natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pärast kaasotsustamismenetluse kasutuselevõttu Maastrichti lepinguga 1993. aastal peeti läbirääkimisi institutsioonidevahelise kokkuleppe üle, milles sätestati üksikasjalikumalt lepituskomitee toimimine, kuid mis ei hõlmanud kaasotsustamise teisi aspekte.
Following the introduction of the codecision procedure in the Maastricht Treaty in 1993, an interinstitutional agreement was negotiated, which set out in greater detail the functioning of the Conciliation Committee, but did not cover other aspects of codecision.
Amsterdami leping, mis jõustus 1999. aastal, muutis olukorda veelgi, laiendades tunduvalt kaasotsustamismenetluse kohaldamisala ja uuendades algset kaasotsustamismenetlust, eelkõige nähes ette võimaluse saavutada Euroopa Parlamendi ja nõukogu vahel kokkulepe esimesel lugemisel ning ratsionaliseerides ka menetluse hilisemaid etappe.
The Amsterdam Treaty, which came into force in 1999, further changed the situation, greatly extending the areas to which the codecision procedure applies as well as reforming the original codecision procedure, in particular by providing for the possibility of agreement between Parliament and Council at first reading, and also by streamlining the later stages of the procedure.
Amsterdami lepingu järelmeetmena sõlmiti 1999. aastal uus institutsioonidevaheline kokkulepe, uue kaasotsustamismenetluse praktilist korda käsitlev ühine deklaratsioon.
As a follow-up to the Amsterdam Treaty, a new interinstitutional agreement, the Joint Declaration on practical arrangements of the new codecision procedure, was concluded in 1999.
Ühine deklaratsioon on oma väärtust tõestanud, kuid selle kohaldamisel aja jooksul toimunud tegelik areng on osutanud teatavate elementide muutmise vajadusele.
The Joint Declaration has proven its worth However, some practical developments in its application over time have shown the need for some amendment.
30. juunil 2005 nimetas esimeeste konverents viis Euroopa Parlamendi liiget – hr Vidal-Quadrase, hr Trakatellise, pr Roth-Behrendti, hr Dauli ja hr Leineni – Euroopa Parlamendi esindajateks kaasotsustamismenetluse praktilist korda käsitleva ühise deklaratsiooni muutmist käsitlevatel läbirääkimistel.
On 30 June 2005, the Conference of Presidents appointed five Members of the European Parliament - Mr Vidal-Quadras, Mr Trakatellis, Ms Roth-Behrendt, Mr Daul and Mr Leinen - to represent Parliament in negotiations on the amendment of the Joint Declaration on practical arrangements for the codecision procedure.
Muutmistegevus kolme institutsiooni vaheliste poliitilisel ja haldustasandil toimuvate kohtumiste seeria vormis algas 2005. aasta detsembris.
A revision exercise, in the form of a series of meetings at political and administrative level between the three institutions, began in December 2005.
Nii nõukogu kui ka komisjoni seisukohad arenesid märgatavalt ja võimaldasid saavutada Euroopa Parlamendiga kompromissi.
The positions of both the Council and Commission evolved considerably and allowed for a compromise to be reached with Parliament.
Lõplikule kokkuleppele jõuti 13. detsembril 2006 ja esimeeste konverents kiitis selle heaks 8. märtsi 2007. aasta koosolekul.
Final agreement was reached on 13 December 2006 and endorsed by the Conference of Presidents at its meeting on 8 March 2007.
Esitatud muudetud deklaratsioon täiustab kaasotsustamismenetluse toimimist ning aitab konstruktiivselt ja paindlikult hõlbustada tulevast institutsioonidevahelist koostööd.
The proposed revised Declaration will improve the functioning of codecision and help to facilitate future interinstitutional cooperation in a constructive and flexible way.
Deklaratsiooni teksti kohandati, et võtta arvesse kaasotsustamismenetluse tegelikku arengut, ning see on kooskõlas Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni püüetega muuta ELi õigusloome läbipaistvamaks, kooskõlastatumaks, tõhusamaks ja demokraatlikumaks.
The text of the Declaration has been adapted to take into account the practical evolution of the codecision procedure and is in line with the attempts of Parliament, Council and the Commission to make EU law-making more transparent, coordinated, efficient and democratic.
Teksti hindamine
Evaluation of the text
Teksti ülesehitust täiustati ja nüüd annab see kasulikke lisaselgitusi, mis toetuvad 1999. aasta deklaratsiooni põhisätetele, mis tähistab edasiminekut institutsioonidevahelises koostöös.
The structure of the text has been improved and it now provides useful additional explanations that build on the basic provisions of its 1999 predecessor, thus marking a step forward in interinstitutional cooperation.
ÜLDPÕHIMÕTETE OSA
SECTION ON GENERAL PRINCIPLES:
1999. aasta deklaratsiooni muudetud tekstis arvestatakse institutsioonidevahelise koostöö tegelikku arengut kaasotsustamismenetluse kestel ja see kajastub sissejuhatava osa sõnastuses.
The revised text of the 1999 Declaration reflects the practical evolution of interinstitutional cooperation throughout the codecision procedure, which is reflected in the wording of the introductory section.
Viide 2003. aasta institutsioonidevahelisele kokkuleppele parema õigusloome kohta, mida kaasotsustamismenetluse praktilist korda käsitlev deklaratsioon täiendab, aitab samuti vana teksti täiustada, kuna selles taaskinnitatakse Euroopa institutsioonide kohustumist läbipaistvuse, vastutuse ja tõhususe põhimõtetele ning vajadust keskenduda ettepanekute lihtsustamisele, järgides samal ajal liidu õiguskorda (punkt 3).
The reference to the 2003 Interinstitutional Agreement (IIA) on 'Better Lawmaking', which the Declaration on practical arrangements for the codecision procedure complements, marks a further improvement to the old text, as it reconfirms the commitment of the European institutions to the principles of transparency, accountability and efficiency, and the need to focus on simplifying proposals while respecting the legal order of the Union (Point 3).
Oluline on, et deklaratsiooni teksti lisati kolme institutsiooni seisukohtade kooskõlastamise tähtsus menetluse varajases etapis, et muuta otsustamisprotsess tõhusamaks (punkt 4).
Significantly, the importance of reconciling the positions of the three institutions at an early stage of the procedure has been added to the text of the Declaration with a view to improving the efficiency of the decision-making process (Point 4).
Institutsioonidevahelisi kontakte ja töökavade kooskõlastamist puudutavad punktid viiakse esimese lugemise osast üle üldpõhimõtete osasse, võttes niiviisi arvesse tõsiasja, et need peaksid kehtima kaasotsustamismenetluse kõikide etappide kohta (punkt 5).
The points regarding interinstitutional contacts and the coordination of working calendars are moved from the section on First Reading to the section on General Principles, thus taking into consideration the fact that they should apply to all stages of the codecision procedure (Point 5).
Menetluse erinevate etappide soovitusliku ajakava koostamine, mille kohta tehakse ettepanek deklaratsiooni uues punktis, on kooskõlas üldise eesmärgiga parandada otsustamise tõhusust ja õigeaegsust ning on juba kirja pandud institutsioonidevahelises kokkuleppes parema õigusloome kohta (punkt 6).
The establishment of an indicative timetable for the various stages of the procedure, suggested by a new point of the Declaration, is in line with the overall objective of improving the efficiency and timeliness of decision-making and is already enshrined in the IIA on 'Better Lawmaking' (Point 6).
Muudetud tekstis viidatakse selgesõnaliselt trialoogidele (kolmepoolsetele kohtumistele), et kinnitada nende praktilist väärtust kokkuleppe saavutamisel kaasotsustamise varajastes etappides ja ergutada neid veelgi rohkem kasutama.
Trilogues (tripartite meetings) are expressly referred to in the revised text in order to confirm their practical value in the course of finding agreement during the early stages of codecision and to encourage their further use.
Uues deklaratsioonis sätestatakse nende korraldamise juhtpõhimõtted ja tehakse ettepanek anda nendest ette teada (punktid 7, 8 ja 9).
The new declaration establishes guiding principles for their organisation and suggests their advance announcement (Points 7, 8 and 9).
Uus punkt, mis käsitleb nõukogu eesistuja osalemist parlamendikomisjonide koosolekutel ja taotlusi edastada teavet nõukogu seisukoha kohta, on esimene samm Euroopa Parlamendi eesmärgi suunas täiustada kahe õigusloomepädeva institutsiooni vahelist dialoogi (punkt 10).
A new point on attendance of parliamentary committee meetings by the Council Presidency and requests for information on the Council's position constitutes a first step towards Parliament's objective of improving the dialogue between the two legislative branches (Point 10).
Kuigi see ei lähe nii kaugele kui Euroopa Parlamendi algne ettepanek, on see osana üldisest kompromissist vastuvõetav, kuna võib täheldada mõningast paranemist võrreldes institutsioonidevahelise kokkuleppega parema õigusloome kohta.
Although it does not go as far as the original Parliament proposal, it is acceptable as part of a global compromise, as there is some improvement as compared to the IIA on 'Better Lawmaking'.
ESIMENE LUGEMINE
FIRST READING:
Ülesehituse osas on muudetud teksti uuenduslik element vana I osa (ESIMENE LUGEMINE) jaotamine kaheks allosaks: „Kokkulepe Euroopa Parlamendi esimese lugemise etapil” ja „Kokkulepe nõukogu ühise seisukoha etapil”.
Regarding the structure, the innovative element of the revised text is the splitting up of the old section I (FIRST READING) into two sub-sections: - 'Agreement at the stage of first reading in the European Parliament'; - 'Agreement at the stage of Council common position'.
See vastab kahele valikuvõimalusele, mis on ette nähtud EÜ asutamislepingu artiklis 251 kaasotsustamismenetluse varajaseks lõpetamiseks esimesel lugemisel.
This corresponds to the two possible options in Article 251 TEC for an early conclusion of the codecision procedure at first reading.
Muudetud deklaratsioonis tunnustatakse institutsioonidevaheliste mitteametlike läbirääkimiste tava ja sellistel läbirääkimistel saavutatud kokkulepete viimistlemist kirjade vahetamise teel.
The revised Declaration recognises the practice of informal negotiations between the institutions and the finalisation, through an exchange of letters, of agreements reached during such negotiations.
TEINE LUGEMINE
SECOND READING:
Erinevalt eelmisest osast (ESIMENE LUGEMINE) on kõnealusel osal (TEINE LUGEMINE) pärast üldiseid sissejuhatavaid märkuseid ainult üks allosa: „Kokkulepe Euroopa Parlamendi teise lugemise etapil”.
Unlike the previous section (FIRST READING), this section (SECOND READING) has only one sub-section after the general introductory remarks: 'Agreement at the stage of second reading in the European Parliament'.
Punktis 20 tuuakse sisse konsulteerimise põhimõte, et määrata kindlaks vastastikuselt sobiv kuupäev ühiste seisukohtade edastamiseks.
Point 20 introduces the principle of consultation in view of setting a mutually suitable date for the transmission of common positions.
Kuigi teksti sõnastus on Euroopa Parlamendi kavandatust vähemsiduv, peeti seda osana üldisest kompromissist vastuvõetavaks.
Although the wording of the text is less binding than that envisaged by Parliament, it was considered acceptable as part of a global compromise.
Isegi selle praeguses vormis näitab uus säte nõukogu valmisolekut võtta ühise seisukoha edastamise kuupäeva kindlaksmääramisel arvesse Euroopa Parlamendi ajakava.
Even in its present form, the new provision demonstrates Council's readiness to take account of the parliamentary calendar when determining the date for the transmission of a common position.
Allosa „Kokkulepe Euroopa Parlamendi teise lugemise etapil” punktis 21 kajastub nüüd institutsioonidevaheliste kontaktide juba end tõestanud ja kesksem roll ning selles sätestatakse põhiline ajakava nende jätkamiseks (s.t niipea, kui ühine seisukoht on Euroopa Parlamendile edastatud), et protsessi kiirendada.
Point 21 under the sub-section 'Agreement at the stage of second reading in the European Parliament' now reflects the already established and more central role of interinstitutional contacts and sets out a basic timeframe for their continuation (i.e. as soon as the common position is forwarded to the Parliament) in order to speed up the process.
Nagu eelmise osa puhul, lisatakse allosasse „Kokkulepe nõukogu ühise seisukoha etapil” (punkt 18) punkt, et tunnustada ametlikult parimat tava vahetada kirju mitteametlikel läbirääkimistel saavutatud kokkulepete viimistlemiseks (punkt 23).
As is the case in the previous section, under the sub-section 'Agreement at the stage of Council common position' (Point 18), a point is introduced to formally recognise the best practice of exchanging letters to finalise agreements reached through informal negotiations (Point 23).
Kaks uut punkti lisatakse deklaratsiooni selle osa (LEPITUS) algusesse.
Two new points are added to the beginning of this section (CONCILIATION) of the Declaration.
Vastavalt aja jooksul kujunenud parimatele tavadele tehakse ettepanek kutsuda kolmepoolsed kohtumised kokku niipea, kui selgub, et teisel lugemisel ei ole võimalik jõuda kokkuleppele.
In accordance with the best practices which have evolved over time, it is suggested that trilogue meetings be convened as soon as it becomes clear that no agreement can be reached at second reading.
Sellised kohtumised jätkuvad kogu lepitusmenetluse kestel, et valmistada ette pinnast kokkuleppele jõudmiseks (punktid 24 ja 25).
Such meetings will continue to take place throughout the conciliation procedure to prepare the ground for reaching an agreement (Points 24 and 25).
Selgitav lause lisatakse punktile 29, milles sätestatakse kriteeriumid lepituskomitee koosolekute toimumisaegade ja päevakorra ühiseks kindlaksmääramiseks kaasesimeeste (Euroopa Parlamendi president ja nõukogu eesistuja) poolt.
A clarifying sentence is added to point 29 establishing the criteria for the joint setting of the dates and agendas for the Conciliation Committee meetings by its co-chairs (the President of the Parliament and the President of the Council).
Uues punktis 30 kinnitatakse lepituskomitee kaasesimeeste tava käsitleda päevakorras olevaid mitmeid mittevaieldavaid teemasid (A-punktid) ilma aruteluta, mis muudab protsessi paindlikumaks.
Point 30 confirms the practice of the co-chairs of the Conciliation Committee of dealing with several non-controversial items (A-items) on the agenda without debate, which makes the process more flexible.
Punktis 32 kinnitatakse nüüd Euroopa Parlamendi ja nõukogu võimaluste kasutamise võrdse jaotuse põhimõtet.
Point 32 now endorses the principle of equal sharing of the facilities of the Parliament and the Council.
Punktis 33 lisati komisjoni arvamus nõukogu ühise seisukoha ja Euroopa Parlamendi muudatusettepanekute kohta komiteele kättesaadavaks tehtavate dokumentide loetellu.
Under point 33 the Commission's opinion on the Council's common position and Parliament's amendments has been added to the list of documents to be made available to the Committee.
Punktis 33 selgitatakse ka, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu delegatsioonide ühist töödokumenti on vaja selleks, et võtmeküsimusi hõlpsasti kindlaks teha ja nendega tõhusamalt tegeleda.
Point 33 also explains that the joint working document by the Parliament and Council delegations is needed in order to easily identify the key issues and handle them more efficiently.
Lisaks pikendatakse komisjoni arvamuse esitamise tähtaega kahelt nädalalt kolmele nädalale pärast Euroopa Parlamendi hääletustulemuse ametlikku kättesaamist, et tagada teostatavam ajakava.
Moreover, the deadline for the submission of the Commission's opinion is extended from two to three weeks after the official receipt of the outcome of Parliament's vote to provide a more feasible timeframe.
Punktis 36 kinnitatakse põhimõtet, et õiguslik ja keeleline viimistlemine peaks toimuma enne esitatud tekstide ametlikku heakskiitmist kahe kaasesimehe poolt, kuid võimaldatakse esitada ühise teksti eelnõu lepituskomitee kahele kaasesimehele erandjuhtudel enne õiguslikku ja keelelist viimistlemist, kui see on vajalik EÜ asutamislepingu artiklis 251 kindlaksmääratud rangetest tähtaegadest kinnipidamiseks.
Point 36 confirms the principle that legal-linguistic finalisation should take place prior to the formal approval of proposed texts by the two co-chairs, but it allows for a draft joint text to be submitted to the two co-chairmen of the Conciliation Committee prior to legal-linguistic finalisation in exceptional cases if necessary in order to meet the strict deadlines set in Article 251 TEC.
Punktis 37 lisatakse uus säte, mille kohaselt tehakse lepitusmenetluse vältel kasutatud töödokumendid pärast menetluse lõppemist kättesaadavaks iga osalenud institutsiooni dokumendiregistris.
Point 37 adds the new provision that working documents used during the conciliation procedure will be made available in the Register of each institution involved once the procedure is over.
See aitab kaasa otsustamise suurendatud läbipaistvusele.
This contributes to the improved transparency of decision-making.
Kõnealuse osa (ÜLDSÄTTED) punktis 40 kinnitatakse põhimõtet, et õigusliku ja keelelise viimistlemise osas teevad Euroopa Parlamendi ja nõukogu teenistused võrdsel alusel koostööd.
Point 40 of this section (GENERAL PROVISIONS) confirms the principle that in relation to legal-linguistic finalisation, Parliament's and Council's services cooperate on an equal footing.
Punktis 41 keelatakse selgesõnaliselt mis tahes muudatused juba kokkulepitud tekstis ilma Euroopa Parlamendi ja nõukogu esindajate kokkuleppeta asjakohasel tasemel.
Point 41 explicitly prohibits any changes to an already agreed text without the agreement of both the Parliament and the Council representatives, at the appropriate level.
Deklaratsiooni täiustatakse ka punktis 42 esitatud täpsustusega, et kokkulepitud teksti viimistlemisel tuleb võtta arvesse kahe õigusloomepädeva institutsiooni erinevaid menetlusi.
A further improvement to the Declaration is the specification provided in point 42 that the finalisation of agreed texts must be carried out with due regard to the different procedures of the two legislating institutions.
Vältimaks selle menetluse võimalikku kuritarvitamist, ei tohi institutsioonid kasutada dokumendi keelelis-õiguslikuks viimistlemiseks ette nähtud aega arutelu taasalustamiseks sisuliste küsimuste üle.
In order to prevent any misuse of this procedure, the institutions may not use the time-limits for legal-linguistic finalisation of the document for reopening discussion on substantive issues.
Dokumentide järjekindluse parandamiseks sätestatakse punktis 43, et institutsiooni peavad leppima kokku tekstide ühise esitusviisi osas, ja punktis 44 lisatakse, et nad püüavad nii palju kui võimalik kasutada vastastikuselt vastuvõetavaid standardsätteid (eriti rakendamisvolituste kasutamise, õigusaktide jõustumise, ülevõtmise ja kohaldamise ning komisjoni algatusõiguse järgimise osas).
In order to improve the consistency of documents, point 43 stipulates that the institutions are to agree on a common presentation of the texts and point 44 adds that they shall as far as possible attempt to use mutually acceptable standard clauses (in particular as regards provisions concerning the exercise of implementing powers, entry into force, transposition and application of the acts and respect for the Commission's right of initiative).
Läbipaistvuse edendamiseks ja tasakaalustamata ühepoolsete avalduste vältimiseks lepivad institutsioonid kokku anda võimaluse korral välja ühiseid pressiteateid ja korraldada ühiseid pressikonverentse, et teatada oma töö edukast tulemusest (punkt 45).
With a view to promoting transparency and avoiding unbalanced unilateral statements, the institutions agree to organise, as far as possible, joint press releases and press conferences to announce the successful outcomes of their work (Point 45).
Sellega seoses nähakse punktis 47 nüüd ette ka oluliste kokkulepitud tekstide igakuine allkirjastamine ühisel tseremoonial meedia juuresolekul.
Also in this connection, point 47 now provides for the signing of important agreed texts at a joint ceremony on a monthly basis in the presence of the media.
Peale selle esitatakse Euroopa Parlamendi presidendile ja nõukogu eesistujale tekst allkirjastamiseks nende oma keeles.
Furthermore, the Presidents of the two institutions shall receive the texts for signature in their own languages.
Punkti 48 muudeti, et selgitada seda, millal on oodata kokkulepitud õigusaktide tekstide avaldamist Euroopa Liidu Teatajas, ning harilikuks tähtajaks sätestatakse kaks kuud pärast õigusakti vastuvõtmist Euroopa Parlamendi ja nõukogu poolt.
Point 48 has been revised to give more clarity as to when the agreed legislative texts are expected to be published in the Official Journal and stipulates that the normal timeframe is two months after the adoption of the legislative act by the European Parliament and the Council.
Punktis 49 selgitatakse, kuidas toimida nii enne kui ka pärast teksti vastuvõtmist tekstis kirja- või ilmsete vigade avastamise korral.
Point 49 clarifies the procedure of handling identified clerical or obvious errors in the texts both before and after adoption of a text.
Kokkuvõttes täiustab Euroopa Parlamendile heakskiitmiseks esitatud muudetud deklaratsioon nii 1999. aasta deklaratsiooni ülesehitust kui ka sisu, lisades mitmeid tähtsaid sätteid, mis kohandavad dokumenti olemasolevate parimate tavadega ning mille eesmärk on tugevdada kolme institutsiooni vahelist koostööd, et parandada ELi õigusaktide tõhusust ja kvaliteeti.
All in all, the revised Declaration submitted to Parliament for approval improves both the structure and the contents of the 1999 version by adding a number of important provisions, which adapt the document to the existing best practices and which aim to strengthen the cooperation between the three institutions with a view to improving the efficiency and the quality of EU legislation.
LISA: Kaasotsustamisme netluse praktilist korda käsitlev ühine deklaratsioon (EÜ asutamislepingu artikkel 251)
ANNEX: JOINT DECLARATION ON PRACTICAL ARRANGEMENTS FOR THE CODECISION PROCEDURE (ARTICLE 251 OF THE EC TREATY)
Kaasotsustamismenetluse praktilist korda käsitlev ühine deklaratsioon (EÜ asutamislepingu artikkel 251)
JOINT DECLARATION ON PRACTICAL ARRANGEMENTS FOR THE CODECISION PROCEDURE (ARTICLE 251 OF THE EC TREATY)
Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon (edaspidi „institutsioonid”) märgivad, et praegune tava, mis hõlmab kõnelusi nõukogu eesistujariigi, komisjoni ja Euroopa Parlamendi asjaomaste komisjonide esimeeste ja/või raportööride ning lepituskomitee kaasesimeeste vahel, on osutunud tõhusaks.
The European Parliament, the Council and the Commission, hereinafter referred to collectively as 'the institutions', note that current practice involving talks between the Council Presidency, the Commission and the chairs of the relevant committees and/or rapporteurs of the European Parliament and between the co-chairs of the Conciliation Committee has proved its worth.
Institutsioonid kinnitavad, et seda tava, mis on välja kujunenud kaasotsustamismenetluse kõikidel etappidel, tuleks ka edaspidi ergutada.
The institutions confirm that this practice, which has developed at all stages of the codecision procedure, must continue to be encouraged .
Institutsioonid teevad kogu menetluse vältel heas usus koostööd, et oma seisukohti nii palju kui võimalik kooskõlastada ja rajada sellega teed õigusakti vastuvõtmiseks võimaluse korral menetluse varajases etapis.
The institutions shall cooperate in good faith throughout the procedure with a view to reconciling their positions as far as possible and thereby clearing the way, where appropriate, for the adoption of the act concerned at an early stage of the procedure.
Seda eesmärki silmas pidades teevad institutsioonid koostööd asjakohaste institutsioonidevaheliste kontaktide abil, jälgides töö edenemist ja analüüsides lähenemise astet kaasotsustamismenetluse kõikides etappides.
With that aim in view, they shall cooperate through appropriate interinstitutional contacts to monitor the progress of the work and analyse the degree of convergence at all stages of the codecision procedure.