natgillin/translations-raw huggingface dataset:
EKP on esindatud Euroopa Maksenõukogus ( European Payments Council: EPC ) ja selle juurde kuuluvates töörühmades vaatlejana.
The ECB is represented in the European Payments Council (EPC) and in its working groups by observer.
Lõpptarbijatega peetava dialoogi edendamiseks on eurosüsteem algatanud lisaks kõnelusi majandus- ja tarbijaühingutega.
To further foster dialogue with the end users the Eurosystem has also entered into talks with employers’ and consumers’ associations.
Nimetatud kanalite vahendusel saab EKP anda olulise panuse maksete stabiilsusele ja tõhususele.
Via these channels the ECB can make an important contribution to the stability and efficiency of payment transactions.
Edusamme ühtse makseala suunas jälgitakse ja hinnatakse jätkuvalt ka EÜ asutamislepingust tulenevate vastutuste taustal maksete ja kogu finantssüsteemi stabiilsuse eest.
Progress towards the SEPA will also be monitored and assessed continually against the background of the responsibility for payment transactions which arises from the EC Treaty and the stability of the entire financial system.
Seoses ühtse makseala protsessidega peaks minu arvates kehtima põhimõte: konkurents ja turg enne õigusakte.
As regards the SEPA process it is my opinion that the principle of ‘competition and market before regulation’ should apply.
Kui ühtse makseala eesmärk on saavutatud, tuleb turuosalistele juba algusest peale märku anda, et riikliku korra ja struktuuride lõpetamisest ei ole võimalik mööda minna.
But if the goal of a SEPA is to be achieved market participants must be made aware from the start that in the long term there is no way round the dissolution of national procedures and structures.
Nn osalised lahendused ei ühti ühtse maksealaga pikaajaliselt.
In the long term, insular solutions are not compatible with the SEPA.
Milliseks hindate praegust finantsteenuste ühtlustamise taset ELis ja millised on Teie arvates sellealased tulevikuväljavaated?
How do you assess the current level of consolidation in financial services in the EU and what is your view on future prospects in this regard?
Isegi kui konsolideerimise tempo on viimasel ajal mõnevõrra aeglustunud, tehakse siiski edusamme ELi finantssektori ühtlustamisel.
Even if the pace of consolidation has decreased somewhat of late, there has been further progress on consolidation in the EU’s financial sector.
Üha enam tekib juurde suuri pangakontserne.
More and more large cross-border bank groups are being created.
Pärast aastaid kestnud pigem vähest tegutsemist näitavad praegu eelkõige ettevõtete ühinemised ja ülevõtmised sagenenud piiriüleste ülekannete alusel ikka ja jälle tõusutendentsi.
After years of rather minimal activity, mergers and acquisitions (M&A) in particular are again exhibiting an upward trend at present as a result of an increase in cross-border transactions.
On põhjust järeldada, et hiljutine ettevõtete ühinemiste ja ülevõtmiste elavnemine ei ole ajutine nähtus, vaid tähistab pigem tõelise Euroopa integratsiooni algust.
There are good reasons for assuming that the most recent revival in M&A activity is not a temporary phenomenon but marks the start of genuine European integration.
Takistuste kõrvaldamine piiriülestele tegevustele finantsteenuste tegevuskava meetmete raames, komisjoni teadaanne valges raamatus, Euroopa finantsturu integratsiooni edendamine ning ELi raamatupidamisstandardite ühtlustamine on piiriülest konsolideerimist ELis märkimisväärselt hõlbustanud.
The removal of obstacles to cross-border activity in the context of the FSAP programme, the Commission’s announcement in the White Paper that it would be pressing ahead with the integration of European financial markets, and the harmonisation of EU accounting standards, have made cross-border consolidation noticeably easier.
Nimetatud Euroopa konsolideerimisprotsessi tuleb põhimõtteliselt positiivselt hinnata.
This European consolidation process should fundamentally be assessed positively.
Paljud Euroopa pangad on oma kodumaistel turgudel jõudnud oma kasvu piirile.
Many European banks have run into the limits to their growth in their domestic markets.
Piiriülesed ühinemised pakuvad neile täiendava laienemise võimalust, et mastaabisääste ja liitumiseeliseid ära kasutada või et geograafilist ja kaubanduspoliitilist mitmekesisust parendada.
For them cross-border mergers represent an opportunity for further expansion, to exploit economies of scale and compound advantages, or to improve geographic and trading policy diversification.
Sellega ei ole seotud mitte ainult positiivsed mõjud üksikute pangakontsernide tulemuslikkusele, vaid parendatud vahendite ümberpaigutamine Euroopa finantssektori jaoks tervikuna.
This is associated not only with positive effects for the profitability of individual banking groups, but also via improvements in the allocation of resources for the European financial sector as a whole.
Eelkõige tugevdatakse tõhusate finantsturgude välja arendamise abil Euroopa finantssüsteemi vastupanuvõimet šokkide suhtes.
In particular the resistance of the European financial system to shock is reinforced by the development of more efficient financial markets.
On vajalik kohandada Euroopa finantssektori institutsioonilist raamistikku nimetatud arengutega.
It is essential that the institutional framework for the European financial sector should be adjusted to take account of this development.
Mikrotasandil on tegu piiriüleste kontsernide kohase järelevalvega ja seega eelkõige tõhusa teabevahetuse ja tiheda koostöö küsimustega kodumaiste ja võõrustajariigi inspektorite vahel ning kontserni inspektori koordineeriva rolli tugevdamisega.
At micro level it is a matter of adequate supervision of cross-border groups and thus in particular a matter of the effective exchange of information and close cooperation between domestic and host-country supervisors, and of the reinforcement of the coordinating role of the group supervisor.
Lamfalussy protsessi ja tööde abil Baseli II direktiivi rakendamiseks on juba saavutatud märkimisväärseid edusamme.
With the expansion of the Lamfalussy process and work on implementing the Basel II Directives considerable progress has already been made here.
Makrotasandil on vajalik finantssüsteemi ulatuslik seire, et õigeaegselt tuvastada süsteemi ohte, mis võivad mõjutada finantssüsteemi funktsionaalsust.
At macro level comprehensive monitoring of the financial system is essential in order to identify systemic risks promptly, which can impair the efficiency of the entire financial system.
Siinkohal annavad olulise panuse BSC analüüsid pangandussektori stabiilsuse kohta ELis ja EKP laiendatud analüüs finantsstabiilsuse kohta ning euroala riikide keskpangad.
BSC analyses of stability in the EU banking sector and the expanded analysis of financial stability by the ECB and national central banks in the EU area make an important contribution to this.
Seoses kriisijuhtimisega kujutavad vastastikuse mõistmise memorandumid endast edusamme koostöö jaoks keskpankade ja järelevalveasutuste ning rahandusministeeriumide vahel.
As regards crisis management, memoranda of understanding on cooperation between central banks and supervisory authorities and with Finance Ministers represent progress.
D. EKP toimimine ning demokraatlik aruandekohustus ja läbipaistvus
D. Functioning of the ECB and democratic accountability and transparency
Kas juhatuse liikmete mitmesugused kohustused ei peaks aja jooksul muutuma koos muutustega EKP ülesannetes ja prioriteetides?
Shouldn't the different responsibilities of Board members change with time, in line with the changes occurred in the ECB's tasks and priorities?
Ülesanded, mida EKP täitma või tunnistama peab, on loetletud EÜ asutamislepingus ja EKPSi ja EKP põhikirjas.
The tasks which the ECB has to perform are specified in the EC Treaty and the ESCB and ECB Statute.
Olen seisukohal, et põhimõtteliselt peab iga juhatuse liige olema võimeline täitma kõiki keskpanga ülesandeid.
It is my opinion that every member of a board of directors is fundamentally able to carry out all central bank tasks.
See tuleneb asjaolust, et EKP juhatus tegutseb kolleegiumina ja kannab kollektiivselt vastutust jooksvate toimingute nõuetekohase täitmise eest (põhikirja artikkel 11.6).
This is apparent to me from the fact that the ECB executive board acts as a committee and is collectively responsible for dealing with its current business (Article 11.6 of the Statute).
Samaaegselt annab EKP juhatuse liige sellele aru panga erinevatest tegevusvaldkondadest.
At the same time the various business areas of the bank will report to the ECB executive board on one of its members.
See toimub funktsionaalsetel põhjustel, aga näitab ka erilist vastutust teatud ülesannete eest, mida mõned liikmed kannavad.
This happens for operational reasons, but also demonstrates the special responsibility for specific tasks which individual members assume.
Mis puudutab ülesandeid, siis on ja jääb EKP esmatähtsaks ülesandeks hinnastabiilsuse tagamine.
As far its tasks are concerned, the main task of the ECSB is and will be to ensure price stability.
See on tegelikult iseenesest mõistetav, tegu on ju asutuse ülesannete nii tõhusalt ja efektiivselt täitmisega kui võimalik.
This is only natural, but it is important to carry out the institution’s tasks as efficiently and effectively as possible.
Milline on Teie arvates asjakohane süsteem liikmete õiglase rotatsiooni tagamiseks EKP juhatuses, arvestades ka nende rahvust?
What system do you think is appropriate to ensure an equitable rotation of membership on the ECB-executive board also in terms of nationalities?
Kas EKPd kui Euroopa Liidu institutsiooni kahjustab see, et nüüd pole jälle nelja aasta jooksul EKP juhatuses väikeriikide esindajaid?
Is it damageable to the ECB as a European institution that now again, for four years, there will be no representative of the small countries in the ECB executive board?
Millise otsuse oleks nõukogu pidanud selles küsimuses tegema?
What Council ought to have concluded on this?
Ainsad kriteeriumid võimalike kandidaatide valimiseks EKP juhatusse on nimetatud EÜ asutamislepingu artikli 112 lõike 2 punktis b ning põhikirja artiklis 11.2.
The only criterion for the selection of potential candidates for the ECB executive board are specified in Article 112 .2(b) of the Treaty and Article 11.2 of the Statute, according to which
- võivad vaid liikmesriikide kodanikud saada juhatuse liikmeks.
- only nationals of Member States may be Members of the Executive Board.
Minu arvates peaks tõepoolest vaid pädevus ja euroala liikmesriigi kodakondsus olema otsustavaks kandidaadi valikul.
I am convinced that only competence and nationality of a Member State in the euro area should actually be critical to the selection of a candidate.
Rahvus iseenesest ei tohiks tõelises riigiüleses institutsioonis aga mingit rolli mängida.
But nationality itself should not play any part in a truly supranational institution.
EKP on kõikide euroala kodanike jaoks ning tegutseb terve euroala jaoks kehtestatud õiguslikus raamistikus ja mitte ainult ühe rahvamajanduse või ühe piirkonna jaoks.
The ECB is committed to every citizen of the euro area and acts within the legal framework it has been given for the euro area as a whole and not for an individual national economy or a region.
See peaks olema suuniseks EKP juhatuse liikme tegutsemisel.
This should be a guiding principle for the behaviour of Members of the ECB Executive Board.
Mida arvate vajadusest suurendada EKP juhatuses erineva taustaga isikute osakaalu, selle asemel et tugineda vaid keskpankade töötajatele?
What is your view on the need to increase the diversity of backgrounds represented in the ECB board rather than relying solely on central bankers?
Uue juhatuse liikme ametissenimetamise korda on reguleeritud EKPSi ja EKP põhikirja artiklis 11.
The procedure for nominating new Members of the Executive Board is regulated in Article 11 of the ESCB and ECB Statute.
Nagu juba öeldud vastuses küsimusele D 29, nõuab EÜ asutamislepingu artikli 112 lõike 2 punkt b, et kandidaadid valitakse raha- või pangandusküsimustes tunnustatud ja vastava erialase kogemusega isikute hulgast.
As has already been stated in answer to Question D 29, Article 112.2(b) of the EC Treaty requires that candidates be from among persons of recognised standing and professional experience in monetary or banking matters.
See on minu arvates loomulik, et euroala riikide keskpankade juhatuse liikmed kuuluvad nimetatud isikuteringi.
In my opinion it is natural that Members of the Executive Board of the central banks of the euro area are from among such persons.
Aga siin ei tohiks olla välistamist.
But there should be no exclusivity in this respect.
Ma pean juhatuse ideede, arvamuste, veendumuste ja kogemuste mitmekesisust riigiülese institutsiooni jaoks just soovitavaks, isegi hädavajalikuks.
I regard the diversity of ideas, opinions, convictions and experience on the Executive Board of a supranational institution as desirable, if not essential.
Minu arvates peegeldab praegune juhatus juba nimetatud mitmekesisust.
In my opinion the current Executive Board reflects such diversity.
Kõikidel tänastel juhatuse liikmetel on juba lai erialane taust ja paljud nendest on oma varasemas tööelus täitnud mitmeid funktsioone kas õpetlaste, endiste kõrgetasemeliste ametnikena, rahandusministri asemikuna või oma vastava riigi keskpanga juhatuse liikmena.
All of the current Members of the Executive Board have a broad professional background and most of them have held a number of positions in their previous professional lives either as academics, former senior civil servants, Deputy Finance Ministers or Members of the Executive Board of the central banks in their own countries.
Kas võiksite täpsustada oma nägemust demokraatliku aruandekohustuse kontseptsioonist, mis puudutab nii EKPd kui keskpangandust üldiselt?
Could you elaborate on your views on the concept of democratic accountability with regards to the ECB and central banking in general?
Kaasaegsetes demokraatiates on keskpanga mandaat ettenähtud kas seadusandja poolt põhiseaduses või tavalise seaduses.
In modern democracies the mandate of the central bank is laid down by the legislature either in the constitution or by a simple Act of Parliament.
Keskpank tegutseb riigi või ühiskonna esindajana ja omab mandaadi paremaks täitmiseks enamasti sõltumatut staatust.
Central banks act as ‘agent in a principal-agent relationship vis-à-vis society at large’ and in most cases they have been granted independent status in order to better fulfil their mandate.
See staatus peab olema demokraatlikult õiguspäraseks muudetud.
This status must be legitimised democratically.
See nõuab demokraatliku legitiimsuse tasemest sõltuvat aruandekohustust riigi ees.
It requires an accountability to the electorate which depends on the degree of democratic legitimation.
Vastavalt teaduslikule kirjandusele demokraatia teooria kohta tuleb teatud institutsiooni demokraatliku legitiimsuse põhimõtet vaadelda seoses võimu jaotuse, õigusriigi ja iseenesest mõistetavalt põhiseadusega seotusega (ELis: EÜ asutamislepinguga).
According to the academic literature of democratic theory the principle of the democratic legitimation of an institution must be looked at in conjunction with the complementary principles of the separation of powers, the rule of law and obviously the relationship to the constitution (in the EU to the EC Treaty).
Keskpankade sõltumatus poliitiliste asutuste juhistest kajastab püüdu „riigivõimu suunamine avaliku heaolu ühilduvuse suunas”.
The independence of the central banks from the direction of political bodies represents the attempt to ‘align executive power with compatibility with the common good’.
Sõltumatute keskpankade demokraatlikku legitiimsust on paljudes demokraatlikes süsteemides erinevalt reguleeritud.
The democratic legitimacy of independent central banks is regulated differently in different democratic systems.
Ka nende mandaat võib erineda järgitavate eesmärkide hulga poolest.
Its mandate can also vary on the basis of the number of objectives it has to pursue.
Ma sooviksin seda selgitada USA ja ELi võrdluse alusel ja seega puudutada küsimust D 34.
I should like to comment on this on the basis of a comparison of the United States and the EU, and in so doing touch on a problem which arises from Question D 34.
- Ameerika Ühendriikides on vastavalt põhiseadusele USA kongressil rahapoliitiline mandaat (artikli 1 jaotis 8.5: „ The Congress shall have power to coin money, regulate the value thereof, …“).
- In the United States , Congress has the mandate for monetary policy under the Constitution (Article I, Section 8.5: ‘The Congress shall have power to coin money, regulate the value thereof, …’).
1913. aastal andis kongress oma põhiseadusliku mandaadi üle uuele, loodud USA Föderaalreservile (Fed).
In 1913 it transferred its own mandate under the Constitution to the newly-established Federal Reserve System.
Nimetatud ülesande delegeerimisega asetati Fedile selged aruandekohustused kongressi ees – tegelikule põhiseaduslikule rahapoliitilisele instantsile.
With the delegation of this responsibility the Fed was given explicit accountabilities to Congress, as the real authority for monetary policy.
Kongress on endale Fedi nõukogu liikmete nimetamisel jätnud kaasarääkimis- ja vetoõiguse.
Congress gave itself the right to share in decisions and the right of veto when Members of the Federal Reserve Board were appointed.
Mandaati, mille kongress on Fedile andnud, on aastakümnete jooksul muudetud.
The mandate which Congress gave the Fed has been modified over the years.
Täna on Fedil kolm prioritiseerimata eesmärki: „… maximum employment, stable prices and moderate long-term interest rates (Federal Reserve Act Section 2A)“ [„...maksimaalne tööhõive, stabiilsed hinnad ja mõõdukad keskmise tähtajaga intressimäärad (Föderaalreservi seadus, jagu 2A)].
Today the Federal Reserve has to pursue three non-prioritised targets: ‘… maximum employment, stable prices and moderate long-term interest rates’ (Federal Reserve Act Section 2A).
Föderaalreserv ei ole neid eesmärke lähemalt määratlenud.
The Federal Reserve has not defined these targets in any greater detail.
- ELis tuleneb EKP / EKPSi rahapoliitiline vastutus otseselt EÜ asutamislepingust (rahvusvaheline õigus).
- In the EU ECB/ESCB responsibility for monetary policy derives directly from the EC Treaty (as international law).
EKPSil on seega teine põhiseaduslik staatus kui USA Föderaalreservil.
The ESCB thus has a different ‘constitutional’ status to the Federal Reserve System.
Samuti nähti EÜ asutamislepinguga ette mandaat: „EKPSi esmane eesmärk on säilitada hindade stabiilsus” (EÜ asutamislepingu artikkel 105).
The Treaty also defines its mandate: ‘The primary objective of the ESCB shall be to maintain price stability’ (Article 105 of the EC Treaty).
Vastupidiselt Fedile peab EKPS seega järgima esmast eesmärki.
In contrast to the Fed the ESCB thus has to pursue a priority objective.
Demokraatlik legitiimsus seob EKPSi asjaolu kaudu, et EÜ asutamisleping (Maastrichti leping), millega EKPS loodi, on kõikide liikmesriikide poolt vastavalt nende põhiseaduse sätetele allkirjastatud ja ratifitseeritud.
The ESCB derives its democratic legitimacy from the fact that the Maastricht Treaty, which created the ESCB, was signed and ratified by all of the Member States in agreement with its constitutional provisions.
Lisaks saab EKP oma juhatuse liikmete poliitilise uuendamisprotsessi kaudu vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 112 poliitilise legitiimsuse, mille käigus konsulteeritakse Euroopa Parlamendi esindajatega ning valitakse ja nimetatakse nad ühehäälselt liikmesriikide valitsuste poolt riigi- ja valitusjuhtide tasandil.
The ECB also derives political legitimacy via the political process for appointing Members of the ECB Executive Board in accordance with Article 112 of the EC Treaty, inasmuch as they are heard by the elected representatives in the European Parliament and are appointed by common accord by the governments of the Member States at the level of head of state or government.
Mis puudutab keskpanga demokraatlikku legitiimsust, siis on see vähem problemaatiline, kui on kehtestatud üks eesmärk.
As far as the democratic legitimation of a central bank is concerned, this is a little less problematic, if an objective is specified.
See kehtestati Maastrichti lepingus.
This has been safeguarded in the Maastricht Treaty.
Legitiimsusega seotud probleemid tekivad alles siis, kui keskpank peab järgima mitmeid eesmärke, seega kui jõutakse hindamiste ja kaalutlusotsusteni.
Problems of legitimation would arise only if the central bank had to pursue several objectives, i.e. if evaluation and decisions were involved.
Keskpanga aruandekohustus peab olema seda ulatuslikumalt ja selgemalt määratletud ja teostatud, mida laiemalt on sõnastatud selle mandaat.
The accountability of a central bank must consequently be defined and exercised all the more comprehensively and clearly, the broader the terms in which its mandate is framed.
Nii peaks Fed kolme eesmärki järgides selgitama võimalikke konflikte eesmärkide vahel ja võibolla õigustama eesmärkide endapoolset eelistamist seadusandja ees.
Thus the Fed, in its pursuit of three targets, would have to explain potential conflict between targets and if necessary justify its own prioritisation of targets before the legislature.
Keskpanga aruandekohustus seisneb põhimõtteliselt eelkõige oma mandaadi täitmises.
At its heart the accountability of a central bank consists first and foremost in the fulfilment of its mandate.
Nimetatud aruandekohustust peab ta täitma kodanike ja nende parlamentaarsete esindajate ees.
It has to be accountable to the citizens and their representatives in parliament.
Seda hõlbustatakse seeläbi, et kui keskpank peab täitma selget mandaati, on olemas saavutatava eesmärgi kvantitatiivne määratlus ja järgitakse asjakohast ja arusaadavat strateegiat, millega piiratakse vabasid otsuseid ja isiklikke mõjusid otsuste langetamisel.
This is made easier if a central bank has a clear mandate to fulfil, there is a quantifiable definition of the target to be achieved and a suitable and comprehensible strategy is pursued, which limits discretionary decisions and personal influence on decision-making.
Raamistikuga, millele eurosüsteem vastab, aitab süsteem otsustavalt kaasa aruandlusele ja läbipaistvusele ning seega võimaluse korral ka tõhusamale rahapoliitikale.
With this framework, which is similar to that of the Eurosystem, the system makes a critical contribution to accountability and transparency, and at the same time, if necessary, to a more efficient monetary policy.
Avalikkus saab hõlpsamini jälgida rahapoliitilisi otsuseid ja mõõta rahapoliitika edu objektiivselt kontrollitavate kvantitatiivsete suuruste abil.
The public is able to comprehend decisions on monetary policy more easily and measure monetary policy against a numerical value which is capable of objective verification.
EKP on pikka aega keeldunud aktsepteerimast Euroopa Parlamendi nõuet teha EKP nõukogu koosolekute protokollid avalikuks.
The ECB has long refrained from accepting the European parliament's request to publish the minutes of its Governing Council's meetings.
Mis Teie arvates takistab sellist avaldamist ja muudab selle ebamugavaks?
What do you think are the impediments and inconveniences of such publications?
Kas pooldaksite EKP nõukogu koosolekute protokollide avaldamist lähitulevikus?
Would you be in favour of the publication by ECB of the minutes of its Governing Councils meetings in the near-term future?
EKP/ eurosüsteem on üks maailma läbipaistvamaid keskpanku.
The ECB/Eurosystem is one of the world’s most transparent central banks.
Nagu teises kontekstis juba kajastatud, hõlbustavad
As has already been stated in a different context,
- Euroopa Keskpankade Süsteemi selge mandaat,
- the ESCB’s clear mandate,
- hinnastabiilsuse kvantitatiivne määratlus ja
- a quantifiable definition of price stability and
- selge rahapoliitiline strateegia
- an explicit strategy for monetary policy
läbipaistvust ja aruandlust laiema avalikkuse ees.
simplify transparency and accountability for the general public.