and Gloria Arroyo (Philippines), Angela Merkel (Germany), to the highest functions as Heads of State or Government.
Mitmed naised määrati ministriteks valdkondades, mida traditsiooniliselt juhtisid mehed, näiteks kaitse ja rahandus (nt Michele Alliot-Marie Prantsusmaal ja Manuela Ferreira Leite Portugalis).
And some women were appointed ministers in areas traditionally headed by men, such as Defence or Finance (for example, Michele Alliot-Marie in France and Manuela Ferreira Leite in Portugal).
Alles hiljuti – 2006. aasta esimestel kuudel – võitis Soome president Tarja Kaarina Halonen kordusvalimised teiseks ametiajaks.
More recently, in the first months of 2006, Finish President Tarja Kaarina Halonen won re-election for a second term.
Michelle Bachelet Tšiilist ja Hellen Johnson-Sirleaf Libeeriast said kumbki oma kontinendi esimeseks naispresidendiks.
Michelle Bachelet of Chili and Hellen Johnson-Sirleaf of Liberia became the first ever female presidents on their respective continents.
Lõuna-Koreas määrati Han Myeong Sook välisministriks eelmise aasta märtsis.
In South Korea Han Myeong Sook was appointed Foreign Minister last March.
Ka Iisraelis ja Ühendkuningriigis, kus olid naispeaministrid, määrati hiljuti ametisse naissoost välisministrid.
Israel and the UK, who both had women Prime Ministers, also recently appointed women Foreign Ministers.
Selle aasta juuni alguses määrati Susan Schwab USA kaubandusesindajaks.
As recently as early June, Susan Schwab was appointed US Trade Representative.
Praegu, uue ÜRO peasekretäri valimiste eel on laialt levinud arvamus, et selle ametikoha täitmiseks on piisavalt kogenud ja vastava kvalifikatsiooniga naisi.
Today, when a new Secretary-General of the United Nations is about to be selected, there is a widespread perception that there are plenty of experienced and qualified women who could take that position.
Naiste poliitilise esindatuse näitajate lähem vaatlus ei anna aga põhjust rõõmustamiseks.
However, a closer look at today's figures of female political representation does not give us much ground to rejoice.
Õigusvälised takistused piiravad endiselt naiste aktiivset osalemist avalikus elus ning naiste poliitikas osalemise küsimus peab jääma poliitilise päevakorra eesotsa nii rahvusvahelisel kui ka riigi tasandil.
Obstacles of non-legal nature still hamper women's full participation in public life and the issue of women in politics still needs to remain high on the political agenda, both at international and national levels.
Vaatamata hea tahte avaldustele ning kehtivatele rahvusvahelistele konventsioonidele, ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonile 1325 ja Euroopa Parlamendis 2000. aasta novembris vastu võetud resolutsioonile 2025, on rahvusvahelisel areenil naiste arv võrreldes meestega endiselt suhteliselt väike.
Despite expressions of good will and existing International Conventions, Security Council Resolution 1325, European Parliament resolution 2025 of November 2000, the number of women is still relatively low comparatively to men on the international stage.
Naisi ei peeta ikka veel meestega võrdseks ning ometi on naised mis tahes konflikti püsiva lahenduse keskmes (vt Véronique de Keyseri raportit naiste olukorra kohta relvastatud konfliktides ja nende rolli kohta konfliktijärgsete riikide ülesehitus- ja demokratiseerimisprotsessis).
Women are still not seen as playing equal with men, and yet, women are at the heart of any lasting solution to any conflict (see Véronique de Keyser's report on the situation of women in armed conflicts and their role in the reconstruction and democratic process in post-conflict countries).
Tänapäeval ei tunnustata ikka veel piisavalt naiste positiivset panust rahu ja julgeoleku valdkonnas, kui võtta aluseks Nobeli rahupreemia (alates selle loomisest 1901. aastal on Nobeli preemia 92 laureaadist olnud naissoost ainult 12).
Recognition about the positive contribution that women bring to Peace and Security is still crucially lacking today, if the Nobel Peace Prize is anything to go by (since its inception in 1901, the Nobel Prize was awarded to only 12 women out of 92 laureates).
ÜRO 191 liikmesriigis on praegu ainult seitse naissoost riigipead ja kaheksa naissoost valitsusjuhti.
Out of the current 191 Member States of the United Nations, we count currently 7 women Heads of States and 8 women Heads of Governments.
Hiljuti avaldatud uuringus rõhutab Rahvusvaheline Parlamentidevaheline Liit (IPU), et 43 961 parlamendiliikmest maailmas (alam- ja ülemkojad koos) on naissoost ainult 16,4% (s.o 7195).
In a recently published survey, the International Parliamentary Union (IPU) highlights that out of the 43, 961 members of parliaments worldwide (lower house and upper house combined), only 16.4% are women (i.e. 7,195).
Kõige rohkem naissoost parlamendiliikmeid on Skandinaavia riikides (40%), järgnevad Põhja- ja Lõuna-Ameerika (19,6%) ja Euroopa (OSCE riigid, v.a Skandinaavia riigid), kus neid on keskmiselt 16,9 %, mis on veidi enam kui Saharast lõuna poole jäävas Aafrika osas (16,4%), Aasias (16,3%), Vaikse ookeani riikides (12%) ja Araabiamaades, kus ainult 8,3% valitud parlamendiliikmetest on naised.
Scandinavian countries have the most MPs (40%), then the Americas (19,6%) and Europe (OSCE countries, excluding Scandinavian countries) for an average of 16,9 %, slightly above sub-Saharan African (16,4%), Asia (16.3%) the Pacific (12%°) and the Arab States where only 8.3% of elected MPs are women.
Huvitav on see, et hiljuti konfliktijärgsesse ajajärku jõudnud riikides on palju naissoost riigiametnikke, vaatamata sellele, et varem neil niisugune traditsioon puudus ning tegemist oli tegelikult väga patriarhaalsete ühiskondadega.
Interestingly, countries that have recently entered a post-conflict era have a high number of women holding public office, despite the fact that before they had no such tradition and were actually very patriarchal societies.
Nii on näiteks Afganistanis, Rwandas ja Ida-Timoris.
This is the case in Afghanistan, Rwanda and East Timor.
Muutuse põhjustas asjaolu, et kõnealustes riikides viis valimised läbi ÜRO, kes nõudis poliitilistes ja valimisstrateegiates tasakaalustatumat sugupoolte esindatust.
What made the difference was the fact that the organization of the elections in those countries was entrusted to the UN, who imposed a more balanced gender representation to the political and electoral strategies.
Need kogemused tõestavad, et kõik riigid võiksid naiste esindatust poliitikas märkimisväärselt muuta, kui poliitilise/valimisprotsessi esimese nõudena on olemas poliitiline sihikindlus.
These experiences prove that all countries could also dramatically change the representation of women in politics, if political determination existed from these I command of the political/electoral process.
Tuleb siiski vaadata numbritest kaugemale ning mõõta, kui palju naised mõjutavad poliitilisi tegevuskavasid nii riiklikul kui ka rahvusvahelisel tasandil.
But one needs to look beyond numbers, and actually measure how women influence the political agendas, both at the national and international levels.
Raportöör on arvamusel, et kui eemaldume numbritest ja vaatleme naiste rolli mõju poliitikas, asetatakse sellised küsimused nagu hea valitsemistava, valitsemisreformid ja õigusriik poliitilises päevakorras kindlalt ettepoole nii riiklikul kui ka rahvusvahelisel tasandil.
It is the Rapporteur's view that as we move from numbers to influence in women’s role in politics, issues such as good governance, governance reforms and the rule of law will be placed firmly and higher on the political agenda at national and international level.
Viimastel aastatel on laialdaselt tunnustatud naiste positiivset panust diplomaatias, konfliktide lahendamises, rahuvalves, rahuläbirääkimistes ning sellistes valdkondades nagu korravalve ja õiguskaitse.
In recent years, the positive contribution that women bring to diplomacy, conflict resolution, peacekeeping, peace negotiations, as well as in areas such as policing and the judiciary, has been widely acknowledged.
Seda teadlikkust tõestab ÜRO Julgeolekunõukogu 2000. aasta oktoobri resolutsioon 1325, rõhutades mitte ainult konfliktide hästituntud mõju naistele, vaid sama olulisena ka mõju, mida naised võivad avaldada konfliktidele kõigil tasanditel, kujundades nende lahendamist ning toetades lepitusmehhanisme ja pikaajalisi arengustrateegiaid.
United Nations Security Council Resolution 1325 of October 2000 is a testament to this awareness, by highlighting not only the well-known impact that conflicts have on women, but, as importantly, the impact that women, at all levels, may have on conflicts, namely in shaping their resolution and in sustaining reconciliation mechanisms and long-term development strategies.
Seega on tarvis kaasata naisi rahuvalvemissioonidesse (ja mitte ainult nõustajatena sooküsimustes) ning rahuläbirääkimistesse.
Hence, the need to include women in peacekeeping missions (and not just as gender advisors) and at any peace negotiating tables.
Ehkki käesolev raport ei ole kaugeltki ammendav, keskendutakse selles kõige „nähtavamatele“ ametikohtadele rahvusvahelisel poliitilisel areenil, kus naised võivad mõjutada rahu- ja julgeolekuküsimusi: riigipead, peaministrid, välisministrid, kaitseministrid, piirkondlike organisatsioonide ja institutsioonide (keskendudes Euroopa omadele – ELi, OSCE ja Euroopa Nõukogu) ning ÜRO esindajad.
Far from being exhaustive, this report concentrates on the most "visible" posts in the international political arena where women can have an impact in peace and security matters: Heads of States, Prime Ministers, Foreign Ministers, Defence Ministers, as representatives of regional organisations institutions (concentrating on the European ones – the EU, the OSCE and the Council of Europe) and of the United Nations.
Tasub ära märkida näitajate ja andmete või nende puudumise poliitiline mõju.
It is worth noting the political significance of indicators and data or the lack of it.
Raportööri põhilised soovitused on suunatud peamiselt ELi liikmesriikide valitsustele kui rahvusvahelisel tasandil vastuvõetavate õigusaktide peamistele pooltele.
The Rapporteur's main recommendations are targeted mainly at the governments of the EU Member States, as primary depositories of all legislative texts adopted at international level.
EL ja liikmesriigid peavad olema eeskujuks rahvusvahelisel tasandil ja eelkõige ÜROs.
The EU and its Member States have to set the example at international level and in particular at the United Nations.
ELi liikmesriikide valitsused ja kõik ELi institutsioonid, eelkõige komisjon ja nõukogu, peavad esitama ELi ametikohtade täitmiseks (näiteks ÜVJP eriesindajad) ning ametikohtade täitmiseks rahvusvahelisel tasandil (eelkõige ÜROs) iga meesoost kandidaadi kohta ka ühe naissoost kandidaadi.
Governments of EU Member States, and all EU institutions namely the Commission and the Council, are urged to submit the name of one female candidate for each male candidate they propose to fill positions at EU (such as Special Representatives for CFSP) and at the international level, in particular within the United Nations.
Soovitatakse ka, et ELi välisdelegatsioonidel oleks aktiivsem roll soolise tasakaalu edendamisel kolmandate riikide poliitilistes ja arenguprogrammides osana ELi aastatuhande arengueesmärkide, eelkõige kolmandas eesmärgis käsitletud oluliste soolise võrdõiguslikkuse ja naiste volitamise aspektide rakendamise üldstrateegiast.
A more active role is also recommended for the EU's external delegations in promoting gender balance in political and development programs in third countries, as part of the EU's overall strategy to implementing the Millennium Development Goals and in particular the crucial aspects addressed by MDG3 in "promoting gender equality and empowering women".
Raportöör esitab ka loetelu soovitustest meetmete kohta, mida ÜRO peasekretär peaks võtma, kuna peasekretär saab mängida olulist rolli, andes ÜRO tööhõivepoliitika kaudu eeskuju kõrgete ametikohtade võrdsemaks jaotamiseks naiste ja meeste vahel.
The Rapporteur also lists a set of recommendations for action by the United Nations Secretary General, as she views the essential role that he can play in setting the example for a fairer distribution of high-level positions between men and women through the UN's recruitment policy.
Kõigi riikide poliitiliste erakondade roll on soolise tasakaalu ümberkujundamises samuti määrava tähtsusega.
The role of political parties in each country is also pivotal in redressing the gender balance.
Raportöör nõuab tungivalt, et poliitilised erakonnad kogu Euroopas võtaksid meetmeid, mille eesmärk on tagada, et mõlema sugupoole esindatus mis tahes kollektiivses poliitilises organis on vähemalt 40% ja maksimaalselt 60%.
The Rapporteur urges political parties across Europe to embrace measures ensuring that the representation of the either sex falls into a bracket of a minimum of 40% and a maximum of 60 % for any political collective organ.
Ta nõuab ka, et poliitilised erakonnad tagaksid naispoliitikutele asjakohase koolituse, et kaotada praegune sugupooltevaheline lõhe.
She also urges political parties to provide adequate training for women politicians to fill in the current gender gap.
ELi Lissaboni majanduskasvu ja tööhõive strateegias rõhutatakse, et naiste aktiivne osalemine majanduselus on väga tähtis.
The EU's Lisbon Strategy for growth and jobs highlights women's full participation in economic life is essential.
Raportöör tuletab meelde, et Lissaboni strateegias asetatakse sootundlik majanduspoliitika kindlalt ELi majanduskasvu ja konkurentsivõime üldstrateegia keskmesse.
The Rapporteur recalls that the Lisbon Strategy firmly places gender sensitive economic policies at the heart of the overall strategy for growth and competitiveness of the EU.
Raportöör on arvamusel, et naiste aktiivne osalemine poliitikas on oluline eeltingimus sootundliku majanduspoliitika saavutamiseks.
It is the Rapporteur's view that women's full participation in politics is an essential requisite to achieve gender sensitive economic policies.
Avaliku ja erasektori partnerlus ning ühenduse õigus riigihangete ja kontsessioonide alal
on public-private partnerships and Community law on public procurement and concessions
Werner Langen majandus- ja rahanduskomisjoni nimel
Werner Langen , Committee on Economic and Monetary Affairs
majandus- ja rahanduskomisjonI ARVAMUS......................................................16
OPINION of the Committee on Economic and Monetary Affairs (*) ......16
transpordi- ja turismikomisjonI ARVAMUS........................................................22
OPINION of the Committee on Transport and Tourism ................................22